ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 154, 2021-12-29 09:01

גלעד קריב: בוקר טוב לכולם, ברוכים המתכנסים והמתכנסות.

גלעד קריב: אנחנו פותחים את הבוקר עם דיון עם תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), והבוקר הזה אנחנו עוסקים פעם נוספת בתקנות הגבלת היציאה מישראל (תיקון מס' 5), התקנות הידועות כתקנות המדינות האדומות.

גלעד קריב: נמצא איתנו חבר הכנסת לשעבר דב ליפמן שעמס את המשימה על כתפיו ונמצא איתנו בדיונים הנוגעים בכניסה וביציאה מישראל.

גלעד קריב: נציגות משרד הבריאות הבוקר הזה, אילנה גנס, ראש מטה בריאות הציבור ועו"ד מירה רווה, היועצת המשפטית.

גלעד קריב: ממשרד המשפטים, עו"ד עידית ריס.

גלעד קריב: מספר דברים בפתח הדיון.

גלעד קריב: נמצאים כמובן רבים וטובים גם באמצעות מערכת הזום.

גלעד קריב: אני אפתח ואומר שאנחנו ערים למהלכים שונים של הממשלה שיש בהם שינוי מדיניות מן המדיניות שאפיינה את ההתמודדות עם נגיף הקורונה עד כה, לרבות בתקופת גלי התחלואה המוכרים והידועים.

גלעד קריב: אנחנו לא נקיים היום דיון בסוגיה הכללית.

גלעד קריב: אני מניח שהמדיניות עודנה נמצאת בתהליכי גיבוש.

גלעד קריב: שמענו אתמול בתקשורת על שינוי המדיניות בתחום הבידודים, ואני מניח ששבוע הבא כשנתכנס לדיון נוסף בהגבלות התו הירוק, זאת תהיה העת שבה אנחנו נשמע עדכונים רחבים יותר על המדיניות הממשלתית החדשה.

גלעד קריב: עם זאת, חשוב לי לומר שככל שיש במדיניות החדשה כדי להקרין על דברים שיגיעו אלינו עד אז, אנחנו כמובן נתייחס אליהן, ובמידה מסוימת אני חושב שכבר עכשיו בתקנות החדשות אנחנו רואים את ההפנמה שגל התחלואה כבר מתחיל כאן בתוך ישראל והוא מקרין על שאלת סגירת ופתיחת השמיים.

גלעד קריב: זו הערה אחת.

גלעד קריב: הערה שנייה, אנחנו בהקשרן של התקנות הללו דיברנו לא אחת על סוגיית הפיצוי שניתן לאותם עסקים ואותם יחידים שנפגעים כתוצאה מסגירת השמיים.

גלעד קריב: ביום שלישי הבא יתקיים דיון משותף של ועדת החוקה עם ועדת הכלכלה על מנת לעמוד על אופן יישומו של מתווה הסיוע לענף התיירות ועל החלקים שעודם חסרים במתווה הזה.

גלעד קריב: אני שב ואומר, והדברים נאמרים על ידי יושבת-ראש מפלגת העבודה, שרת התחבורה מרב מיכאלי, פעם אחר פעם.

גלעד קריב: ככל שתימשך מדיניות של צמצום הטיסות מכוח התקנות, כתולדה של התקנות, הציפייה שיוצג מתווה סיוע גם לענף התעופה.

גלעד קריב: אני מותיר את הדברים כמובן בידי הממשלה שמופקדת גם על תחום הבריאות, גם על הקופה הציבורית וגם על הבטחת הפעילות התקינה של המשק והדברים עדיין מצויים בתוך הדיון הממשלתי, אבל ברגע מסוים הם יקרינו על היכולת שלנו להמשיך במדיניות, לאשר את המדיניות הנוכחית, ואני מקווה שעד הדיון שלנו בשבוע הבא עם ועדת הכלכלה, אנחנו כבר נדע את תמונת המצב גם בתחום הסיוע לענף התעופה, ואני שם כאן את הדברים.

גלעד קריב: אני נוהג לכל אורך הדרך לא לצפות מהממשלה לשנות עמדות מעכשיו לעכשיו, ולכן אני נותן את הדברים בהתראה מספקת מראש.

גלעד קריב: לא יודע אם אני יכול לומר שדעתי נוחה מהמתווה סיוע לתיירות, אבל בכל מקרה יש מתווה.

גלעד קריב: בתחום התעופה כרגע עוד אין מתווה ואנחנו מצפים לראות שם מענה.

גלעד קריב: הערה שלישית.

גלעד קריב: החל מהשבוע הבא, וכאן חשוב לי לומר את הדברים מנציגות משרד המשפטים ומשרד הבריאות.

גלעד קריב: החל מהשבוע הבא יתקיים כאן בוועדה אחת לשבוע דיון מעקב בנושא נהלי הכניסה והיציאה מישראל.

גלעד קריב: אני חושב שישנם דברים שמתקדמים ואני מברך את העוסקים במלאכה, בשעה גם שוועדות החריגים מוצפות באלפי פניות, אבל דומני שהגענו לרגע שבו הוועדה הזאת צריכה לבדוק את הדברים אחת לשבוע, ולכן כבר ביום ראשון הקרוב יקבע דיון מעקב, ומעכשיו מדי יום ראשון או שני יתקיים בוועדה הזאת דיון מעקב על נהלי הכניסה לישראל וכמובן על יישום התקנות לגבי היציאה.

גלעד קריב: בהקשר הזה, ישנם כבר סימנים טובים בתוך התקנות שמובאות לאישור היום.

גלעד קריב: אנחנו נדבר על זה ונבדוק בדיוק מה כוונתכם.

גלעד קריב: דבר אחד אני מבין שטרם בא לידי פתרון ואני מבקש שתעבירו את המסר.

גלעד קריב: אני מבקש להעביר את המסר הבא גם לרשות האוכלוסין, גם למשרד החוץ וגם למשרד הבריאות.

גלעד קריב: האמירה של הוועדה, שחייב להיות מנגנון אישור מהיר בדגש על כניסה לישראל, כי ועדת החריגים ביציאה מישראל פועלת מכוח התקנות והיא חייבת לספק תשובה תוך 24 שעות.

גלעד קריב: זה ההגדרה בתקנות.

גלעד קריב: החל מחודש פברואר, אני מניח גם יהיו תקנות לגבי כניסה לישראל.

גלעד קריב: כרגע הדברים הם בנהלים ושם אנחנו יודעים שהנוהל הוא תשובה תוך חמישה ימים.

גלעד קריב: מה לעשות שכבר עמדנו על זה שישנם מקרים שחמישה ימים, גם אם עומדים בהם, איחרנו את המועד.

גלעד קריב: פה זאת לא הייתה המלצה של ועדת החוקה.

גלעד קריב: יש דרישה של ועדת החוקה שיותקן מסלול מהיר.

גלעד קריב: התשובה שקיבלנו על פנייה לחדר המצב של משרד החוץ, אני כבר הודעתי שהיא לא מקובלת עליי.

גלעד קריב: אמרתי את זה בדיון.

גלעד קריב: מקובל עליי שלא הכול צריך להיות בקו טלפון, אבל יש ברוך השם אמצעים אחרים.

גלעד קריב: אפשר לעשות תיבת דואר אלקטרוני אדומה שמוגדר בה מראש שהפניות שאפשר להעביר אליה זה רק פניות כאשר ישנו צורך קריטי ל-48 שעות, ל-72 שעות.

גלעד קריב: לא מקובלת עליי סיטואציה שבה ועדת החוקה אומרת ברחל ביתך הקטנה מה היא מצפה והדרישה הזאת לא מתקיימת, וכדי לתת התראה מראש.

גלעד קריב: הדבר הזה לא יוסדר, אנחנו לא נאשר את המשך המדיניות.

גלעד קריב: אני אומר את זה.

גלעד קריב: כרגע אין לי אלא לומר את זה לגבי תקנות היציאה.

גלעד קריב: אני מבקש לקבל מרשות האוכלוסין הודעה במהלך הדיון.

גלעד קריב: הבקשה שלנו להפעלת קו אדום לנכנסים לישראל למקרים שבהם אי אפשר להמתין חמישה ימים, והמלצתי לכם איך לעשות את זה.

גלעד קריב: תציגו באתרים השונים דואר חירום שאנשים יכולים לפנות לגבי אירועים אם הם לא קיבלו תשובה בנוגע לצורך דחוף.

גלעד קריב: תוצפו שם בפניות?

גלעד קריב: תגברו את כוח האדם לפנות.

גלעד קריב: אני לא מוכן לקבל אליי יותר פניות ציבור על אנשים שממתינים יממות ארוכות לתשובה והקרוב משפחה על ערש דווי שהם רצו לראות רגע לפני מותו, כבר נפטר ועכשיו השאלה אם הם מגיעים ללוויות.

גלעד קריב: המצב הזה הסתיים.

גלעד קריב: אם אני לא אקבל תשובה עד סוף הישיבה, שרשות האוכלוסין ומשרד החוץ יפעילו כזה מנגנון, התקנות הללו, לא שלא תובאנה להצבעה.

גלעד קריב: אני אביא אותן להצבעה ואני אצביע נגד ואנחנו נפיל את תקנות היציאה.

גלעד קריב: לא שאני אדחה אותן והן יכנסו אוטומטית.

גלעד קריב: אני אצביע נגד התקנות, כך שלא יהיה איסור יציאה מהארץ.

גלעד קריב: שיטת העבודה בין הוועדה לבין משרדי הממשלה תהיה שכשאנחנו מבקשים משהו משמעותי בהקשר ההומניטרי, התשובה אליו תהיה חיובית, כי אם היא לא תהיה חיובית, אז הוועדה לא תאשר את התקנות של המדינה.

גלעד קריב: אני לא אשחית על זה זמן.

גלעד קריב: אני מבקש מהנהלת הוועדה לבוא תוך כדי הדיון בקשר עם רשות האוכלוסין.

גלעד קריב: אני לא אצביע עד שלא תהיה תשובה חיובית שמשרד החוץ ורשות האוכלוסין ומשרד הבריאות יתקינו מנגנון שמאפשר התראה שלא ניתן מענה לצורך הומניטרי דחוף.

גלעד קריב: אני ממתין לקבל את התשובה.

גלעד קריב: עכשיו אנחנו עוברים לדיון הסדור.

גלעד קריב: אנחנו נבקש מהייעוץ המשפטי של משרד הבריאות להציג את התקנות שמונחות לפנינו.

גלעד קריב: לאחר מכן נבקש מגברת אילנה גנס להדריך אותנו ולהאיר את עינינו בשינוי הקריטריונים לקביעת המדינות האדומות ומה הרקע לשינוי.

גלעד קריב: אני אבקש התייחסות של המשרד ושל רשות האוכלוסין לשינוי בקריטריונים של החריגים ואיך אתם רואים את הדברים ממומשים בפועל, ואז נמתין לתשובה.

גלעד קריב: אם תהיה תשובה אז נצביע על התקנות.

גלעד קריב: הצטרף אלינו חבר הכנסת בן גביר והנה אני רואה את חברת הכנסת בזק שגם היא הגיעה.

גלעד קריב: בבקשה, גבירתי היועצת המשפטית של משרד הבריאות.

גלעד קריב: עו"ד רווה, בבקשה.

מירה רווה: בעצם הבאנו לכאן תיקון לתקנות, בכמה אופנים.

מירה רווה: נתייחס קודם כל לנושא של המדינות.

מירה רווה: כמובן שאילנה תרחיב את נושא הסיווג.

מירה רווה: בגלל השינוי שחל בסיווג המדינות האדומות, בקריטריון לפי מדד של תחלואה נכנסת, אז רוב המדינות למעשה שהיו ברשימה הקודמת, יצאו, שזה בעיקר הרבה מדינות של אפריקה ועוד מדינות גם מאירופה.

מירה רווה: כרגע המדינות שנותרו ברשימה זה מדינות שעוברות את הקריטריון שהציבו, מה שעובר את 2% של תחלואה נכנסת.

מירה רווה: בעצם יש לנו כאן רשימה של 15 מדינות, מתוכן 14 מדינות שנשארו, שהיו קודם לכן, ותוספת של מדינה אחת חדשה, מקסיקו.

מירה רווה: לגביה התחולה לא תהיה מיידית אלא החל מהלילה בחצות אחרי שכבר נתנו התראה והוצאנו הודעה לתקשורת שלשום.

מירה רווה: זה מבחינת המדינות.

גלעד קריב: אני רוצה להדגיש שהרבה מאוד מהמדינות שיצאו הן מדינות גם אירופאיות.

מירה רווה: גם אירופאיות והרבה מדינות מאפריקה.

מירה רווה: השינוי הנוסף שעשינו זה כמובן בעקבות הערות שהיו כאן בוועדה.

מירה רווה: יישמנו וקיבלנו אותן גם בעקבות הישיבה שהייתה השבוע, גם הערות קודמות של יו"ר הוועדה.

מירה רווה: הכנסנו למעשה בפסקה 3 בתקנה 2 שמאפשרת בעצם לוועדת החריגים לשקול קריטריונים, אז בחריג ההומניטרי למעשה הרחבנו, שבמקום המילה "בהלוויה", אם לפני כן ניתן היה לצאת לאירוע רק של הלוויה של קרוב משפחה ראשון, אז אנחנו מדברים כעת על אירוע חיים משמעותי.

מירה רווה: נדמה לי שזה גם הטרמינולוגיה שאדוני השתמש בה, והיא בעצם נותנת שיקול דעת לוועדה.

מירה רווה: ציינו כאן שזה בכלל זה הלוויה או חתונה, גם כדי לעשות התאמה לנהלים שפורסמו באתר של רשות האוכלוסין, שם מדברים גם כן על חתונה.

מירה רווה: אנחנו עדיין מדברים על אירוע חיים משמעותי של קרוב משפחה מדרגה ראשונה, בכוונה כדי לתחום.

גלעד קריב: אבל זה דבר שדובר פה בוועדה.

גלעד קריב: אני באמת רוצה לשאול.

גלעד קריב: סבתא שחיה בישראל ונכדתה מתחתנת, עולה על דעתכם שהיא לא תצא לחתונה?

גלעד קריב: אני רוצה תשובה ממשלת ישראל כי הנושא נידון פה כמה פעמים, כי גם את זה אני לא מוכן לקבל.

גלעד קריב: אתם תדברו עכשיו עם המשרדים ואתם תורידו את המילים "קרוב מדרגה ראשונה".

מירה רווה: או אפשר יהיה להרחיב, אבל אני חושבת שכן הכוונה היא לסבא וסבתא.

גלעד קריב: איך אם נכדה מתחתנת זה אירוע מעגל חיים של קרוב מדרגה ראשונה?

גלעד קריב: הסבירו לי.

גלעד קריב: תראו, המציאות האפידמיולוגית כבר ברורה.

גלעד קריב: בואו נעשים דברים כהווייתם.

גלעד קריב: הסבתא הזו יכולה להידבק בישראל כמו שהיא יכולה להידבק בצרפת.

גלעד קריב: אם הסבתא מחוסנת, כי מדינת ישראל לא רוצה להסתכן שאדם לא מחוסן שהוא אזרח ישראלי, יחלה במחלה קשה בצרפת ואז יעלו דרישה להטיס בטיסה, אני יכול להבין.

גלעד קריב: אני יכול להבין איזושהי אמירה שמדינת ישראל אומרת, אתה רוצה לצאת משערי הארץ ושאנחנו נדאג לך?

גלעד קריב: צמצם את הסיכון למחלה קשה, תחלואה קשה, תתחסן או אם אתה מנוע חיסון, אז פה מדינת ישראל, אני יכול להבין, אבל חבר'ה, אנחנו שנתיים בתוך הקורונה.

גלעד קריב: ממשלת ישראל רוצה לומר לסבתא וסבתא לא להיות בבר מצווה של הנכד שלהם שגר באנגליה?

גלעד קריב: זה מה שאתם אומרים?

מירה רווה: אני אבדוק את זה.

גלעד קריב: אמרתי, אנחנו לא בדיון מעקב.

גלעד קריב: אנחנו בדיון של אישור ואני פשוט כבר הודעתי את זה ביום ראשון, אז חבל.

גלעד קריב: אני הודעתי ביום ראשון מה תנאי הסף להמשך המדיניות.

גלעד קריב: הרי אני מזכיר, זה חריג וזה עוד עובר ועדה הומניטרית.

גלעד קריב: זה לא אוטומטי.

גלעד קריב: ניחא, הייתם אומרים, יש פה שיטה של מה אוטומטי ומה ועדת חריגים, אז אוטומטי דרגה ראשונה ונשקול בהתאם.

גלעד קריב: הכול פה זה החריג.

גלעד קריב: אתם אפילו אומרים שברמת התקנות אתם לא תשקלו את היכולת של הסבתא להגיע לבת מצווה של הנכדה?

גלעד קריב: חבר'ה, תרדו מזה.

גלעד קריב: לא מדובר על מסיבה תחומה של הנכד בבלגיה, שהסבתא רוצה לצאת.

גלעד קריב: אני מצביע על התקנות.

גלעד קריב: אני מפיל אותן.

מירה רווה: אנחנו נבדוק את זה ונוכל אולי לתקן את זה כך שזה יכלול את המילים.

מירה רווה: אנחנו ניתן תשובה במהלך הישיבה.

גלעד קריב: אני מבקש שתעבירו למשרד את האמירה הברורה.

גלעד קריב: זה לא בקשה.

גלעד קריב: אני מודיע, אני אמליץ לחבריי בוועדה להצביע נגד התקנות אם העניין הזה לא יסודר.

דב ליפמן: אדוני היושב-ראש, ברגע שפקיד יכול לשבת ולהגיד, לא, לא חושב שבת מצווה.

דב ליפמן: לכתוב, חתונה, בר מצווה, בת מצווה.

גלעד קריב: תראה, קודם כל התקדמנו פה במובן הזה שיצאנו רק מלוויות לאירוע חיים משמעותי לרבות חתונה ולוויה.

גלעד קריב: דעתי הייתה נשמעת, אז הייתם צריכים גם לכתוב בר ובת מצווה.

גלעד קריב: אם אנחנו נראה שאתם לא מפרשים בר ובת מצווה כאירוע חיים משמעותי, אז אנחנו נדרוש מכם לכתוב את זה ברחל ביתך הקטנה.

גלעד קריב: תורידו את הביטוי "מדרגה ראשונה".

גלעד קריב: יש לכם שיקול דעת.

ענבר בזק: גם לידה, אגב, של נכד.

גלעד קריב: בוודאי שגם לידה.

גלעד קריב: אירוע חיים משמעותי, כדי להבהיר לפרוטוקול, זה לידה, כשבן או בת יולדים.

גלעד קריב: כמו ששרת הפנים אישרה, זה עוד לא חלחל כי אנחנו מקבלים אין-ספור פניות שלא מקבלים אישורים.

דב ליפמן: ובאתר שלהם עדיין לא מופיע בכלל.

גלעד קריב: טוב, כל זה אנחנו נטפל ביום ראשון.

גלעד קריב: אני מקווה שלא נטפל בראשון כי הם יסדרו עד אז.

מירה רווה: לגבי אירוע חיים משמעותי, כפי שציינתי, אנחנו כן נותנים פה שיקול דעת יותר רחב ואכן הכוונה היא גם לאירועים של לידה ובר מצווה.

גלעד קריב: אין בעיה, לכן את זה אני לא דורש שתמצאו לי פתרון כרגע.

גלעד קריב: אני אומר, אם זה לא יתממש, נדבר על התקנות, אבל דבר שאני לא יכול לקבל יותר זה הסיפור הזה של הסבא והסבתא.

גלעד קריב: מספרים לי שממשלת ישראל נהגה בתבונה ומאפשרת כרגע על פי בקשות פרטניות לבעלי חברות הייטק כן להשתתף בכנס של ה-100,000 איש בלאס וגאס.

גלעד קריב: זה טוב מאוד, אני מברך על זה.

מירה רווה: לכנסים?

גלעד קריב: האמיני לי שאני יודע על מה שאני מדבר.

גלעד קריב: נפתרה הבעיה של השתתפות חברות ההייטק בכנס הגדול בלאס וגאס.

גלעד קריב: יש הליך פרטני שבו עם משרד הכלכלה בודקים, מאשרים באמת לחברות שלא באות להסתובב אלא - - -, אז הרשי לי להציע שכשאזרח ישראלי, אחייניתו מתחתנת באנגליה, זה לא אירוע פחות חשוב.

מירה רווה: אני לא חושבת שהכוונה היא להרחיב את זה לבני דודים וכאלו.

מירה רווה: לגבי סבא וסבתא, כן הייתי חושבת שאולי כדאי להעלות את רשות האוכלוסין.

גלעד קריב: אתם המשרד המציע.

גלעד קריב: תביאו לי תשובה.

גלעד קריב: אני לא מצליח להבין את הסיפור הזה.

גלעד קריב: אני יכול להבין שתקבעו את הפרמטרים, סבא וסבתא.

גלעד קריב: תאמרו לי, לא בני דודים.

גלעד קריב: אתם רוצים שנדבר בכמה אנשים אתם כן מאשרים להם לנסוע?

גלעד קריב: אנשים תכננו אירוע חיים משמעותי.

גלעד קריב: הישראלי שיוצא מכאן הוא מחוסן.

גלעד קריב: הוא חוזר ומתחייב לבידוד.

גלעד קריב: גם אם תשנו את מדיניות הבידודים למחוסנים, תחתימו את הבן אדם הזה שיצא לאירוע חיים, שהוא כן חייב בשבעה ימי בידוד.

גלעד קריב: יש משהו לא קוהרנטי בלומר שאנשים שהם מחוסנים ונחשפו לחולה אומיקרון, לא יכנסו לבידוד, אבל אפריורית לא נאפשר לאדם לטוס לחתונה של קרוב משפחה שלו כשהוא מחוסן והוא מוכן למשל להיכנס לבידוד של שבעה ימים.

גלעד קריב: די, מספיק.

גלעד קריב: עסקינן בזכויות יסוד.

גלעד קריב: היציאה מן הארץ היא זכות יסוד.

גלעד קריב: שיניתם אתמול את מדיניות הבידודים.

גלעד קריב: זה לא מחזיק יותר מים.

גלעד קריב: אתם רוצים לקחת הפסקה?

גלעד קריב: תיקחו הפסקה רבע שעה, כי אמרתי את הדברים ביום ראשון.

מירה רווה: אני חושבת, אולי לבקש מאשי שיעלה בזום.

גלעד קריב: אני מוכן.

גלעד קריב: אשי בזום?

מירה רווה: הוא עוד מעט יצטרף.

גלעד קריב: עכשיו בואו נדבר על החריג השני, נושא התעסוקה.

מירה רווה: לגבי החריג הזה, זה חריג שנוסף.

מירה רווה: גם הוא בעצם בעקבות הערות שהיו כאן, כאשר אנחנו מדברים פה על צורך עבודה חיוני שלא ניתן לדחייה - - -

גלעד קריב: מה זה צורך עבודה חיוני שלא ניתן לדחות?

מירה רווה: אני חושבת שזה מתייחס למקרים שהועלו כאן בוועדה, המקרים המאוד ספציפיים ומיוחדים של מישהו שעובד, שמקום העבודה הקבוע שלו וחי על הקו.

גלעד קריב: צורך עבודה חיוני, אני מבין.

גלעד קריב: אדם צריך להתפרנס.

גלעד קריב: מה זה שלא ניתן לדחות?

גלעד קריב: תמיד ניתן לדחות בתמורה לפגיעה אנושה בפרנסתו של אדם.

גלעד קריב: אדם יכול להחליט שהוא חודש לא עובד.

מירה רווה: אם מישהו, מקום העבודה הקבוע שלו - - -

גלעד קריב: אז למה זה לא כתוב כך?

מירה רווה: אנחנו לא יכולים להתייחס באופן פרטני לכל מקרה ומקרה.

מירה רווה: כשאנחנו רושמים שנשקול גם את הצורך האפידמיולוגי - - -

גלעד קריב: אבל אנחנו לא מדברים על החלק הזה.

גלעד קריב: מכיוון שמדובר בוועדת חריגים ואתם הסכמתם שסיטואציה שאדם עובד בחו"ל, כי דרך אגב, עכשיו אתם גם מבטלים את הצורך בבידוד אם הוא מחוסן, נכון?

גלעד קריב: אנחנו התבשרנו אתמול שהממשלה הולכת למהלך שבו מי שמחוסן, אפילו אם הוא נחשף לנשא אומיקרון בצורה מוכחת, הוא פטור מבידוד.

גלעד קריב: זה המדיניות החדשה.

גלעד קריב: ניחא, הייתם אומרים שבגלל שקשה לעקוב אחרי שרשראות הדבקה בחו"ל, לך תדע האדם כן נחשף, לא נחשף, למה הוא נחשף.

גלעד קריב: אנחנו דורשים מאדם שחוזר מחו"ל, גם אם הוא מחוסן, בידוד.

גלעד קריב: שמעתי שבניו יורק קיצרו את הבידוד עכשיו לחמישה ימים.

גלעד קריב: זה בסדר.

גלעד קריב: מי שנחשף לחולה אומיקרון בארץ, לא צריך בידוד אם הוא מחוסן.

גלעד קריב: רצית לצאת לחו"ל וחזרת?

גלעד קריב: עדיין אתה חייב בבידוד כי אנחנו לא יודעים מה שרשראות ההדבקה.

גלעד קריב: ישבת במטוס סגור עם הרבה אנשים, כנס לבידוד.

גלעד קריב: אם יש בעיה אפידמיולוגית דרמטית, אני יכול להבין, אבל אני לא מדבר איתך על זה.

גלעד קריב: אני מדבר על הניסוח של הרישא בתקנות.

גלעד קריב: ההגדרה היא לא צורך עבודה חיוני שלא ניתן לדחותו.

גלעד קריב: מה שדיברנו עליו פה בוועדה הוא מצב שבו אזרח ישראלי, תושב ישראלי, מקום עבודתו המוכח, העיקרי הוא מעבר לים.

גלעד קריב: זו הסיטואציה.

גלעד קריב: אם ועדת החריגים אומרת לי עכשיו לפרוטוקול שזו הפרשנות שתיושם בשבוע הקרוב לתיבה הזו, אז מכיוון שקשה לשנות לשון של תקנות כי צריך אישור ממשלה, אז נרשום את זה בפרוטוקול ואת ההתחייבות שלכם.

גלעד קריב: זו הפרשנות.

גלעד קריב: אשי איתנו.

אשי שלמון: בוקר טוב, הצטרפתי להבהיר את העניין.

אשי שלמון: קודם כל ההחלטה היא לא שאדם מחוסן פטור מבידוד מכל מדינה.

אשי שלמון: רק מדינה שאיננה אדומה.

אשי שלמון: מי ששב ממדינה אדומה, בכל מקרה גם אם הוא מחוסן מלא, חייב בשבוע בידוד.

גלעד קריב: נהדר.

אשי שלמון: עכשיו לגבי עצם הפרשנות.

אשי שלמון: יכול להיות שהבנתי לא נכון אבל בסופו של דבר הכוונה הייתה לא לפתוח באופן גורף בשבוע-שבועיים הקרובים.

אשי שלמון: אמרת, אם זה יהיה מעבר לזה, אתה תדרוש באמת שינוי רדיקלי.

גלעד קריב: אבל זה לא שינוי רדיקלי.

אשי שלמון: באותה מידה אני אומר שוב, כל מי שעובד במדינה שאיננה אדומה, אין שאלה שהוא יוצא וחוזר, וכדומה.

אשי שלמון: לגבי מדינות אדומות, השארנו מקום לשיקול דעת, כי מניסיוננו ארוך הטווח, אם לא יהיה שיקול הדעת הזה, כל הסוגיה של הגבלת יציאה למדינה אדומה תיפרץ לחלוטין.

גלעד קריב: אשי, אבל שיקול הדעת הוא אצלכם, לכן זה במסלול של ועדת חריגים.

אשי שלמון: לא אמרתי שאין שיקול דעת.

גלעד קריב: אף אחד לא ביקש שתשנו את התקנות כך שאין שיקול דעת.

גלעד קריב: כל הרעיון של ועדת החריגים הוא שיקול דעת, אחרת זה לא היה צריך להגיע לוועדת חריגים.

גלעד קריב: היינו קובעים שאדם שמקום עבודתו המוכח הוא בחו"ל, יוצא.

גלעד קריב: לא קבענו את זה כך.

גלעד קריב: קבענו פה ועדת חריגים.

גלעד קריב: בכל מקרה יש לכם שיקול דעת.

גלעד קריב: יש פה שתי סוגיות, הראשונה היא איך אתם מבינים את התיבה, צורך עבודה חיוני שלא ניתן לדחותה.

גלעד קריב: כל התקנות האלה מדברות על מדינות אדומות.

גלעד קריב: הן לא מדברות על דבר אחר, לכן אני שואל, הדרישה של הוועדה הייתה שאדם שמקום עבודתו המוכח הוא בחו"ל, והוא כפוף לנהלי הבידוד, כעיקרון יכול לצאת למקום עבודתו.

גלעד קריב: אפשר לקבל את הדרישה שהוא יהיה מחוסן או מחלים למעט מצב של מניעות חיסון, אבל זה העיקרון.

גלעד קריב: אם יש הצדקה אפידמיולוגית, יש כרגע התפרצות דרמטית בעיר ניס, איזושהי קטסטרופה אפידמיולוגית באזור מסוים בצרפת, עכשיו הוא רוצה ללכת לשם לקליניקה, בסדר.

גלעד קריב: תמיד יש לכם שיקול דעת.

אשי שלמון: אני מקבל את הפרשנות שאתה מציג.

אשי שלמון: אני אסביר שצורך אפידמיולוגי מתייחס בעיקר לבקשות לצאת לכנסים המוניים או מפגשים המוניים.

גלעד קריב: אבל לא על זה אנחנו מדברים.

אשי שלמון: נכון.

אשי שלמון: אני הבנתי היטב למה שאתה מתייחס.

גלעד קריב: אשי, אני פה כי אני רוצה רגע לומר.

גלעד קריב: אם היינו במשטר קצת אחר של הסדרת תקנות, הייתי שולח אתכם בחזרה לנסח מחדש את התקנה, אבל אני ער לטרפת שבה אתם עובדים בייחוד בתקופה הזו, וגם לעובדה שבעוד שבוע יגיעו תקנות מחדש.

גלעד קריב: זה עד ה-5 בינואר, אז לא צריך לטרטר את הממשלה וכל דבר מצריך אישור טלפוני.

גלעד קריב: זה לא תקנות שמותקנות על ידי שר אחד, אבל אני לפרוטוקול רושם ואני מבקש את אישורך להבנתי, שאני מבין אותך נכון, שוועדת החריגים תאשר יציאה של אזרחים ותושבים ישראלים שמקום עבודתם העיקרי והמוכח הוא במדינה אדומה, שזו ברירת המחדל למעט בסיטואציות אפידמיולוגית מיוחדות שהן מעבר להגדרת המדינה כמדינה אדומה.

גלעד קריב: האם הבנתי נכון?

אשי שלמון: אתה הבנת נכון.

אשי שלמון: אני שוב מדגיש שאותם אזרחים, בשובם יצטרכו לפי הכללים הנוקטים היום שבוע בידוד.

אשי שלמון: על כך לא נוותר.

גלעד קריב: אנחנו לא ממליצים לכם לוותר על העניין הזה.

גלעד קריב: אין פה שום בקשה שתוותרו.

גלעד קריב: להיפך, אנחנו אמרנו שזה מצב תקין שאדם שהיה רגיל לצאת כל שבוע לאירופה לקליניקה שלו או למשרד שלו, יבין שבסיטואציה הזו הוא עושה שבוע כן, שבוע לא, משל היה טבח בצבא הגנה לישראל, כדי להיות שבוע בעבודה ושבוע בבידוד, ואם זה לא מתאים לו, אז בסדר, אבל זו דרישה מובנת לחלוטין.

גלעד קריב: אנחנו לא מבקשים מכם לפגום בכל דבר שקשור במדיניות הבידודים.

גלעד קריב: אני מבקש ממשרד הבריאות, מהייעוץ המשפטי, שבסט הבא של התקנות ביום שלישי הבא, הניסוח ישתנה.

גלעד קריב: הניסוח, אין לי בעיה שתגדירו שני פרמטר.

גלעד קריב: פרמטר אחד הוא צורך עבודה חיוני שלא ניתן לדחות ומחייב נוכחות פיזית.

גלעד קריב: זה הדיון, מתי הכנס הוא קריטי לפרנסתו של אדם ומתי לא, אבל להיות פה עוד חריג או באותו סעיף או בסעיף נפרד והוא החריג של אדם שמקום עבודתו המרכזי והמוכח הוא באחת מהמדינות המנויות.

גלעד קריב: זה שתי סיטואציות תעסוקתיות שונות.

גלעד קריב: אשי, אני מבקש להבין כי הוועדה דיברה בצורה מאוד ברורה על שני עניינים בהקשר של החריג ההומניטרי.

גלעד קריב: הדבר האחד הוא באמת המעבר לאמירה אירועי חיים משמעותיים, ואירוע חיים משמעותי כדרך אגב, הוא לא רק טקס מעגל חיים.

גלעד קריב: זה לא רק בר מצווה, חתונה, לוויה.

גלעד קריב: לידת נכד והרצון לשהות ליד מיטת ביתך או כלתך זה אירוע חיים משמעותי, ואירוע חיים משמעותי גם יכול להיות מצב שהורה, בן, נכד, נקלע לסיטואציה קשה.

גלעד קריב: נעצר במעצר בחשד לפלילים במדינה זרה ואין לידו אף בן משפחה שיהיה איתו.

גלעד קריב: גם זה אירוע חיים משמעותי, אז אני רוצה להבין, כי הייתה פה עוד דרישה מעבר למעבר מדוגמת הלוויה לכותרת אירוע חיים משמעותי.

גלעד קריב: אין מקום בתקנות להגדיר רק קרוב מדרגה ראשונה.

גלעד קריב: זה בסדר שתחליטו שאתם לא פותחים את השמיים לחתונות של בני דודים שניים ואפילו לא בני דודים, אבל סבא וסבתא שזה לא דרגה ראשונה.

גלעד קריב: נכד ונכדה, סבא וסבתא זה חובה.

גלעד קריב: אני גם חושב שאפשר לדבר, אח שלך משיא את בנו.

גלעד קריב: אפשר לחשוב שאנחנו נמצאים בתחילת הקורונה, ואפשר לחשוב שפה בישראל אין גל תחלואה, ואפשר לחשוב שבאמת אירוע אפידמיולוגי דרמטי נשקף דווקא מהנסיעה.

גלעד קריב: מספיק.

גלעד קריב: אם אתם מתעקשים על דרגה ראשונה, המלצתי לחברי הוועדה היא לא לאשר את התקנות.

גלעד קריב: אם אתם אומרים בצורה ברורה, מכיוון שזה הכול חריג וזה רק דוגמאות, שאתם לוקחים על עצמכם להרחיב את המעגל בוודאי לסבא וסבתא, נכד ונכדה, אבל גם לשקול.

גלעד קריב: אני באמת רוצה לשאול, אחי חס וחלילה איבד את בנו.

גלעד קריב: אני לא אמור לנסוע מהארץ ללוויה ולהיות לצד אחי?

מירה רווה: אני חושב שהמונח של אירוע חיים משמעותי הוא - - -

גלעד קריב: הבעיה היא דרגה ראשונה.

גלעד קריב: בשביל מה עשינו דיון מעקב ביום ראשון, יומיים לפני התקנות כדי לומר לכם, אלה הדברים שאנחנו מוכנים ואלה שלא?

גלעד קריב: הרי עשינו פה דיון.

גלעד קריב: יש דברים שהצגנו כחובה ויש דברים שביקשנו מכם לשקול.

גלעד קריב: אולי פעם הבאה באמת אני צריך לעשות יותר מסודר את הסיכום.

גלעד קריב: אנחנו נאמר לכם מה הוא תנאי בל יעבור ומה אנחנו מוכנים להמשך שיקול והתדיינות.

מירה רווה: אני ארשום את זה לפעם הבאה, אדוני.

גלעד קריב: לא, אני רוצה עכשיו אמירה שלכם, אמירה של ועדת החריגים, ש-א', סבא וסבתא, נכד ונכדה, בכלל אין דיון, שיוצא, והדבר השני, שאתם לא תדחו אוטומטית בקשות גם בדרגה שנייה.

גלעד קריב: אני בכלל לא יודע איך להגדיר דרגה ראשונה.

גלעד קריב: כשחס וחלילה אחי מאבד ילד, זה אירוע מדרגה ראשונה או מדרגה שנייה?

שמחה רוטמן: זה אירוע חיים משמעותי של האח.

גלעד קריב: אז הכול אפשר לפרש ככה.

גלעד קריב: הם פירשו ככה.

גלעד קריב: תודיעו לי שאתם שוקלים מעבר לסבא וסבתא ונכד ונכדה, את הרחבת המעגל לאירועי חיים של משפחה קרובה.

גלעד קריב: יש לי קריטריון בשבילכם.

גלעד קריב: היום הצטברנו רוב של חברי כנסת וחברי כנסת לשעבר, חובשי כיפה.

גלעד קריב: יש הגדרה מי חייב בדיני אבלות, אז נלך גם בדיני אבלות, גם בשמחה.

גלעד קריב: יש כלל בהלכה שכל המצטער עליו, מצטער עימו, בדיני אבלות.

גלעד קריב: אם אתה חייב לשבת שבעה על אדם מסוים, אז כשהוא יושב שבעה, אתה משתתף עימו מעט באבלות.

גלעד קריב: או שתודיעו שאתם מקבלים את הפרשנות המרחיבה הזו ולא יהיה פה פסילה אוטומטית, זה לא דרגה ראשונה, זה דרגה שנייה, או שנפיל את התקנות.

דב ליפמן: לגבי תעסוקה, אם הם מאשרים את זה לפרוטוקול אבל אין פשוט קטגוריה כדי לבקש את זה, אז הם חייבים פשוט להכניס משפט, שתעסוקה, כי זה לא מופיע בכלל.

גלעד קריב: הערה חשובה של מר ליפמן.

גלעד קריב: בתוך הטפסים צריך להיות לינק לבקשה ליציאה למקום עבודה עיקרי ומוכח.

גלעד קריב: טוב שתפרידו את זה מאני צריך לנסוע לכנס או לפגישה.

גלעד קריב: יש הבדל בין הסיטואציות.

גלעד קריב: כן, אשי.

אשי שלמון: התשובה היא כן.

אשי שלמון: כבר היום אירועים משמעותיים לקרובים שהגדרת אותם לפי דיני אבלות, אני חושב נשקלים לחיוב.

אשי שלמון: אפשר להדגיש את זה מעבר לכך.

אשי שלמון: מהבחינה הזאת אירועים משמעותיים לקרוב דרגה ראשונה, גם אם חלילה וחס פטירה של בן של אח - - -

גלעד קריב: או חתונה של בת של אח.

גלעד קריב: לא צריך ללכת רק לקטסטרופות.

אשי שלמון: אנחנו מאוד מוצאים את עצמנו בשלל של בקשות שמאוד קשה להוכיח באמת מה עומד מאחוריהן.

אשי שלמון: אני חייב לציין את זה כאנקדוטה.

אשי שלמון: הוצגה אתמול בקשת כניסה לישראל של שני גברים יהודים שהסתבר לנו שהם ביקשו להינשא.

אשי שלמון: הביאו אישור שהם נישאים - - - .

אשי שלמון: גם כאלה יש לנו כל הזמן.

אשי שלמון: אנחנו צריכים מאוד לברור את הבקשות המוצדקות.

אשי שלמון: אנחנו בהחלט לוקחים לתשומת לב את מה שאמרת.

גלעד קריב: עם כל הכרתי בחשיבות טיפוח הקשר עם יהדות העולם, ואני מקבל את העניין הזה וייצא מכתב שלי לראש הממשלה, לשרת הפנים ולשר התפוצות בנושא הזה, היום עם הצעה.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים בשתי מדרגות נורמטיביות שונות.

גלעד קריב: הזכות של אזרח ישראלי לצאת את גבולות המדינה היא זכות חוקתית ראשונה במעלה.

גלעד קריב: היא אחת מאבני הראשה של הזכויות המוגנות בישראל.

גלעד קריב: אני בעניין הזה מפריד בין שאלת הכניסה לישראל שבה אנחנו נמשיך את המעקב ביום ראשון, ואמרתי לכם, אני מצפה לקבל תשובה שאתם תשקלו מחדש את הדרישה שלי להפעלת קו חם לנכנסים שלא מקבלים מענה.

גלעד קריב: אל תביאו אותי למצב שאנחנו עושים אתכם כיפופי ידיים ולא מאשרים לכם תקנות.

גלעד קריב: אני הצגתי את העניין הזה כהכרח מכיוון שיש אנשים שלא מקבלים תשובה והצורך ההומניטרי כבר התפוגג.

גלעד קריב: האדם נפטר, הלוויה התקיימה, אז מה, הוא מחכה מהקונסוליה לתשובה חמישה ימים?

גלעד קריב: דברי החתימה שנשמעו כאן בדיון מעקב ביום ראשון מפי נציג ועד העובדים של משרד החוץ לא הוסיף לתחושת הרוגע שלנו.

גלעד קריב: אנחנו גם בראשיתו של סכסוך עבודה בקונסוליות ובשגרירויות, אז אני מבקש לקבל את התשובה על הקו החם, והדבר השני שאני אומר, עם כל הכבוד, לא דינן של בדיקת בקשות נכנסים לישראל.

גלעד קריב: יכול להיות שבעת הזאת הם אומרים לזוג שמאוד רצה להינשא בירושלים, זוג של יהודים, בסדר, אז תדחו את החתונה או בצר לנו זה לא קורה, תתחתנו בבית כנסת ואז תבואו ותעשו שבע ברכות בעוד שבוע או חגיגה בעוד חודש.

גלעד קריב: לא דינה מבחינה חוקתית כדינם של אזרחים ישראלים שמבקשים לצאת.

גלעד קריב: זה פשיטה.

אשי שלמון: אנחנו מבינים את זה ולכן גם אני חושב שיש הרבה יותר קטגוריות כלפי היציאה של אזרחים ישראלים.

גלעד קריב: אבל אני מוטרד מאיך אתם מבינים את המטבע "מדרגה ראשונה" באירועי חיים משמעותיים.

אשי שלמון: אני שמעתי בקשב את ההגדרה שלך.

אשי שלמון: אני אעלה את זה בדיון מול ראש רשות האוכלוסין.

אשי שלמון: צריך לזכור שהוועדה הזו היא קודם כל לא ועדת משרד הבריאות אלא ועדה משותפת שמנוהלת ברשות האוכלוסין.

אשי שלמון: אני אעלה את מה שנאמר פה עם חברי הוועדה וזה בהחלט יטופל בקשב עם מה שביקשתי.

גלעד קריב: טוב.

גלעד קריב: אני מודיע לכם בצורה חד משמעית, ואני אומר את זה לאוזני המשפטנים עכשיו של משרד הבריאות.

גלעד קריב: אני אומר לכם בצורה ברורה שהציפייה שלנו שאזרחים ישראלים יוכלו לצאת לאירועי חיים של בני משפחה שלהם גם אם האירוע חיים עצמו ספציפית, במרכזו ניצב בן משפחה מדרגה שנייה, כי כפי שאמר חבר הכנסת רוטמן, בפרשנות סבירה אירוע חיים של בן משפחה מדרגה שנייה הוא כמעט תמיד גם אירוע חיים של בן משפחה מדרגה ראשונה.

גלעד קריב: הפרשנות בהחלט סובלת את זה.

אשי שלמון: הפרשנות הזו תילקח ותבוצע.

אשי שלמון: אני לא רואה בעיה.

אשי שלמון: אני לא חושב שיש צורך לנהל דיון מתמשך בסוגיה הזו.

אשי שלמון: הדברים נשמעו.

אשי שלמון: אדבר על זה עם תומר מוסקוביץ', אדבר על זה עם אייל סיסו וכך אנחנו, אני מניח, ננהג.

גלעד קריב: בסדר גמור.

גלעד קריב: בסט תקנות הבא המילים "מדרגה ראשונה" לא מופיעות.

גלעד קריב: זה הכול ממילא בשיקול דעת, אז בהתאם למצב האפידמיולוגי, אבל המילים "מדרגה ראשונה" יורדות.

גלעד קריב: אל תביאו לנו תקנות עם המילים "מדרגה ראשונה" בעוד שבוע, ואני מצפה שביום ראשון נשמע ששיניתם את המדיניות.

גלעד קריב: יש לי תשובה של ראש רשות האוכלוסין, שב-24 השעות הקרובות תופעל תיבת דואר למקרים דחופים שלא מקבלים מענה דרך הקונסוליות.

גלעד קריב: הסיטואציה לא רלוונטית למי שמגיש את הבקשה בישראל, כי פה ממילא רשות האוכלוסין פועלת ב-52 לשכות.

גלעד קריב: זה לא שמפנים אדם לקונסוליה אחת, הרבה פעמים לא בעיר שהוא גר בה, אז הוא גם לא - - -

שמחה רוטמן: וסגורה ביום ראשון ולא פועלת כל יום.

גלעד קריב: אני אומר עוד פעם, יש התחייבות של ראש רשות האוכלוסין להפעלת תיבה כזאת.

גלעד קריב: אני אומר עוד פעם, אנחנו שותפים לחשש התפעולי שזה יהפוך להיות ברירת המחדל, כולם ירוצו לשם, אז תגדירו את התיבה הזאת בצורה מאוד ברורה, שמי שפונה ביחס לאירוע שלא מתקיים ב-72 השעות הקרובות או בדחיפות, הבקשה לא מטופלת ואל תטפלו.

גלעד קריב: תסננו.

גלעד קריב: אנחנו לא דורשים מכם בתקנות להגיב לכל פנייה שנוחתת במייל, אבל מישהו צריך לסנן את זה ולראות איפה לא מקבלים תשובה, באיזה קונסוליה וכו', ואני חוזר על מה שאני אומר.

גלעד קריב: אנחנו בתקופה של סכסוכי עבודה בתוך משרד החוץ.

גלעד קריב: מחר אפשר להכריז גם עיצומים בחלק מהקונסוליות, ואז מה?

גלעד קריב: אנשים יחכו שבוע לסיום סכסוך העבודה כדי לבוא ולהיפרד מיקיריהם על ערש דווי או יפספסו חתונה של בן בארץ?

גלעד קריב: אני רשמתי תודה להיענות של ראש רשות האוכלוסין לפנייה ביום ראשון.

גלעד קריב: כפי שאמרתי לחבריי, חברי הכנסת לא היו, אני הודעתי שמעכשיו אחת לשבוע יתקיים דיון מעקב בסוגיה הזו או ביום ראשון או ביום שני, כך כשהתקנות מגיעות ביום שלישי או רביעי, נראה כבר את השינויים שדרשנו.

איתמר בן גביר: איפה תפורסם התיבה?

גלעד קריב: באתר של משרד החוץ ובמשרד הפנים.

גלעד קריב: בוא נראה איך זה עובד להם.

גלעד קריב: אנשים שרוצים להיכנס לארץ, נכנסים לאתר משרד החוץ, אני מניח, לרשות האוכלוסין.

גלעד קריב: אנחנו לא מחליפים את הרשות המבצעת.

גלעד קריב: הם יבדקו איך עושים את זה.

גלעד קריב: ברגע שקיבלנו את ההתחייבות שלהם שיהיה גם קו חם - - -

שמחה רוטמן: לא צריך להחליף את הרשות המבצעת, צריך להחליף את הממשלה.

גלעד קריב: תודה רבה.

ענבר בזק: דרך אגב, המידע לא מספיק טוב.

גלעד קריב: אנחנו יודעים, לכן אני אומר עוד פעם, זה מבחינתי ביום ראשון בדיון המעקב.

גלעד קריב: צריך לומר, א', הם באמת בסערת בקשות.

גלעד קריב: אנחנו שמענו את המספרים.

גלעד קריב: ב', בייחוד בהקשר של כניסה לישראל, הסיפור עם כל הרבה רבדים ומקרים ותגובות, שאני מניח שתמיד אנחנו נוכל להעיר, את זה צריך לשדרג מבחינת מידע, ונעשה את זה.

שמחה רוטמן: אני חושב שדווקא ההצעה שהייתה מתירה משהו באופן גורף, הייתה חוסכת מוועדת החריגים, אבל בסדר.

גלעד קריב: אנחנו מתקרבים לרגע, לצערי, כי התחלואה כבר פה.

גלעד קריב: טוב, אז אחרי שהבנו את התיקונים ורשמנו לפרוטוקול את דבריו של חברינו אשי, ותודה על דבריו גם לגבי אישור ליציאה בעבודה וגם לגבי הפרשנות של המונח "מדרגה ראשונה", חברתנו, אילנה גנס, התייחסות שלך לשינוי בתמונת המצב האפידמיולוגית שמביאה אתכם לשינוי בהגדרת הקריטריונים.

גלעד קריב: מה הקריטריונים החדשים?

גלעד קריב: למה להערכתך אנחנו יכולים לצפות בשבוע הבא?

מירה רווה: יש עוד סעיף בתקנות שלא עברנו עליו.

מירה רווה: בתקנה 3 למעשה אנחנו מתקנים את הסעיף באופן שהפנייה לוועדת השגות תהיה באופן מקוון והקישור לטופס מקוון, - - - דרכים נגישות נוספות יצוינו בהחלטת ועדת החריגים.

מירה רווה: הסיבה לכך היא פשוט כדי לא ליצור עומס על ועדת החריגים ובעצם להפנות את הקישור הזה למבקשים הרלוונטיים.

גלעד קריב: אתם מייצרים סדר.

גלעד קריב: תהיינה שתי מגירות.

גלעד קריב: פונים לוועדת החריגים ואם לא, אז בתשובה יהיה - - -

מירה רווה: אז הוא יקבל את הקישור כדי לא ליצור עומס - - -

גלעד קריב: בסדר גמור, תיקון, נשמע על פניו סביר.

אורי מקלב: אני רציתי בקשה לשאול.

אורי מקלב: במצב היום שגם אלה שמגיעים ממדינה אדומה לא מופנים למלונית, המלוניות היום פעילות או נסגרו כולם או יש אנשים שעדיין שוהים מכוח התקנות הקודמות או שכל מי שגם שוהה במלונית מכוח התקנות הקודמות, שוחרר לבידוד ביתי?

מירה רווה: מה שקרה אתמול בלילה, סביב 22:30 פורסם ביטול ומייד חיכו אצלנו אנשים בשביל לדעת כדי לשחרר את כל מי שבעצם נמצא שם.

מירה רווה: המלוניות עדיין פועלות כי יש אנשים שאין להם מקום בידוד, גם אנשים שנכנסים לארץ.

מירה רווה: גם מה שחשוב לי להבהיר זה שההכרזה של הפיקוח הטכנולוגי, ואנחנו גם ציינו את זה גם כאן, זה תנאי.

אורי מקלב: יש אנשים שמסרבים?

אורי מקלב: קצת נתונים שהוועדה אולי תוכל לקבל, כמה שוהים, וגם בחלוקה למה נמצאים שם.

גלעד קריב: אני מבקש שבדיון מעקב ביום ראשון תתייחסו.

גלעד קריב: אסף, אני מציע שנזמין לדיון מעקב ביום ראשון את נציג פקע"ר דרך הזום, שהם מפעילים את המלוניות, להבין איך ההכרזה על ביטול המלוניות השפיעה על המצב בפועל.

גלעד קריב: צודקת עו"ד רווה, א', בתזכורת שמי שלא חותם על פיקוח טכנולוגי, לא יכול מתחמק מהמלונית, והדבר השני, לאורך כל הדרך פיקוד העורף שמר על תשתית של שתי מלוניות.

גלעד קריב: זה תמיד הייתה מלונית בתל אביב, מלונית בירושלים כדי שאם יהיה צורך אז הדבר יופעל.

גלעד קריב: צריך לזכור, יש לנו תמיד את סעיף 22(ד) שבעצם מסדיר גם מעבר למלוניות של אנשים שהם פה בארץ, שאין להם מקום בידוד, ויש את הסמכות מכוח פקודת בריאות העם.

גלעד קריב: הנושא הזה של שמירת תשתית של מקום בידוד מטעם המדינה היא דבר חשוב.

גלעד קריב: אני עוד לא קיבלתי תשובה ממשרד ראש הממשלה, מה ההשלכה של ביטול ההכרזה על הדחיפות הגדולה של החקיקה של השתת תשלום על השוהה במלונית.

גלעד קריב: מצד אחד אומרים לנו, רוצו, תחוקקו.

גלעד קריב: מצד שני מבטלים לנו את ההכרזה.

דב ליפמן: הביטול הזה, חשוב לשאול, זה גם לתיירים?

דב ליפמן: כי כתוב שם לחוזרים ממדינות אדומות ויש בלבול בציבור האם תייר שמגיע ממדינה אדומה, מחוסן, האם שולחים אותו למלונית או יש לו את האופציה של בידוד ביתי?

אילנה גנס: אין כניסת תיירים עכשיו.

דב ליפמן: מי שמקבל אישור.

דב ליפמן: כתוב שם "חוזרים".

אילנה גנס: הדין על זרים חל אותו דבר כמו על אזרחי ישראל.

אילנה גנס: אין הבדל.

קריאה: השאלה אם יש מקום בידוד לזר שמגיע לארץ.

קריאה: אם יש לו מקום בידוד, אז כמו ישראלי, הוא לא אמור - - -

אורי מקלב: צריך להגיד הפוך, שאין הבדל בין ישראלי לבין זר, בתנאים שגם ישראלי וגם זר - - -

אילנה גנס: פשוט הרבה פעמים זרים מגיעים יותר למלוניות כי אין להם מקום בידוד.

אילנה גנס: אנחנו לא מאפשרים לעשות בידוד במלון רגיל שהוא בעצם מופעל בתו ירוק, ולכן מי שיש עליו חובת בידוד על פי חוק, לא יכול להיות במקום - - -

אורי מקלב: אני חידדתי את זה אדוני היושב-ראש, מכיוון שאין ספק שהנושא של הבידוד במלוניות, הוועדה דנה בזה הרבה.

אורי מקלב: אנחנו העברנו גם את המסרים פה על הקושי ועל הצעד החריג מאוד בשהייה או לכוון או להפנות למלוניות.

אורי מקלב: שלא יביא לנו דבר כזה, מכיוון שזה על חשבון האזרח או השוהה, אנחנו גם נחמיר בהפניה למלונית.

גלעד קריב: תנוח דעתו של אדוני.

גלעד קריב: עד שאנחנו נראה פה תקנות להשתת תשלום, כבר נהיה בגלים הרבה יותר מתקדמים.

אורי מקלב: אני לא רוצה לקחת את הקרדיט מהמשרדים אבל אני חושב שהוועדה, יש בהחלט משקל על הנושא של ההפניה למלונית.

אורי מקלב: אני חושב שהצפנו את זה מאוד חזק ואני חושב שזה היה חשוב, ההכרזה אתמול.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: אילנה, בבקשה, תמונת המצב האפידמיולוגית ביחס למדינות האדומות, ואז אנחנו נקריא ונצביע אחרי שקיבלנו את ההבהרות.

אילנה גנס: בוקר טוב ליו"ר הוועדה ולחברי הכנסת ויתר המשתתפים.

אילנה גנס: אני אציג בקצרה את הרקע, תמונת מצב תחלואה בישראל ושינויים בקריטריונים והסתכלות שלנו על תמונת מצב אפידמיולוגית והשפעתה תקנות הגבלת היציאה.

אילנה גנס: כבר לפני מספר ימים הערכנו את תפוצת הווריאנט במדינת ישראל על כ-25% עד 30% מכלל המקרים המרוצפים בדגימות של קהילה, וסך הכול מעל 50% מדגימות שמרוצפות במדינת ישראל זה כבר ווריאנט האומיקרון.

אילנה גנס: שוב, עדיין מרביתם, כ-70%–75% בקרב חוזרי חו"ל ומגעים הדוקים שלהם, אבל ללא ספק רואים תחילת התפשטות בקהילה.

אילנה גנס: כמובן מה שציפינו שיקרה, עלייה משמעותית ומהירה במספר המאומתים בשבוע האחרון, גם איזושהי מגמה של תחילת עלייה באשפוזים שאנחנו רואים בשבוע האחרון.

אילנה גנס: כמובן היא עדיין לא פרופורציונאלית לעלייה במספר המאומתים.

אילנה גנס: גם זה מצב שאנחנו מכירים אותו מגלי תחלואה קודמים, שקודם כל אנחנו רואים עלייה במספר מאומתים, והתחלואה הקשה יותר והאשפוזים באים לידי ביטוי בעיכוב של שבועיים-שלושה, כי לוקח זמן עד שמתחילים בעצם לפתח החמרה ותחלואה יותר קשה.

אורי מקלב: אנחנו בודקים את זה לילדים ומבוגרים?

אילנה גנס: כרגע יש לנו ילד אחד שמאושפז עם אומיקרון והיתר מבוגרים.

אילנה גנס: סך הכול שמונה מאושפזים עם אומיקרון נכון לעכשיו.

אילנה גנס: מקדם ההדבקה כמובן גם הוא בעלייה.

אילנה גנס: אנחנו רואים באמת את מגמת העלייה בתמונת המצב.

אילנה גנס: לא שמתי את זה בשקף אבל אנחנו מתחילים לצבור קצת יותר עדויות קליניות מהעולם, בריטניה, סקוטלנד, דנמרק, דרום אפריקה, שמפרסמים נתונים על מחקרים קליניים ראשונים שבוחנים את הסיכון לאשפוז עקב תחלואה קשה בקרב נדבקים בווריאנט, וגם יותר ויותר מחקרים שמדברים על מועילות החיסון.

אילנה גנס: הדברים המשמעותיים שאנחנו מתחילים לראות, גם עלייה באשפוזים יותר משמעותית גם בבריטניה, גם בצרפת, גם בניו יורק.

אילנה גנס: שלשום דווח על עלייה פי ארבע באשפוזי ילדים.

אילנה גנס: בריטניה כבר שבוע שעבר דיווחה על הכפלה במספר הילדים המאושפזים, ואנחנו רואים גם מגמת עלייה במבוגרים צעירים.

אילנה גנס: נכון לעכשיו גיל חציוני של מאושפזים בבריטניה עומד על 30.8, כלומר אנחנו רואים אוכלוסייה צעירה, מרביתה לא מחוסנת, שבעצם מגיעה למצב קשה לפי דיווחים ומחקרים.

אילנה גנס: שוב, מועילות חיסון כרגע מוערכת אחרי מנת בוסטר בסדר גודל של כ-75%, כלומר מחוסני בוסטר עדיין מוגנים ברמה טובה וזה חלק מהנתונים שבעצם סייעו לנו לקבל החלטה קשה על סמך נתונים מאוד מצומצמים שיש לנו בישראל לגבי מדיניות בידודים של נחשפים לווריאנט.

אילנה גנס: אנחנו רואים בעצם שמוגני בוסטר, מחלימים שמוגנים במנת חיסון אחת לפחות, רמת ההגנה שלהם בוודאות בפני תחלואה משמעותית נשמרת מאוד גבוהה ומוערכת גם כ-70%–75% בפני הדבקה ומחלה סימפטומטית, ולכן בעצם אנחנו לקראת שינוי גם במדיניות הבידודים של נחשפים מחוסנים לווריאנט האומיקרון.

אורי מקלב: אתם רואים גם שינוי בזמן של חיסון הבוסטר?

אורי מקלב: האם אתם רואים שמי שוותיק יותר, אז ההשפעה היא פחותה?

אילנה גנס: אנחנו רואים בבירור מגמת דעיכה מאוד מהירה של שתי מנות ראשונות אל מול הווריאנט בהשוואה למה שראינו מול דלתא, ולכן שלשום פורסמה גם המלצת מנכ"ל משרד הבריאות להקדים את מנת הבוסטר כבר כעבור שלושה חודשים, שהיא בעצם משקמת את רמת ההגנה החיסונית באחוזים מאוד ניכרים.

גלעד קריב: רק לשני מקבלי מנות או גם למחלימים?

אילנה גנס: לשני מקבלי מנות.

אילנה גנס: מחלימים שמחוסנים לפחות במנת חיסון אחת, רמת ההגנה שלהם נשמרת לפחות כמו מחוסני בוסטר.

אילנה גנס: זה עדיין אוכלוסייה שגם במבחני מעבדה וגם במחקרי חיים אמיתיים אנחנו רואים.

אילנה גנס: אגב, אנחנו רואים הדבקות במחוסנים שלא קיבלו מנות חיסון.

אילנה גנס: אלה שהחלימו מדלתא, כבר עכשיו אנחנו רואים גם הדבקות באומיקרון.

שמחה רוטמן: כאלה שהם רק מחלימים, שמעולם לא קיבלו - - -

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: אנחנו רואים שם יחסית עלייה בהדבקות יותר משמעותית ממה שראינו - - - .

אילנה גנס: לאור ההבנה שבעצם אנחנו הגענו לשלב שאנחנו כבר נמצאים עם תחילת התפשטות מהירה בקהילה, אנחנו כבר לא בשלב ההכלה של התחלואה, הצלחנו להערכתנו לעכב את התפשטות הווריאנט לפחות בארבעה שבועות במדינת ישראל, והזמן הזה מבחינתנו בהחלט זמן מאוד יקר שעזר לנו להבין קצת יותר טוב את המשמעויות הקליניות שלו, אם כי הן עדיין לא ידועות באופן מוחלט, לצבור קצת יותר הבנה לגבי המוגנות ולראות ממדינות אחרות שהקדימו אותנו בהתפשטות גל התחלואה, על התובנות שלהם גם מבחינת מוגנות חיסונית, מועילות חיסון, בוסטר, מחלימים, חומרת מחלה קלינית, אוכלוסיות פגיעות.

אילנה גנס: אנחנו מתחילים עכשיו לצבור קצת יותר נתונים.

אילנה גנס: חשוב לציין שגם המחקרים שפורסמו, הם מדברים על מספר מאושפזים קטן ולכן כל מחקרי המוגנות בפני אשפוז ותחלואה קשה מבוססים על מספר מאושפזים קטן יחסית, ולכן אנחנו רואים גם הבדלים בהערכת מועילות בין המדינות השונות ובין המחקרים השונים, כי עדיין המספרים קטנים ולכן התנודה בהיקפים מבחינה אחוזית הם משמעותיים.

משה ארבל: סליחה, רק שאלה אחת.

משה ארבל: מה בנוגע לכניסה ויציאה לחו"ל של תושבי הרשות הפלשתינית, כאלה שנכנסים לרשות ויש להם היתרי מעבר לשטחי ישראל?

משה ארבל: האם זה לא מייצר איזושהי פרצה בעצם בכל סגירת השמיים?

משה ארבל: יש לכם נתונים?

אילנה גנס: רשות האוכלוסין וההגירה, אני מניחה שידעו להתייחס לזה.

אילנה גנס: אני פחות בקיאה.

אילנה גנס: אפשר לבקש מהם להתייחס.

משה ארבל: אני מדבר על יציאה לחו"ל דרך הרשות, אם זה דרך מעבר אלנבי, של תושבים פלשתינים וכאלה שיש להם היתר עבודה בישראל.

אורי מקלב: לצאת לירדן ומירדן לטוס למקומות אחרים?

משה ארבל: כן, בוודאי.

אילנה גנס: עדיין כל מי שיוצא מגבולות מדינת ישראל חייב באישור ועדת חריגים גם אם הוא מגיע מהרשות הפלשתינית.

אורי מקלב: השאלה של חבר הכנסת ארבל, אני מבין שאדם שאין לו אישור לצאת לחו"ל למדינה אדומה, הוא יכול לעשות את זה דרך ירדן ולצאת משם למדינה אדומה.

משה ארבל: זה בוודאי.

משה ארבל: הוא צריך להתחייב שהוא לא הולך למדינה אדומה.

גלעד קריב: יכול להיות שאנחנו נדבר על זה ביום ראשון בדיון מעקב.

גלעד קריב: כן, בבקשה.

אילנה גנס: לאור ההבנה שאנחנו כבר בעצם לא בשלב ההכלה וההתפשטות בקהילה כבר התחילה, ולצערנו בגלל המידבקות של הווריאנט אנחנו מבינים שתמונת המצב תשתנה בקצב מאוד מהיר, אנחנו בעצם משנים את תפיסת ההפעלה וההבנה של ניהול אירוע פנדמי כרגע בגל הנוכחי, משלב ההכלה לשלב צמצום התפשטות התחלואה עד כמה שניתן, כאשר כמובן זה משפיע באופן ישיר על הקריטריונים של סיווג מדינות.

אילנה גנס: אנחנו עדיין מבינים שכל עוד רמת תחלואת הרקע במדינת ישראל עדיין נשארת יחסית נמוכה, בטח בהשוואה למספרים שאנחנו רואים במדינות עם תחלואה מאוד גבוהה, אנחנו עדיין רואים ערך אפידמיולוגי משמעותי בצמצום תחלואה נכנסת לישראל, עם ניסיון לצמצם שרשראות הדבקה בהמשך, לצד שני כמובן למזער עד כמה שניתן פגיעה באזרח, ולבחור בצורה הכי מדויקת את המדינות שמהוות סיכון להתפשטות תחלואה במדינת ישראל.

אילנה גנס: החידוש העיקרי בעצם בהצעה שלנו כרגע זה יצירה של יחסיות ביחס לתמונת מצב אפידמיולוגית במדינת ישראל אל מול מדינות אחרות.

אילנה גנס: אחת הביקורות הנכונות בעצם שהופנו אלינו בעבר, שהיה כביכול מצב אבסורדי שאנחנו לא מאפשרים יציאה למדינה אחרת כאשר אצלנו התחלואה מאוד גבוה, לכן יש היגיון בעצם בלייצר איזשהו מדרג ויחסיות בין תמונת מצב בישראל לעומת תמונת מצב תחלואה ושיעור הנכנסים למדינת ישראל, לכן בעצם אנחנו הכנסנו פרמטר למודל שמדבר על היקף התחלואה שאנחנו מעריכים אותו כרגע בארץ אל מול תחלואה חוזרת ממדינות אחרות, וכך יצרנו את היחסיות.

אילנה גנס: בעצם העקרונות, אנחנו מדברים על הערכה של שכיחות בישראל שהיא מבוססת גם על סקרים שאנחנו עושים, למעשה כ-10% מכלל הדגימות החיוביות המרוצפות בישראל.

אילנה גנס: זה פשוט מדגם מייצג של כלל האוכלוסייה שממנו אנחנו גם לומדים עד כמה הווריאנט מפושט בקהילה ובכלל עד כמה יש לנו תחלואה במדינת ישראל.

אילנה גנס: אנחנו מדברים על פקטור של לפחות פי עשר, שהוא פקטור שבעינינו מצדיק הגבלת יציאה למדינה שיש בה רמת תחלואה לפי פרמטר תחלואה - - -, ולכן כרגע לפי הערכה שלנו ישראל עומדת על כ-0.2% תחלואה, גם לפי סקרים וגם לפי בדיקות אנטיגן שהם בעצם מייצגים אוכלוסייה כללית.

אילנה גנס: בדיקות PCR שאנחנו מבצעים בעמדות דיגום בפריסה ארצית, הן לא נותנות בעצם תמונת מצב תחלואה רגיל.

אילנה גנס: אנחנו רואים שם מן הסתם אחוזים הרבה יותר גבוהים, כי זה מראש מיועד לאוכלוסייה שהיא בסיכון מוגבר להיות חולים.

אילנה גנס: זה אנשים תסמיניים או מגעים של חולים מאומתים, חוזרי חו"ל, שאליהם אנחנו מבינים שמראש הערך המנבא החיובי שיהיה להם תוצאה חיובית, אפידמיולוגית הוא הרבה יותר גבוה ולכן אנחנו לא מסתכלים על אחוז מאומתים בדגימות PCR, אלא על בדיקות אנטיגן שמשקפות לנו איזשהו מדגם גדול של תמונת מצב כללית.

אילנה גנס: כמובן הוא מוטה קצת יותר לאוכלוסיית ילדים שהם עדיין מהווים מסה קריטית, אבל גם כשאנחנו מסתכלים על קבוצת מבוגרים, אנחנו דרך הנתונים האלה וגם דרך סקר יכולים לדעת בכל רגע נתון הערכה די מדויקת של תפוצת התחלואה במדינת ישראל.

אילנה גנס: לפי ההערכות האלה, כרגע אנחנו על 0.2 ולכן הקריטריון שקבענו לאחוז תחלואה נכנסת לישראל ממדינות אחרות, הוא 2% ומעלה.

אילנה גנס: כאשר אנחנו מסתכלים באופן עקרוני על שבועיים אחורה, בחלק מהמדינות אנחנו מבינים שאפשר להסתכל אפילו שבוע אחורה.

אילנה גנס: בגלל שתמונת המצב היא כל כך דינמית וקצב התפשטות עם תחלואה שמכפילה את עצמה כל יומיים, יומיים וחצי, שזה מה שאנחנו רואים גם בישראל, זה מקדם ההכפלה של הווריאנט, אז אפילו שבוע אחורה נותן לנו נתונים מאוד מדויקים על תמונת מצב אמיתי של תחלואה באותה מדינה, ואם יש לנו מספיק דאטה אפילו על שבוע, זה מדד שהוא אפילו יותר רגיש, שמשקף לנו בצורה יותר מדויקת, אבל אם אין לנו מספיק כניסה במהלך שבוע אחרון, אז גם הסתכלות על שבועיים היא הסתכלות שאנחנו מסתכלים עליה.

אילנה גנס: אתם רואים כאן בשקף בעצם עד כמה התחלואה שנכנסת מחו"ל היא משמעותית אל מול התחלואה בארץ.

אילנה גנס: אנחנו רואים שבערך שליש מהתחלואה של מאומתים כרגע במדינת ישראל זה אנשים שחזרו מחו"ל, כלומר זה מהווה נתח מאוד גדול שמייצר כמובן בהמשך את שרשראות ההדבקה שלו בהתאם, ולכן עדיין ההיקף של תחלואה נכנסת אל מול התחלואה במדינת ישראל נכון לכיום הוא מאוד משמעותי.

אילנה גנס: רק לצורך המחשה, יומיים אחרונים אנחנו מעל 400 מאומתים יומי בחוזרי חו"ל.

אילנה גנס: זה מספרים מאוד גדולים.

יבגני סובה: אילנה, אתם עושים מיון לחוזרים מחו"ל, אלה שיצאו לפני יומיים, אלה שיצאו לפני שנה, אלה שחזרו אחרי חמש שנים?

יבגני סובה: השאלה אם יש לכם מיון לאלה שחוזרים?

יבגני סובה: כי הנתון הזה לעומת המאושפזים, שזה סך הכול 800 מאושפזים, זה חשוב.

יבגני סובה: אם את אומרת שליש שחוזרים מחו"ל, כמה זמן הם היו בחו"ל, מתי הם נסעו לחו"ל, לאיזה מדינות הם נסעו, זה מאוד חשוב.

יבגני סובה: זה כאילו סתם לזרוק לאוויר דבר ואחר כך אפשר להשליך על כל האנשים שנוסעים לעשות עסקים לחוץ לארץ למשל, אז אם יש לכם את המיון של הנתון הזה.

אילנה גנס: ברור שאופי הפעילות בחו"ל הוא מאוד משתנה.

יבגני סובה: לכם יש את המיון הזה של אנשים שחוזרים עם אומיקרון?

אילנה גנס: בוודאי.

יבגני סובה: אתם יודעים לאפיין כמה זמן הוא היה, מאיזה מדינה הוא היה וכמה ימים הוא היה בחו"ל ואז הוא הביא את - - - ?

אילנה גנס: אנחנו יודעים מאיזה מדינה הוא חזר.

אילנה גנס: אנחנו יודעים שהוא שהה שם מעל 72 שעות.

אילנה גנס: אנחנו מקבלים נתונים על משך שהייה בחו"ל.

יבגני סובה: את יכולה להציג לנו?

יבגני סובה: יש לך את זה?

אילנה גנס: מאיזה מדינות אנשים חוזרים, בוודאי, זה יוצג כאן כולל אחוז תחלואה נכנסת מכל יעד.

אילנה גנס: (היו"ר ענבר בזק)

ענבר בזק: אילנה, את יכולה להרחיב רגע על הבדיקות, איך אתם יודעים אם זה אומיקרון או לא?

ענבר בזק: בהמשך לשיחתנו אתמול שרוב האנשים מקבלים תשובה בלי להגיד אם זה אומיקרון או לא.

ענבר בזק: איך זה בדיוק נעשה, הבדיקות האלה?

אילנה גנס: בעצם הבדיקה הראשונית, בדיקת ה-PCR שמאמתת תחלואה של קורונה, יש בה מאפיינים שמאפשרים לנו היום לזהות מוטציות גנטיות בצורה ראשונית, שנותנים לנו בעצם הערכה לחשד לאומיקרון.

אילנה גנס: האימות הסופי מתקבל רק לאחר ריצוף מלא במעבדות ריצוף, שזה לוקח ארבעה-חמישה ימים.

ענבר בזק: אבל זה לא כל הדגימות, נכון?

ענבר בזק: רק חלק מהדגימות.

אילנה גנס: אין היום מעבדה שלא עובדת בשיטה שמאפשרת להעלות חשד לאומיקרון.

ענבר בזק: זאת אומרת שאם בן אדם, הוא לא קיבל התראה שזה אומיקרון, אז כנראה אין חשד.

אילנה גנס: אחוז הבדיקות שלא עולות כדגימות חשודות ומתאמתות לווריאנט, הוא מאוד קטן, סדר גודל של 6%-7% בלבד.

אילנה גנס: יש כאלה אבל ממש מעטים.

אילנה גנס: הרגישות של PCR ראשוני שאנחנו עושים היום, שזה נקרא בדיקת סיג'ן, נותן לנו 93% חשד שאחר כך מתאמת בריצוף מלא, כך שמבחינתנו היום אנחנו גם כבר מתקרבים למספרים שלא נוכל לרצף את כל הדגימות וגם אין צורך.

אילנה גנס: אנחנו רואים שברגע שהדגימה מוגדרת כחשד גבוה, מבחינתנו זה אומיקרון, כי באמת הרגישות של הבדיקה הזאת גבוהה.

ענבר בזק: הבנתי.

ענבר בזק: חבר הכנסת סובה, היא ענתה לכל השאלות שלך או שמשהו לא קיבל מענה?

יבגני סובה: אין לה את הנתון שרציתי מבחינת השעות, אבל מבחינת המדינות אני מבין שאנשים חוזרים ויש חשד גבוה, יכול להיות שפספסתי את זה כי ראיתי את זה בשידור.

יבגני סובה: האם את יכולה לחזור מי המדינות המובילות מבחינת חשד לאומיקרון?

יבגני סובה: אותן בדיקות שאתם מבצעים בנתב"ג ויש חשד גבוה.

יבגני סובה: מה הן המדינות שאנשים מביאים אומיקרון מהמדינות האלה?

יבגני סובה: אם יש לך את הנתון.

אילנה גנס: היום הריצופים של חוזרי חו"ל הם אומיקרון, מעל 90%.

אילנה גנס: כל מי שחוזר ומתאמת, יוצא חיובי, 90% מהם זה אומיקרון.

יבגני סובה: והמיון הנוסף בין האנשים האלה, האם הם עם בוסטר או לא בוסטר?

יבגני סובה: כי יש כאלה שהם בוסטר, גם מקבלים אומיקרון.

אילנה גנס: בוודאי.

אילנה גנס: יש לנו את כל הסטטוס החיסוני שלהם.

יבגני סובה: אנחנו צריכים לראות, א', שאנשים שלא מחוסנים, עדיין אף אחד לא מגביל אותם לצאת, אז הם יצאו, הביאו, אין מה לדבר פה בכלל.

יבגני סובה: זה מה שנקרא סיכוי הכי גדול.

יבגני סובה: אחר כך יש את האנשים שיש להם שני חיסונים, ויש את האנשים שעדיין למרות הבוסטר, עדיין חוטפים את האומיקרון.

אילנה גנס: עדיין נדבקים, כן.

יבגני סובה: אז אני רוצה לדעת האם יש לכם את הנתונים שממדינות ספציפיות מגיעים אנשים עם בוסטר, שעשו את זה בשלושה-ארבעה חודשים האחרונים ועדיין הם מביאים את האומיקרון, ובכך בעצם מה הטעם בבוסטר?

אילנה גנס: הסיכוי בהדבקה באומיקרון, הוא לא תלוי מאיזה מדינה הגעת.

אילנה גנס: המדינות שהאומיקרון היום הוא הזן הנפוץ, וזה בעצם מרבית מדינות העולם כי הוא דחק בקצב מאוד מהיר את דלתא שהיה נפוץ ברוב מדינות העולם, אנחנו רואים שכמעט כל מי שחוזר, שנדבק, הם אומיקרון.

אילנה גנס: 10% זה עדיין דלתא, אבל הרוב המכריע זה אומיקרון.

יבגני סובה: ולמרות זאת מספר המאושפזים עולה באיטיות.

יבגני סובה: את אמרת בעצמך ששמונה מאושפזים שהוכח שהם אומיקרון.

אילנה גנס: שהם כרגע מוכחים כאומיקרון.

אילנה גנס: יש כמובן הרבה יותר מאושפזים עם קורונה.

יבגני סובה: אנחנו כאילו בשני הקווים שהולכים בכיוונים שונים, כי מצד אחד יש חשד שזה מתפשט, וזה בעצם רק מחזק את הטענה שזה מתפשט, אבל מצד שני אנחנו בנתון של המאושפזים טוב, ועדיין אנשים שעם בוסטר, הם כמעט ולא חולים בצורה קשה, אפילו לא בצורה בינונית.

יבגני סובה: השאלה אם זה משפיע גם על ההידבקות שלהם?

יבגני סובה: כלומר, אם אותו בן אדם עם בוסטר שנוסע לעשות עסקים, ואי אפשר להגביל אותו, זה גם מהות הדבר.

יבגני סובה: כשאנחנו כממשלה, כקואליציה רוצים להגיד שאנחנו לא רוצים להגביל את האנשים מבחינת העסקים, רוצים שהמשק יהיה פתוח, שהכלכלה תהיה פתוחה, וזה לא רק אומר שאנחנו נשאיר לו פה את החנות פתוחה.

יבגני סובה: המשק פתוח, הכוונה שגם צריך לתת לבן אדם לנסוע לארצות הברית, לגרמניה, לצרפת, לעשות עסקים, לחזור עם העסקים.

יבגני סובה: אני לא אומר עכשיו על משפחות שנוסעות לטיול בר מצווה.

יבגני סובה: כן, גם פה יש חשיבות.

יבגני סובה: אם אני רוצה לשאיר משק פתוח, אז למה שאני אגביל אותו?

יבגני סובה: אני אחייב אותו לעשות את הבוסטר, אני אבדוק אותו גם כשהוא חוזר ואז אני אתן לו את האופציה בעצם להמשיך לחיות את החיים.

יבגני סובה: מצד שני, אני אדע שהבן אדם הזה עם הבוסטר הביא אומיקרון, אז אני מבודד אותו.

יבגני סובה: זה המהות של ניהול סיכונים.

אילנה גנס: קודם כל היום אתה לא יכול לחייב אף אחד לקבל בוסטר.

אילנה גנס: אנחנו מאפשרים לכל אזרח לקבל החלטה בריאותית לגביו, להורים, לקבל החלטה על הילדים שלהם.

אילנה גנס: כמובן שאנחנו מאוד ממליצים במיוחד בעידן האומיקרון, שאנחנו רואים שהשחיקה של הגנה חיסונית על שתי מנות ראשונות היא מאוד גבוהה.

אילנה גנס: לא ראית כאן בתחילת דבריי כשהתחלתי לדבר - - -

יבגני סובה: שמעתי בשידור.

אילנה גנס: אנחנו רואים בעצם שלוקח הרבה יותר זמן עד שאנחנו מתחילים לראות עלייה של תחלואה קשה אחרי עלייה במספר המאומתים.

אילנה גנס: אנחנו היום על 1,700 מרוצפים.

אילנה גנס: זה עדיין מספרים קטנים מאוד, זה לא מספרים מאוד גדולים, וכבר שמונה מאושפזים כולל ילד, כולל אנשים צעירים במצב קשה, לכן זה בכלל לא מבוטל.

אילנה גנס: אין ספק שהמחקרים מהעולם היום מראים שהווריאנט הזה הוא פחות אלים בהשוואה לדלתא.

אילנה גנס: הוא גורם לפחות אשפוזים אבל הוא מדבק פי ארבע-חמש.

ענבר בזק: תחזרי רגע ותחדדי, הנתונים מראים בעצם שהבוסטר או החיסון, הוא לא מגן מהדבקה אבל הוא כן מגן ממחלה קשה?

ענבר בזק: יש נתונים מובהקים לזה?

אילנה גנס: נכון, זה הנתונים שאנחנו רואים היום.

אילנה גנס: חלק מהמחקרים מדווחים אפילו על 80%–85% הגנה בפני מחלה סימפטומטית משמעותית.

ענבר בזק: ולכן ההמלצה שלכם היא כן להמשיך להתחסן למרות הירידה - - -

אילנה גנס: גם להמשיך להתחסן, בוודאי.

אילנה גנס: דרך אגב, חלק מהסברה המדעית שאנחנו רואים פחות אשפוזים בכלל בעולם סביב התפשטות האומיקרון למרות קצב התפשטות גבוה, שיש היום הרבה מאוד אוכלוסייה מחוסנת והרבה אוכלוסייה מחלימה גם.

יבגני סובה: אני מאוד מכבד את הדברים שאתם עושים, אבל כשאנחנו מדברים על מגבלות היציאה, אז אני רוצה לחזור לנתון שאמרתי את זה גם בסבב הראשון, בסבב השני של המגבלות.

יבגני סובה: במדינת ישראל יש קרוב ל-800,000 אזרחים שיש להם אזרחות נוספת.

יבגני סובה: יש כאלה שמרכז החיים שלהם לא בארץ, אבל קשה גם לבוא ולתת הערכה.

יבגני סובה: בן אדם למשל נמצא 180 יום במדינת ישראל, מבחינת ביטוח לאומי הוא כבר כמעט מאבד תושבות, אבל עדיין יש לו עסקים בחוץ לארץ, כלומר יש לו אזרחות כפולה, אם זה אזרחות אמריקנית, רוסית או כל דבר אחר.

יבגני סובה: הרבה חבריי מקבלים הרבה פניות של אנשים שלא נותנים להם לצאת, לחזור לאותן מדינות ששם זה מרכז החיים שלהם, אבל הוא עדיין לא איבד את התושבות בישראל.

יבגני סובה: האנשים האלה נופלים בין הכיסאות.

יבגני סובה: אני לא בא בטענה למשרד הבריאות.

יבגני סובה: אני יודע שזה קשור לוועדת חריגים, אבל זה כבר אחריות שלנו כוועדת החוקה, ככנסת, לבוא ולהקשיח את העניין הזה.

יבגני סובה: אין כזה דבר שבן אדם שהוא טס לבד ומשתמש בדרכון האמריקאי בשביל להיכנס לארצות הברית או לכל מדינה שאסור שם אפילו להיכנס לישראלים, והוא יכול להיכנס כי יש לו דרכון של המדינה, לא משנה, אירופאית, רוסית, אמריקאית, לא משנה מה, אנחנו מגבילים אותו ביציאה כי אנחנו אומרים לו, אתה מבחינתנו עדיין נחשב תושב ומרכז החיים שלך פה, אבל הוא אומר, לא, אני שם.

יבגני סובה: אני שם לעסקים שלי, שם זה המשפחה שלי.

יבגני סובה: חבר'ה, הסיפור הזה של המגבלות, חייבים לפתור אותו פה בוועדת החוקה.

יבגני סובה: מה לעשות, ההשפעה שלכם היא מאוד גדולה, אני חייב להגיד את זה, ההשפעה של משרד הבריאות, כי הרבה פעמים אנשים במשרד הפנים וברשות האוכלוסין וההגירה לא מוכנים לעמוד מול משרד הבריאות ולהגיד לא, אנחנו עדיין רוצים לאפשר לו לצאת, כי אז בעצם אתם באים ומאיימים ואתם אומרים, לא, אם הוא ייצא, אנחנו לא נוכל להגביל אותו לחזור כי הוא אזרח ישראלי.

יבגני סובה: משתבש פה משהו במהות.

יבגני סובה: אני בזמנו פניתי גם ליועץ המשפטי לממשלה.

יבגני סובה: ביקשתי לבדוק את חוות הדעת, איך צריך להתייחס לאנשים שיש להם אזרחות כפולה.

יבגני סובה: מה לעשות, זה קורה בעולם.

יבגני סובה: יש הרבה אנשים, יש להם דרכונים שונים.

יבגני סובה: כנסת אמורה לחוקק את הדבר הזה.

יבגני סובה: אנחנו, עם כל הכבוד ועם כל ההערכה לדרג המקצועי, זה התפקיד שלנו.

יבגני סובה: אם צריך להכניס את זה להנחיות, אם צריך להכניס את זה למגבלות, אז בואו נכניס את זה.

יבגני סובה: נסיעת עסקים לבן אדם שיש לו אזרחות כפולה לא נחשבת תחת מגבלות.

ענבר בזק: אני רוצה גם לחזק ולהוסיף עוד דוגמה שהגיעה אליי ממש השבוע, של משפחה שמגיעה לארץ.

ענבר בזק: אחד מבני הזוג, הגבר הוא ישראלי, האישה לא ישראלית.

ענבר בזק: מכרו כבר את הבית בחו"ל, רוצים להגיע לארץ, לא נותנים לאישה להגיע למרות שהם כבר צריכים לחיות פה.

ענבר בזק: יש פה הרבה מצבים אבסורדיים.

יבגני סובה: אגב, זה כן רשום, Bׁׁ(1), א(5).

יבגני סובה: אלה הדברים שכן רשומים, כי אז הם צריכים לעבור את התהליך בקונסוליה בארץ המוצא.

יבגני סובה: זה דווקא אפשר לפתור מול רשות האוכלוסין.

יבגני סובה: אני מדבר על זה שבן אדם רוצה לצאת ויש לו דרכון נוסף.

יבגני סובה: אומרים, איך תיכנס למדינה שהיא אדומה?

יבגני סובה: אני חי שם במדינה הזאת, יש לי את הדרכון של המדינה הזאת, אז אל תגביל אותי רק בגלל שאתם מחשיבים אותי עדיין כתושב ישראל, כי רוב הזמן הוא נמצא שם.

יבגני סובה: העסקים שלו שם, המשפחה שלו שם.

יבגני סובה: הבנת את העניין?

יבגני סובה: זה מה שקורה.

יבגני סובה: בן אדם, נניח לצורך העניין בא לישראל, שנה, שנתיים.

יבגני סובה: הוא עדיין לא איבד את התושבות אבל מרכז חייו נמצא שם.

יבגני סובה: הוא צריך לעבור את כל המסלולים האלה מול ועדת החריגים, ובסופו של דבר בגלל ההנחיות הדי נוקשות של משרד הבריאות, אומרים לו לא, כי יש חשד שאותו בן אדם יחזור בעוד שבוע, שבועיים.

יבגני סובה: בגלל זה גם מהות השאלה שלי, האם יש נתונים של אנשים שחוזרים אחרי תקופה קצרה?

יבגני סובה: אומרים, לא, קודם כל תטפל בזה שאתה כבר לא תושב ישראלי.

יבגני סובה: אומר, אבל למה?

יבגני סובה: יכול להיות שאני אחזור עוד שבועיים.

ענבר בזק: חבר הכנסת סובה, קודם כל, כל השאלות שאתה מעלה מצוינות.

ענבר בזק: יש לנו דיון המשך ביום ראשון, 09:30, ואני אשמח אם באמת אילנה תבוא עם הנתונים לשאלות, אבל בואו נתקדם כדי שהיא תוכל להמשיך.

יבגני סובה: זה לא קשור למשרד הבריאות, זה יותר קשור לרשות האוכלוסין וההגירה.

יבגני סובה: אנחנו צריכים להזמין נציגים שלהם ולראות איך הם מתייחסים לסוגיה הזאת.

יבגני סובה: אגב, אני דיברתי גם עם תומר מוסקוביץ', המנכ"ל.

יבגני סובה: הוא אומר, חבר'ה, תחליטו אתם.

יבגני סובה: אנחנו כח"כים צריכים להחליט.

ענבר בזק: יש הרבה מאוד מצבים שנופלים בין הכיסאות, כמו שאתה אומר, שצריך להגדיר אותם, ואנחנו נפנה ונזמין את רשות האוכלוסין וההגירה.

יבגני סובה: אני לצערי לא חבר קבוע בוועדת החוקה ולכן אני באתי כששמעתי את - - -

ענבר בזק: קודם כל אתה תמיד מוזמן, אבל בוא ניתן לאילנה לסיים.

ענבר בזק: כל מה שאמרת נרשם לפרוטוקול.

ענבר בזק: אנחנו נבקש מרשות האוכלוסין וההגירה לבוא ולתת את התשובות האלה.

ענבר בזק: תודה.

יבגני סובה: בסדר גמור.

קריאה: הייתה גם התייחסות לשאלות האלה בדיון לפני כמה ימים.

ענבר בזק: כן, כן, היו הרבה דיונים על הנושא הזה.

ענבר בזק: הוא נושא בעיקר מורכב כי יש הרבה מאוד מצבים.

יבגני סובה: עקבתי אחרי הדיון הזה.

יבגני סובה: הבעיה, שוועדת חריגים הרבה פעמים אוטומטית נותנת תשובה שלילית והבן אדם הזה נכנס ללחץ כי יש לו כרטיס, יש לו משפחה, יש לו עבודה, יש לו שם הפסדים.

יבגני סובה: אנחנו אומרים לו, אנחנו צריכים לדאוג גם להם, גם שהמרכז חיים שלהם שם, למרות שאנחנו מחשיבים אותם כישראלים.

יבגני סובה: זה העניין.

ענבר בזק: אני חושבת שאין חבר כנסת שלא מקבל את הפניות האלה.

ענבר בזק: כולנו מוצפים בהם.

ענבר בזק: אני יכולה להגיד מניסיוני שכשאני פונה לרשות האוכלוסין וההגירה, זה כמעט תמיד נפתר מהר מאוד ברמה של שעות.

ענבר בזק: יש הרבה פערים בין האוטומטית של ועדות חריגים שכנראה יותר בקלות נותנים תשובה שלילית, אבל כשפונים אליהם עם נימוקים הגיוניים כמו שאתה אומר, הם לרוב משנים - - -

יבגני סובה: ענבר, לפני שבוע היה סיפור שהורידו ממטוס לקנדה אנשים עם אזרחות קנדית.

יבגני סובה: אנחנו לא צריכים להגיע למצבים האלה.

יבגני סובה: אנשים, הורידו אותם מהמטוס בגלל שלא היה להם אישור מוועדת חריגים.

יבגני סובה: הבן אדם אומר, אני חי בקנדה, מה אתם רוצים ממני?

יבגני סובה: אבל אתה ישראלי.

יבגני סובה: התחילו לצעוק שם, אנחנו נוותר על האזרחות הישראלית.

ענבר בזק: אני חושבת שהנושא ברור.

ענבר בזק: בואו ניתן לאילנה להמשיך ואנחנו נמשיך בזה גם ביום ראשון.

אילנה גנס: בשקף האחרון בעצם אני מציגה תמונת מצב של תחלואה נכנסת ממדינות שונות.

אילנה גנס: אתם יכולים לראות כאן אחוזים מאוד גבוהים שמביאים לנו תחלואה, לצד גם תעבורה מאוד משמעותית.

אילנה גנס: למרות ההגבלות, מרבית המדינות כמו שאמרנו, חוץ ממקסיקו שנוספה לרשימה, כל המדינות האלה, מרביתן מוגדרות אדומות, חלקן שבוע, חלקן כבר יותר משבוע.

אילנה גנס: שבועיים ושלושה אפילו, בריטניה שנכנסה בין הראשונות אחרי מדינות אפריקה, ועדיין אתם יכולים לראות פה את אחוזי התחלואה הנכנסים וגם מספרים מאוד גדולים של מאומתים שנכנסים מהמדינות האלה.

אילנה גנס: אם מסתכלים על שבועיים אחורה, 3.4% מארצות הברית.

אילנה גנס: אם מסתכלים על נתון שבועי אפילו, זה כבר כמעט 4.7% תחלואה נכנסת.

אילנה גנס: איחוד האמירויות שגם נמצא במגמת עלייה, צרפת ובריטניה שעדיין על אחוזי תחלואה מאוד גבוהים, שמגיעים לישראל, ומדינות שהתעבורה איתם יותר קטנה: שוויץ, מקסיקו, דרום אפריקה, אתיופיה, טנזניה, ניגריה, הונגריה, ספרד, פורטוגל, שגם נמצאים באחוזים מאוד גבוהים, מעל 2% אם אנחנו מסתכלים גם בהסתכלות שבועית.

אילנה גנס: שמנו כאן גם נתון של מקדם הכפלה, שבעצם זה ה-R של אותה מדינה.

אילנה גנס: הרבה פעמים זה נתון עזר שמאפשר לנו גם להסתכל על מדינות, גם אם הן נראות לנו קצת גבוליות, להבין לאיזה כיוון הן הולכות, כי אנחנו רואים קצב השתנות מאוד מהיר פה בגלל מכפלות כל כך מהירות של הווריאנט, ולכן שתי המדינות האחרונות שאתם רואים כאן ברשימה, תורכיה וקנדה, נמצאות ברשימה כי אנחנו רואים שהן מאוד קרובות ל-2%.

אילנה גנס: הן מעל 1.5% עם מקדם הכפלה מאוד גבוה.

אילנה גנס: תורכיה עם 2.41 מקדם הכפלה וקנדה עם 2.9 מקדם הכפלה, באמת מספרים מאוד גבוהים שאנחנו מבינים שתוך מספר ימים המדינות האלה חוצות בהליכה את ה-2%.

אילנה גנס: הגדרנו גם קריטריוני יציאה לפי הפרמטר של תחלואה נכנסת, ואנחנו יכולים להוציא מדינה אם אנחנו רואים כבר אחוז תחלואה נכנסת פחות מ-1.2% עם מקדם הדבקה שהוא בירידה, מתחת ל-1, שאנחנו מבינים שהמצב הזה שם לא יתהפך והם לא יעלו חזרה ל-2% תוך מספר ימים, ולכן בעצם כל המדינות האלה מבחינתנו נכנסות על פי קריטריון של תחלואה נכנסת.

אילנה גנס: הקריטריון של ווריאנט כמובן לא רלוונטי אבל אנחנו רואים שבעצם בכל המדינות האלה יש התפשטות מאוד נרחבת של אומיקרון.

אילנה גנס: אנחנו רואים ש-90% ואפילו קצת יותר מהריצופים של חוזרי חו"ל מהמדינות האלה זה אומיקרון.

אילנה גנס: זה לא מפתיע אותנו.

אילנה גנס: אנחנו כבר היום יודעים שבריטניה מדווחת על מעל 90% ריצופים של אומיקרון.

אילנה גנס: כך גם ארצות הברית מדווחת על מעל 80% בשטחה.

אילנה גנס: צרפת מדווחת על קרוב ל-70%–80% אומיקרון, כלומר ברגע שזה התחיל להתפשט, תוך שבועות ספורים זה דוחק את כל הווריאנטים האחרים שהיו נפוצים במדינה.

יבגני סובה: יש לכם נתונים לגבי בוסטר במדינות האלה?

אילנה גנס: בוודאי.

אילנה גנס: מספרית, 75% מהחוזרים מהמדינות האלה עומדים בהגדרות של תו ירוק.

יבגני סובה: עם שלושה חיסונים.

אילנה גנס: לא כולם שלושה חיסונים.

אילנה גנס: חלקם עם שתי מנות.

ענבר בזק: אני חושבת שמה ששאלת אם הבנתי נכון, זה האם אותן מדינות מחסנות בבוסטר, לא אם האנשים שנדבקים שם, יש להם בוסטר.

ענבר בזק: בבריטניה, מה שיעור ההתחסנות בבוסטר?

ענבר בזק: זה מה ששאלת.

יבגני סובה: בבריטניה מחסנים בבוסטר אבל לא ברמה כזאת כמו אצלנו, נכון?

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: הם גם התחילו לחסן יותר מאוחר.

יבגני סובה: אז הם בתהליך של בוסטר.

יבגני סובה: הם פשוט התחילו קצת יותר באיחור.

אילנה גנס: כן.

אילנה גנס: גם ארצות הברית נותנת בוסטר.

אילנה גנס: אפילו התחילו לחלק מהאוכלוסיות כמה ימים לפנינו.

אילנה גנס: צרפת נותנת בוסטר.

יבגני סובה: יש מדינות באירופה שהן כבר התקדמו משמעותית בבוסטר.

ענבר בזק: אני חושבת שהשאלה המעניינת במה שאתה אמרת זה האם אנחנו רואים התאמה בין מדינות שהן פחות מחוסנות להתפשטות האומיקרון?

אילנה גנס: חד משמעית.

אילנה גנס: אנחנו ראינו את זה הלכה למעשה במדינות אפריקה.

יבגני סובה: כשאנחנו מדברים על ארצות הברית ששם 350 מיליון, וכמות המגיעים מארצות הברית, בוודאי שזה כמה עשרות אלפים, אז אם אותם עשרות אלפים לא נופלים בבוסטר, אז בוודאי שאצלנו תהיה השפעה גדולה.

יבגני סובה: זה המשמעות.

ענבר בזק: הבנו את הנתון אחרת.

ענבר בזק: האם 90% ממי שחוזר מבריטניה, יש לו אומיקרון או 90% ממי שבבריטניה נדבק, יש לו אומיקרון?

אילנה גנס: ממי שחוזר.

ענבר בזק: אבל זה לא שבבריטניה יש אחוז יותר גבוה של אומיקרון מבישראל, באחוזים, או שאת לא יודעת?

אילנה גנס: בוודאי שכן.

אילנה גנס: בנתונים שבריטניה מדווחת על עצמה, הם כבר מעל 90% אומיקרון.

ענבר בזק: אז זה אומר שכן יש משמעות שככל שהמדינה פחות מחוסנת, בוא נגיד עם חיסוניות יותר נמוכה, אז אומיקרון מתפשט יותר, אז כן יש חשיבות מאוד גדולה.

אילנה גנס: כן, אבל מצד שני אחד ההבדלים המשמעותיים בינינו לבין בריטניה, אגב, גם לעומת דרום אפריקה, זה אחוז המחלימים.

אילנה גנס: בריטניה כבר ביוני הסירה כמעט את כל ההגבלות כולל חובת עטיית מסכות, ולפי מחקרים שבריטניה מפרסמת, מחקרים סרולוגים למשל בילדים, קרוב ל-80% מהילדים החלימו מהמחלה, כלומר הם פשוט נדבקו.

אילנה גנס: ברגע שאין הגבלות, אין להם כיתה ירוקה, אין להם בידודים במערכת החינוך.

אילנה גנס: גם אם יש ילד חולה, ממשיכים ללמוד, ולכן אחוז ההדבקות וכמות הילדים המחלימים בבריטניה הוא בסדרי גודל מאוד משמעותיים מולנו.

אילנה גנס: נכון להיום אם אנחנו לוקחים קבוצת ילדים גילאי 5 עד 11, 18% מהם מחלימים בארץ לפי נתונים שלנו, שהם זכאים לתו ירוק לפי סרולוגיה.

יבגני סובה: אגב, זה גם נתון שהוא ניתן לוויכוח, כי שם זה מיליונים ואצלנו גם עשו פה בדיקות סרולוגיות לא לכולם, אז אנחנו לא יודעים.

אילנה גנס: גם שם לא עשו בדיקות סרולוגיות לכולם.

יבגני סובה: כן, אבל יש לנו אוכלוסיות שאחוז המחלימים הרבה יותר גבוה, ולא עשו בזמן בדיקות סרולוגיות ולא גילו בזמן הזה.

אילנה גנס: ועדיין אנחנו רואים הרבה הדבקות גם במחלימים, אז זה משהו שרק אומר לנו שזה ווריאנט אחר.

יבגני סובה: ילדים מחלימים או מחלימים מבוגרים?

אילנה גנס: גם ילדים וגם מבוגרים, אנחנו רואים הדבקה חוזרת.

אילנה גנס: מי שחלה והחלים מדלתא יכול להידבק באומיקרון.

אילנה גנס: רואים את זה יותר לעומת מה שראינו בעבר.

ענבר בזק: אילנה, יודעים נתונים האם כל ההתפתחות של הווריאנטים האלה היא יותר נפוצה במדינות יותר מחוסנות או פחות מחוסנות?

אילנה גנס: אנחנו רואים יותר התפתחות של ווריאנטים באוכלוסיות שהן עם מערכת חיסון מוחלשת.

אילנה גנס: למשל כל מדוכאי החיסון למיניהם שם, ברגע שאנחנו דוגמים אותם, אנחנו רואים שם הרבה יותר מוטציות בווריאנטים שהם נדבקים אל מול אוכלוסייה צעירה ובריאה.

אילנה גנס: חד משמעית יש פה מעורבות של מערכת חיסון שהיא משפיעה.

אילנה גנס: אפרופו דרום אפריקה, 20% מהאוכלוסייה בדרום אפריקה הם נשאי HIV, כך שהחיסוניות שלהם - - -

ענבר בזק: יש לך עוד משהו?

אילנה גנס: לא, זהו.

ענבר בזק: אני אעבור לשלושה אנשים מהזום ואז נחזור אליכם.

ענבר בזק: גיא רגב מהמטה האזרחי לשמיים פתוחים.

גיא רגב: אני מהמטה האזרחי לשמיים פתוחים.

גיא רגב: דיברו על התחלואה שמגיעה מחו"ל.

גיא רגב: נכון, יש שם נתח משמעותי.

גיא רגב: אני רק רוצה להגיד שאחוז גדול מהבדיקות שנעשה באופן יומי הוא בעצם על האנשים שחוזרים מחו"ל, כי בודקים אותם ביום הראשון, ביום השלישי, ועשרות אלפי בדיקות בעצם מכוונות לשם.

גיא רגב: אם הן היו מוספות לקהילה, סביר להניח שהיו מוצאים שם אחוזים מכובדים גם כן, ובנוסף נתונים שמשרד הבריאות מציג מדברים על עשרה ימים מרגע נחיתה.

גיא רגב: זה אומר, גם אם בן אדם נדבק בארץ ביום התשיעי, הוא נחשב מאומת חו"ל.

גיא רגב: מעבר לזה, אדוני יושב-ראש הוועדה, קריב, אמרת לפני בערך שבוע וחצי במילים שלך שההגבלות יציאה מהארץ הן דרקוניות ואסור להשאיר אותן לאורך זמן.

גיא רגב: בנוסף גם ביקשתם סקירה השוואתית ממשרד הבריאות לגבי האם יש עוד מדינות דמוקרטיות שאוסרות על אזרחים לצאת מהמדינה.

גיא רגב: התשובה היא לא.

גיא רגב: גם לא קיבלתם את הסקירה הזאת מהם, אבל לא משנה כרגע.

גיא רגב: אני רוצה להבין והציבור שאנחנו מייצגים רוצה להבין פעם אחת, מדוע עבור אזרחים מחוסנים אתם אוסרים עליהם לצאת מהמדינה?

גיא רגב: למה לא להסתפק בשלושה חיסונים שהם קיבלו, שלושה ימי בידוד שהם גם ככה נמצאים בהם ושלוש בדיקות?

גיא רגב: הרי הסיכוי של בן אדם מחוסן לחלות קשה הוא נמוך מאוד.

גיא רגב: הפחד שלכם הוא לא מזה שהוא יחזור חולה אלא מזה שהוא ידביק אחרים שהם לא מוגנים, ולכן בן אדם שנשאר בבידוד, הוא לא מסכן אחרים ואיסור היציאה הזה הוא דרקוני.

גיא רגב: להתעסק באחוזים זה לא מובן לאף אחד מכיוון שמחר בבוקר התחלואה בישראל תרד ב-2% ובעצם לפי הנוסחה שלכם עוד עשר מדינות יהפכו להיות אסורות ביציאה.

גיא רגב: כבר היום לאסור לצאת למדינה שיש שם 5% תחלואה יותר מישראל, זה פשוט לא מובן.

גיא רגב: אני מאוד אבקש ממשרד הבריאות תשובה, מדוע לא ניתן להסתפק בבידוד ובבדיקות ואתם אוסרים על מחוסנים לצאת מהארץ?

גיא רגב: תודה.

ענבר בזק: יש פה מישהו שרוצה לענות או שנעבור לדובר הבא?

עדית ריס: אני חושבת שמשרד הבריאות כבר התייחס.

עדית ריס: הכלים למניעת הפצת מחלה בארץ הם לא הרמטיים.

עדית ריס: המלוניות נסגרו כי אי אפשר להפעיל אותן בסדרי גודל האלה.

עדית ריס: הבידוד הוא לא אכיף ולא מונע הדבקה בצורה מלאה, ועדיין במצב העניינים הקיים בארץ רוצים לא לייבא לכאן תחלואה מחו"ל.

עדית ריס: עדיין יש הכרח לעמדת גורמי המקצוע במשרד הבריאות וזה הוסבר בחוות הדעת האפידמיולוגית באופן מאוד ברור.

עדית ריס: עדיין יש צורך למנוע הבאת תחלואה נכנסת לישראל, כי אחוז התחלואה הנכנסת הוא מאוד גבוה, וברגע שתחלואה כבר נכנסת, אי אפשר למנוע ממנה באופן הרמטי להתפשט.

גיא רגב: רק משפט אחרון.

גיא רגב: יש לנו חוות דעת מאוד מנומקת גם של פרופ' גרוטו.

גיא רגב: יש גם פסיקה של בג"ץ שניתנה בנושא הזה במרץ האחרון.

גיא רגב: נאמר מפורשות שהפחד בעצם מאי אכיפת בידוד או יצירת הרתעה או כל נימוק טכני אחר, הוא לא סיבה לסגור את השמיים ולמנוע מאזרחים לצאת.

גיא רגב: זה נאמר חד משמעית.

גיא רגב: גם בחוות הדעת משרד הבריאות לא נימק למה.

גיא רגב: הוא רק אמר, אי אפשר להסתפק בבידוד.

גיא רגב: הוא לא נימק למה.

גיא רגב: בן אדם שמבודד, הוא לא מסוכן לאחרים.

גיא רגב: עדיין לא ברור.

גיא רגב: זה לא עונה לשאלה אבל בסדר, תודה.

ענבר בזק: אוקיי, נרשם בפרוטוקול.

אורי מקלב: מדוע אתם מצריכים בידוד של שבעה ימים?

אורי מקלב: יש מדינות שצמצמו את זה לפחות ימים.

אורי מקלב: מה הסיבות האפידמיולוגיות שדווקא ברצף הזה אנחנו לא יכולים להסתפק בפחות?

ענבר בזק: נחכה לאילנה שתחזור ותענה.

ענבר בזק: אסף פריאל, בקשה.

אסף פריאל: שלום, בוקר טוב, עו"ד אסף פריאל ממשרד תדמור לוי.

אסף פריאל: אנחנו מייצגים את התאחדות משרדי הנסיעות ואת "מורשת דרך" שמאגדת מורי דרך בתיירות הנכנסת.

אסף פריאל: אנחנו הגשנו עתירה לבג"ץ נגד ההגבלות שהוועדה בעצם מבקשת היום להאריך את תוקפן, נגד האיסור הגורף על כניסת זרים לישראל ונגד חובת הבידוד על מחוסנים ששבים לארץ.

אסף פריאל: לא אאריך בדברים כי הדברים גם כתובים בעתירה.

אסף פריאל: אני חושב שכדאי שהוועדה תדע שבג"ץ ראה לנכון לקבוע דיון דחוף בעתירה ביום שלישי הקרוב, ב-4.1 בפני הרכב של שלושה שופטים.

אסף פריאל: לעתירה שלנו, דרך אגב, הצטרפה התאחדות המלונות בישראל שתומכת לגמרי בכל הטענות.

אסף פריאל: כמו שאמר גיא, קודמי, גם "שמיים פתוחים" ואנשים נוספים הגישו עתירה.

אסף פריאל: העתירות שלנו נתמכות בחוות דעת אפידמיולוגית של פרופ' גרוטו.

אסף פריאל: הגשנו אתמול תגובה לתשובת המדינה עם חוות דעת משלימה.

אסף פריאל: אני אחזור על דברים שכבר אמרתי בפני הוועדה הנכבדה הזאת.

אסף פריאל: יושב-ראש הוועדה אומר את זה שוב ושוב.

אסף פריאל: צריך לדעת ולזכור ולא לשכוח, ההגבלות האלה ממוטטות את ענף התיירות בישראל.

אסף פריאל: מאות ואלפי עובדים של סוכני נסיעות, מורי דרך, עובדי בתי המלון, כל אלה, פרנסתם נפגעת באופן אנוש מעבר למה שכבר נפגעה בשנתיים האחרונות.

אסף פריאל: עכשיו אני רוצה לשים את הזרקור על שתי נקודות.

אסף פריאל: נקודה אחת, אנחנו חושבים שמה שקורה עכשיו, הארכת תוקף התקנות, כשאנחנו מסתכלים על הנתונים שהציגה אילנה, עומד בניגוד לקריטריונים של משרד הבריאות עצמו.

אסף פריאל: למה אני מכוון?

אסף פריאל: אנחנו צרפנו אתמול לתשובה לבג"ץ, ישיבה של קבינט הקורונה מ-26 בדצמבר.

אסף פריאל: באותה ישיבה בראשות פרופ' בליצר, יושבים שם אחרים, קבינט המומחים עליו מסתמכת המדינה.

אסף פריאל: אומרים המומחים שככל שזן האומיקרון יתפשט במדינה, שתהיה הדבקה קהילתית, לא יהיה צורך ולא תהיה שום רלוונטיות למגבלות התעופה.

אסף פריאל: אומרים את זה במפורש.

אסף פריאל: המדינה אומרת את זה גם בתשובה לבג"ץ.

אסף פריאל: עכשיו מציגה כאן אילנה בפני הוועדה, שמתוך מאומתי אומיקרון בישראל, שליש הם חוזרי חו"ל, זאת אומרת שלפי אילנה גנס, אשת משרד הבריאות, שני שליש מהמאומתים לאומיקרון היום במדינה הם מאומתים בקהילה.

אסף פריאל: הנתון הזה להערכתנו, ופרופ' גרוטו כתב את זה בחוות הדעת, הרבה יותר גבוה, ולמה?

אסף פריאל: כי נתב"ג הוא המקום היחיד שבודק בצורה קפדנית מאוד, והמדינה בצדק משתבחת בזה.

אסף פריאל: כל מי שעולה לטיסה ונוחת מטיסה עובר בדיקת PCR.

אסף פריאל: מעבר לזה משרד הבריאות מתייחס לכל מי שנמצא עד עשרה ימים למיטב ידיעתנו מחזרתו מחו"ל, מתייחס אליו כמאומתת חו"ל.

אסף פריאל: בנסיבות האלה וכשאנשים גם לא הולכים להיבדק כמו שהם בוודאי נבדקים בנתב"ג, בוודאי שמספר המאומתים בקהילה הוא הרבה יותר גבוה משני שליש.

ענבר בזק: קודם כל זה לא מדויק, כי מספר השבים מחו"ל הוא הרבה יותר נמוך ממספר הנמצאים בארץ, וגם אל תשכח שיש מגבלות.

ענבר בזק: אם נפתח את המגבלות כמו שאתה מציע, אז כנראה המספר הזה יעלה וזה לא יהיה רק שני שליש.

ענבר בזק: הנתונים מראים שעדיין יש ייבוא מאוד מאסיבי של אומיקרון מחו"ל.

ענבר בזק: זה בדיוק מה שהנתונים האלה אומרים.

אורי מקלב: צריך גם לשאול את השאלה, כמה אחוזים מאלה שחוזרים הם באמת מאומתים באומיקרון?

אורי מקלב: זה האינדיקציה.

ענבר בזק: היא אמרה את זה.

אורי מקלב: היא אמרה שבין אלה המאומתים שיש בארץ, שליש מהם הם אלה שהגיעו מחוץ לארץ ושני שליש - - -

ענבר בזק: היה מספר של 400 מאומתים שהגיעו עם אומיקרון.

אורי מקלב: מתוך כמה?

אסף פריאל: גבירתי, אני מקריא מתוך פרוטוקול של קבינט המומחים של המאבק הלאומי בקורונה, שאומרים: "המשך קיום מגבלות התעופה רלוונטי כל עוד לא מתרחשת הדבקה ניכרת באומיקרון בקהילה".

אסף פריאל: הם אומרים את זה חד משמעית, אז אני צריך להגיד את זה?

אסף פריאל: המדינה אומרת את זה.

אסף פריאל: זה כאילו יש שני משרדי בריאות, משרד בריאות אחד שאומר את מה שהרגע הקראתי, ומשרד בריאות אחר שקובע איזשהו קריטריון של 2% של נכנסים בודדים ממדינות.

אסף פריאל: אנחנו לא מבינים על מה סוגרים פה את השמיים.

אסף פריאל: (היו"ר גלעד קריב)

גלעד קריב: מייד תחזור לומר את הדברים.

אסף פריאל: תודה.

אורי מקלב: אילנה, את דיברת על שני שליש ושליש.

אורי מקלב: אנחנו מבינים לבד בלי שאמרת את זה, שבעצם זה מגמה של גידול בקהילה וירידה מאלה שמגיעים מחוץ לארץ, אבל קודם כל רצינו לדעת את השליש הזה שמגיע.

אורי מקלב: נניח אנחנו מדברים על 400 מאומתים שהגיעו, מתוך כמה שהגיעו?

אורי מקלב: מה האחוז שהגיע?

אילנה גנס: ה-400 מתייחס לכמה ביממה האחרונה אומתו מתוך חוזרי חו"ל.

אילנה גנס: זה הנתון.

אילנה גנס: מתוך כלל המאומתים במדינת ישראל.

אסף פריאל: מה זה חוזרים מחו"ל, בכל הכבוד?

אילנה גנס: כל מי שנכנס למדינת ישראל דרך מעבר גבול יבשתי, תעופתי או ימי.

אסף פריאל: כן, אבל זה עד עשרה ימים.

גלעד קריב: מכובדיי, אנחנו לא מקיימים פה דיאלוג.

גלעד קריב: בשביל זה אולי באולם בית המשפט בעתירה שלכם שהיא חשובה, הדברים יתבררו עד תום.

גלעד קריב: אני רוצה רגע, אדוני, שתוכל להשלים את דבריך, אבל אני אשוב ואומר, למיטב הבנתי, תתקן אותי חברתי אילנה, אני לא יודע מה המעמד הפורמלי של קבינט המומחים.

גלעד קריב: אני אחזור ואומר, אני יודע שיש גוף פורמלי במשרד הבריאות שנקרא צוות טיפול במגפות.

גלעד קריב: המלצתי למשרד הבריאות יותר מפעם אחת שהדיונים בצוות הזה לא יתמצו בשאלה, נותנים עוד מנת דחף או לא, אלא שתביאו לצוות הטיפול במגפות גם את הסוגיה של מדיניות התו הירוק וגם את סוגיית המדיניות של השמיים הפתוחים והסגורים.

גלעד קריב: זה הגוף הרשמי והמוסמך.

גלעד קריב: אדוני, אני רוצה לומר לך שמה שאתה מצטט מקבינט המומחים הוא בדיוק העמדה שמציגה לנו היום גם הממשלה.

גלעד קריב: אין שני משרדי בריאות.

גלעד קריב: השאלה היא מה מהירות שינוי המדיניות.

גלעד קריב: האם הדבר נעשה ב"מכה אחת" או בתהליך?

גלעד קריב: אנחנו היום מאשרים תקנות שכבר בהן ישנה גריעה של הרבה מאוד מדינות, לרבות מדינות שמנהלות קשרי תעופה שוטפים וקשרי תיירות שוטפים עם ישראל.

גלעד קריב: לצערי ארצות הברית ובריטניה וגם צרפת, ואני אומר את זה בהקשר של הקהילות היהודיות בראש ובראשונה, עוד לא בתוך המהלך הזה, אבל התקנות שמגיעות היום הן תקנות הרבה יותר מקלות ממה שאישרנו לפני שבוע.

גלעד קריב: אם אומר משרד הבריאות שזאת המגמה, זאת המדיניות, אנחנו מאשרים את התקנות האלה לא לשבועיים, למרות שאפשר לבקש אישור שלהם לשבועיים.

גלעד קריב: הן מאושרות לשבוע בלבד על פי ההצעה של הממשלה, כדי שביום שלישי הבא נקבל סט עוד יותר מקל.

גלעד קריב: המגמה ברורה.

גלעד קריב: אתם חושבים בצדק, לשיטתכם, שצריך לפתוח את הכול מייד.

גלעד קריב: משרד הבריאות חושב שצריך לעשות את זה בכמה מהלכים.

גלעד קריב: יצביעו חברי הכנסת אם הם מאמצים את שיטת הממשלה לעשות את זה במהלך הדרגתי, אבל המגמה מאוד ברורה ואנחנו סומכים ידינו על האמירה שככל שהאומיקרון קיים פה, אי אפשר להשאיר את השמיים סגורים, לא מטעמים חוקתיים-משפטיים ולא מטעמים כלכליים לנוכח הפגיעה הקשה בענף התיירות.

גלעד קריב: אדוני, בבקשה השלם.

גלעד קריב: אנחנו נבקש תשובה מאילנה ונקריא ונצביע.

אסף פריאל: תודה.

אסף פריאל: קודם כל אדוני, תודה רבה על הדברים.

אסף פריאל: אני רק אגיד שאין מה לעשות, הדברים הם קשים אבל הם חייבים להיאמר.

אסף פריאל: מבחינתי כאשר משאירים את ארצות הברית, איחוד האמירויות, צרפת, ספרד, ברשימת המדינות האסורות לטיסה לישראלים, שוב, אין לזה אח ורע בעולם.

אסף פריאל: אנחנו גם כתבנו בעתירה.

אסף פריאל: זה גם מנוגד לעמדת ארגון הבריאות העולמי.

אסף פריאל: פרופ' גרוטו עמד על זה.

אסף פריאל: מנוגד לעמדת כל המומחים הבין-לאומיים שעוסקים בתחום.

אסף פריאל: מבחינתי השמיים סגורים.

אסף פריאל: כשמוסיפים לזה, אדוני, את העובדה שתיירים לא יכולים להיכנס לישראל, כולל מחוסנים, כמצרפים לזה בידוד של שלושה ימים לשבים לישראל, מבחינת מורי הדרך, סוכני הנסיעות, משרדי הנסיעות, חברות התעופה והתאחדות בתי המלון, השמיים כרגע סגורים.

אסף פריאל: את זה הוועדה צריכה לדעת.

אסף פריאל: ברשות אדוני אגיד עוד דבר אחד אחרון, שזה אולי הטיעון המרכזי שבג"ץ יצטרך לבחון אותו.

אסף פריאל: יש, אדוני, כרגע אפליה בוטה.

אסף פריאל: במדינת ישראל כל העסקים פתוחים: קניונים, חנויות, מסעדות, אולמות אירועים.

אסף פריאל: כולם יודעים ויכולים לשרת אנשים בעלי תו ירוק.

אסף פריאל: אדם לעומת זאת שרוצה לנסוע לחו"ל, שרוצה לקבל שירות ממורה דרך או לחזור מחו"ל, או מסוכן נסיעות, שחוסן שלוש פעמים כמו שאמר גיא קודם, שנבדק בעלייה למטוס, שנבדק בנחיתה, לא יכול לעשות זאת.

אסף פריאל: אין לזה שום סיבה.

אסף פריאל: משרד הבריאות לא מצליח להסביר למה לבן אדם אסור לצאת לחו"ל כשהוא מחוסן שלוש פעמים, ולחזור לכאן, להיבדק פעמיים, ולעומת זאת יכול לקבל שירותים מכל עסק אחר במדינת ישראל.

אסף פריאל: השאלה הזאת, אדוני, לצערי, תתברר ככל הנראה בבג"ץ, כי הוועדה פחות קשובה לה, אבל הדברים חייבים להיאמר.

אסף פריאל: דבר אחרון, אדוני, שאדוני תמיד מדגיש, מאוד חשוב.

אסף פריאל: יש היום דיונים גם עם חברות התעופה וגם התאחדות משרדי הנסיעות.

אסף פריאל: עדיין נשארו מחוץ למעגל מקבלי הפיצויים שהממשלה מגבשת.

אסף פריאל: חשוב מאוד שיישמע קול צלול מהוועדה הזאת, שכל מי שנפגע מההגבלות חייב לקבל עזרה מהממשלה.

אסף פריאל: תודה רבה.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: אני רק רוצה לענות לך.

גלעד קריב: אני לא אכנס לדיון שגם מתקיים בעיקר בבג"ץ.

גלעד קריב: זה דיון ביניכם לבין הרשות המבצעת.

גלעד קריב: יש טעמים משפטיים משמעותיים לרבות מה שהבית הזה קבע בחוק סמכויות הקורונה, להבחנה בין סיטואציה של יציאה וכניסה מישראל וסיטואציה של מסחר בישראל בוודאי, שמצבת הזכויות שעומדת לתיירים שונה ממצבת הזכויות המוגנות שעומדת לאזרחים ותושבים, אבל זה אתם גם תבררו בעתירה שלכם, וגם אני אומר, הוועדה פה בהחלט קשובה כי הוועדה לא הייתה היום סומכת את ידה על תקנות של הממשלה שהיו מגיעות אלינו עם בקשה, תנו לנו עוד שבוע ובוא נישאר עם אותה רשימה.

גלעד קריב: זה הבהרנו.

גלעד קריב: אתם והמומחים שתומכים בעמדתכם ועד לאחרונה תמכו במדיניות מאוד מחמירה של הטלת מגבלות בארץ ובחו"ל, היום עמדתם שונה, זה בסדר.

גלעד קריב: כל אדם יכול לשנות את עמדתו.

גלעד קריב: זה בריא לשנות את העמדה מטעמים ענייניים.

גלעד קריב: הכול בסדר.

גלעד קריב: הוועדה, דומני, בהינתן ההצהרה של הממשלה מה הכיוון, וההבאה של תקנות שהן באמת תקנות מצמצמות, אני אמליץ לחבריי ללכת ולתת לממשלה עוד שבוע.

גלעד קריב: אני מאותת לממשלה, אבל הממשלה לא צריכה את האיתות, היא יודעת.

גלעד קריב: ככל שחולפים הימים, ההצדקה המשפטית והאפידמיולוגית להשארת מדינות ברשימה זאת הולכת ויורדת, ואנחנו מצפים ביום שלישי הבא לראות רשימה עוד יותר מצומצמת, אם בכלל.

גלעד קריב: אני ממליץ לאדוני לאור הערתו האחרונה, אני אחזור, בשביל זה אנחנו מכנסים ביום שלישי הבא את הדיון.

גלעד קריב: אני יודע שמתווה התיירות לא נותן מענה לחברות התעופה ולא נותן מענה לסוכני הנסיעות.

גלעד קריב: בעיניי המענה שהוא נותן למורי הדרך גם אינו מספק, לכן יהיה הדיון ביום שלישי הבא.

גלעד קריב: אני ממשיך לקרוא מכאן, ושרי מפלגת העבודה עושים את זה סביב שולחן הממשלה.

גלעד קריב: צריך לפתור את עניין הסיוע לחברות התעופה, ואני מוסיף בצדק, גם לסוכנויות הנסיעות.

גלעד קריב: אני רוצה להמליץ לכם המלצה חמה.

גלעד קריב: אני חושב שאירוע האומיקרון בהקשר של השמיים קרוב לסיום ולצמצום דרמטי.

גלעד קריב: זה הזמן להתחיל להתדיין עם משרד הבריאות ועם משרד התיירות, מה המתווה לכניסת תיירים ביום אחרי פתיחת השמיים.

גלעד קריב: אם ישנם גופים יציגים וכו', יש מתווה תיירות שהונח על השולחן ולא מומש בגלל האומיקרון.

גלעד קריב: צריך לראות איך מכניסים בו שיפורים.

גלעד קריב: פה הדברים אלייך, אילנה.

גלעד קריב: אחד האתגרים שהיו לנו במתווה התיירות הוא הסיפור הזה של הפער בחיסון דחף בישראל למול כל העולם.

גלעד קריב: הפער הזה הצטמצם דרמטית, אז לפני שמחזירים את מתווה התיירות כפי שהוא היה, צריך לחשוב על זה.

אילנה גנס: בוודאי.

גלעד קריב: צריך לקחת בחשבון שהיו פה חודשיים איומים לענף התיירות אחרי ארבעה חודשים איומים גם הם בגל הרביעי.

אסף פריאל: שנתיים, אדוני.

גלעד קריב: השנתיים היו איומות לכולנו.

אסף פריאל: נכון.

גלעד קריב: נסגרו 100,000 עסקים במדינת ישראל.

גלעד קריב: בשנתיים האלה לא כולם מתחום התיירות.

גלעד קריב: בקשה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: שאלה אחת הייתה כשלא היית.

אורי מקלב: הפנו את השאלה הזאת אלייך.

אורי מקלב: מה ההצדקה האפידמיולוגית לבידוד של שבוע ימים במי שחזר ממדינה אדומה?

אורי מקלב: מדינות אחרות, כבר צמצמו את זה.

אורי מקלב: למה אנחנו לא יודעים לצמצם את הימים האלה?

אורי מקלב: שבוע ימים זה הרבה זמן.

אילנה גנס: קודם כל למרות שהווריאנט השתנה, תקופת הדגירה של המחלה לא השתנתה בצורה משמעותית.

אילנה גנס: אנחנו רואים בקרב חוזרי חו"ל ש-50% מהם מתאמתים בנחיתה ו-50% נוספים מתגלים בבדיקות קיצור בידוד או במידה ופיתחו תסמינים כמובן לפני כן, במהלך השבעה ימים לאחר מכן.

אילנה גנס: אפילו יותר.

אילנה גנס: אנחנו מבינים שגם אחרי שבעה ימים יש אחוז קטן של אנשים שיוצאים עם בדיקה חיובית, אבל הם באמת אחוזים בודדים.

אילנה גנס: המסה העיקרית מתאמתת באמת בין שלושה לחמישה ימים, ולכן בדיקת קיצור בידוד ביום השביעי מאפשרת לנו לזהות אותם, לכן לא ניתן להסתפק בתוצאת בדיקה שלישית עם הנחיתה.

אורי מקלב: האומיקרון בארצות הברית הוא מתפתח פחות - - -

גלעד קריב: בארצות הברית רק במדינת ניו יורק קיצרו לחמישה ימים.

אילנה גנס: השיקולים הם שיקולים משקיים, כי בסוף המשמעויות של כמה זמן אתה עכשיו משבית מאות אלפי אנשים שמאומתים, זה שיקול משמעותי.

אילנה גנס: אנחנו רואים באמת שהעומס הנגיפי הוא הכי גבוה בחמישה ימים הראשונים ולאחר מכן הוא מתחיל לרדת, אבל הם עדיין מדבקים.

אילנה גנס: אנחנו רק אתמול שינינו והחזרנו חזרה את מדיניות תקופת ההחלמה לעשרה ימים, כי בעצם דגמנו במשך כמה שבועות את כל המרוצפים, מי שהסכים כמובן, כל מספר ימים בשביל לנסות לבדוק את העומס הנגיפי, האם הוא מתנהג אותו דבר באומיקרון.

אילנה גנס: ראינו לא מעט מקרים של אנשים שעדיין עם עומס נגיפי די גבוה גם אחרי עשרה ימים.

אילנה גנס: בסוף כשהצטברו לנו יותר מספרים ויותר דאטה, ראינו שהמסה העיקרית יוצאת שלילית אחרי עשרה ימים.

אורי מקלב: זה אומר שזה יותר מהדלתא מהחמישי עד השביעי?

אורי מקלב: אנחנו הרי בדלתא לא ביקשנו כל כך הרבה ימים של בידוד.

אילנה גנס: גם קיצור בידוד לשבעה ימים הוא קיצור בידוד שאנחנו יודעים בוודאות שאנחנו מפסידים סדר גודל של 20%, אפילו עד 30% מהחולים שמתאמתים אחרי היום השביעי.

אורי מקלב: לא, אנחנו מדברים עכשיו על בידוד לאנשים שחוזרים.

אורי מקלב: הם לא מאומתים.

אורי מקלב: אני לא רוצה לעכב את הזמן של הוועדה.

אורי מקלב: הוא זמן קצר, אבל על השאלה השנייה, שאת אומרת ש-400 חולים שהגיעו ממדינות אדומות נמצאו מאומתים, אבל מתוך כמה?

אילנה גנס: זה היה בשקף.

אילנה גנס: ראיתם את המספרים של כמה חזרו חולים מהמדינות האדומות.

אורי מקלב: מתוך כמה מגיעים?

אילנה גנס: אני מייד אגיד.

גלעד קריב: אנחנו רואים.

גלעד קריב: אתה יכול לראות בשקף האחרון, שבארצות הברית השיעור היה קרוב ל-4% מכלל החוזרים, אז נכנסו בשבועיים האלה 698 מאומתים מארצות הברית, מתוך 20,500.

אילנה גנס: נכון.

גלעד קריב: מאיחוד האמירויות 340 מתוך 12,000.

גלעד קריב: יש לנו ממש רשימה מפורטת.

אורי מקלב: זה 3%.

גלעד קריב: כן, 3%–4% כאשר גם אילנה הסבירה שהשיטה שהם עברו אליה, רואים מה שכיחות התחלואה בישראל, מכפילים אותה פי עשר.

אילנה גנס: ברור שאנחנו תיכף נהיה מדינה אדומה ולכן רשימת המדינות האדומות ביחס אלינו תצטמצם משמעותית.

גלעד קריב: יש פה ממש שיטה חדשה שיוצרת זיקה הדוקה בפער התחלואה בישראל למדינות זרות, כשהפער הוא לא פי שניים תחלואה, הוא פי עשרה.

גלעד קריב: הוא פקטור די דרמטי.

גלעד קריב: אני אומר עוד פעם, זאת שיטה טובה, אבל גם מעבר לשיטה הזו, היא לא משקללת למשל את העובדה שיופי שצמצמנו את המדינות האדומות, מה לעשות, הקשר עם ארצות הברית, בריטניה.

גלעד קריב: תראו, חברים, זה גם לא משקלל לתוך המשוואה הזאת את שאלת התחלואה הקשה, כי מה לעשות, בסוף צריך להגיע לקריטריון שאפשר להפעיל אותו.

גלעד קריב: המגמה ברורה.

גלעד קריב: אנחנו מצפים שבוע הבא או לקבל הודעה שסיימנו עם המדינות האדומות או שנשארנו עם רשימה מאוד מצומצמת.

גלעד קריב: זה הכיוון.

גלעד קריב: מקובל עלינו שמי שנכנס מהעולם צריך להיות מחוסן.

גלעד קריב: לא הגיוני שיגיעו לכאן אנשים שהם בסיכוי מוגבר לתחלואה קשה, ויעמיסו עוד יותר על המחלקות הפנימיות הקורסות בבתי החולים.

גלעד קריב: זה מקובל עלינו.

גלעד קריב: זה הכיוון שצריך ללכת אליו.

גלעד קריב: אני לא אחזור על כל הדברים שאמרנו.

גלעד קריב: אני רק כן רוצה להזכיר, אנחנו ב-24 שעות הקרובות מצפים לראות באתרים הרלוונטיים קישור לפניות הומניטריות דחופות שלא קיבלו מענה בקונסוליות.

גלעד קריב: זה התחייבות אחת שרשמנו לפנינו.

גלעד קריב: התחייבות שנייה היא שסעיף התעסוקה יפורש בדרך הזו שמי שמוכיח שמרכז פרנסתו העיקרי או הבלעדי הוא בחו"ל, גם במדינה אדומה, כעיקרון יוצא.

גלעד קריב: אני מבקש שבאתרים הרלוונטיים שבהם יש קישור לוועדת החריגים יהיה לינק נפרד לאנשים האלה.

גלעד קריב: שזה יסודר ביממה הקרובה.

גלעד קריב: זה לא סיפור מסובך.

גלעד קריב: רשמנו לפנינו את הפרשנות שתינתן לחריג ההומניטרי ליוצאים לחו"ל, להרחיב את מעגל אירועי חיים משמעותיים בתוך המשפחה הקרובה, לא בשבט.

גלעד קריב: נתתי לכם פרמטר הלכתי טוב.

קריאה: לפעמים אחים וגיסים זה יכול להיות שבט, אז צריך להיזהר - - -

גלעד קריב: אנחנו נבדוק את זה ביום ראשון, אבל אני כרגע לא פותח את הדיון מחדש.

גלעד קריב: קיבלנו התחייבות של ועדת החריגים שהסיפור הוא לא רק בדרגה הראשונה.

גלעד קריב: אני מודיע שממשיכות להתקבל תשובות שליליות על בקשות של סבים וסבתות בחו"ל להיכנס לארץ.

גלעד קריב: אל תגרמו לנו לפקפק באמינות של התשובות שאנחנו מקבלים.

גלעד קריב: הסיפור הזה צריך להשתנות מיידית.

גלעד קריב: סבים וסבתות נכנסים לאירועי חיים ויוצאים לאירועי חיים משמעותיים של הנכדים והנכדות.

גלעד קריב: בואו נתחיל שתעמדו בהתחייבות הזאת שכבר ניתנה ביום ראשון.

גלעד קריב: ממנה נמשיך.

גלעד קריב: החל מיום ראשון יתקיימו דיוני מעקב שבועיים בסוגיית הכניסה לישראל והיציאה מישראל.

גלעד קריב: מקובל עליי שרבים מהדוברים הם בזום.

גלעד קריב: זה בסדר, אי אפשר להטריח את נציגי הממשלה יום אחרי יום.

גלעד קריב: הנהלת הוועדה תתאם את הדברים.

גלעד קריב: אנחנו מקריאים את התקנות.

אפרת חקאק: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת היציאה מישראל) (תיקון מס' 5) בתוקף סמכותה לפי סעיפים 4 ו-7א לחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש"ף

אפרת חקאק: -2020 (להלן – החוק), ולאחר ששוכנעה באמור בסעיף 7א(ב)(1) ו-(2) לחוק ושקלה את האמור בסעיף 7א(ב)(3) לחוק ובאישור ועדת החוקה אם היא תתקבל, מתקינה הממשלה תקנות אלה: תיקון תקנה 2 1.

אפרת חקאק: בתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת היציאה מישראל), התשפ"ב-2021 (להלן – התקנות העיקריות), בתקנה 2 (א) -

אחרי פסקה  יבוא: "(11) הוא יוצא באישור ועדת חריגים לצורך עבודה חיוני שלא ניתן לדחות ומחייב נוכחות פיזית; בעת קבלת ההחלטה, ועדת החריגים תשקול את מידת הסיכון האפידמיולוגי הכרוך בנסיעה בהתחשב ביעד ובאופי הפעילות המתוכנן.

אחרי פסקה  יבוא: " תיקון תקנה 3 2.

אחרי פסקה  יבוא: בתקנה 3(א) לתקנות העיקריות –

אחרי פסקה  יבוא: אחרי "וההגירה" יבוא: "הפנייה לוועדת ההשמות תהיה באופן מקוון באחת השפות כאמור ברישה; הקישור לטופס המקוון וכן דרכים נגישות נוספות, אם ישנן, יצוינו בהחלטת ועדת החריגים;", תיקון תקנה 8 3.

אחרי פסקה  יבוא: בתקנה 8 לתקנות העיקריות, במקום "כ"ה בטבת התשפ"ב (29 בדצמבר 2021)" יבוא "ג' בשבט התשפ"ב (5 בינואר 2022)".

אחרי פסקה  יבוא: החלפת התוספת 4.

אחרי פסקה  יבוא: במקום התוספת לתקנות העיקריות יבוא: "תוספת (הגדרת "שליח ישראלי" בתקנה 1, תקנה 2 ותקנה 4)

אחרי פסקה  יבוא: ארצות הברית;

אחרי פסקה  יבוא: בריטניה;

אחרי פסקה  יבוא: הונגריה;

אחרי פסקה  יבוא: מקסיקו;

אחרי פסקה  יבוא: ספרד;

אחרי פסקה  יבוא: צרפת;

אחרי פסקה  יבוא: שוויץ;

אחרי פסקה  יבוא: תחילה 5.

אחרי פסקה  יבוא: תחילתו של פרט (8) לתוספת, שזה ההוספה של מקסיקו, כנוסחו בתקנה 4 ביום כ"ו בטבת, התשפ"ב (30 בדצמבר 2021).

גלעד קריב: מי בעד?

גלעד קריב: אושר

גלעד קריב: אושר פה אחד.

גלעד קריב: רק הערה אחרונה לחברותיי המשפטניות.

גלעד קריב: החריג של התעסוקה, רשמנו לפנינו כיצד הוא יפורש, אבל אני חוזר ואומר, הנוסח ברור באמת שהוא מתייחס לסיטואציות של יציאה לאירוע עסקי חד פעמי.

גלעד קריב: ככל שתגענה ביום רביעי הבא תקנות או תאושרנה בשלישי בממשלה, אנחנו מבקשים שהדברים לא יהיו בפרשנות אלא יהיה סעיף תעסוקה חד פעמי.

מירה רווה: לגבי אדם שעובד באופן קבוע.

גלעד קריב: כן.

מירה רווה: נכון, אבל אני רק רוצה לחדד את הדברים שאמר אשי לגבי זה שאין כוונה לפתוח לתערוכות וכנסים.

גלעד קריב: לא, בסדר גמור.

גלעד קריב: אני רוצה לבוא ולומר, בעיניי קודם כל אנשים שפרנסתם הקבועה היא בחו"ל, צריכים לצאת.

מירה רווה: זה מפורש ככה היום כמו שהתחייבנו, ונתקן - - -

גלעד קריב: בסדר גמור.

גלעד קריב: לגבי כנסים, יש משרד כלכלה.

גלעד קריב: תעשו את השיקולים.

גלעד קריב: יש חריגים, בסדר, תחליטו.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: חברים, תודה לכולם.

גלעד קריב: תודה לחברת הכנסת בזק, חבר הכנסת מקלב, מר ליפמן.

גלעד קריב: תודה, יום טוב לכולם.