ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 77, 2021-12-27 10:36

יוסף טייב: בוקר טוב לכולם.

יוסף טייב: חברת הכנסת שרן השכל, יושבת ראש הוועדה, ביקשה ממני שאחליף אותה.

יוסף טייב: אני אשמח להחליף אותה בדיון הזה.

יוסף טייב: למעשה, הוא ממשיך בצורה כזאת או אחרת את הדיון הקודם שלנו, שהיה בנושא השפה העברית, כי אנחנו מציינים את יום השפה העברית בכנסת ובוועדת החינוך.

יוסף טייב: הנושא על הפרק כרגע הוא נושא יותר ספציפי, והוא קשור למורים באולפנים ולשכר המורים באולפנים.

יוסף טייב: השאלה הגדולה היא כמובן גם שאלה כלכלית וגם שאלות שדנו בהן כבר בעבר, שקשורות למורים עצמם; לנגישות לשפה העברית על ידי העולים; וגם השאלה הקשה האם באמת נמצאים מורים ללמד את השפה העברית באולפנים, שזה אחד האתגרים הגדולים.

יוסף טייב: אנחנו נפתח את הדיון הזה, נשמע בדקה את חברת הכנסת מזרסקי ואחר כך דקה את חבר הכנסת אבוטבול, שהם המציעים.

יוסף טייב: בבקשה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון שאנחנו מציינים את שבוע העברית, אבל נושא הדיון שביקשנו לקיים לפני כחודשיים וגם היום נקבע לו דיון המשך, הוא בחוסר עדכון השכר של מורי האולפן.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מורה שמלמד באולפן עברית הוא דרך של החברה הישראלית, דלת שנפתחת בפני העולים החדשים כדי להכיר את החברה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו דיברנו בדיון הקודם שדווקא השפה העברית מעצבת את הזהות הפנימית של האזרחים, של האנשים שמשתמשים בשפה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כשאנחנו מעמידים את המורים שמלמדים עברית ופותחים את הדלת לחברה הישראלית לעולים החדשים, והשכר שלהם לא מתעדכן במשך 30 שנה - זו קודם כל פגיעה במעמדם של המורים וגם באיכות העבודה שלהם.

יוסף טייב: כן, אנחנו נדון בנושא הזה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו סובלים עכשיו ממחסור במורים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: המורים לא מסכימים לעבוד באולפנים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: המורים של הדור הקודם כבר עומדים לקראת פרישה לפנסיה, ואין לנו דור מחליף של מורים שיכולים ללמד עולים חדשים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו מבקשים החלטה.

יוסף טייב: אני מודה לך, זה הנושא באמת.

יוסף טייב: אני רק הזכרתי את זה בקונטקסט היותר רחב, אבל בהחלט אנחנו עוסקים כרגע בתנאי המורים באולפנים.

יוסף טייב: זה הנושא שלנו.

יוסף טייב: אני לא בורח מהנושא.

יוסף טייב: יהיו לנו פה את נציגי ההסתדרות, המורים, האוצר - תכף נעלה אותם ונשוחח איתם.

יוסף טייב: בבקשה, חבר הכנסת אבוטבול.

משה אבוטבול: אנחנו למעשה חוזרים לכאן בלב כבד.

משה אבוטבול: היה דיון ראשוני שבו באנו ודיברנו באמת בצורה הכי כנה וישרה, שלא ייתכן ש-13 שנים ואולי למעלה מזה לא עודכנו - - -

טטיאנה (טניה) מזרסקי: 30.

משה אבוטבול: 30 שנה.

משה אבוטבול: אבל אני מדבר על 13 שנה שאפילו שנקבעו רפורמות גם לא נעשה שום דבר בנושא הזה.

משה אבוטבול: רפורמות כמו אופק חדש, עוז תמורה - בכלל לא כללו אותם שם.

משה אבוטבול: מידרו אותם מהנושא הזה, מה שבאמת הרבה מורים כן קיבלו.

משה אבוטבול: הדבר השני, שהתשובה היא שרק אחרי שיפתחו את ההסכם עם האוצר יתחילו לדבר איתם.

משה אבוטבול: אני חושב שיש פה עוול מאוד גדול, ואנחנו צריכים גם לדעת שבסוף ישנן עוולות מסוימות שמי שיסבול מהם אלה אנחנו.

משה אבוטבול: אני אגיד את זה הכי ברור ובקצרה: אנחנו מדינה שנקראת מדינת עלייה, מדינה שקולטת קליטה.

משה אבוטבול: אחת השאיפות הגדולות שלנו היא להביא לפה כמה שיותר יהודים.

משה אבוטבול: כשהיהודים מגיעים לפה, הא'-ב' שהם חייבים זו נגישות לדברים הבסיסיים: למכולת, לבנק, לעירייה - לדברים האלה.

משה אבוטבול: כשאין לך את המורים האלה עם הרבה מוטיבציה והרבה רצון לעזור ולקדם אותם - קודם כל, אותם מבוגרים יוצאים מהמערכת, צעירים לא באים ולאחר מכן המצב הופך להיות קשה.

משה אבוטבול: אני זוכר את עצמי כראש עיר בעיר בית שמש.

משה אבוטבול: במשך עשר שנים היה לנו מאבק מאוד גדול לסייע דווקא לעובדים סוציאליים.

משה אבוטבול: המדרג שלהם היה מאוד נמוך, והיינו ממש מחפשים בנרות שיבואו לעבוד אצלנו.

משה אבוטבול: היינו עושים מכרזים ולא היו מגיעים.

משה אבוטבול: אני חושש, יושב ראש הוועדה, שאנחנו הולכים להגיע למצב דומה לגבי אותם מורים.

משה אבוטבול: אנחנו נעמוד עם לשון בחוץ, מטוסים יגיעו עם עולים חדשים, האולפנים יהיו מלאים - אבל לא יהיה מי שילמד אותם.

משה אבוטבול: עם שכר כזה נמוך, אני אומר לכם: יש הרבה הצעות מפתות שקוראות להם ללמד במקומות אחרים.

משה אבוטבול: אפילו כדי ללמד שיעורי עזר עם תלמיד-שניים כבר מקבלים יותר; אז למה הוא צריך לבוא ולדבר עם כיתה שלמה, להתאמץ?

משה אבוטבול: אני אומר פה משהו, ולא רוצה לפגוע חלילה באף אחד, אבל יש שיטה כזאת לפעמים: דנים במשהו, ואותה אחת שהייתה בדיון הקודם, במקרה הזה יושבת ראש הוועדה - היא הייתה ושמעה, היא נגעה בכל הדברים האלה.

משה אבוטבול: עכשיו, כשבאים ועושים דיון המשך - צר לי, אני שמח שאתה נמצא פה, חלילה.

משה אבוטבול: עיני לא צרה בזה שאתה נמצא.

משה אבוטבול: אבל היא, שרן, שהייתה בדיון הקודם, שמה עכשיו מישהו אחר לדיון ההמשך.

משה אבוטבול: לדעתי היא בעצם מחזירה אותנו אחורה, כי אנחנו נצטרך באמת לספר לך כמה הם סבלו והכל חוזר.

יוסף טייב: אני הייתי בדיון הקודם.

משה אבוטבול: כן, אבל היא הייתה צריכה לשמוע ולראות שבעצם לא זזנו.

יוסף טייב: חבר הכנסת אבוטבול, אנחנו לא נשנה את המתווה.

יוסף טייב: גם אני הייתי וקראתי, הכל בסדר.

יוסף טייב: שרן נקראה לשיחה חשובה.

יוסף טייב: זה לא שהיא שמה אותי במיוחד להיות כאן.

יוסף טייב: אתם יודעים שבכנסת ובממשלה יש לפעמים דברים כאלה ואחרים, אבל אין שום הפרעה לדיון, גם במובן זה שאני יודע בדיוק במה מדובר.

משה אבוטבול: כבודו יודע את עמדתה בנושא?

יוסף טייב: אני לא אצהיר את עמדתה, היא תכף תחזור.

יוסף טייב: היא ביקשה ממני להחליף אותה, ואני מחליף אותה לא במובן שזה תוכנן כך.

יוסף טייב: היא ביקשה רגע את החלפתי.

יוסף טייב: בסדר גמור.

יוסף טייב: צריך לזכור גם שהסכם השכר האחרון היה ב-2017, גם בנושאים האלה, ואחר כך כמובן לא היה לנו תקציב, וזה גם מנע דיונים בכל הנושאים האלה.

יוסף טייב: אז בהחלט הדברים האלה ברורים לנו.

מאיר אסרף: לא ב-2017, אדוני.

מאיר אסרף: אמנם היה עדכון שכר ב-2017, אבל ההסכם האחרון שלהם היה ניתוק שלהם מהקבוצה של עובדי ההוראה שהם באופק חדש, בעצם על דרך השלילה.

מאיר אסרף: לכן, זה משנת 2011 אם אינני טועה.

יוסף טייב: אתה כרגע מדבר על הניתוק, במובן של הסטטוס שלהם מול המורים.

יוסף טייב: בסדר.

יוסף טייב: אבל הסכם השכר, כפי שציינתי, היה ב-2017.

יוסף טייב: זה היה הסכם השכר, על כך אין עוררין.

מאיר אסרף: כן.

יוסף טייב: אני מציע שלפני שאנחנו מתחילים נעלה את נציגי המורים בדיון הזה.

יוסף טייב: האם הם בזום או נמצאים פה?

יוסף טייב: בבקשה.

יוסף טייב: כן.

אתי הרצוג: שלום.

אתי הרצוג: אני מנהלת את האולפן בכרמיאל, ממשרד החינוך.

אתי הרצוג: אני רוצה קודם כל באמת להודות ליושבת ראש הוועדה, שרן השכל, שבעצם מובילה אותנו יד ביד בתוך כל הדבר הזה שנקרא מדינת ישראל, בדרך הזאת ולא עזבה אותנו.

אתי הרצוג: כשהיא תגיע אני גם אגיד לה את זה.

אתי הרצוג: ממש תודה.

אתי הרצוג: תודה גם לכם, החברים, שהצגתם את הנושא הזה אז ואתם מציגים אותו היום, ובאמת חשוב לכם לשמוע את העדכונים.

אתי הרצוג: ממש תודה.

אתי הרצוג: בעצם עברו חודשיים מהוועדה הקודמת.

אתי הרצוג: חודשיים עברו, ואנחנו לא יודעים על שום התקדמות שקרתה.

אתי הרצוג: שרן נתנה אז שישה שבועות; אנחנו היום אחרי שמונה שבועות, ואנחנו לא מכירים שום התקדמות.

אתי הרצוג: ההסכם שדובר קודם מ-2016 הוא תוספת שקלית שניתנה לכל המורים במדינת ישראל: אלה שהצטרפו לאופק, לעוז ולשאר הרפורמות, ולנו.

אתי הרצוג: זאת אומרת שאנחנו לא נהנינו משום הטבה או שיפור בשכר שלנו.

יוסף טייב: משום שיפור מיוחד.

אתי הרצוג: משום שיפור כמו שעשו למורים האחרים.

אתי הרצוג: זאת אומרת, שהכניסו את כולם לתוכניות חדשות, רפורמות חדשות, אופק תעסוקתי, אופק של שכר, ואנחנו - שום דבר.

אתי הרצוג: טניה אמרה 30 שנה - נכון, זו 30 שנה שהעלייה של תוספות והמדד וכולי, אבל בהשוואה למורים האחרים במגזר הכללי המשכורות שלנו נמוכות מאוד, עד כדי עליבות.

אתי הרצוג: אנחנו לא נכנסנו לשום הסכם, אין לנו שום הסכם.

אתי הרצוג: אני יכולה להראות עיקרי דברים שהם סך כל ההסכם שלנו - איזשהו סוג של הסכם שהוא לא באמת הסכם, שהיה שייך למורים במגזר הכללי גם לפני 30 שנה.

אתי הרצוג: מה שנקרא העולם הישן.

אתי הרצוג: כך שאצלנו לא צריך לפתוח הסכמים - אצלנו צריך להתקין הסכם חדש.

אתי הרצוג: כל הזמן צריך לזכור שזה מה שצריך לעשות בשבילנו: לתכנן ולהתקין הסכם חדש.

אתי הרצוג: עד לפני כמה חודשים שמענו שאין תקציב, שאין ממשלה, קורונה כמובן וכולי וכולי.

אתי הרצוג: כל הדברים שקרו במדינה הזאת.

אתי הרצוג: אבל הכניסו מורים בסקטורים אחרים להסכמים חדשים: מורי המפתנים, מורי החינוך המיוחד, גננות, חוות חקלאיות - הכניסו אותם להסכמים, למרות שלא היה תקציב ולמרות שלא הייתה ממשלה, בחירות וקורונה וכולי וכולי.

אתי הרצוג: אנחנו הסקטור האחרון שנשאר ללא הסכם.

אתי הרצוג: אין מה לפתוח; אנחנו ללא הסכם.

משה אבוטבול: לצערי מי שהשתולל - קיבל.

משה אבוטבול: זו הייתה התחושה.

יוסף טייב: קודם כל, אני מודה לך.

יוסף טייב: אולי נעלה לרגע את נציגת האוצר, שירה גרוס.

שירה גרוס: שלום לוועדה.

שירה גרוס: אני באמת רוצה להגיד תודה על הדיונים האלה שדרכם אנחנו שומעים את הצרכים שלכם.

שירה גרוס: אנחנו קשובים ולא מתעלמים, ומבינים גם את החשיבות של האולפנים וגם של תנאי ההעסקה שלכם.

שירה גרוס: אנחנו בפתח של משא ומתן.

שירה גרוס: אני מבינה שהייתה ציפייה שבעצם ייפתח משא ומתן נפרד רק איתכם, אבל אנחנו בהקפאת שכר כוללת לכלל המגזר הציבורי בשנת 2022.

שירה גרוס: אנחנו בפתח של משא ומתן כללי.

שירה גרוס: הסתדרות המורים נמצאת כאן והיא העלתה את זה מול הממונה על השכר.

שירה גרוס: לכן, אני מאמינה שככל שזה יתועדף על ידי הסתדרות המורים, ועל ידי משרד החינוך שהוא זה שבפועל קובע את סדרי העדיפויות בעולם שכר עובדי ההוראה - זה יוכל אפילו לקבל קדימות במשא ומתן שצפוי להתחיל מאוד בקרוב.

יוסף טייב: אני רק אומר דבר אחד לשירה: אחת הבעיות עם המורים של האולפנים, היא שהם לא ילדים חורגים בתוך המערכת אבל הם לא נתפסים כמיינסטרים, כדבר מרכזי.

יוסף טייב: מורים בתוך המערכות הרגילות - השנים מתחילות, יש לנו צפי של מספר התלמידים, אנחנו יודעים פחות או יותר מה קורה וכן הלאה; בעוד שנושא האולפנים נתפס לעיתים כאיזה ילד חורג בתוך המערכת.

יוסף טייב: למה?

יוסף טייב: כי את יודעת - אין מה להשוות בין גלי עלייה של שנות ה-90 לגלים מאוחרים יותר.

יוסף טייב: יש פיקים, יש יותר ויש פחות.

יוסף טייב: בשנות הקורונה אנחנו יודעים שהעלייה בכלל סבלה בגלל כל הנושא התנודתי הזה.

יוסף טייב: לכן, הארגון שלהם הוא לא מספיק חזק כסקטוריאלי.

יוסף טייב: אנחנו ראינו את זה בעוד נושאים.

יוסף טייב: ראינו את זה במורים בקונסרבטוריונים וכן הלאה.

יוסף טייב: יש את הדברים האלה.

יוסף טייב: אנחנו הרי לא אגודה מקצועית, ולכן גם אני קורא פה לאנשי משרד החינוך ולאיגודים הגדולים, לא לשים את המורים באולפנים בשוליים של הדיון שלהם.

יוסף טייב: זה נושא חשוב.

יוסף טייב: הפנייה שלנו היא לא רק לוועדת הכנסת.

יוסף טייב: אנחנו יודעים שיש פה ארגונים מאוד-מאוד חזקים במשק, שיש להם השפעה מאוד גדולה.

יוסף טייב: אז יש להם גם תפקיד להכניס אתכם - המאבק הוא לא רק מול חברי הכנסת, או מול חברת הכנסת שרן השכל כיושבת ראש הוועדה שאת אומרת שנושאת אתכם כרגע על כתפיה בתוך הדבר הזה.

יוסף טייב: אני חושב שזה אחד הדברים המרכזיים.

יוסף טייב: נמצא פה מישהו מהסתדרות המורים, תוכל לומר מספר מילים.

יוסף טייב: הדבר הזה הוא חלק מתוך איפה שהם ממוצבים אצלכם בסדרי העדיפויות.

יוסף טייב: אם יש פה הסכמי שכר, יש פה הקפאות וכן הלאה - אז המיצוב מבחינת סדרי העדיפויות הוא זה שיקבע את עתידם.

יוסף טייב: לאו דווקא המחוקקים כאן.

משה אבוטבול: יושב הראש, אני רק אגיד לך, הרציונל פשוט וקל.

משה אבוטבול: כשילדים בבית ספר רגיל, אם המורים יעשו שביתה - אתה תרגיש את זה ואני ארגיש את זה, כי הם יהיו בבית וכולנו נסבול.

משה אבוטבול: אם הם יעשו שביתה - היא לא תורגש במשק.

משה אבוטבול: לא הם ולא הקונסרבטוריון.

משה אבוטבול: לכן גם לא סופרים אותם ואין להם אבא למאבק.

משה אבוטבול: זה מזכיר לי בדיוק את אותם משולחים, שהם החליטו לעשות שביתה בלונדון, הם מחליטים לא לבוא לגבירים ולא לבקש מהם יותר צדקה.

משה אבוטבול: ממש איימו על כל העולם.

משה אבוטבול: זו בדיוק ההתייחסות אליהם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למה האולפנים שייכים לאגף לחינוך מבוגרים, אבל הם לא נכנסו לשום הסכם?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא של בתי הספר, לא של הסגל האקדמי; כלום.

יוסף טייב: אנחנו מבינים את זה.

יוסף טייב: אני מכיר את זה ברמה האישית באוניברסיטת תל אביב, שהייתי שם, עם האולפנים שהיו מלמדים.

יוסף טייב: פעם הם עובדים, פעם הם ריקים, והמורים שם כולם תלויים במה שקורה.

יוסף טייב: שתי דקות בבקשה.

מאיר אסרף: פרופ' שיין, רק אם אפשר - מקובל שהמדינה משלימה את דברה ורק אחר כך אנחנו, הארגונים החברתיים, מגיבים.

מאיר אסרף: יש כאן נציגה של משרד החינוך.

יוסף טייב: בבקשה.

יוסף טייב: אנחנו נשמח שמשרד החינוך ידבר.

סוניה פרץ: שלום לכולם, תודה לכם על הדיון החשוב הזה.

סוניה פרץ: גם משרד החינוך מכיר בחשיבות של הנושא.

סוניה פרץ: הנושא הזה יהיה חלק מהנושאים שאנחנו נביא אותם כשנשב למשא ומתן.

סוניה פרץ: אנחנו בדיוק עכשיו נערכים במשרד למשא ומתן בכלל - לא רק למורי האולפנים.

סוניה פרץ: אני ממשיכה את הדברים של שירה: אנחנו נביא את הכל לשולחן המשא ומתן.

סוניה פרץ: זה יהיה אחד הנושאים.

יוסף טייב: אני אמרתי משהו אחר, ואמרתי - לא שזה יהיה אחד הנושאים.

יוסף טייב: כי הרי, צריכים איכשהו לשנות סדרי עדיפויות לעיתים, ולעיתים להעלות קצת מישהו שנמצא בתחתית הסולם על מנת לקבל בולטות.

יוסף טייב: אמר פה חבר הכנסת אבוטבול ואולי בצדק - אנחנו הרי לא יודעים מה קורה, אבל בואו נאמר שיהיה פתאום גל עצום, ואז פתאום הצורך הזה יעלה.

יוסף טייב: אנחנו הרי לא מכירים את הגלים האלה, וראינו את הגלים האלה משתנים.

יוסף טייב: פתאום היה לנו גל עלייה מצרפת בעקבות שרלי אבדו ובעקבות הרצח של חלימי וכן הלאה, ופתאום קיבלנו גלים גבוהים.

יוסף טייב: אולי נדבר תכף עם חבר הכנסת לשעבר ד"ר ליפמן, ואני מבין שיש לנו פה עוד מישהו.

יוסף טייב: כך שהמוכנות היא בעייתית.

יוסף טייב: אבל אתם צריכים להגיד מה אנחנו רוצים גם כסד"כ בתוך המערכת הזאת.

סוניה פרץ: לכן פתחתי ואמרתי שאנחנו מכירים בחשיבות.

יוסף טייב: אוקי.

יוסף טייב: אני רק חידדתי וציינתי זאת פעם נוספת.

יוסף טייב: הפודיום שלך, בבקשה.

מאיר אסרף: אני מייצג את הסתדרות המורים.

מאיר אסרף: אני רוצה ראשית להתנצל שגב' יפה בן דוד, מזכ"לית הסתדרות המורים לא הגיעה לדיון היום.

מאיר אסרף: היא לא הגיעה בגלל שהיא נמצאת בכינוס של משרד האוצר בנושא של הסכמי שכר.

מאיר אסרף: רציתי קודם כל להגיד שאני לא מזלזל בכלל באמירתה של חברתי, גב' סוניה פרץ ממשרד החינוך, ביחס לחשיבות שהם רואים באולפנים.

מאיר אסרף: במשך שנים רבות האולפנים היו מעין סרח עודף שמקבלי ההחלטות ניסו להפריט אותו, להעביר אותו למשרד לגמלאים, אחר כך למשרדים שונים - העיקר לייבש, להפריט ולסגור.

מאיר אסרף: אני לא מקל ראש באמירה החשובה של משרד החינוך שיש חשיבות למורים של האולפנים ללימוד עברית.

מאיר אסרף: המורים של האולפנים ללימוד עברית מיוצגים על ידי הסתדרות המורים, ומיד בתום הדיון הקודם גב' יפה בן דוד שוחחה עם הממונה על השכר.

מאיר אסרף: הממונה על השכר הסכים לנהל משא ומתן בעניין המורים של האולפנים ללימוד עברית.

מאיר אסרף: כוונתנו היא שהמשא ומתן ינוהל, לא במסגרת המשא ומתן הגדול על כל עובדי ההוראה במשק וכולי, אלא משא ומתן ספציפי וייעודי לעובדי המגזר הזה, שהוא מגזר ממש חשוב, ומגזר שבמשך שנים לא קודם בשכרו כי הוא היה שייך למה שנקרא עולם ישן.

מאיר אסרף: ב-2011 הקימו עולם חדש שנקרא אופק חדש, ובמסגרת אותו הסכם אופק חדש בוצעו הסכמים כאלה ואחרים.

מאיר אסרף: רק כשנבחרה הגב' יפה בן דוד ופתחה את ההסכם למשא ומתן, היא החליטה להעניק את תוספת השכר לכל המגזרים.

מאיר אסרף: התוספת השקלית הוענקה לכל המגזרים, אבל אסור לטעות ולחשוב שב-2017 היה הסכם בעניין המורים ללימוד עברית.

מאיר אסרף: זה ממש לא נכון.

מאיר אסרף: אנחנו מבקשים לנהל משא ומתן בעניינם, ואני הבנתי שמשרד החינוך אמור להקים צוות משא ומתן ייעודי לנושא האולפנים ללימוד עברית.

יוסף טייב: אוקי.

יוסף טייב: תודה רבה לך.

יוסף טייב: מר ליפמן, כן.

דב ליפמן: תודה רבה, כבוד יושב הראש.

דב ליפמן: כמובן, אני כמייסד ארגון יד לעולים תומך בכל הנושא של העלאת השכר; אבל יש נושא אחר שחברת הכנסת השכל ביקשה שאני אעלה וזה העולים מהשנתיים האחרונות.

דב ליפמן: בגלל הקורונה, לא באשמת אף אחד, לא היה להם מספיק אולפן.

דב ליפמן: הילדים שלהם סובלים ברמות שקשה לתאר.

דב ליפמן: אנחנו צריכים שכחלק ממשא ומתן, יהיה איזה תגבור לאולפן לעובדים דווקא מהשנתיים האחרונות - או להאריך את זה בעוד שנה או לתת להם שעות נוספות.

דב ליפמן: זה חייב להיות חלק ממה שמסכימים במשא ומתן.

דב ליפמן: למדינת ישראל יש אחריות לעולים, ולילדים שלהם אין עכשיו את הכלים כדי להצליח ולהיות ישראלים כמו שהם צריכים להיות בעתיד.

יוסף טייב: קודם כל, האמירה שלך היא מאוד חשובה.

יוסף טייב: אני לא נותן עצות, אבל אני רוצה לתת דוגמאות.

יוסף טייב: הנושא שאנחנו קוראים לו Language acquisition, רכישת השפה, בכלל הוא נושא גדול.

יוסף טייב: אנחנו יודעים שהוא נושא עצום.

יוסף טייב: והוא עובר מטמורפוזות גדולות בעולם בכלל.

יוסף טייב: יש היום חברות גדולות, מסחריות, שמלמדות שפות כאשר אנשים יושבים בבתים, בכל העולם, ומלמדים יפנית כאלה שצריכים להיות מוצבים ביפן.

יוסף טייב: אתה יכול לעלות בכל דקה, ובסכום קטן אתה מדבר עם מישהו שמלמד אותך את השפה.

יוסף טייב: יש לזה מיזמים כולל מיזמים הייטקיסטיים בתוך הדבר הזה.

יוסף טייב: נושא הלימודים באולפנים הוא נושא שקשור לקליטת עלייה בכלל - החברותא, המגע עם אנשים וכן הלאה; זה חלק אינטגרלי מתוך מה שאנחנו קוראים תהליך הפיכתם לישראלים - הישראליזציה.

יוסף טייב: אבל בו בזמן, בהעדר הדברים האלה במצב של קורונה, ואולי כמשלים לתוך הדברים האלה - והנה חברי אלון טל שגם היה עולה חדש, ויסכים איתי עם הדבר הזה - אנחנו יכולים כרגע ליזום מיזמים נוספים.

יוסף טייב: משרד החינוך צריך להציב אנשים בבתים, מורים לעברית, שייפגשו עם העולים האלה דרך זום ויתחילו לדבר איתם ולנהל איתם שיחות.

יוסף טייב: העלויות תהיינה שוליות יחסית, והן תהיינה חדשניות.

יוסף טייב: לא ישאירו אנשים פה בחשכה, כמו שאתה אומר, ולא ישאירו עולים חדשים מנותקים דווקא בשלב הכי קריטי לחייהם, כאשר הם ביצעו את העלייה בתקופה הזאת.

יוסף טייב: אז אני כבר מציע לכם לא לשבת ולחכות רק להסכמי שכר ולא לשבת ולחכות לשינויים.

יוסף טייב: הנה נתתי לכם דוגמה לשינוי קל שבקלים שמנוהל כמעט בכל מקום - אני יכול להגיד לכם: אנשים בהייטק רצים היום בכל העולם והם צריכים לעשות Language acquisition והם עושים את זה.

יוסף טייב: יושבים בבתים ולומדים.

יוסף טייב: זה קורה בכל המקומות.

יוסף טייב: שנית, וזה קשור למיזם אחר: יש הרי מיזמים של רכישת השפה העברית, ואנחנו מקווים שיום אחד יהיה לנו כמו שיש לגרמנים את מכון גתה, ולצרפתים, שגם לנו יהיה דבר כזה.

יוסף טייב: זה אחד המיזמים שלי - להקים את הפצת תרבות ישראל בן העמים.

יוסף טייב: אבל פה כבר צריך לעשות את השינוי, בגלל נושא הקורונה.

יוסף טייב: אחרת, המכה היא מכה כפולה: גם לא לומדים את השפה וגם נתקעים בבדידות, בייאוש לעיתים ובניכור.

יוסף טייב: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה אדוני.

עופר כסיף: הדיון הזה מאוד חשוב, כי למעשה הוא מקפל בתוכו גם תנאי העסקה הולמים למורים שכמובן ראויים בזכות ולא בחסד לתנאי העסקה ראויים.

עופר כסיף: כמובן שיש לזה השלכות רבות גם על ציבור התלמידים המגוון.

עופר כסיף: באוקטובר האחרון אני פניתי בשאילתה ישירה בנושא לשרת החינוך, שנושאה היה שכר מורות ומורי האולפנים ללימוד עברית וכו'.

עופר כסיף: נעניתי מהר.

עופר כסיף: שאלתי באותה שאילתה, בין השאר: באיזה אופן בכוונתך לפעול לתיקון העיוות שנוצר כך ששכרם של מורות ומורי האולפנים יתוקן משמעותית במסגרת הסכם שכר מותאם.

עופר כסיף: התשובה של השרה הייתה מפורטת וראויה בהחלט, והיא כתבה רק שני משפטים שחשוב לי לצטט: שכרם של מורי ומורות האולפנים נקבע בהסכמי שכר הנכרתים עם הסתדרות המורים מזמן לזמן.

עופר כסיף: בימים אלו, לקראת תחילתו של משא ומתן, אנו בוחנים את כלל הצרכים ובכלל זה ייבחנו גם צורכיהם של מורי האולפנים.

עופר כסיף: למה אני מספר את כל זה?

עופר כסיף: כי יומיים לאחר שנשלחה אלי התשובה הזאת, ב-24 באוקטובר - ב-26 באוקטובר בוועדה הזאת ממש, הובטח שיהיה דיון נוסף תוך שישה שבועות, ושהדיון הנוסף תוך שישה שבועות הוסכם על ידי האוצר, משרד החינוך והסתדרות המורים.

עופר כסיף: שלושת הגורמים האלה היו אמורים לשבת תוך שישה שבועות מ-26 באוקטובר, בהתחייבות, ולגבש פיתרון.

עופר כסיף: אנחנו בדיוק שמונה שבועות מאז, ולמיטב ידיעתי לא הייתה שום התכנסות כזאת.

עופר כסיף: הדבר הזה הוא לא תקין.

עופר כסיף: זאת החלטה שהתקבלה בוועדה המכובדת הזאת.

עופר כסיף: כשהוועדה הזו מקבלת החלטה, הגורמים שכלפיהם ההחלטה מכוונת צריכים לכבד אותה.

עופר כסיף: אני אומר בעדינות שזה גובל בזלזול בוועדה הזאת.

עופר כסיף: הוחלט בוועדה ששלושת הגורמים שהזכרתי יישבו תוך שישה שבועות: הסתדרות המורים, משרד החינוך והאוצר.

עופר כסיף: אני שואל מדוע הדבר הזה לא נעשה, ויותר מכך - אני פונה אל יושב הראש ולוועדה שוב, אל מול ההחלטה שהתקבלה לפני חודשיים, שהיא תיושם מיידית.

עופר כסיף: לטובת המורים והמורות והתלמידים שלהם.

יוסף טייב: קודם כל, אני מודה לך על ההערה הזאת.

יוסף טייב: הנחת העבודה שלנו שאתם לא רוצים לזלזל בוועדה שלנו, כל הגורמים.

יוסף טייב: בו בזמן, כמו שאתם אומרים - אנחנו דנים, מחכים לתקציב, כמו שאמרת לנו מבחינת האוצר וגם משרד החינוך.

יוסף טייב: אז אני מציע: בזמן שאתם מחכות ומחכים לתקציב, גם בהסתדרות המורים, תסגרו מתווה ברור.

יוסף טייב: באמת נראה לי שהבעיה, ללא שום קשר כרגע להקפאת התקציב אצל האוצר, שהנושא לא עולה על סדר היום שלכם.

יוסף טייב: כמו שאת אמרת, נציגת משרד החינוך - אנחנו נדון בזה.

יוסף טייב: לא נראה לי שמשרד החינוך לוקח את זה ברצינות יתר, עם כל הכבוד.

יוסף טייב: צריך לתת לזה דחיפות, ולהגיד שאנחנו באים עם מתווה בתוך שבועיים - וזה במסגרת מה שיהיה בדיוני התקציב.

יוסף טייב: אבל קודם כל שיהיה לכם את המתווה בסדרי העדיפויות שלכם.

יוסף טייב: אותו דבר לגבי הסתדרות המורים, ואני חושב שגם הסתדרות המורים לא נותנת לזה דחיפות.

מאיר אסרף: אני לא חושב, אדוני.

יוסף טייב: אם אתה לא חושב אני מודה לך, ואני שמח.

עופר כסיף: מדוע לא נפגשתם עד עכשיו?

מאיר אסרף: סליחה, חבר הכנסת כסיף, אני מעריך אותך מאוד.

מאיר אסרף: אתה בטח יודע מבחינת עבודה מאורגנת, שארגון העובדים הוא בטח לא המכשול בהשגת הסכמי שכר.

עופר כסיף: לא, אני לא אומר.

עופר כסיף: אני שואל.

עופר כסיף: אני לא מפנה את זה כלפיך ישירות.

מאיר אסרף: אתה לא שמעת פשוט את דבריי.

מאיר אסרף: אני אמרתי שאנחנו פנינו מיד בסוף הדיון לממונה על השכר, והוא הסכים לשבת ולנהל משא ומתן, ומשרד החינוך פשוט אמור להקים צוות משא ומתן מטעמו כדי לשבת איתנו.

מאיר אסרף: אנחנו ערוכים וישובים אל שולחן המשא ומתן.

עופר כסיף: מאה אחוז.

עופר כסיף: (היו"ר שרן מרים השכל)

שרן השכל: האם דרשתם שהמשא ומתן יתקיים בנפרד?

שרן השכל: כלומר למורי האולפנים ולמורים בכלל?

שרן השכל: משום שהם על תקנים שונים?

יוסף טייב: יושבת הראש חזרה, הנה היא פה.

יוסף טייב: היא יכולה לקחת פיקוד.

יוסף טייב: מה שהעלינו פה אלה שני דברים.

יוסף טייב: ראשית, מכיוון שקראת בפעם הקודמת לבוא חזרה לאחר שישה שבועות - התשובות שניתנו לנו על ידי משרד האוצר שאנחנו בהקפאת שכר, וממשרד החינוך גם כן שמחכים לאוצר.

יוסף טייב: ההסתדרות מחכה לשניהם.

יוסף טייב: אז אמרנו שקודם כל הם לא יכולים לחכות כולם.

יוסף טייב: שנית, עלתה פה נקודה שהייתה מאוד חשובה לגבי העולים שתקועים בזמן הקורונה ולא מקבלים שירות.

יוסף טייב: נתתי דוגמה לאנשים שעוסקים ב-Language acquisition, ואמרנו שגם משרד החינוך יכול ליצור איתם קשר אפילו בזום ולהמשיך ללמד אנשים עברית.

יוסף טייב: אנשים לא חייבים לחכות לאולפנים עצמם.

יוסף טייב: דה פקטו יכולים לעשות את זה.

מאיר אסרף: אני גם יכול להוסיף ברשותך שאנחנו קצרי רוח.

מאיר אסרף: וכשאנחנו קצרי רוח אז קורים דברים.

מאיר אסרף: אני באמת לא חושב שזה נכון להמתין עד אין קץ כדי לשבת לנהל משא ומתן, כי הרי כבר סוכם שהם לא נמצאים בתוך המסה הכללית.

מאיר אסרף: לא נמתין להסכמי השכר הכלליים כדי לפתוח את הנושא הזה של עיוות השכר שיש באולפנים ללימוד עברית.

שרן השכל: רק שאלה אחרונה להסתדרות: האם אתם קיבלתם את ההחלטה לקיים את המשא ומתן בנפרד למורי האולפנים?

מאיר אסרף: גברתי, אני ציינתי את הדברים בצורה ברורה כשקיבלתי את רשות הדיבור ואני מודה על רשות הדיבור שוב.

מאיר אסרף: אנחנו ביקשנו לנהל את המשא ומתן כבר עתה ולא להמתין למשא ומתן כולל.

שרן השכל: אבל בנפרד או ביחד?

מאיר אסרף: בוודאי שבנפרד.

מאיר אסרף: כפי שאמרתי גם בדיון הקודם, גברתי, אנחנו שוחחנו על כך שאין טעם להמתין לדבר ואת תיקון העיוות אפשר להשיג גם עכשיו.

מאיר אסרף: לא צריך לחכות למשא ומתן הכולל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבל אין שום סיכום של המפגשים האלה.

שרן השכל: אני קודם כל מברכת על העניין הזה, גם את ההסתדרות שעד היום באמת לא קיימו המשא ומתן.

שרן השכל: יש פה הצהרה משמעותית.

מאיר אסרף: בדיון הקודם אמרנו את זה.

שרן השכל: לא אמרתם את זה בצורה ברורה.

מאיר אסרף: אמרנו את זה חד וחלק.

יוסף טייב: על מנת לא לדחוק בכם, אבל בכל זאת - היו לנו שישה שבועות ולא חזרתם.

יוסף טייב: אנחנו נכנסים כרגע לשנה אזרחית חדשה בעוד כמה ימים.

יוסף טייב: אני מציע שלקראת סוף ינואר יהיה לנו בדיוק המתווה איך אתם מתכוונים, בהנחה כפי שקיבלנו הערה מהאוצר שיש פה איזו הקפאת שכר.

יוסף טייב: בו בזמן, אי אפשר לחכות לתהליכים האלה.

יוסף טייב: פשוט תחליטו מהו המתווה שאתם רוצים.

מאיר אסרף: אבל אני לא יכול להתייחס לנושא של הקפאת השכר.

יוסף טייב: וגם משרד החינוך חייב לבוא מוכן ולא להגיד - בואו נחכה למה שהם עושים, ואז אנחנו מוכנים לדיון עם כולם ביחד.

יוסף טייב: זה נושא ספציפי, וצריך פשוט ליצור לכם את העדיפויות שלכם.

יוסף טייב: מה אתם הייתם רואים, ולא רק מה שהסתדרות המורים אומרת.

מאיר אסרף: נאמר כאן שוב ושוב על הקפאת שכר.

מאיר אסרף: אני לא רוצה להתייחס לנושא הזה בכלל.

מאיר אסרף: עם כל הכבוד, אני לא יכול לקבל, לאשר או להכחיש את ההתייחסות הזאת להקפאת שכר.

מאיר אסרף: (היו"ר יוסף שיין)

יוסף טייב: אנחנו מכבדים את האוצר במה שהוא אמר.

יוסף טייב: הערה אחרונה ממש, חבר הכנסת כסיף.

עופר כסיף: אני רק מבקש שהוועדה, בהמשך להחלטתה שלה שקבעה כאמור בסוף אוקטובר שבתוך שישה שבועות ייפגשו האוצר, הסתדרות המורים ומשרד החינוך - מאחר שלא עמדו בזה ועברו שמונה שבועות, אני מבקש שהוועדה תחליט שבתוך שבועיים שלושת הגורמים ייפגשו.

יוסף טייב: אני אמרתי כרגע לסיכום, שהגורמים סוגרים את זה עד סוף ינואר.

יוסף טייב: אני חושב שזה סביר.

יוסף טייב: צריך לסגור את זה עד סוף ינואר.

עופר כסיף: זה הרבה זמן.

אתי הרצוג: הערה אחרונה.

אתי הרצוג: אני רוצה להתייחס לשני דברים.

אתי הרצוג: דבר ראשון: אנחנו בסך הכל 450 מורים.

אתי הרצוג: לא מדובר במשהו תקציבי מאוד גדול.

אתי הרצוג: הערה שנייה: אני לא זוכרת מי אמר את זה, אבל בכל תקופת הקורונה אנחנו לימדנו דרך הזום.

אתי הרצוג: עולים ישבו, למדו, הגיעו להישגים, נבחנו במבחני סיום וקיבלו תעודות.

אתי הרצוג: כך שאני משוכנעת שלא היו עולים מקופחים.

אתי הרצוג: עשינו עבודה מצוינת.

משה אבוטבול: רק הערה אחרונה: באמת צר לי, קודם כל חבר שיושבת הראש של הוועדה לא הייתה קודם.

משה אבוטבול: היא הייתה שומעת את נהמת ליבם, אבל היא אמרה שהייתה במקום חשוב.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לומר שלצערי, למרות הדיון הפורה שהיה בפעם שעברה וגם הפעם - דיבורים כמו חול ואין באולפנים מה לאכול.

משה אבוטבול: לכן, צריכים באמת שבפעם הבאה שכבר באים, באים רק להגיד מזל טוב לאותם מורים.

משה אבוטבול: אני אומר לך כיושבת ראש הוועדה - זאת בושה אחת גדולה אם אנחנו נישאר עם אותו כתם שמורים רוצים לעזוב את המערכת של האולפנים.

יוסף טייב: טוב.

יוסף טייב: אני נועל את הישיבה ומודה לכולם.