ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 146, 2021-12-26 14:00

גלעד קריב: צוהריים טובים לכולם.

גלעד קריב: אני ש ומתנצל על העיכוב בפתיחת הדיון.

גלעד קריב: חלקכם ראיתם את אינטנסיביות הדיונים הקודמים.

גלעד קריב: אני מודה לכל מי שטרח וטרחה להגיע.

גלעד קריב: מחמת ריבוי הנוכחים כאן בחדר אנחנו לא נזכיר את כל המשתתפים ולכן, ככל שאנשים מדברים, אנא הציגו את שמכם לפרוטוקול.

גלעד קריב: בפתח הדברים נציין את חברי הכנסת וחברי הכנסת לשעבר שיושבים יחד אתנו בדיון ואני מודה להם על הגעתם.

גלעד קריב: מכובדי יושב ראש הוועדה הקודם חבר הכנסת יעקב אשר, חבר הכנסת יום טוב כלפון, חברת הכנסת לשעבר מיכל וונש קוטלר, חבר הכנסת שלעבר דב ליפמן, חבר הכנסת סעדי, סגן השר חבר הכנסת אביר קארה, חבר הכנסת מוסי רז וחברת הכנסת גבי לסקי.

גלעד קריב: חבר הכנסת רוטמן יצטרף אלינו בעוד רגעים אחדים.

גלעד קריב: בפתיחה אני מבקש לומר שתי הערות קצרות.

גלעד קריב: למרות שכבר עברנו לדיון אחר, גם הוא בענייני הקורונה, אני מבקש לומר שמבחינתי האירוע שקרה כן בדיון האחרון היה חציית קו אדום.

גלעד קריב: אני לא עסוק בלמשטר אמירות כאלה ואחרות של חברי כנסת, אני מתאמץ גם לא למשטר אמירות של אנשים בכלל, בוודאי לא של מוזמנים ומוזמנות בוועדה, אבל תקנון הכנסת מעניק סמכות ברורה ליושב ראש גם להציב קווים אדומים, במסורה אבל להציב קווים אדומים.

גלעד קריב: מבחינתי, בין אם הדברים ייאמרו על ידי מוזמן מן החוץ ובין אם הם ייאמרו על ידי חבר כנסת, כאשר חברי כנסת או מוזמנים יעברו לעולם דימויים שקשור בשואה ובקורבנותיה, הם לא ימשיכו לשבת בחדר הוועדה הזה ומי שרוצה לגשת ולהתלונן לוועדת האתיקה הלא קיימת או לגורם אחר – מוזמן לעשות כן.

גלעד קריב: אבל כדי להודיע מעכשיו ועד תום כהונתי כיושב הוועדה שמי שבחדר הזה ישתמש בדימויים מעולם השואה, גם לא יזכה לשלוש קריאות.

גלעד קריב: למי שיש שאלות, שיבדוק את הוראות התקנון ומה הן מאפשרות ליושב ראש.

גלעד קריב: זה מה שיקרה כאן.

גלעד קריב: צר לי שזאת הפעם הראשונה שנאלצנו להוציא חבר כנסת מן הוועדה כי היה כאן אירוע שבו הקפדנו לא להוציא, אלא אנחנו הוצאנו את עצמנו להפסקה ובדין ודברים רגוע עם חבר הכנסת המוחה סיימנו את האירוע הזה.

גלעד קריב: זו הפעם הראשונה בששת החודשים האחרונים שחבר כנסת מוצא מחדר הוועדה.

גלעד קריב: זה שרף סבלנות אחד לניסיונות לשבש לאורך כל הדיון את היכולת של חברי כנסת אחרים לדבר, לקבל תשובות, שאלות, זה בסדר, זה במסגרת ההתנהלות הפרלמנטרית וצריך גם לזה להיות סבלנים.

גלעד קריב: כאשר נחצה קו אדום של שימוש בדימויים מעולם השואה, התקנון יופעל בדרך העוקפת את שלוש הקריאות.

גלעד קריב: לגבי העניין בו אנחנו דנים.

גלעד קריב: אנחנו ביום מאוד מאוד עמוס בעניין תקנות וגם באישור הצעת חוק שלממשלה חשוב שנקדם השבוע ובהקדם, ועל פניו היה פיתוי מבחינת לוחות הזמנים לבטל או לדחות את הדיון שאנחנו מקיימים עכשיו כי הדיון הזה לא קשור באישור תקנות, אין כאן לוחות זמנים קשיחים שאם לא נתכנס בקרים יקרו מאליהם.

גלעד קריב: אנחנו עומדים על אי דחיית הדיון הזה מכיוון שלצערי הוא כבר נדחה משבוע שעבר אבל גם מחמת חשיבות העניין.

גלעד קריב: הדיון שלנו מוקדש היום לסוגיית הכניסה והיציאה מישראל, הן של אזרחים ותושבים ישראלים והן של קהלים נוספים.

גלעד קריב: זה דיון עמוס היבטים ועמוס פנים.

גלעד קריב: אנחנו יכולים לקיים רק בנושא הזה סדרת דיונים ארוכה ואני אומר מראש שהמטרה שלנו בדיון הזה היא להתקדם ביחד חברי וחברות כנסת ונציגי הממשלה בקידום פתרונות.

גלעד קריב: לכן אני מבקש מחברי וחברות הכנסת, גם כשהם אומרים אמירות עקרוניות, לומר אותן בתמצית ויותר ללכת לכיוון הצעת הפתרונות.

גלעד קריב: אנחנו מנהלים כאן דיון משולב בשתי מערכות נורמטיביות כאשר המערכת הנורמטיבית הראשונה היא בכל סוגיית היציאה מישראל והעניין הזה כן מוגדר בתקנות שמגיעות לאישורה של הוועדה.

גלעד קריב: התקנות, אם אינני טועה, אמורות לשוב לשולחן הוועדה בשבוע הקרוב, אותה רשימה של מדינות אדומות אסורות ביציאה ולצדן הקריטריונים של ועדת החריגים, של ההחרגה מאיסור היציאה.

גלעד קריב: המערכת הנורמטיבית השנייה – היא לא מגיעה לדיון כאן בוועדה במובן של אישור תקנות או פעולה תחיקתית אחרת - זאת כל סוגיית הכניסה לישראל.

גלעד קריב: לא אחזור בהרחבה על עמדתי שגם זה היה צריך להגיע לכאן בצורת תקנות.

גלעד קריב: את זה נשאיר לדיונים שיש לנו בחודש הקרוב.

גלעד קריב: המערכת הנורמטיבית השנייה היא חוק הכניסה לישראל.

גלעד קריב: ההכרעות שמוכרעות מכוח החוק הזה, הנהלים שנקבעים על ידי שרת הפנים בהמלצת רשות האוכלוסין וההגירה שנציגיה יושבים כאן אתנו.

גלעד קריב: מכיוון שאנחנו לא עוסקים כרגע באישור, אנחנו נדבר על הדברים כמקשה אחת כך שחברי הכנסת והדוברים יוכלו להתייחס גם לזה וגם לזה.

גלעד קריב: אני מבקש שננסה לראות איך אנחנו יוצאים כאן או עם הסכמות או לפחות עם חומר למחשבה לגורמים הממשלתיים.

גלעד קריב: אמרתי בדיון הקודם מה ציפיותיי בכל הנוגע ליציאה מישראל, ואלה תקנות שיגיעו אלינו השבוע, והן לראות שינויים ובהמשך אני אתייחס ואומר איזה שינויים אני חושב שצריך להכניס בגוף התקנות.

גלעד קריב: נשמע גם דברים מצד רשות האוכלוסין וההגירה, דברים שכבר נעשו לגבי הכניסה לישראל ונשמע עוד התייחסויות של חברי וחברות כנסת וחברי כנסת לשעבר.

גלעד קריב: יש לנו כמה בקשות של חברי כנסת שצריכים לצאת במהירות וחשוב לי לכבד אותם.

גלעד קריב: יש לנו גם כמה אורחים מן החוץ.

גלעד קריב: אנחנו ראשית נבקש מחבר הכנסת אשר, חבר הכנסת רוטמן וחבר הכנסת מוסי רז פתוח כי הם צריכים לצאת.

גלעד קריב: נשמע גם את חברת הכנסת לשעבר מיכל וונש קוטלר שגם היא עתידה לצאת.

גלעד קריב: אני אציע לחברי הכנסת שנשמע מעט התייחסויות של הממשלה ואז התייחסויות שלכם, אם מישהו ירצה לדבר.

גלעד קריב: בניגוד למנהגו של היושב ראש, ננסה להיות כולנו תמציתיים כדי שכולם יצליחו לדבר.

גלעד קריב: חבר הכנסת אשר, בבקשה.

תודה רבה אדוני היושב ראש.

אני חושב שהדיון הזה הוא דיון חשוב כי הוא יכול דווקא לעזור.

כששומעים את הדברים כשהם לא תחת תקנות כאלה ואחרות אלא שומעים אותם יותר באופן כללי בעקבות אישורי תקנות למיניהן שאתם עסוקים בזה - ואני לא מפריע לכם בעניין הזה, ואני חושב שחברי הוועדה עושים כאן עבודה מצוינת - כן חשוב הדיון הזה כדי לראות כל מיני נקודות שאנחנו נחשפים אליהן במהלך התקופה הזאת ולתקן אותן תוך כדי תנועה, שזה אחד הדברים החשובים.

לגבי מה שאמרת בפתיח, לגבי הוצאת חברי כנסת מדיון בוועדה.

שברת את השיא שלי באחד.

אני הוצאתי אחד בכל התקופה.

גלעד קריב: אז עוד לא שברתי.

גלעד קריב: תיקו.

גלעד קריב: את הקודם לא הוצאתי.

גלעד קריב: הוא נשאר ואנחנו יצאנו.

גלעד קריב: זה חידוש פרלמנטרי.

תשמור על זה גם הלאה.

זה בסדר גמור.

אני רוצה גם לשבח את האנשים שעובדים קשה מאוד בימים הללו.

אף אחד לא יכול להבין את הכמויות ואת מה שקורה שם, ועם כל זה, כמו שאמרתי, חשוב לתקן תוך כדי תנועה ואני אעלה נקודות ונושאים שאני רואה לנכון להעלות אותם.

בנושא של מלוניות לזרים אין קריטריונים כל כך ברורים.

לגבי ישראלים אנחנו יודעים שמי שנחשב מוגן, לא צריך להגיע למלונית.

אני קורא לזה מוגן ואפשר לקרוא לזה בשם אחר, ירוק או לא ירוק.

לפי הדברים שאנחנו יודעים, כאשר מגיעים זרים מוגנים – כפי שנקרה בהגדרה שלהם – הם נשלחים למלוניות.

אני אתן עוד דוגמאות.

זרים או ישראלים שחוסנו בחוץ לארץ בחיסון אחד של ג'ונסון או מחוסנים בשתי מנות בחצי השנה האחרונה שבהגדרה הם נקראים מוגנים, יוצא שהזרים נשלחים לכל תקופת הבידוד והישראלים רק עד לקבלת התוצאה.

מי שמחוסן שלוש פעמים, הוא משוחרר לבידוד ביתי.

למה?

אם אנחנו הולכים בכיוון של מה מוגן ומה לא מוגן, זה צריך להיות לכולם ואז גם הקריטריונים וגם בעבודה בשטח יהיו יותר ברורים ויותר מובנים.

אני לא מבין את החלוקה הזאת וההבדל ביניהם.

אני אומר את זה על סמך פניות שמגיעות אלי כל הזמן.

ישראלים או זרים בעלי תו ירוק בישראל או מחלימים פלוס חיסון או מחוסנים שתי מנות בתוך חצי שנה נחשבים למוגנים ונשלחים למלונית עד קבלת התוצאות.

למה?

הם בסך הכול עוברים בדיקה נוספת שהיא בדיקה שעושים לכולם ולכן למה לשלוח אותם להמתנה במלוניות?

אגב, אדם זר שהגיע עם תו ירוק נשלח לשבעה ימים למלונית.

כאן צריך הבהרה בנושא הזה ולכן אני חושב שחשוב מאוד לראות את הדברים האלה.

לדעתי בעניין הזה צריך להיות נוהל אחיד.

גם אם יחליטו שזה לא בידוד ביתי, הוא צריך להיות לפחות עד קבלת התוצאה השלילית ולא לאחר מכן.

מי שיוצא חיובי בבדיקה בשדה התעופה, משלים את כל תקופת הבידוד במלונית.

אני אספר לכם סיפור מהימים האחרונים.

זוג שהגיע לארץ, עברו בדיקה ונשלחו למלונית.

הם מחוסנים.

בבדיקה הבעל יצא חיובי והאישה שלילית.

האישה שוחררה לביתה והבעל נשאר במלונית כשהוא כמו כל אחד אחר שנדבק היום בקהילה.

זאת אומרת, מה ההבדל?

האם יש סיבה מסוימת למה להשאיר אותו ולהפריד אותו מאשתו?

היו תקופות שלא היו לנו חיסונים ולא היה לנו כלום, היינו במצב בו הפרדנו גם משפחות כשלא הייתה ברירה אבל היום אנחנו במצב אחר לכאורה.

צריכה להיות איזושהי אחידות בדבר הזה.

לגבי ועדת החריגים במלונית.

זה קיים בשדה או זה קיים במלונית עצמה?

בתקופה שלי אני זוכר שזה התחיל ככה ואחר כך היה אחרת כדי להוריד את הפקק בשדה.

שוב, זה דבר שמביא הרבה עימותים, הרבה רעש, הרבה עבודה.

כדי לחסוך את העבודה עושים עבודה יותר גדולה.

מה קורה לישראלים לא מחוסנים והם למעלה מגיל 70 שיש להם מקום בידוד אחר?

האם יש להם דין אחר בעניין הזה?

לפחות מה שהיה בעבר, היה.

אני לא יודע קורה כרגע.

עוד שתי נקודות כי אני לא אהיה כאן אחר כך.

בנושא של הוועדה ליציאת ישראלים למדינות אדומות.

אני מבין שכנראה זה כן תוקן אבל אנחנו בזמנו קבענו שזמן ההמתנה לבקשות לא יהיה יותר מ-24 שעות.

עומדים בזה?

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: אנחנו נשמע את הנתונים.

אם דברים תוקנו, מבחינתי כאילו לא אמרתי אותם.

נקודה נוספת אדוני היושב ראש.

אני חושב שצריך לקחת בחשבון אנשים שצריכים לצאת לצורך עסקים.

יש מסלול מאוד מאוד מפרך שצריך לעבור דרך משרד ממשלתי כדי להגיד שזה עסק חיוני מאוד וכולי.

הרבה אנשים לא מצליחים להגיע לדבר הזה למרות שמבחינת העסק שלהם זה משבר או לא משבר.

אני אומר שוב, שנבין, אנחנו מדברים היום על עידן של מחוסנים עם בוסטר אחד, בוסטר שני, בוסטר שלישי והרביעי בדרך ואנחנו כנראה עדיין נהיה עם כל מיני ועדות כאלה ואחרות.

גלעד קריב: חבר הכנסת אשר, תשאיר קצת לחברים האחרים.

גלעד קריב: אני חס על לוח הזמנים שלך.

תהיה לי אחר כך נסיעה ארוכה ואני אעקוב אחרי הדיון.

אם ישכחו משהו, אני אודיע לך או למנהלת הוועדה.

גלעד קריב: בסדר.

גלעד קריב: בכל זאת יש לך כאן מעמד בכיר.

יש נקודה אחת שקצת מציקה לי ולא רק לי אלא לכולם במקרה של זר שנשוי לישראלית.

בואו נעצור את הדבר המדמם הזה כי הוא בלתי אפשרי.

גלעד קריב: התקדמנו בנושא הזה התקדמות גדולה.

גלעד קריב: עוד לא נכנסנו לארץ המובטחת וננסה לעשות את זה היום.

שיהיה בהצלחה בכניסה לארץ המובטחת.

גלעד קריב: תודה ליושב ראש ועדת החוקה הקודם.

גלעד קריב: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: אני אשתדל לקצר וגם לדבר בראשי פרקים.

שמחה רוטמן: אני מזכיר שלא זכור לי שקיבלנו תשובה ואני אשמח לתשובה בעניין הזה.

שמחה רוטמן: לפי הבנתי החוק אומר במפורש שמישהו שאיננו תושב ישראל ומישהו שהוא תושב ארצות הברית או צרפת לצורך העניין והוא אזרח ישראלי, לכאורה אמור להיות מסוגל לחיות על הקו.

שמחה רוטמן: החוק אומר בצורה מאוד ברורה שלא תוגבל יציאתו של אדם ממקום מגוריו הקבוע ומצד שני לא מגבילים כניסה של אזרחים.

שמחה רוטמן: בדיון הקודם שנערך בנושא שמענו על איזשהו נוהל של כרטיס ל-90 ימים או כל מיני דברים כאלה שהוא אולי רלוונטי לאנשים שמתחילים עכשיו להיות תושבים במקום אחר, סטודנט שמתחיל עכשיו לימודים בחוץ לארץ או מישהו שעושה עכשיו רילוקיישן, אבל אנשים שמקום מגוריהם הקבוע הוא כך – הנוהל הזה צריך להיות מבוטל וצריך לעמוד על כך.

שמחה רוטמן: אני מבקש אדוני היושב ראש, כשלא אהיה כאן, אני בטוח שתדרוש את התשובה הזאת.

שמחה רוטמן: זה מה שנקרא תשלומים מהפעם הקודמת.

שמחה רוטמן: אמירה עקרונית שאני אומר אותה ואני אחזור ואומר אותה.

שמחה רוטמן: אני חושב שבמסגרת המחויבות שלנו בחוק יסוד: ישראל מדינת הלאום של העם היהודי שמדבר על מחויבות שלנו לקשר עם יהדות התפוצות ומדבר על המחויבות שלנו להיות פתוחים לעלייה, המשמעות מבחינתי – ואני מאוד מאוד מקווה שאשכנע בכך כמה שיותר אנשים – היא שמישהו שהוא זכאי לעלות לארץ על פי חוק השבות, צריך לאפשר לו כמה שיותר כניסה בדרך הדומה לישראלים אזרחי ישראל.

שמחה רוטמן: בדיוק כדי לא להכביד על הליכי הטרום עלייה שלו, אם הוא עוד לא החליט על עלייה.

שמחה רוטמן: זאת בדיוק כדי לייצר את הקשר הזה ולחזק את הקשר הזה עם יהדות התפוצות ובעיקר כדי לשקף את האמירה העקרונית שמדינת ישראל היא ביתם של כל היהודים בעולם.

שמחה רוטמן: לאמירה הזאת צריכה להיות לא רק אמירה עקרונית אלא היא צריכה להיות עם תוכן ומשמעות, גם אם זה אומר שאנחנו נצטרך כתוצאה מזה לעשות עוד מלונית בידוד עם כל ההשלכות של הדבר הזה.

שמחה רוטמן: לגבי העלות התקציבית, דיברנו על זה בדיון הראשון, יכול להיות שצריך לתת לזה גם מענה.

שמחה רוטמן: לאמירה הזאת צריך שיהיה בשר ולא רק שהיא תישאר אמירה עקרונית.

שמחה רוטמן: לגבי איסורי היציאה.

שמחה רוטמן: אני חוזר על מה שאמרנו בעבר.

שמחה רוטמן: אדוני היושב ראש, גם אמרת בדיונים שגם אתה רואה חלק מהבעייתיות עין בעין אתי.

שמחה רוטמן: אני חושב שאיסורי היציאה, במיוחד כאשר אנחנו נמצאים בגל אומיקרון שלפי הערכות שנמסרו לנו על ידי אנשי המקצוע, כנראה בעוד 5 שבועות פלוס-מינוס ישראל תהיה באותו סטטוס של כל המדינות האדומות מבחינת התפשטות ה-אומיקרון.

שמחה רוטמן: הסיטואציה בה אנחנו אומרים לאנשים אל תצאו למדינות, אל תצאו עכשיו לטיול של חודש בארצות הברית לצורך העניין, מגבילה בזכות החוקתית שלהם בלי שום הצדקה, עם אפס הצדקה.

שמחה רוטמן: לכן אני מבקש שכל נושא היציאה יישקל בצורה אחרת לחלוטין.

שמחה רוטמן: ספציפית לעבודת ועדת החוקים.

שמחה רוטמן: אומרים שוועדת החריגים עומדת ב-24 שעות אבל לפי המידע אני מקבל, היא לא עומדת ב-24 שעות.

שמחה רוטמן: מה זאת אומרת היא לא אומרת?

שמחה רוטמן: היא מחזירה תשובה לקונית והתשובה הלקונית היא כדי לסמן וי שהיא ענתה, זהב בסדר גמור אבל זה לא נותן כלי לטיפול בבעיה וכדי להתחיל מחדש את ספירת ה-24 השעות.

גלעד קריב: אתה מדבר על ועדת החריגים ליציאה.

שמחה רוטמן: אני קיבלתי תלונות על שני הסוגים, אבל יכול להיות שאפשר למקד את זה.

שמחה רוטמן: תשובה לקונית לא אומרת כלום.

שמחה רוטמן: במקרה של כניסה, אלה אירועים אחרים כי אז גם מתמודדים עם נציגויות בחוץ לארץ ואז עולות שאלות אחרות.

שמחה רוטמן: מה שקורה בתשובה לקונית, בן אם היא ניתנת בוועדת החריגים בישראל, בין אם היא ניתנת מהקונסוליה, שם לוחות הזמנים הם אחרים, כל הדבר הזה צריך לתת מענה אחר.

שמחה רוטמן: אני חושב שלאור מסת התקנות וההגבלות שאנחנו מקבלים בוועדה עכשיו, אנחנו צריכים לשמוע במה שנקרא שטר ושוברו בצדו את הגדלת כוח האדם של ועדת החריגים בצורה ברורה כך שאנחנו נדע שבמקום שני צוותים, יש יותר.

שמחה רוטמן: אם אנחנו מכפילים או משלשים או מרבעים את מספר האנשים שעכשיו יפנו, צריך לרבע את מספר הוועדות.

שמחה רוטמן: זאת מתמטיקה פשוטה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב ראש, אני סמוך ובטוח שבהמשך הדיון תעמוד על הדברים הללו יחד עם שאר חברי הוועדה.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

גלעד קריב: תודה רבה.

גלעד קריב: חבר הכנסת רז ואחריו חברת הכנסת לשעבר מיכל וונש קוטלר.

מוסי רז: תודה אדוני היושב ראש.

מוסי רז: ברכות על איך שאתה מנהל את הדיונים האלה ובעיקר בגין התקרית הבוקר.

מוסי רז: אנחנו עוד מעט שנתיים בתוך מגיפת הקורונה ואנחנו לא יודעים כמה זמן היא תימשך ובאיזה עוצמות.

מוסי רז: בהחלט מדי פעם יש צורך בסגירת השמיים כזו או אחרת.

מוסי רז: אני רוצה להתמקד במספר דברים מאוד מצומצם שלדעתי אנחנו צריכים להבטיח אותם בכל מצב.

מוסי רז: ראשית, אני מדבר על משפחות.

מוסי רז: עסקתי הרבה בנושא של ילדים של ישראלים, בנושא של אלה שנולדו בהליך פונדקאות.

מוסי רז: נכון לרגע זה הילדים של ישראלים עד גיל 5, הם אלה שלא יכולים לחזור מחוץ לארץ לביקור משום שהם צריכים כאן בידוד ארוך וגם שם בידוד ארוך ואני לא יודע אם יש לי דרך לפתור את זה.

מוסי רז: כאן אני לא עומד במה שאתה אמרת אדוני היושב ראש.

מוסי רז: לעומת זאת, בנושא של בני זוג של ישראלים, נראה לי שצריך בהחלט לקבוע שיהיו להם תנאים זהים כמו לישראלים.

מוסי רז: בני זוג, אלה בני זוג מכל הסוגים והמינים ואני לא צריך לפרט.

מוסי רז: אני לא חושב שאפשר להמשיך את המצב הזה.

מוסי רז: אם היה מדובר בשבועיים או חודש, זה היה לא טוב ולא נעים אבל לא סוף העולם.

מוסי רז: אבל אני לא חושב שאפשר להמשיך עם המצב כפי שהוא כיום וצריך להסדיר את הבעיה הזאת באמצעות החלטה פשוטה שבן זוג של ישראלי, הוא כמו ישראלי.

מוסי רז: אם הוא לא התחסן, הוא כמו ישראלי שלא התחסן.

מוסי רז: אחרת אני לא רואה איך מתמודדים עם הדבר הזה.

מוסי רז: הדבר הנוסף שאני רוצה לומר מתייחס לדברים שאמר קודם חבר הכנסת רוטמן.

מוסי רז: אני לא רוצה להיכנס לשאלות הפילוסופיות.

מוסי רז: אני תומך בחוק השבות ואם רוצה אדם לבוא לכאן, לעלות לארץ ולקבל אזרחות – הוא יכול להיכנס אבל לא יתכן שאנחנו ניצור מצב בו מגיעה קבוצת תיירות אחת ואומרים ליהודים שהם יכולים להיכנס ולאלה שלא יהודים אומרים שהם נשארים בחוץ.

איתמר בן גביר: זה חוק השבות.

איתמר בן גביר: מה לעשות?

איתמר בן גביר: צריך ללמוד את חוק השבות אלא אם כן אתה רוצה לתקן אותו.

גלעד קריב: חבר הכנסת בן גביר, לא כאן ולא בדיון הזה.

גלעד קריב: סליחה.

גלעד קריב: תמשיך בבקשה.

מוסי רז: חוק השבות מדבר על עלייה לארץ וקבלת אזרחות וכל מי שרוצה לעשות את זה, מוזמן לעשות את זה על אף הפנדמיה ואז יחולו עליו כללי כמו שחלים על ישראלי.

מוסי רז: בידוד כמו שחל על ישראלים, אם צריך בידוד.

מוסי רז: אבל מי שלא מתכוון לבוא במסגרת חוק השבות, מי שמתכוון לבוא מכל סיבה אחרת, אני לא חושב שהאפליה שיצרנו בגבולות היא אפליה הגיונית.

איתמר בן גביר: אתה לא מבין שזאת מדינת היהודים?

גלעד קריב: חבר הכנסת בן גביר.

איתמר בן גביר: אתה לא מבין שזאת מדינת היהודים וצריך לקדם את בואם של יהודים?

גלעד קריב: חבר הכנסת בן גביר, תודה על הערת הביניים.

איתמר בן גביר: אדוני היושב ראש, מו תר להעיר הערות ביניים כאן גם אם אתה לא מסכים להן.

גלעד קריב: הערת.

גלעד קריב: יישר כוחך.

מוסי רז: יכול להיות שיש כאן חברי כנסת שחושבים שיהודים מדביקים פחות מנוצרים.

איתמר בן גביר: מה הדמגוגיה הזאת?

איתמר בן גביר: זה מה שאמרתי?

איתמר בן גביר: שיהודים מדביקים פחות?

איתמר בן גביר: כך הבנת?

גלעד קריב: מכיוון שניצלת את זכותך לקריאת ביניים - - -

איתמר בן גביר: תעיר לו.

איתמר בן גביר: אתה יושב ראש.

איתמר בן גביר: אני אמרתי דבר כזה?

מוסי רז: אני רוצה לחזור בקצרה ולומר.

מוסי רז: לפתור את בעיית בני הזוג בדרך של הכרה בהם כישראלים לכל דבר, להפסיק את האפליה בגבולות בין זכאי חוק השבות לבין אנשים שהם לא זכאי חוק השבות ולנסות למצוא פתרון יצירתי לשאלת הילדים.

גלעד קריב: תודה רבה.

גלעד קריב: חברת הכנסת לשעבר קוטלר, בבקשה.

מיכל וונש קוטלר: תודה רבה אדוני היושב ראש.

מיכל וונש קוטלר: תודה רבה על דיון כל כך חשוב שאתה מתעקש לקיים אותו למרות דחייתו מסיבות טכניות, במיוחד שאין לנו את הוועדה בקצה המסדרון, ועדת עלייה, קליטה ותפוצות.

מיכל וונש קוטלר: אני כאן כדי להשמיע קול שבעצם השמעתי לאורך כל הכנסת הקודמת בכל דיון ובכל ועדה אפשרית, לרבות זו.

מיכל וונש קוטלר: חבר הכנסת אשר יכול להעיד על כך.

מיכל וונש קוטלר: אני חושבת ששנתיים לתוך אירוע, אנחנו חייבים לקחת בחשבון שאנחנו שנתיים בתוך אירוע.

מיכל וונש קוטלר: לא התחלנו אותו היום ואי אפשר להתייחס אליו כאילו אנחנו בהתחלה.

מיכל וונש קוטלר: ביקשת קודם שנציע הצעות ואני אומר שביומה האחרון של הכנסת הקודמת התהליך אותו עברנו בהרחבת הקריטריונים לחיילים בודדים, לבנות שירות, לעולות שילדו וכולי, עבר את מה שנקרא הכלל שמחיל את עצמו על כל משפחה מדרגה ראשונה כפי שנוהגות מדינות רבות בעולם, ואגב, הם הפכו לכלל והם לא נחשבו כחריגים.

מיכל וונש קוטלר: אני חושבת שזאת צריכה להיות מגמת השינוי.

מיכל וונש קוטלר: אנחנו מוציאים את מספר האנשים גם לטובת ועדת החריגים שקורסת ביציאה ובכניסה וגם לטובת הנזק המתווסף של קריאה לציבורים שלמים כחריגים ולא ככלל.

מיכל וונש קוטלר: אני רוצה להתייחס לשלושת הקבוצות שאני חושבת שאנחנו פוגעים בהן ואני חושבת שחבר הכנסת מוסי רז צודק בהחלט.

מיכל וונש קוטלר: יש כאן שלוש פיות.

מיכל וונש קוטלר: הראשונה היא אזרחית ולא משנה ערבים, יהודים, צעירים, מבוגרים, אזרחית – בני/בנות זוג, ילדים והורים של מי שהם אזרחים ישראלים והם מופלים לרעה כאשר הם אינם יכולים להתראות עם הורה או עם ילד וזה במשך שנה, שנתיים.

מיכל וונש קוטלר: הם אינם יכולים להגיע לחתונה, אינם יכולים להגיע לסעוד הורה.

מיכל וונש קוטלר: כדי להדגיש את האבסורד, אני יכולה לספר שהיום ילדים לאימא – אני מצטערת לומר את זה - שנפטרת כמו כלב לבדה בבית אבות בירושלים, שלושת ילדיה אינם אזרחים של מדינת ישראל, על פי הקריטריונים יכולים להגיע להלווייתה אבל לא יכלו להיפרד ממנה.

מיכל וונש קוטלר: זה דבר בלתי נסבל.

תומר מוסקוביץ: אנחנו מטפלים כל יום בבקשות כאלה והן מאושרות.

מיכל וונש קוטלר: אני רק אומר שאם זה לא מטופל בזמן, היא נפטרת.

מיכל וונש קוטלר: אני לא מייחסת כאן כוונת זדון.

מיכל וונש קוטלר: אם אי אפשר להגיע לבקשה בתוך שלושה ימים, הרי האימא נפטרת.

מיכל וונש קוטלר: זה לא מכוונת זדון אלא פשוט לא הגיעו אל בקשת הפונה.

מיכל וונש קוטלר: זאת המציאות ואני יכולה להביא את המקרים.

מיכל וונש קוטלר: אדוני היושב ראש, הפגיעה הראשונה היא באזרחים.

מיכל וונש קוטלר: הפגיעה השנייה היא בעולים חדשים שמה לעשות, הם השאירו הכול מאחור מתוך ידיעה שהורה וילד יכולים לעלות על מטוס ולא עוד.

מיכל וונש קוטלר: לא עוד הורה וילד יכולים לעלות על מטוס.

מיכל וונש קוטלר: פגיעה שנייה במי שבעצם מגשימים היום את חזונה, ייעודה וערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

מיכל וונש קוטלר: עולים לארץ ממקומות אחרים שקשה, שמשאירים את המשברים וכולי אבל יודעים שהם יוכלו להתראות עם המשפחה ואגב, לא רק במקרים חריגים.

מיכל וונש קוטלר: הם לא צריכים לחוות משבר בריאות נפש שכולם צריכים להמציא כדי להיות חריגים או משבר הומניטרי כדי להמציא את היותם משתייכים לקבוצת החריגים.

מיכל וונש קוטלר: הם לא חריגים אלא הכלל.

מיכל וונש קוטלר: הדבר השלישי.

מיכל וונש קוטלר: הנזק המצטבר אחרי כשנתיים ואני מהדהדת כאן את הכאב האדיר של מדינת ישראל, כן, כמדינת לאום של עם יהודי ומה לעשות, מחציתנו כאן ומחציתנו ברחבי העולם.

מיכל וונש קוטלר: צריך לשקול את המרכיב הזה ולמצוא את הדרכים האפידמיולוגיות, הבריאותיות ולהסביר עם אמפתיה את אותם כללים בדיוק ולא באים אל הלקוני שאומר למי שהיום יושב בוועדת הנשיאים של ארצות הברית שמייצגים את מדינת ישראל בתפוצות, או אנשים שיושבים בכל מיני תפקידי מפתח שאינם יכולים להיכנס ארצה ומקבלים מענה לקוני שאומר אינכם רצויים כאן.

מיכל וונש קוטלר: אני אולי כן אציין את משפחתו של אליהו קיי שבדרום אפריקה נמצאים כל אלה שיכולים לתמוך בהם כשהם יושבים כאן שבעה אחרי שהוא נרצח, ונציגים של הקהילה הרחבה יותר שמגיעים ארצה כדי לנחם אבלים, מאולצים לעלות על טיסה שמחזירה אותם לדרום אפריקה, שלא לומר גם תוך כדי חילול שבת.

מיכל וונש קוטלר: הנזק המצטבר של קהילות שלמות, רב של קהילה ציונית אוהבת ישראל, שמרגישות שלא עוד מממשת מדינת ישראל את קיומה כמדינת הלאום של העם היהודי.

מיכל וונש קוטלר: אני כן רוצה לחזור לפתרונות הפרקטיים.

מיכל וונש קוטלר: היה כבר כלל של משפחה מדרגה ראשונה – כך קורה למשל בקנדה – לא צריכה לעבור ועדת חריגים אלא היא מגיעה לשדה התעופה ומראה שהיא משפחה מדרגה ראשונה.

מיכל וונש קוטלר: על בני זוג ובנות זוג דיבר חבר הכנסת רז, אבל אני אומר שיש גם מי שעובדים בחוץ לארץ ושאר משפחתם בארץ כמשפחה שעלתה לארץ והם מסיבות שונות טרם שינו סטטוס ולא יכולים לצאת לעבודתם מעבר לים.

מיכל וונש קוטלר: הרשימה ארוכה מאוד, אדוני היושב ראש.

מיכל וונש קוטלר: מה שצריך לקרות זה שיהיו כללים ולא חריגים, זאת יצירת מדיניות ברורה, שקופה, הוליסטית שרואה את מרכיביה השונים של החברה הישראלית על כל המורכבות שלה – אזרחית, כמדינת לאום של העם היהודי, עולים שהותירו את הכול מאחור מתוך הנחות מסוימות – ולוקחים בחשבון שאנחנו שנתיים בתוך אירוע שאנחנו גם לא יודעים מתי הוא יסתיים.

מיכל וונש קוטלר: זכיתי לשמוע קודם את הסטטיסטיקות על הגל הזה ואת חוסר הוודאות האפידמיולוגית.

מיכל וונש קוטלר: אנחנו יודעים שאולי גם יהיה הגל הבא וכאן צריך כללים מבעוד מועד עם מדיניות שרואה את כל המורכבות הזאת ולדרוש את זה מהממשלה מבעוד מועד ולא בדיעבד, במחשבה תחילה ולא בכיבוי שריפות ופלסטרים.

מיכל וונש קוטלר: תודה.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: מבחינת סדר הדיון אני רוצה לבקש מחברותיי וחבריי נציגי הממשלה – כיון שיש הרבה מאוד דוברים שמביאים הרבה מאוד עדויות מן השטח ואני יודע שלא תמיד זה קל כאשר חושבים שדברים נפתרו - שנשמע רצף של דוברים ואז ניתן לכם את כל הזמן הדרוש כדי להגיב ולהעמיד דברים על דיוקם.

גלעד קריב: ברשותכם, אני מבקש שחבר הכנסת שלעבר דב ליפמן ידבר ולאחר מכן חבר הכנסת כלפון.

גלעד קריב: יש לנו אתמול לא מעט אורחים ומשתתפים ב-זום.

גלעד קריב: אני מראש חוזר ואומר שהוועדה הזאת עתידה לקיים דיונים מעקב בנושא הזה אחת למספר שבועות, שבועיים, שלושה שבועות.

גלעד קריב: הדיון נדחה משבוע שעבר מכיוון שאני הייתי בבידוד.

גלעד קריב: הנושא הזה לא מופע חד פעמי, בין אם החוק מסמיך אותנו כוועדה ובין אם נפל בחלקנו כי הנושא נופל בין הכיסאות.

גלעד קריב: הוועדה הזאת תמשיך לעסוק בנושא הזה אחת לשבועיים-שלושה.

גלעד קריב: הצטרף אלינו חבר הכנסת אלון טל.

גלעד קריב: ברוך הבא.

דב ליפמן: תודה רבה כבוד היושב ראש.

דב ליפמן: תודה שאתה מביא את הנושא הזה כל הזמן ועוקב אחורי מה שקורה.

דב ליפמן: אני אהיה מאוד מאוד קצר ולעניין.

דב ליפמן: לגבי יציאה, כרגע אלו שעובדים בחוץ לארץ – רופאים, רואי חשבון, עורכי דין – אפילו אין להם קטגוריה בחריגים.

גלעד קריב: הזכרנו את זה בדיון הקודם ועמדנו על כך שהתקנות הבאות יהיו חייבות לכלול אותם.

דב ליפמן: הם לא יכולים לפרנס את המשפחה שלהם ואכן צריך למצוא לזה פתרון.

דב ליפמן: לאלו שגרים בחוץ לארץ, שיש להם אזרחות ישראלית - - -

גלעד קריב: ברשותך, אני קוטע אותך.

גלעד קריב: את הנקודה הזאת הראשונה אני רוצה להדגיש כי זאת לא פעם ראשונה שהנושא נדון.

גלעד קריב: אני אמרתי שמבחינתי - אני מודה שעוד לא שמעתי את עמדת הממשלה – שלדעתי הנושא הזה של אנשים שהם אזרחים או תושבים ישראלים שמתפרנסים בחוץ לארץ, הסיפור הזה חייב להופיע באופן פרטני בסט התקנות הקרוב שאנחנו עתידים לקבל השבוע.

גלעד קריב: דעתי נאמרה כאן ואני רוצה לחזור עליה.

גלעד קריב: זה חייב להיות שם.

גלעד קריב: זה לא שונה מעיתונאי שיוצא לצורך עבודתו.

דב ליפמן: או ספורטאי.

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: אני יכול לתת עוד הרבה דוגמאות.

דב ליפמן: אלו שגרים בחוץ לארץ ויש לה אזרחות ישראלית, כרגע יש אופציה ל-30 יום, הם אומרים שהם לא יחזרו לכאן במשך 30 ימים אבל כיוון שיש אלפי בקשות – אני לא יודע את המספר המדויק אבל יש כ-20 אלף בקשות – יכולים לקצר את זה ורק לומר שמי שמגיע לשדה ויש לו תצהיר שהוא לא חוזר תוך 30 ימים, זה סוף הסיפור.

גלעד קריב: אנשים שנכנסים לישראל?

דב ליפמן: שיוצאים.

דב ליפמן: יש אנשי שהגיעו לביקור משפחתי והם מחכים.

דב ליפמן: יש לנו אישה שיש לה עבודה מחר אבל היא לא יכולה לצאת כי היא לא קיבלה תשובה אבל היא מוכנה להגיד שהיא לא חוזרת לכאן במשך 30 ימים והיא מחכה לתשובה מוועדת החריגים שיש לה מסה של בקשות ואין הן יכולת להגיע לבקשה של אותה אישה.

דב ליפמן: היא תגיע לשדה עם הצהרה האומרת שהיא תושבת חוץ לארץ, הנה מקום המגורים שלי, הכתובת שלי, אני יוצאת מכאן וזה סוף הסיפור.

דב ליפמן: היא לא תחזור תוך 30 ימים כפי שהם קבעו.

דב ליפמן: זה יכול להיות פתרון שגם יעזור להם ולא תהיה מסה כזו גדולה של בקשות.

דב ליפמן: זה יפתור בעיות לשני הצדדים.

גלעד קריב: כדי לדייק.

גלעד קריב: אנחנו נקבל התייחסות.

גלעד קריב: אנחנו מדברים על אנשים שהם אזרחים ישראלים אבל מקום מגורים ומרכז חייהם הקבוע הוא בחוץ לארץ.

גלעד קריב: נוצר מצב קצת אבסורדי שאם לא היה להם את הדרכון הישראלי, הם היו נכנסים לכאן מכוח ועדת חריגים כדי לבקר משפחה.

גלעד קריב: אנחנו פשוט רושמים את הנקודות.

דב ליפמן: זאת לא אשמת האנשים המכובדים שנמצאים כאן אבל 24 שעות זה באמת לא קורה בשטח.

דב ליפמן: המסה של הבקשות שאנחנו מקבלים, הפניות – זה לא קורה.

דב ליפמן: יומיים-שלושה ואפילו יותר, לא מקבלים ואין להם לאן לפנות כדי לקבל את התשובה.

דב ליפמן: הדבר הנוסף לגבי יציאה.

דב ליפמן: יש כנראה בעיה טכנית שאני לא יודע מי יכול לפתור אותה.

דב ליפמן: אנשים יושבים שעות על גבי שעות ולוחצים על כפתור שליחה אבל זה לא יוצא לשום מקום.

דב ליפמן: זאת בעיה שצריך לפתור אותה.

דב ליפמן: לדרוש מאנשים לקבל אישור אבל אין להם דרך טכנית לעשות את זה כי יש בעיות.

דב ליפמן: זאת לא בעיה שהתעוררה היום אלא זאת בעיה זה שבוע עם בעיות טכניות.

דב ליפמן: מישהו בצד הטכני חייב לפתור את זה כדי לתת לאנשים את הזכות לצאת לפי החוק.

דב ליפמן: לגבי כניסה.

דב ליפמן: כאשר גורמי הממשלה מדברים, צריך לברר כי יש בלגן בין משרד הפנים ומשרד החוץ לגבי הכללים.

דב ליפמן: יש בלבול לגבי סבים, סבתות והורים.

דב ליפמן: אני יודע שהם אישרו את זה, הם אישרו שסבים וסבתות יכולים להגיע גם ממדינה אדומה אבל בקונסוליות בכל העולם - - -

גלעד קריב: אני רוצה להבין.

גלעד קריב: אתה מדבר על הגעה של סבים וסבתות לאירועי מעגל שנכנסים היום בחריג ההומניטרי שקבעו.

דב ליפמן: כן.

דב ליפמן: גם ממדינה אדומה.

דב ליפמן: אישרו את זה בשבוע שעבר.

דב ליפמן: אנשים מגישים בקשה לקונסוליה ולא נותנים אישור.

גבי לסקי: אתמול לא נתנו לסבתות להיכנס.

גלעד קריב: אנחנו יודעים.

גלעד קריב: העלינו בפני מר סיסו ממשרד החוץ שנמצא אתנו את התחושה, שיש איזושהי בעיה בזרימת המידע לנקודות הקצה ושבמקרה של הנכנסים לישראל, להבדיל מהיוצאים מישראל, הסיפור מתפזר על כל הקונסוליות הישראליות.

גלעד קריב: כשיוצאים מישראל יש כתובת – ועדת החריגים של רשות האוכלוסין.

גלעד קריב: יש לנו תחושה שעולה מהשטח שיש איזשהו קושי בחלחול הנהלים של רשות האוכלוסין שמתואמים אתכם אל הקונסוליות.

גלעד קריב: בהמשך נשמע את ההתייחסות.

גלעד קריב: אני יודע שנעשה כאן מאמץ גדול מצד משרד החוץ והשירות הקונסולרי.

גלעד קריב: צריך לראות איך מתגברים על הקושי עליו אנחנו שומעים בשטח.

דב ליפמן: הדבר האחרון הוא לגבי אוחזי ויזות.

דב ליפמן: יש כאן בלבול.

דב ליפמן: לא יודעים אם יש לי אשרה א/1 או א/5, האם אני יכול להיכנס או לא יכול להיכנס, אני צריך אישור של הקונסוליה או לא, באשרה B-1 לעובדים, יכול להיות כללים ברורים אבל כנראה יש איזשהו באג.

גלעד קריב: האם הסיפור הזה הוא סיפור של הסברה או גם כאן מקבלים מידע סותר כשהם פונים לקונסוליה?

דב ליפמן: כנראה מידע סותר.

דב ליפמן: זה לפי המידע שיש לנו.

קריאה: הם לא צריכים לפנות.

קריאה: הם מגיעים לטיסה ועולים.

דב ליפמן: הדבר האחרון, אני רוצה לחזק את דבריה של חברת הכנסת לשעבר קוטלר אמרה.

דב ליפמן: רוצים להגיע למצב שכל מי שמחוסן יכול להגיע וכמובן החריגים יהיו אלה שלא מחוסנים אבל יש להם בארץ קרוב מדרגה ראשונה.

דב ליפמן: יש הרגשה – וגם שמענו הבוקר את המידע ממשרד הבריאות - שאולי לקחנו צעדים כי רצינו להיות זהירים אבל אולי הגיע הזמן לקחת צעד אחורה ולהחזיר את זה למה שהיה כדי שכולם יוכלו לחיות כפי שהיה קודם לכן.

גלעד קריב: בהקשר הזה צריך לומר אין ספק שנגיף ה-אומיקרון שיבש לנו את המהלך התקין של ההתקדמות.

גלעד קריב: לכן חלק מהדיון שלנו כאן

גלעד קריב: יצטרך לעשות את ההבחנה בין מה קורה כרגע, וכולנו תקווה שתוך שלושה-ארבעה שבועות מסיבות טובות או חס וחלילה כי כבר לא יהיה טעם בסגירת השמיים נחזור לתקופה שהייתה לפני סגירת השמיים ונמשיך את ההתקדמות שלנו.

גלעד קריב: היינו באמצע הדרך בטיפול בעניינים בעזרת הממשלה ולכן אני חושב שגם בתשובות הממשלה נצטרך לבצע כאן איזושהי הבחנה בין מה קורה כאשר השמיים עדיין לצערי סגורים.

גלעד קריב: אמר פרופסור זרקא בדיון הקודם שלה

גלעד קריב: ערכתו תוך שבועיים או שלושה שבועות נצטרך לבחון את כל העניין הזה, האם יש בו היגיון אפידמיולוגי.

גלעד קריב: צריך להבין מה קורה כרגע ומה עבודת המטה של הממשלה לרגע שבו אנחנו יצאנו מסיטואציית סגירת השמיים.

דב ליפמן: חייב להיות מאוד ברור מה הם הכללים כאשר יוצאים.

גלעד קריב: נכון.

גלעד קריב: חבר הכנסת כלפון, בבקשה.

יום טוב חי כלפון: אדוני היושב ראש, תודה על הדיון החשוב הזה שרצינו לקיים זמן רב.

יום טוב חי כלפון: דיברנו על זה בינינו כמה פעמים.

יום טוב חי כלפון: אני אחלק את דבריי לשני חלקים, לרמת הקריטריונים ולרמת הפעילות של ועדת החריגים.

יום טוב חי כלפון: ברמת הקריטריונים, אין ספק שגם בנוגע ליציאה מישראל וגם בנוגע לכניסה לישראל, אני חייב לומר לכם שהתחושה בציבור היא שיש בלגן גדול מאוד, היעדר התחשבות במצבים האישיים, במצבים ההומניטריים.

יום טוב חי כלפון: יש תחושה גדולה של בירוקרטיה יתרה.

יום טוב חי כלפון: כדי להמחיש את זה אני אתן דוגמה.

יום טוב חי כלפון: מדי יום אני מקבל עשרות פניות כאלו של אנשים שקיבלו סירוב מוועדת החריגים.

יום טוב חי כלפון: לא מסבירים להם באמת היכן הם נופלים.

יום טוב חי כלפון: לפעמים אין בכלל הסבר למה הבקשה נדחית.

יום טוב חי כלפון: לכן יש קודם כל חובה לעבוד על הקריטריונים שיהיו הרבה יותר ברורים גם בפרסום וגם שהקריטריונים יהיו יותר מתחשבים.

יום טוב חי כלפון: בדיון האחרון דיברנו עם מר שמואלי על העניין של 90 הימים למי שמקום מגוריו הקבוע בחוץ לארץ והגענו למסקנה ש-90 יום, זה חסר היגיון.

יום טוב חי כלפון: לכן אני מבין שעכשיו יש התקדמות לכיוון 30 ימים וזוהי התקדמות ברוכה.

יום טוב חי כלפון: זה אומר שיש לשפר את הקריטריונים במיוחד - כאן אני אולי חולק על חלק מחברי הוועדה – שיש להם באמת זיקה אמיתית לישראל, שאלה יהודי תפוצות בפועל, משפחות של עולים חדשים או כל בני משפחה של ישראלים שהם לא תיירים, הם לא זרים, יש להם זיקה למדינה ולא ניתן שלא להתחשב בזיקה המיוחדת הזאת.

יום טוב חי כלפון: לא מדובר בזרים.

יום טוב חי כלפון: זה הבית הלאומי של העם היהודי.

יום טוב חי כלפון: אני אלך אפילו יותר רחוק.

יום טוב חי כלפון: מבחינה פרוצדורלית לאנשים האלה יש אפשרות לקבל אשרת עולה בכוח בלי להשתקע בישראל.

יום טוב חי כלפון: זה נקרא אשרת א/1.

יום טוב חי כלפון: הם יכולים להיכנס לישראל גם אם הם לא הופכים להיות מיד אזרחים ישראלים כי הם זכאי שבות.

יום טוב חי כלפון: לכן אי אפשר לעסוק בהם ובבקשות שלהם כמו בתייר, בכל הכבוד, או בן אדם שמאוד אוהב את ישראל אבל הוא לא זכאי שבות.

יום טוב חי כלפון: לכן הקריטריונים צריכים להיות מותאמים לאוכלוסייה הספציפית הזאת.

יום טוב חי כלפון: אני קורא להם יהודי תפוצות, אפשר לקרוא להם זכאי שבות.

יום טוב חי כלפון: צריך להתאים את הקריטריונים.

יום טוב חי כלפון: ברמה ההומניטרית אלה אנשים שיש להם כאן הורים זקנים שצריך לטפל בהם או ילדים שמתחתנים.

יום טוב חי כלפון: שיהיה ברור שבאמירה שלי אני מכניס וכולל את המדינות האדומות בנוגע לקריטריונים.

יום טוב חי כלפון: אני בכלל חושב שבנוגע למדינות האדומות כן צריך לחזור לכלל שהיה קיים לפני כן, שכל מי שיש לו בן משפחה מדרגה ראשונה כאן בישראל, יוכל להיכנס, כמובן א הוא מחוסן.

יום טוב חי כלפון: זה הדבר הראשון ברמת הקריטריונים.

יום טוב חי כלפון: חייבים לשפר את הקריטריונים גם בכניסה וגם ביציאה.

יום טוב חי כלפון: ברמת עבודת הוועדה.

יום טוב חי כלפון: אני שמעתי קודם ממר שמואלי שבנושא כניסה לישראל אתם עונים תוך חמישה ימי עבודה.

יום טוב חי כלפון: נכון?

אמנון שמואלי: זה הכלל.

אמנון שמואלי: חמישה ימי עבודה מיום ההגשה.

יום טוב חי כלפון: מה קורה עם יהודי מארצות הברית או מפריס שאימא שלו על ערש דווי בבית חולים בירושלים והוא צריך להגיע מיד?

יום טוב חי כלפון: עד שהוא מקבל תשובה – הדוגמה שניתנה על ידי חברת הכנסת לשעבר קוטלר – ועד שהוא יגיע, זה יהיה מאוחר מדי.

יום טוב חי כלפון: חמישה ימי עבודה, לדעתי זה יותר מדי זמן כדי לתת תשובה לבן אדם שצריך להיכנס בדחיפות לישראל.

אמנון שמואלי: כל אלה שעל ערש דווי מקבלים מענה מיידי ולא ממתינים חמישה ימים.

אמנון שמואלי: אנשים שמגיעים לעתים לשדה התעופה, בשדה התעופה מקבלים אישור לעלות בתנאי שיש מסמכים שתומכים במצב של השוכב על ערש דווי.

יום טוב חי כלפון: טוב שאתה אומר לי את זה.

יום טוב חי כלפון: סליחה שנכנסנו לפרטים.

יום טוב חי כלפון: דוגמה של מקרה ספציפי שאני קיבלתי, של אישה שכרגע היא בפריס, אימא שלה עם סרטן שעכשיו התפשט לכל הגוף ואותה אישה צריכה להיכנס דחוף לישראל.

יום טוב חי כלפון: היא שלחה את המסמכים עם תעודת האונקולוג ומה שיש בצרפת שנקרא ספר משפחה, שזה סוג של אילן יוחסין של המשפחה, ואמרו לה שהיא לא הוכיחה את קשר המשפחה וביקשו ממנה להגיש שוב.

יום טוב חי כלפון: היא שוב הגישה עם תעודת הלידה שלה שמראה שזו באמת אימא שלה ואז אמרו לה שחסרה תעודת הזהות של האימא.

יום טוב חי כלפון: זה מקרה קונקרטי שקרה בימים האחרונים.

יום טוב חי כלפון: היא הייתה צריכה להגיש שלוש בקשות וכל פעם לחכות לתשובה כדי להיכנס לישראל.

יום טוב חי כלפון: כנראה שכן יש בעיה בהתנהלות של הוועדה.

יום טוב חי כלפון: שוב, מאוד יכול להיות שבגלל העומס אבל חייבים לטפל בזה.

יום טוב חי כלפון: מה לעשות, יש רק אימא ויש רק אבא אחד וחבל שבגלל איזושהי בעיה בירוקרטית אנשים לא יוכלו להיות ברגעים האחרונים עם ההורים שלהם.

יום טוב חי כלפון: לכן אי אפשר להקל ראש בדבר הזה.

יום טוב חי כלפון: אלה סיפורים אישיים, אלה מקרים הומניטריים.

יום טוב חי כלפון: אנחנו אמנם בפנדמיה, אנחנו מצב חריג, אבל עדיין צריך להתחשב בבני אדם ושוב, אלה בני אדם שלמעשה גם יכלו להיות אזרחים ישראלים בפועל.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה אדוני היושב ראש.

יום טוב חי כלפון: כמובן נשמח לשמוע את התשובות ואחר כך יהיו שאלות המשך.

גלעד קריב: אני אומר לכם כבר עכשיו מכובדיי מכיוון שאני מכיר את המאמצים שלכם וגם את הנהלים שתוקנו שאחת הסוגיות שאני מבקש שתתייחסו אליה, במיוחד בהקשר הנכנסים לישראל כי שם הסיפור מאוד מפוצל בקונסוליות, היא איך אנחנו מגיעים למצב שיש טלפון אדום, שיש איזשהו מסלול בו אפשר לפעול אם יש מקרה הומניטרי חריג ולא מצליחים לפרוץ את החומה הבירוקרטית הזה לא תמיד באשמתכם כי לפעמים קורה שהאזרח הזר לא בדיוק מבין מה דורשים.

גלעד קריב: מה שקורה זה שלשכות של בערך 25 חברי כנסת כאן בבניין הפכו להיות הקווים האדומים ואז אתם המסכנים מקבלים כל היום ווטסאפים מעוזרי חברי הכנסת לגבי המקרים השונים.

גלעד קריב: אני יכול להעיד על מה שקורה בלשכה שלי בעניין הזה.

גלעד קריב: כל החברים שיושבים כאן מדברים מדם ליבם בהקשר הזה.

גלעד קריב: לכן חייב להיות איזשהו פתרון.

גלעד קריב: עובדים דרך הקונסוליות, מצוין, אבל במקרים הומניטריים חריגים ודחופים, חייב להיות איזשהו מסלול של בקרה מרכזית אם לא מקבלים את התשובה.

איתמר בן גביר: במיוחד בימי ראשון, אז חלק מהאנשים לא עובדים.

גלעד קריב: ברשותכם, הערה קצרה של סגן השר שצריך לצאת.

אביר קארה: כאן אני דווקא אומר משהו חיובי ואני רוצה לומר זאת גם למנכ"ל רשות האוכלוסין תומר מסקוביץ והחברים המכובדים שיושבים כאן.

אביר קארה: אנחנו צריכים לזכור שבימים האלה של הקורונה יש גם אנשים מאחורי המספרים והם עובדים מאוד מאוד קשה, גם בוועדות החריגים שפתאום צצו.

אביר קארה: אלה אנשים שלא היו רגילים לעשות זאת.

אביר קארה: אנחנו רואים את זה בהרבה מאוד משרדים ממשלתיים, שיש אנשים שמתעלים הרבה מעבר.

אביר קארה: כשיש לי ביקורת על המגזר הציבורי, ויש לי, כולם מכירים אותה, אני אומר אותה אבל במקרה הספציפי הזה אני חושב שחשוב בדיון הזה גם לומר תודה לאותם אנשים שעומדים מאחורי הבקשות האלה, שמקבלים אותן, שעושים את זה בשעות לא שעות.

אביר קארה: אנחנו גאים בכם.

אביר קארה: צריך לומר לכם תודה ובהחלט צריך, עם כל הרגישויות שיש כאן, לזכור שיש כאן הרבה מאוד מקרים הומניטריים והיינו רוצים לראות כמה שיותר אנשים בפנים.

אביר קארה: אני באופן אישי מול רשות האוכלוסין, מול משרד הפנים, מול משרד החוץ וגם מול משרד הבריאות מקבל הרבה מאוד פניות ופונה למערכות האלה.

אביר קארה: אני רוצה לומר לכם בכל המקרים נעניתי בחיוב ואת כל המקרים בעניינם פניתי הצלחנו להכניס לארץ.

אביר קארה: אם כן, רציתי לומר לכם תודה רבה.

גלעד קריב: תודה סגן השר.

גלעד קריב: חבר הכנסת אלון טל, חברת הכנסת גבי לסקי, חבר הכנסת סעדי.

גלעד קריב: זה על פי סדר ההגעה.

איתמר בן גביר: אתה מתעלם ממני?

קריאה: אתה עושה כאן פרובוקציה.

איתמר בן גביר: עכשיו זאת באמת פרובוקציה.

גלעד קריב: אני פשוט לא רגיל להסתכל לשמאל קיצון.

גלעד קריב: בחרת לשבת שם.

גלעד קריב: חבר הכנסת סעדי, אתה לא תהיה אחרון הדוברים מבין חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: אני אהיה האחרון.

אוסאמה סעדי: זה בסדר.

אוסאמה סעדי: אחרון חביב.

אלון טל: קודם כל הערה טכנית למרכזת הוועדה.

אלון טל: אני רוצה להציע שידאגו למחיצה נוספת כאן.

אלון טל: אני עם חברי חבר הכנסת כלפון יושבים כתף מול כתף ואם הייתי חיובי, כבר מזמן הייתי מדביק אותו.

אלון טל: באופן כללי אני מציע דווקא בוועדה שיושב הראש כל כך סבל מהמחלה, בואו נעשה את המקסימום.

אלון טל: גילוי נאות.

אלון טל: אימא שלי כרגע במאבק קשה עם הסרטן והבת שלי נאלצה לבטל את הנסיעה שלה לחוץ לארץ שם היא לומדת לדוקטורט לאור המגבלות החדשות והפיכת ארצות הברית למדינה אדומה.

אלון טל: אני שואל שאלת תם.

אלון טל: אני מבין את ההיגיון אבל למה אי אפשר להתחיל את כל סדרת בדיקות

אלון טל: PCR עוד בארצות הברית?

אלון טל: אם מישהו שומר על עצמו, יש שלוש בדיקות PCR – שלושה ימים, עוד ארבעה ימים לפני הטיסה – ואז אפשר לקצר את הבידוד כאן כי מי שמגיע ל-7 ימים ל-10 ימים, זה מנטרל ולא תואם את המטרה לשמה הוא הגיע לכאן.

אלון טל: במדינות שיש להן מערכת PCR מסודרת, אני לא חושב שאנחנו צריכים לפקפק בזה ולהניח שדווקא בזמן הטיסה זה אירוע מדבק יותר מכל דבר אחר.

אלון טל: באשר למה שאמר היושב ראש, רציתי גם אני לומר זאת.

אלון טל: הרעיון הזה שאנחנו נעבוד דרך הקונסוליה, נראה לי שהוא שייך לעידן אחר, העידן בו קונסוליות שימשו איזושהי תחנה שאנשים יוכלו לבוא אליה, להתראיין וכולי, אבל זה לא המצב היום.

אלון טל: מי שיכול להרשות לעצמו לקנות כרטיס טיסה, יכול להרים טלפון למספר 1-800 במדינת ישראל ולדבר על הוט ליין כאן.

אלון טל: לחילופין, תעשו את זה במוקדים הגדולים של יהדות בארצות הברית, בצרפת, באוסטרליה וכולי אבל אין סיבה שאחרי שנתיים למגיפה אנחנו נמצאים עם אותה תשתית.

אלון טל: אני יכול לומר לכם שבמקרה חברים במשרד החוץ הדליפו לי כל מיני מספרים סלולריים של קונסוליות וכך הצלחתי לעזור לאלה שפנו אלי אבל זה לא יתכן.

אלון טל: זה נותן פרס לפרוטקציות.

אלון טל: צריכה להיות דרך אחת מסודרת.

אלון טל: היום, כשאנחנו מתקשרים לכל העולם לקבל מידע, אין סיבה שלא תהיה גם כאן אותה היענות, שיהיה איזשהו מרכז שייועד לנושא הזה כדי להקל.

גבי לסקי: תודה כבוד היושב ראש.

גבי לסקי: לא אחזור על הדברים שכבר נאמרו.

גבי לסקי: אני רוצה לעסוק בשאלה עיקרית אחת ואני רוצה להחזיר את כולנו פסק דין שניתן בבג"ץ 5628/20 שם ייצגתי – עד לפני כניסתי לכניסת הייתי עורכת דין – עתירה של המון זוגות שלאחד מבני הזוג לא אפשרו להיכנס לארץ.

גבי לסקי: כתוצאה מאותה עתירה הוסכם על ידי המדינה והמשיבים להוסיף לקריטריונים של אפשרות להיכנס לארץ גם בני זוג שאינם בהליך המדורג.

גבי לסקי: קרי, שהם יכולים להוכיח את הקשר הזוגי אבל הם אינם נמצאים בהליך מדורג.

גבי לסקי: יש תתפלאו, זוגות רבים כאלה, גם מבוגרים שאחד מבני הזוג עובד בחוץ לארץ והשני למשל חברת מועצה בארץ.

גבי לסקי: הם לא גרים במשק בית משותף אבל הם בני זוג לכל דבר ועניין.

גבי לסקי: הקשר הזוגי שלהם מתקיים אך ורק מאותן נסיעות תדירות אחד לשני.

גבי לסקי: באותה עתירה נוסף הקריטריון הזה, בדיוק כפי שקורה עם זוגות שהם בהליך המדורג.

גבי לסקי: אני תמהה למה הפעם נבחר שלא להוסיף את אותם זוגות.

גבי לסקי: אין שום היגיון אמיתי להשאיר אותם בחוץ ולכן אני אבקש להכניס גם את אותם זוגות לקריטריונים כדי לא לפגוע בקשר הזוגי.

גבי לסקי: אני מזכירה שבאותה תקופה היינו גם בסגרים קשים, בלי חיסונים וכולי ובכל זאת לאחר הדיון בבית המשפט הסכמתם לתקן את הפגיעה הזאת.

גבי לסקי: מאז זה לא חזר ואני תמהה למה.

גבי לסקי: לגבי היציאה מישראל.

גבי לסקי: אני חייבת לומר שאנחנו מדברים כאן על זכויות חוקתיות, חוק יסוד: כבוד האדם וחירותו, סעיף 6(א) קובע שכל אדם חופשי לצאת מישראל.

גבי לסקי: מתי אפשר לפגוע בזכות יסוד?

גבי לסקי: רק באופן מידתי וזה לא עולה על הנדרש.

גבי לסקי: הם אומרים אנחנו מצמצמים רק למקרים של מדינות אדומות ובכל זאת יש ועדת חריגים.

גבי לסקי: אבל אני קיבלתי פניות על מקרים שאנשים לא קיבלו מענה מספיק מהר בוועדות חריגים או שלא הצליחו ליצור קשר עם ועדת החריגים.

גבי לסקי: אני יודעת שיש את שיש ועדה וכי אתם עובדים ומקבלים המון פניות, אבל מאחר ומדובר בפגיעה חוקתית, יכול להיות שצריך להתארגן באופן אחר שיאפשר את הפניות האלה ואת המענה המיידי כי באמת מדובר כאן בפגיעה חוקתית שאין לה הצדקה.

גבי לסקי: לגבי מה שאמר חברי חבר הכנסת מוסי רז וגם חבר הכנסת כלפון עמד על החשיבות של חוק השבות ולאפשר ליהודים להיכנס או באשרת כניסה א/1 או אנשים שרק באים לבדוק את האפשרות לעשות עלייה או כבר עשו אותה, אבל אני חייבת לומר שיש כאן אזרחים שגם אם הם מוכרים כאן כיהודים, ההורים שלהם אינם מוכרים כיהודים.

גבי לסקי: אני מתכוונת לחלק גדול מיוצאי ברית המועצות שמתגוררים בארץ וההורים שלהם אינם מוכרים כיהודים וההבחנה הזאת פוגעת בזכויות.

יום טוב חי כלפון: לכן להחזיר את המצב של הדרגה הראשונה יכול לפתור את הבעיה הזאת.

גבי לסקי: לזה אני מסכימה.

גבי לסקי: צריך לעשות משהו כללי לתושבים אזרחים, דרגה ראשונה, לא משנה הדת והמוצא שלהם.

גבי לסקי: זה יכול לפתור את הבעיה וזה מאוד חשוב.

גבי לסקי: לגבי הקשר עם הקונסוליות והאחידות של הכללים שם.

גבי לסקי: יש כאלה שמאפשרים לסבים וסבתות להיכנס לישראל לצורך בר מצווה.

גבי לסקי: אני אתמול השתתפתי בבר מצווה שלא אפשרו לסבתא להשתתף בה.

גבי לסקי: לא יכול להיות שיש כאן אי אחידות בקבלת ההחלטות.

גבי לסקי: יכול להיות שהמידע לא עובר באופן בהיר או שבקונסוליות מחליטים החלטות עצמאיות.

גבי לסקי: אני לא יודעת מה הבעיה אבל זה משהו שצריך לבדוק אותו.

אוסאמה סעדי: תודה אדוני היושב ראש.

אוסאמה סעדי: מדובר בנושא חשוב ואכן מדי יום ביומו אנחנו מטפלים בעשרות פניות ומשגעים את ועדת החריגים, את רשות האוכלוסין ואת ועדת הערר אבל זה מה שיש.

אוסאמה סעדי: מכיוון שמדובר בהחלטות שלא נותנות פרק זמן להתארגן ונכנסות לתוקף כאשר אנשים הם אוויר.

אוסאמה סעדי: קיבלתי עכשיו מקרה של משפחה מירושלים המזרחית, אישה עם שני ילדים קטנים, אחד בן שנה והשני בן שנתיים, הגיעו מקוריאה, הם בדובאי ועכשיו הם לא יכולים לחזור לקוריאה והם לא יכולים לבוא לישראל.

אוסאמה סעדי: בדובאי נתנו להם שלושה ימים על חשבון המדינה ואחר כך אמרו להם שזה על חשבונם אבל אין להם.

אוסאמה סעדי: מה אתם רוצים מהמשפחות האלה?

אוסאמה סעדי: דיברתי על העניין הזה של המחנה של ההיי-טק, של הרובוטיקה באיסטנבול שהיה באוגוסט ונדחה להיום.

אוסאמה סעדי: הגישו בקשות לוועדת חריגים ולוועדות ערר – לא.

אוסאמה סעדי: הם הפסידו.

אוסאמה סעדי: אני אומר שאני לא מטיל את האשמה על ועדת החריגים, יש לה אלפי בקשות והם משתדלים, אבל הבעיה היא בתקנות ובחוקים.

אוסאמה סעדי: הבעיה היא אצלנו.

אוסאמה סעדי: הבעיה היא בממשלה שמביאה תקנות וחוקים שקורעים לב ולא נותנים תשובות ואז אומרים ועדת חריגים.

אוסאמה סעדי: מה אתם רוצים מוועדת החריגים?

אוסאמה סעדי: אמנון מסתכל, אומר נכנס או לא נכנס, בתוך הקריטריונים או לא בתוכם.

אוסאמה סעדי: חלק מהבעיה הוא ההסברים, להסביר לאנשים כי האנשים לא יודעים.

אוסאמה סעדי: אני למשל פניתי אליכם בבקשה לגבי אזרח, פרופסור שרוצה להביא את בת זוגו מסין.

אוסאמה סעדי: אמרתם לי שזה לא בקריטריונים.

אוסאמה סעדי: היום דיברתי עם אמנון שאמר לי שבכלל זה קשור למשרד החוץ ולא אליכם.

אוסאמה סעדי: אפילו אני לא ידעתי.

קריאה: גם אני לא.

אוסאמה סעדי: אם אתה לא יודע ואני לא יודע, אז מי יודע?

אוסאמה סעדי: איך האנשים ידעו.

אוסאמה סעדי: גם כל העניין הזה של ילדים עד גיל שנה, עד גיל שנתיים, עד חמש שנים, תגידו לנו.

אוסאמה סעדי: פעם אומרים לי עד שנה לא צריך, הוא בא עם אימא שלו או עם אבא שלו.

אוסאמה סעדי: אחר כך אומרים לי שנתיים, אחר כך אומרים לי חמש שנים.

אוסאמה סעדי: תנו לציבור את הדברים, תפרסמו באתר כך שהאזרחים והתושבים ידעו.

אוסאמה סעדי: אני כל הזמן התנגדתי לעניין הזה של מה שנקרא תיירות יהודית.

אוסאמה סעדי: רוצים כאן לקחת את הדיון הזה לחוק השבות או לא חוק השבות, לעלייה או לא עלייה.

אוסאמה סעדי: העמדה שלנו ברורה ואמרנו אותה ונמשיך לומר אותה אבל זה לא הדיון.

אוסאמה סעדי: אנחנו נגד חוק השבות ואנחנו פועלים לשנות אותו.

יום טוב חי כלפון: לא תצליחו.

איתמר בן גביר: למה?

איתמר בן גביר: עם הקואליציה שלך הם כן יצליחו.

איתמר בן גביר: בקואליציה שלך יש לזה סיכוי.

אוסאמה סעדי: חברים, 20 אחוזים מהמדינה הם אזרחים ערבים ולכן אני אומר בואו נתרכז בעניינים האלה.

אוסאמה סעדי: תומר ואמנון, תעזרו לנו לעזור לאנשים.

אוסאמה סעדי: (היו"ר גבי לסקי)

גבי לסקי: תודה רבה חבר הכנסת סעדי.

גבי לסקי: חבר הכנסת בן גביר.

איתמר בן גביר: תכף אני אשבח אבל לפני כן יש כאן מחלוקת עקרונית שצפה.

איתמר בן גביר: לא נהפוך כאן את הדיון הזה לדיון עקרוני כי לא לשם כך התכנסנו אבל אני לא מבין על מה התרעומת כאן של חלק מחברי הכנסת.

איתמר בן גביר: כלום אתם לא מבינים שזו מדינה יהודית וכמדינה יהודית יש לנו חוק שבות ויש גם קדימות?

איתמר בן גביר: מה לעשות, יש קדימות ואת זה צריך להבין וזה לא בגלל גזענות וזה לא בגלל שליהודים אין קורונה ולאחרים יש קורונה אלא זה בגלל דבר פשוט.

איתמר בן גביר: הייעוד של המדינה הזאת הוא מדינה יהודית.

איתמר בן גביר: פשוט כואב לי שפעם אחר פעם יש כאן חברי כנסת שצריך להסביר להם את זה אבל לא באתי כאן לעלות על בריקדות בענייני עקרונות כי זאת לא הסוגיה.

איתמר בן גביר: אנחנו מדברים כאן על ועדת חריגים.

איתמר בן גביר: יצא לי להכיר את חלקכם ובאמת אני יודע שאתם עושים עבודת קודש.

איתמר בן גביר: יש קונצנזוס כאן מימין לשמאל שאתם עושים עבודת קודש ושאתם מתכוונים לקודש.

איתמר בן גביר: זה ברור לנו.

איתמר בן גביר: יחד עם את אני הייתי שמח לדעת בדיון הזה, לא רק לדבר על השאלה העקרונית ועל הנהלים והתקנות שכמו שאומרים כאן מונחתות מלמעלה אלא גם לדבר על ההיערכות שלכם כוועדת חריגים, מה קורה, מה זה מונה, כמה אנשים ומה ההיקף.

איתמר בן גביר: יש לי כאן איזשהו מסמך ששלחו על חופש מידע בתחילת הקמתה של ועדת חריגים.

איתמר בן גביר: הבנתי שתוך שבוע היו כ-20 אלף פניות וכוח האדם כל כך מצומצם.

איתמר בן גביר: מה קורה היום?

איתמר בן גביר: אני בטוח שהדברים השתנו.

אמנון שמואלי: אנחנו ניתן לכם את כל הנתונים.

אמנון שמואלי: לכן הגענו לכאן.

גבי לסקי: עוד מעט מסיימים את התייחסות חברי הכנסת ונאפשר לכם להתייחס.

איתמר בן גביר: גם אני, כמו יתר חברי הכנסת, מקבל לא מעט פניות, לא מעט תלונות ולא מעט טענות והתחושה היא שיש איזשהו פער בין הדברים שכן אפשר לאפשר לבין זה שיש כאלה שנשארים מאחור, אם זה בגלל – וזה בולט לי כי כמה פעמים חוויתי את זה, שהתקשרו אלי ואמרו לי - שהקונסוליה לא עובדת ביום ראשון ושאלו מה עושים ולמי פונים.

איתמר בן גביר: אז אני או העוזרים שלי פונים ותמיד קיבלנו מענה אבל יש כאן איזשהו פער בלתי מוסבר שאני חושב שצריך לגשר עליו וגם להנגיש אותו כפי שאמרו כאן חלק מחברי הכנסת שהציבור יבין מה בעצם הקריטריונים ולמה לא זה לא, אבל יותר מזה, כאשר כן הוא כן – איך עושים את זה בדרך הכי מהירה והרי קצרה.

איתמר בן גביר: אני יודע שהעומס הוא מאוד מאוד גדול אבל לכן אתם כאן, להסביר לנו איך אתם מתמודדים עם העומס הזה כי זה דבר שהוא מאוד מטריד אותי.

גבי לסקי: תודה רבה.

גבי לסקי: חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה, ממלאת מקום היושב ראש.

אורי מקלב: לפעמים יש יתרון כשמדברים בסוף כי אז שומעים את כל הדוברים ולפני שהישוב ראש מסכם אני יכול לראות שמצד אחד משבחים מאוד את עבודת ועדת החריגים ואני חושב שאין על זה ויכוח וזה בקונצנזוס.

אורי מקלב: נקודת האיזון היא לא אצלכם אלא בהנחיות שאתם מקבלים לוועדת החריגים, מה ההנחיות שהממשלה רוצה.

אורי מקלב: אני חושב שבלי ויכוח על חוק השבות, למדינת ישראל יש שוני לעומת המדינות האחרות בחלק הזה ובקשר שלה לתפוצות.

אורי מקלב: לכל מדינה יש קשר בעיקר כלכלי אבל לא קשר שכל הזמן היא מטפחת אותו והקשר המשפחתי והקהילתי שיש בין המדינה לבין הקהילות.

אורי מקלב: יש משפחות שחצי מתגורר בישראל והחצי השני בחוץ לארץ.

אורי מקלב: צריך לתת על זה את הדעת כשנותנים הנחיות במיוחד שזה נעשה במהירות.

אורי מקלב: אנחנו צריכים לדעת איך אנחנו יכולים לעשות מה שצריך לעשות כאשר עדיין שומרים על המסגרות.

אורי מקלב: הפרט במקרה הזה לדעתי ניתן לפתרון ויש את האפשרות לעשות זאת.

אורי מקלב: ברשותך, אני אתייחס בקצרה.

אורי מקלב: לא שמעתי את כל דוברים אבל זה שעובדים לפי חוק הכניסה לישראל, לפי חוק הקורונה , צריך לשנות את זה.

אורי מקלב: אני לא יודע אם דיברתם בישיבה הזאת על זה או לא.

אורי מקלב: (היו"ר גלעד קריב)

גלעד קריב: לא צריך כיוון שכבר הודענו מה יקרה בסוף ינואר.

אורי מקלב: כבר אמרתי לך שעד בית המרזח, גם צריך כוסית משקה.

אורי מקלב: עד סוף ינואר, יש לנו עוד חודש וחצי.

גלעד קריב: לזכות חברינו ממשרד הפנים ייאמר שמרגע שאותתנו על העניין, הם מתנהגים אל מול הוועדה הזאת כאילו הדברים נעשים על פי חוק הקורונה, מגיעים ומדווחים.

אורי מקלב: אני לא יודע מה יהיה בחוק הקורונה עצמו אבל אם יש הקמת מנגנון ערעור, יכול להיות שצריך בהחלט לעשות את זה ואני לא יודע אם זה נמצא.

אורי מקלב: חלק מהטענות שעולות כאן הוא לגבי הקונסוליות.

אורי מקלב: צריכה להיות אחידות.

אורי מקלב: הקונסוליות כידוע לא עובדות באופן יעיל כמו שעובד משרד הפנים.

אורי מקלב: יש קונסוליה שנמצאת באיזה מקום נידח והיא לא יודעת איך להתעסק בזה.

אורי מקלב: צריך לתת להן כוח אדם אבל את הכול צריכה לרכז רשות האוכלוסין.

אורי מקלב: גם משרד הפנים היום צמצם כי פעם היה אפשר להגיש ידנית, היום אי אפשר להגיש ידנית.

אורי מקלב: מעמד סטודנטים ומשפחות של תושב ארעי במירכאות או שלא במירכאות, הם נמצאים כאן וההורים כאן אבל אין לה מעמד של ישראלי.

אורי מקלב: זה לא דבר נדיר בארץ כאשר יש עשרות אלפי משפחות שחלק מהמשפחה הוא במעמד מסוים וחלק מהמשפחה במעמד אחר.

אורי מקלב: זה דבר שגורם לחלק מהבעיה.

אורי מקלב: יותר מזה.

אורי מקלב: אתם דיברתם על חוק השבות.

אורי מקלב: בלי להיכנס לחוק השבות, בגלל חוק השבות היום במדינת ישראל תייר יכול לשהות הרבה זמן.

אורי מקלב: לא זורקים תייר אם הוא באופן לגלי, בגלל חוק השבות.

אורי מקלב: במדינה אחרת נותנים לך חודש, נותנים לך חודשיים או שלושה חודשים ואחר כך אתה צריך לעזוב.

אורי מקלב: כאן בארץ תייר, אם הוא זכאי להיות בארץ לפי חוק השבות, הוא יכול להיות גם שנתיים ושלוש שנים.

אורי מקלב: אם תייר נמצא כאן שלוש שנים, גם משפחתו כאן.

אורי מקלב: זה דבר שאני חושב שיש לו משמעות וצריך לראות את זה, במיוחד את אלה שמרכז חייהם כאן או שיש להם כאן משפחות.

אורי מקלב: דיברתם על אבא שמגיע לכאן כל סוף שבוע, אבל אם המשפחה שלו נמצאת כאן – גם אם הוא לא נמצא כאן רוב השנה - מרכז החיים צריך להיות אינדיקציה מספיקה גם אם הוא עצמו לא נמצא.

אורי מקלב: אם אותו אדם שמשפחתו נמצאת כאן ומרכז חייה כאן, גם אם הוא תייר, אני חושב שצריך להסתכל עליו כעל מישהו שמרכז חייו כאן כי משפחתו הגרעינית כאן.

אורי מקלב: אני חושב שזה אותו פרמטר.

אורי מקלב: אני חושב שהיה שמאוד נכון לנמק את התשובה.

אורי מקלב: אתם לא מנמקים למה הבקשה סורבה.

אורי מקלב: תגיד לו שזה בגלל שאין לו אישורים ואז אולי הוא יכול להביא את האישורים.

אורי מקלב: אני חושב שעד היום, לגבי יציאה מהארץ, היו 24 שעות לתשובה.

אורי מקלב: צריך להוסיף כוח אדם ולראות אחרי כמה זמן מקבלים תשובה.

אורי מקלב: יש דברים דחופים אבל אין עם מי לדבר.

אורי מקלב: מישהו צריך לבוא להלוויה.

גלעד קריב: דיברנו על זה.

גלעד קריב: על המוקד החם.

אורי מקלב: עוד משפט אחד.

אורי מקלב: דיברנו על בירורים דיברנו על המוקד החם ועל משך הזמן לקבלת התשובה.

אורי מקלב: דיברנו גם על כך שאולי אפשר להגיש לרשות האוכלוסין את המסמכים ללא תור.

אורי מקלב: עוד משפט אחד שאני רוצה להוסיף ובזה אני אסיים.

אורי מקלב: היום אנחנו מתייחסים כאילו הכול זאת מדינה אדומה אבל יש גם מדינות שהן לא אדומות ואנחנו נשארים בקריטריונים הקודמים.

אורי מקלב: אמנון, אני רואה שאתה מהנהן בראש.

אמנון שמואלי: יש הבדל בין מדינות אדומות ללא אדומות.

אורי מקלב: אבל בנושא הזה היו לנו כמה הערות.

אורי מקלב: דיברנו על סבא, על סבתא ועל אחים.

אורי מקלב: עדיין צריך לחזק את כל הקריטריונים באשר למדינה אדומה.

אורי מקלב: אותו דבר גם לגבי יציאה מהארץ.

אורי מקלב: אין פירוט של ההנחיות ואנחנו לא יודעים מי יכול לצאת ומי לא.

אורי מקלב: 90 הימים, אמרנו שצריך לראות איך לסדר את זה.

אורי מקלב: כל הדברים האלה משתלבים בתמונה אחת כאשר מצד אחד אנחנו מודים לכם ומהצד השני יש הרבה מה לשפר.

גלעד קריב: תודה לחברי הכנסת.

גלעד קריב: אולי בניגוד לדיונים אחרים בהם אנחנו מדברים ממעוף הציפור, אני לא חושב שיושב כאן חבר כנסת אחד – שוב, כפי שאמרתי - שלא ממש מתעסק בנושאים האלה.

גלעד קריב: אנחנו מדברים מדם ליבנו ומזמננו המוקדש לעניין הזה.

גלעד קריב: ברשותכם, אני רוצה לפנות לכמה דוברים מן החוץ.

גלעד קריב: מראש אני מתנצל שלא כל הנמצאים ב-זום ידברו.

גלעד קריב: לאחר מכן נפנה לנציגי הממשלה.

גלעד קריב: ראשון הדוברים באמצעות ה-זום יהיה הרב דוקטור זאב וורן גולדשטיין שהוא הרב הראשי האורתודוכסי של יהדות דרום אפריקה.

גלעד קריב: אני רוצה לשמוע מספר דוברים כיוון שגם הדוברים האלה שפנו אלינו מראש מביאים אתם מקרים.

גלעד קריב: בסופו של דבר אנחנו רוצים לשמוע את ההתייחסות.

גלעד קריב: אני מראש מבקש דברים קצרים לא יותר משלוש דקות לדובר.

זאב וורן גולדשטיין: תודה רבה ליושב ראש ולחברי הוועדה.

זאב וורן גולדשטיין: אני מאוד מעריך את ההזדמנות לדבר כאן עכשיו.

זאב וורן גולדשטיין: אני מדבר בשמי אבל גם בשם יהודי התפוצות.

זאב וורן גולדשטיין: אני חושב שמה שאנחנו רואים כאן בוועדה זה שכאילו יש שתי דרכים.

זאב וורן גולדשטיין: דרך אחת היא דרך חריגים אבל אני חושב שזה לא עובד.

זאב וורן גולדשטיין: גם בצד הפרקטי שומעים שאי אפשר להתמודד עם כל המספרים של האנשים.

זאב וורן גולדשטיין: אני יכול לדבר כאן במשך שעה ולספר על כל המקרים שנגרם להם סבל אנושי וכאב לב שאי אפשר לתאר.

זאב וורן גולדשטיין: אב שלא יכול להיות בבר מצווה של הבן שלו, המנחמים שבאו לנחם את משפחת קיי ולא יכלו להיכנס, מקרים רבים וכל אחד יכול לספר וגם חברי הכנסת מודעים למקרים האלה.

זאב וורן גולדשטיין: זה גורם סבל אנושי בלתי נסבל ומדינה יהודית לא יכולה לסבול סבל אנושי כזה שהוא ממש אכזרי.

זאב וורן גולדשטיין: במקום חריגים צריכים להיות כללים.

זאב וורן גולדשטיין: כלל אחד שכל מי שרוצה לבוא לארץ יכול להיכנס אם הוא יהודי או אזרח ישראלי עם אותם תנאי חיסון, בידוד ו-PCR וזהו.

זאב וורן גולדשטיין: בלי חריגים.

זאב וורן גולדשטיין: כלל אחד.

זאב וורן גולדשטיין: זה לא רק מהצד הפרקטי מונע את הסבל האנושי אלא זה גם מצד החזון של מדינת ישראל להיות מדינה יהודית.

זאב וורן גולדשטיין: אני צריך לומר באופן מאוד חזק שאנחנו יהודי הגולה לא תיירים במדינת ישראל.

זאב וורן גולדשטיין: זה הבית שלנו.

זאב וורן גולדשטיין: אני מבין לגמרי שיש זכויות של אזרחים בגלל שאנחנו לא משלמים מסים ולא משרתים בצבא אף על פי שיש אלפי חיילים בודדים, אבל כניסה לארץ זאת לא זכות אזרחית אלא זאת זכות אבות של בני אברהם, יצחק ויעקב.

זאב וורן גולדשטיין: הסבל האנושי הוא בגלל שהחוקים האלה קורעים את לב העם היהודי כי אנחנו כל כך מעורבים.

זאב וורן גולדשטיין: אנחנו ביחד משפחה אחת.

זאב וורן גולדשטיין: כל הסבל האנושי הוא בגלל שאנחנו כאיש אחד ולב אחד, כלשון חז"ל.

זאב וורן גולדשטיין: אי אפשר להיפרד מיהודי, אחד מן השני.

זאב וורן גולדשטיין: כשמתייחסים ליהודים בחוץ לארץ ואומרים להם אתם תיירים, זאת סטירת לחי לנו כי אנחנו לא תיירים.

זאב וורן גולדשטיין: זה הבית שלנו.

זאב וורן גולדשטיין: לכן אני פונה אליכם ואומר שזה מאוד מאוד חשוב לא רק ליהודי התפוצות אלא גם למדינת ישראל.

זאב וורן גולדשטיין: הקרע הזה מחליש את מדינת ישראל.

זאב וורן גולדשטיין: אנחנו השותפים של מדינת ישראל בכל תפוצות העולם ומדינה יהודית היא סיבת הקיום של מדינת ישראל.

זאב וורן גולדשטיין: לכן אני פונה אליכם, לממשלה, מעומק הלב ואומר שאלה צריכים להיות כללים ולא חריגים – חיסון, בידוד ו-PCR לכל אזרח ישראלי ולכל יהודי בעולם.

זאב וורן גולדשטיין: דבר פשוט ומקובל.

זאב וורן גולדשטיין: זה כדי למנוע את הסבל האנושי.

גלעד קריב: תודה כבוד הרב.

גלעד קריב: אני מצטער שאני קצר.

גלעד קריב: תודה הרב גולדשטיין.

גלעד קריב: תדבר אתנו גם באמצעות מערכת ה-זום עורכת הדין ליאור ברס שכבר הופיעה בפני הוועדה וסייעה לנו בקידום חלק מהצעדים.

גלעד קריב: כאמור, אני מבקש בקיצור כי תוך כמה דקות אני רוצה לעבור לנציגי הממשלה כדי שנתקדם לעבר הפתרונות.

ליאור ברס: למרות שיש הרבה מה לומר, אני אנסה לקצר.

ליאור ברס: הרבה חברי כנסת דיברו כאן על דברים חשובים ונכונים, וכך גם הרב גולדשטיין שדיבר על הקשר של יהדות התפוצות ואנשים עם זיקה לישראל, משפחות, משפחות של עולים.

ליאור ברס: חשוב ונכון אבל הרבה מלים נאמרו כאן ולדעתי לא צריך להמשיך לחזור על זה.

ליאור ברס: אף אחד לא דיבר על אנשים שהם בעלי מעמד בישראל, אנשים שגרים בישראל, שמרכז החיים שלהם בישראל.

ליאור ברס: אני הכנתי מצגת שמפרטת מי האנשים האלה ומה המעמד שלהם.

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: אנחנו לא מראים מצגת.

גלעד קריב: כיוון שהנושא הוא חשוב והוא ידוע, אני רוצה לשאול אותך מה כרגע לא נפתר.

ליאור ברס: העניין המרכזי הוא עניין המדינות האדומות.

ליאור ברס: רשות האוכלוסין לא פרסמה נוהל ברור לגבי מי שיכול להיכנס ממדינות אדומות.

ליאור ברס: אנחנו נמצאים כמעט חודש אחרי המדינות האדומות הראשונות שהוכרזו, כמעט 10 ימים אחרי המדינות הראשונות באירופה עליהן הוכרז שהן מדינות אדומות ואין נוהל ברור לגבי מי שיכול להיכנס ומה הוא צריך לעשות כדי להיכנס.

ליאור ברס: אנחנו כרגע נמצאים במצב שבאתר הנחיות כניסת זרים לישראל רשומות שלוש שורות של אנשים שיכולים להיכנס, שעומדים בהתוויית החיסון, שאלה אנשים עם זיקה קרובה לאזרח ישראלי שזה בן זוג או הורה של אזרח ישראל.

ליאור ברס: במקום השני יש הורים זרים לחתונה של הבן שלהם.

ליאור ברס: במקום השלישי השלמת תהליך עלייה.

ליאור ברס: כל שאר האנשים - ומדובר על עשרות אלפי אנשים בעלי מעמד בישראל – אין זכר למה שהם צריכים לעשות ואיך הם צריכים לעשות כדי לחזור ממדינה אדומה שהם נקלעו אליה.

ליאור ברס: כלומר, שהם הגיעו לשם לפני שהיא הייתה אדומה.

ליאור ברס: בהנחיות אין לזה זכר.

ליאור ברס: אני יודעת דברים ממסמכים פנימיים שהגיעו לנתב"ג, מסמכים שהגיעו מרשות האוכלוסין לשגרירויות, לנציגויות.

ליאור ברס: יש דברים שאני יודעת שהם לא פורסמו לציבור.

ליאור ברס: לדוגמה, בעלי אשרות כניסה – א/1, א/2, א/3, א/4, א/5, לא זקוקים לאישור עלייה למטוס.

ליאור ברס: זה דבר שאני לא בטוחה שהוא עומד במבחן המציאות אבל זה משהו שפורסם לחברות התעופה.

ליאור ברס: אגב, אני אשמח אם יכולים לאשר את העניין הזה.

ליאור ברס: שמחוסנים עם אשרה א/1 עד א/5 לא צריכים אישור מיוחד כדי להיכנס לישראל.

ליאור ברס: לעומת זאת, אשרות ב/1, ב/3 ו-ב/4 כן צריכים אישור.

ליאור ברס: לא ברור מי זכאי לאישור, האם מחוסנים לא מחוסנים וכולי.

ליאור ברס: אני אשמח אם אפשר לשמוע את ההוראות הברורות לעניין הזה.

ליאור ברס: לגבי זוגות ישראלים בהליך המדורג כאשר צד אחד הוא לא מחוסן.

ליאור ברס: בישיבה הקודמת דיבר מר אשי סלמון ממשרד הבריאות ועמד על כך שאנשים שמרכז חייהם, והוא ציין גם סטודנטים וגם עובדים זרים, עדיין צריכים לבקש אישורים מוועדת החריגים, אם הם מחוסנים או לא מחוסנים.

ליאור ברס: בנוסף, הנושא אותו העלתה חברת כנסת גבי לסקי וחבר הכנסת מוסי רז לעניין בני הזוג שהם לא בהליך המדורג.

ליאור ברס: אני רוצה להדגיש כאן שכבר הייתה פרוצדורה לכניסה של האנשים האלה.

ליאור ברס: כלומר, זה בוטל ב-1 בנובמבר עת ישראל נפתחה לתיירים.

ליאור ברס: הייתה מעין גניזה של כל מה שקרה, כאילו במחשבה שעכשיו ישראל פתוחה לתיירים מעכשיו ועד הולם, כאילו לא ציפינו שיהיה כאן

ליאור ברס: עוד איזה וריאנט ולא ציפינו שישראל תיסגר.

ליאור ברס: למעשה צריך לחזור למה שהיה.

ליאור ברס: זה כבר היה, זה כבר היה קיים ואני שואלת למה העלמתם את זה.

ליאור ברס: היו קיימים גם טפסים והעלימו אותם ב-1 בנובמבר.

ליאור ברס: אני לא יודעת מה חשבו כשהשביתו את הטפסים האלה.

ליאור ברס: אלה דברים שקיימים.

ליאור ברס: אנחנו הלכנו אחורה.

ליאור ברס: אני גם אמרתי את זה בישיבה קודמת ולא קרה עם זה שום דבר.

ליאור ברס: הלכנו אחורה.

ליאור ברס: אלה דברים שקיימים.

ליאור ברס: ועדת חריגים ייעודית לאנשים בעלי מעמד, זה כל כך פשוט וזה יקל על רשות האוכלוסין ועל הנציגויות.

ליאור ברס: אנשים לא ירשמו לכם כל כך הרבה פרטים, אנשים שהם בעלי מעמד.

ליאור ברס: אתם רק צריכים את הוויזה שלהם, את המעמד שלהם.

ליאור ברס: היה טופס לנושא אשרות – הוא הושבת.

ליאור ברס: היה חריג של בני זוג של ישראלים – הורדתם את החריג הזה.

ליאור ברס: למה?

ליאור ברס: יש לי עוד הרבה דברים להגיד אבל אני מקצרת.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: העבודה לא תהיה רק כאן בוועדה.

גלעד קריב: יש עוד שתי דוברות שנמצאות כאן ובפני השאר אנחנו נתנצל והם יוכלו לדבר בדיון הבא.

גלעד קריב: פליאה קטנר, בבקשה.

פליאה קטנר: אני יושבת ראש "משפחות רוצות להתאחד" או באנגלית We want to meet each other.

פליאה קטנר: זה למעשה קמפיין שאני התחלתי אותו והוא עדיין פעיל בנושא הזה של בני זוג ובני משפחה.

פליאה קטנר: זה התחיל מזה שאנחנו למעשה חיים בעולם גלובלי.

פליאה קטנר: לא יודעת אם שמתם לב אבל עד הקורונה אנשים עשו המון דברים ברחבי העולם, הם גם עבדו בכל מיני מקומות וגם באופן קצת מפתיע יצרו קשרי אהבה ומשפחה.

פליאה קטנר: התחלתי את זה כמובן מהסיפור האישי שלי.

פליאה קטנר: בן הזוג שלי חי בשוודיה, אני חיה פה בישראל, בן הזוג שלי לא יהודי ואני יודעת שזה למורת רוחם של כמה מחברי הכנסת כאן.

איתמר בן גביר: אתם התחלתם להפוך כאן את החריג לכלל.

איתמר בן גביר: זאת כאילו הפכה היות ועדה של הלא יהודים והמתבוללים.

איתמר בן גביר: רק אלה הבעיות שיש?

פליאה קטנר: אם תיתן לי לדבר אתה תבין שזה בדיוק הפוך.

גלעד קריב: עם כל הכבוד, מי שהעירה את ההערה לעבר חברי הכנסת, זאת את.

גלעד קריב: מי שהייתה עסוקה בלומר מה לשביעות רצונם או לא, זאת את.

פליאה קטנר: מקובל.

פליאה קטנר: כמו שאמרתי, בן זוגי אינו יהודי ולא ישראלי.

פליאה קטנר: האמת היא שכאשר התחלתי את הקמפיין הזה, המטרה לא הייתה ואין לה שום קשר לנושא של התאזרחות או נושא של מעמד.

פליאה קטנר: אנחנו דיברנו אך ורק על משהו אחד והוא תנו לנו להיפגש.

פליאה קטנר: היום בעולם הגלובלי זוגות ומשפחות, תאים משפחתיים, באים בכל מיני צורות.

פליאה קטנר: יש לנו הומואים ולסביות שזה גם דבר שעד כך וכך לא היה דבר מקובל ויש למשל, סתם דוגמה, את התא המשפחתי שלי, של אנשים שחיים בשתי מדינות והם משתי דתות שונות, הם לא יכולים לחיות במדינה אחת ולמעשה אנחנו קיבענו את התא המשפחתי שלנו ככזה שחי על הקו.

פליאה קטנר: כשאני התחלתי את העניין הזה המטרה שלי הייתה כדי שיאפשרו לנו להיפגש.

פליאה קטנר: אני לא יודעת כמה מכם בכלל מסוגלים לדמיין את מה שאנחנו עברנו בשנתיים האלה.

פליאה קטנר: תנסו.

פליאה קטנר: באמת תנסו לדמיין.

פליאה קטנר: לעבור פנדמיה בלי הבן אדם שהכי קרוב אליכם בעולם.

פליאה קטנר: אתם לא יודעים מה קורה שם.

פליאה קטנר: אתם חייתם על הקו עד היום ואין לכם שום אפשרות לראות את הבן אדם שהכי קרוב אליכם.

פליאה קטנר: אני אוסיף על זה ואומר שאני באופן אישי גם נושאת אחוזי נכות.

פליאה קטנר: אתם יודעים מה זה בשביל אדם כמוני לעבור דבר כזה?

פליאה קטנר: אתם יודעים מה זה בשביל אדם שיש לו ילדים, ולא התחתן מכל מיני סיבות, למשל אנשים שנמצאים כרגע עדיין בהליך של גירושין ולא יכולים להינשא בחתונה אזרחית ולהביא איזשהו טופס?

פליאה קטנר: אתם יודעים איך זה לעבור דבר כזה?

פליאה קטנר: כשאני ארגנתי את האנשים האלה, ואני בכוונה אומרת את זה, יצאנו להפגנות ואנחנו עבדנו מול התקשורת.

פליאה קטנר: אני מציינת את זה כי זה לא היה קורה אם היינו שלושה אנשים.

פליאה קטנר: אנחנו מספר מספיק גדול כדי שתתחשבו בו ותאפשרו לנו להיפגש.

פליאה קטנר: השיא של הקמפיין שלנו היה הגעה לבג"ץ.

פליאה קטנר: אני רוצה לעשות כאן גילוי נאות.

פליאה קטנר: חברת הכנסת גבי לסקי, כשהיא דיברה על כך שהיא ייצגה קבוצה מסוימת, אלה אנחנו.

פליאה קטנר: זה בג"ץ שרשום על שמי.

פליאה קטנר: זה בג"ץ של משפחות רוצות להתאחד.

פליאה קטנר: זאת החלטה של בג"ץ וזה בפסיקה ששני הצדדים יעבדו יחד, שנציגות שלנו תעבוד עם רשות האוכלוסין.

פליאה קטנר: גיבשנו את האפשרות הזו והאפשרות הזו, כמו שכבר נאמר כאן, באורח פלא פשוט נדרסה מהאתר.

פליאה קטנר: אני הלכתי לחפש אותה אבל מישהו דרס אותה.

פליאה קטנר: למזלי יש לי צילומים גם של הנוהל הזה שהיה וגם של אותם טפסים שחולקו לאנשים ואני רוצה לומר לכם שיש לי כאן בנייד – מי שרוצה לראות - את אותם צילומי המסמכים שאומרים שאם יש לכם קשר זוגיות ואתם רוצים להזמין מה שנקרא חבר, אתם יכולים עם הוכחות זוגיות.

פליאה קטנר: תביאו תכתובות, תביאו תמונות.

פליאה קטנר: זה לא בהכרח נושא למשל של איזשהו הליך מדורג או נושא של נישואין או חשבונות משותפים.

איתמר בן גביר: אבל אז כל אחד יבוא ויגיד.

פליאה קטנר: בהחלט יש אפשרות להראות קשר.

גלעד קריב: אני מבין את סערת הנפש.

גלעד קריב: המטרה שלנו בין השאר היא לפתור דברים.

גלעד קריב: הנקודה ברורה.

גלעד קריב: בואי תסיימי כי יש עוד דוברת אחת ואחר כך נשמע את נציגי הממשלה.

פליאה קטנר: הנוהל שהיה – ואני באמת רוצה להגיב לדבריך – קשר זוגי ארוך טווח.

פליאה קטנר: לא מישהו שפגשתי אתמול בפאב.

פליאה קטנר: זה משהו שניתן להראות אותו.

פליאה קטנר: אני אפילו דיברתי עם חבר הכנסת גלעד קריב ושנינו דיברנו על כך שיש אפשרות להראות קשר.

פליאה קטנר: אני אגיד את זה במלים שאמרתי לך אז:

פליאה קטנר: בני זוג כותבים דברים קצת מביכים וקיצ'ים אחד לשני, זה לא דבר שהוא בלתי אפשרי להוכיח.

פליאה קטנר: יש לנו זוגות שהצליחו לקבל את האישור, יש לי זוג הומואים שאחד ישראלי והשני שוודי, הם חיים בשוודיה ויש אפשרות להראות ב-גוגל כשאתה מציין היכן אתה נמצא, והם הראו את זה.

פליאה קטנר: אתם לא יכולים להשאיר אותנו בלי צפי ובלי החרגות.

פליאה קטנר: אני כרגע מדברת על אותם אנשים שכאשר הם נכנסים לכאן הם נכנסים באשרה ב/2.

פליאה קטנר: בן הזוג שלי, כשהוא נכנס, הוא כביכול תייר, הוא נכנס באשרה ב/2 אבל היית לו אפשרות בזכות הבג"ץ הזה, ואני לא מבינה איך העלמתם אותה.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: אחרונת הדוברים, מיכל רפיד.

גלעד קריב: יתר הדוברים מוזמנים גם להעביר בכתב.

גלעד קריב: בעוד שבועיים יתקיים דיון מעקב.

מיכל רפיד: תודה.

מיכל רפיד: אני רוצה להודות על ההזמנה להשתתף בדיון.

מיכל רפיד: באתי לשתף אתכם היום בסיפורי האישי כדי לסייע למשפחה הפרטית שלי ולמשפחות רבות נוספות.

מיכל רפיד: המצב הקיים הוא שבמדיניות הנוכחית של סגירת השמיים בפני זרים, המדיניות הזו קורעת משפחות ובמשפחה אני מתכוונת גם לבני זוג שאינם נשואים כמו במקרה הפרטי שלי.

מיכל רפיד: אמנם אחרי חודשים ארוכים של קורונה נפתחה אפשרות בפני זרים שהם בני זוג של ישראלים שיוכיחו את הזוגיות עמם בפני רשות האוכלוסין וההגירה, זה קרה באוגוסט 2020 וזה היה מבורך, אבל עכשיו, עם הסגירה המחודשת, כפי שאמרו לפניי, בנובמבר, בעצם הגלגל הוחזר לאחור ושוב המשפחות קרועות.

מיכל רפיד: יושבים כאן נציגי ממשלה ואני רוצה לנצל את ההזדמנות ולשתף אתכם במה קורה לאזרח, איך הוא מתמודד עם ההשלכות וההשפעות החריפות מאוד של מדיניות שלפעמים לא שקופה מספיק או לא ברורה מספיק, לא אחידה וכולי.

מיכל רפיד: הסיפור שלי הוא כדלקמן.

מיכל רפיד: אני בזוגיות עם גבר בלגי מזה שלוש שנים וחצי בהן הוא חי בבלגיה ואני בישראל במשך כל התקופה.

מיכל רפיד: זו הזוגיות שלנו.

איתמר בן גביר: אבל זה לא הכלל.

איתמר בן גביר: אני חייב לומר משהו.

איתמר בן גביר: זה מאוד מרגש מה שאתם אומרים אבל הפכתם את זה כאילו הכלל הוא כזה.

גלעד קריב: תודה על הערת הביניים.

איתמר בן גביר: אתה צריך להביא אתה כלל אבל אתה מביא את המיעוט והופך אותו לכלל.

איתמר בן גביר: הומואים ולא יהודים.

איתמר בן גביר: אני לא מזלזל ברגשות.

איתמר בן גביר: מה שאתם שומעים, אלה רק הסיפורים האלה.

איתמר בן גביר: יש יהודים שלא נותנים להם להיכנס לכאן, פעם אחר פעם.

גלעד קריב: תודה על הערת הביניים.

איתמר בן גביר: באמת, אני לא מפקפק במה שאת אומרת אבל הפכתם את זה לכלל.

גבי לסקי: היא לא הפכה את זה לכלום.

איתמר בן גביר: אלה הארגונים אותם אתם מביאים.

גלעד קריב: תודה רבה לחבר הכנסת בן גביר על הערת הביניים שלו.

גלעד קריב: אנא תסיימי ונמשיך.

איתמר בן גביר: באמת, באנו לשמוע אותם.

גלעד קריב: חבר הכנסת בן גביר, תודה על הערת הביניים שלך.

מיכל רפיד: הזוגיות שלי היא זוגיות אוהבת, קרובה ומכבדת וחשובה לא פחות משל כל אזרח ישראלי אחר וכל אדם באשר הוא.

מיכל רפיד: במסגרת הזוגיות הזו החלטנו בן זוגי ואני להביא יחד ילד.

מיכל רפיד: בערב ליל הסדר 2020 ילדתי את בננו.

מיכל רפיד: אני בטוחה שכולכם זוכרים היטב באיזה מצב הייתה שרויה המדינה וכל העולם באותו יום בדיוק.

מיכל רפיד: הלידה שלי הייתה צפויה לסוף חודש מארס.

מיכל רפיד: בן זוגי נערך מבעוד מועד על מנת להגיע שבוע לפני בתקווה לתפוס את הלידה ולהיות אתי ולהיות בשבועות הראשונים של בננו יחד אתנו.

מיכל רפיד: אבל לקראת אמצע חודש מארס, כזכור, הבנו שהשמיים עומדים להיסגר - - -

גלעד קריב: סליחה, גברתי, עם כל הכבוד, המטרה שלנו בוועדה היא לקדם פתרונות.

גלעד קריב: אנא סיימי.

גלעד קריב: אמרתי שיש 3 דקות לכל דובר מבחוץ.

מיכל רפיד: הוא עשה מאמץ להקדים את ההגעה.

מיכל רפיד: אני סידרתי עבורו דירה לבידוד לשבועיים כי כך אמרו בתקשורת לאזרחים שזה המצב.

מיכל רפיד: זר שירצה להיכנס, יידרש לשהות בבידוד שבועיים והכול מרגע לרגע.

מיכל רפיד: סידרתי דירה, ציידתי אותה בכל טוב מצרכים עבורו, ציידתי אותו במכתב שיציג לרשויות בשדה התעופה בבריסל ובישראל שמסביר מדוע הוא מגיע לכאן, היכן דירת הבידוד, פרטי קשר שלי, של בעלת הדירה ושל אדם שלישי שיאמתו את הסיפור שאני לא ממציאה.

מיכל רפיד: לשמחתנו טיסתו לא בוטלה וב-14 במארס הוא נחת כאן.

מיכל רפיד: התקשר ואמר לי הגעתי, אני כאן.

מיכל רפיד: שמחנו עד כלות ולצערי אחרי כמה דקות הוא התקשר אלי ממשטרת ההגירה והוא אמר לי שלא מכניסים אותו.

מיכל רפיד: משטרת ההגירה סובבה אותו, העלתה אותו על המטוס חזרה לבלגיה כשאני בחודש תשיעי.

מיכל רפיד: כך רגע לפני שאני יולדת מצאתי את עצמי לבד וזה המצב, ללא בן זוג.

מיכל רפיד: אמי זיכרונה לברכה לצערי נפטרה, אבי מבוגר ושרוי בבידוד בזמן סגר ובקבוצת סיכון גבוהה, דולה, אפילו שהכנתי מבעוד מועד שאולי תלווה אותי למקרה שהלידה תקדים, התקשרה ואמרה שהיא מתנצלת, היא לא תלווה אותי כי היא חוששת להיכנס לבית החולים מאחר ומפחיד מדי בימים אלה.

מיכל רפיד: כך נותרתי לבד.

מיכל רפיד: באותו מקום לא אמרו לו מדוע לא מכניסים אותו, כשהכול מסודר, יש דירה לבידוד וכולי.

מיכל רפיד: לאחר מכן ערכתי בירורים מול משרד החוץ והסתבר שמשרד הבריאות – כך הובילו אותי מגורם לגורם – הוציא אז צו שחייב אדם שרוצה - - -

גלעד קריב: גברתי, לא.

גלעד קריב: סליחה.

גלעד קריב: אני מאוד מזדהה עם הסיפור ואני חושב שהתכנסנו.

מיכל רפיד: אני אצמצם.

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: גברתי, הסתיים.

גלעד קריב: משפטי סיום שלך, שניים-שלושה והסתיים הזמן.

גלעד קריב: יש כאן עוד הרבה מאוד אנשים שיש להם סיפורים אישיים ואנחנו לא מאפשרים להם.

יום טוב חי כלפון: צריך לשמוע את הצד השני, את נציגי הממשלה.

יום טוב חי כלפון: אדוני היושב ראש, אני בעצמי קיצרתי בדברי כדי לשמוע אותם.

מיכל רפיד: בסופו של דבר בלידה הוא לא היה אתי.

מיכל רפיד: חמישה חודשים עד שנפתחה האפשרות לבני זוג הוא לא ראה את בנו.

מיכל רפיד: אז הוא כן נכנס ועל כך שמחנו מאוד.

מיכל רפיד: עכשיו לא ברור מדוע הגלגל הוחזר לאחור מדוע ביטלו את חריג בני הזוג.

מיכל רפיד: את זה אנחנו לא מבינים.

מיכל רפיד: בנובמבר הממשלה הודיעה על פתיחת שמיים ולכן הוא התכוון להגיע ב-7 בדצמבר, נערך לכך, רכש כרטיס טיסה ואז הודיעו, שבוע לפני כן, שהשמיים נסגרים.

מיכל רפיד: זה רלוונטי לעכשיו.

גלעד קריב: גברתי, הזמן הסתיים.

גלעד קריב: סליחה.

מיכל רפיד: אני רק רוצה לציין שמשרד הפנים - - -

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: גברתי.

גלעד קריב: יש כאן תרבות דיון.

גלעד קריב: מכיוון שאני עושה את זה אל מול חברי הכנסת, אני מרשה לעצמי לעשות את זה מול המוזמנים.

מיכל רפיד: אפשר משפט וחצי?

גלעד קריב: משפט וחצי.

גלעד קריב: כן.

מיכל רפיד: בתחילת דצמבר הגשתי בכל זאת בקשה למשרד הפנים עבורו ועד היום לא נעניתי.

מיכל רפיד: אני רק מבקשת שתראו בנו בני זוג.

מיכל רפיד: בן זוגי הוא כמו גבר ישראלי שטס לחוץ לארץ ומבקש לשוב הביתה לזוגתו בעודו מחוסן ומסכים לתנאי הבידוד.

מיכל רפיד: תודה רבה.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: קוצר הרוח לא קשור לסיפור שהוא חשוב ואנחנו נדרוש תשובות.

גלעד קריב: מתוך הדברים שנאמרו אני רוצה לחלק את ההתייחסות של נציגי הממשלה לנושא היציאה מישראל ולנושא הכניסה לישראל.

גלעד קריב: אני רוצה להתחיל בהתייחסות של מי ממשרדי הממשלה.

גלעד קריב: נמצא כאן גם נציג ועד עובדי משרד החוץ ואחרי תשובות הממשלה, ככל שיהיה זמן, אנחנו נשמע התייחסות.

גלעד קריב: ברשותכם, אני רוצה להתחיל בנושא היציאה מישראל.

גלעד קריב: אני מבקש את ההתייחסות של הממשלה לבקשות שלנו לנושא הרחבת החריג ההומניטרי בתקנות, כך שהדברים יהיו יותר ברורים ויותר רחבים כאשר בתוך הרחבת החריג ההומניטרי אנחנו התייחסנו וביקשנו מכם התייחסות למגוון רחב של אירועי חיים וכל הנושא של ביקור בני משפחה מבוגרים וקשישים.

קריאה: זאת כניסה.

קריאה: אתה רוצה התייחסות לכניסה?

גלעד קריב: יציאה למדינה אדומה.

גלעד קריב: יש היום איסור יציאת ישראלים למדינות אדומות.

קריאה: אתה מדבר על ביקורים בחוץ לארץ.

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: מכיוון שזה יותר קצר ויותר תחום, אני מבקש קודם כל תשובות לגבי היציאה.

גלעד קריב: עוד יומיים יגיעו לכאן תקנות ואמרתי כבר לפני שבוע מה אנחנו מצפים לראות בתקנות.

גלעד קריב: אני רוצה להבין האם הייתה התקדמות בנושא של הרחבת החריג ההומניטרי.

גלעד קריב: כרגע אנחנו נמצאים במצב שבו בנהלים של רשות האוכלוסין לגבי הנכנסים יש יותר פירוט של מקרים הומניטריים שמתירים כניסה לאנשים שהם לא אזרחים ישראלים מאשר הפירוט שנמצא בתקנות לגבי אזרחים ישראלים ביציאתם כאשר הזכות החוקתית של אזרחים ישראלים לצאת ממדינתם היא במדרג נורמטיבי יותר גבוה מכניסת זרים.

גלעד קריב: אנחנו כרגע בדפיציט לגבי יכולתם של אזרחים ישראלים לצאת מהארץ במקרים הומניטריים.

גלעד קריב: הדבר השני שאני מבקש התייחסות שלכם אליו הוא לגבי חריג התעסוקה ומה הפתרון לאותם ישראלים שעבודתם בחוץ לארץ אבל מרכז חייהם - או המשפחתי או חצי מחייהם – נמצא כאן.

גלעד קריב: אני מבקש התייחסות שלכם למקרה השלישי של אנשים שאוחזים בשני דרכונים, הם אזרחים ישראלים, הם גם אזרחים זרים, מרכז חייהם בחוץ לארץ, הם נכנסים לארץ מכוח היותם אזרחים ישראלים, גם מציגים את הדרכון הישראלי וביציאתם לחוץ לארץ דורשים מהם התחייבות לא לחזור למדינת ישראל – שהיא עדיין מדינתם – במשך 90 ימים.

גלעד קריב: אולי זה קוצר ל-30 ימים.

גלעד קריב: אני מבקש לקבל את ההתייחסות לכך.

גלעד קריב: לא ברור לי למה בכלל יש את הדרישה הזאת כאשר אדם הוא אזרח ישראלי.

גלעד קריב: נתחיל עם הנקודות האלה ואחר כך נעבור לנכנסים לישראל.

גלעד קריב: מי מתייחס?

שלמון: ברשותך, אני רוצה להתחיל כי ב-3:30 יש דיון על המדינות האדומות והדיון בהחלט נוגע למה שקורה כאן עכשיו.

גלעד קריב: אנא העבר את הציפייה שלנו כי אני אומר שוב שהתקנות לא תאושרנה כאן בוועדה אלא אם יהיה מענה לדברים האלה.

שלמון: הדיון הוא טכני כדי לראות מה צריך להיות אדום ומה לא צריך להיות אדום.

שלמון: אני אתחיל באמירה כללית שנאמרה לטעמי גם בדיון הקודם.

קריאה: מי אלה המדינות האדומות?

שלמון: אני אגיד לכם כשנדע.

שלמון: אני לא צופה היום שינויים גדולים.

שלמון: אנחנו מדברים על שהוא מצב מאוד זמני, גם היושב ראש הדגיש את זה וזה גם עלה בדיון הקודם אבל צריך להבהיר את זה היטב.

שלמון: אני חושב שהיה כאן ערבוב שלם של בעיות שהן בעיות מתמשכות לאורך כל הקורונה, חלקן נפתרו, חלקן לא, לבין המצב המאוד מאוד ארעי שקורה עכשיו.

שלמון: המצב שקורה עכשיו, אני אדגיש שוב, הוא מצב בין שבועות בודדים שבו אנחנו רוצים לדחות את כניסת הגל לישראל.

שלמון: הוא ייגמר או כי נגלה שהוא לא נורא כפי שחששנו או כי מה לעשות, בישראל יהיו כבר הרבה מאוד חולים.

גלעד קריב: אבל הסבתא מתה פעם אחת בקנדה.

שלמון: אני אתייחס לזה.

שלמון: אני לא מדבר על הסבתא כי לגבי הסבתא אף אחד לא באמת עוצר ואם לוקח, בגלל העומס הרב יותר זמן, אנחנו צריכים למצוא דרך איך לקצר ולייצר למי שהסבתא שלו מתה, כפי שאתה אומר, את היכולת להגיע להלוויה.

גלעד קריב: עדיפה היכולת להגיע להיפרד ממנה מאשר להגיע להלוויה.

שלמון: אנחנו מדברים על אותו דבר.

שלמון: ברור.

שלמון: אני כיוונתי לדעתכם ואתם כיוונתם לדעתי ולכן אין צורך להרחיב.

שלמון: המצב הזה להערכתי ישתנה במהלך החודש הקרוב ואולי אפילו הרבה קודם לצערנו, אם באמת תחזיות התחלואה בארץ יעלו.

שלמון: יש כמה דברים שמתנגשים ואני חושב שההתנגשות המיידית כרגע היא בין הרצון המיידי שלנו להוריד באופן משמעותי ביותר תנועה פנימה והחוצה לארץ של כולם, ולא קשור אם אתה כזה או אחר, אם אתה אפילו אזרח ישראלי או אזרח זר.

שלמון: המטרה המהותית היא למנוע תנועה וכניסה של יותר ויותר מקרים ויצירת שרשראות חדשות.

שלמון: מתוך כך אולי נגזרות אותן החמרות שקיימות בעיקר בעשרת הימים האחרונים – דרום אפריקה קצת יותר – באופן קצת יותר רחב.

שלמון: יש כאן כמה התנגשויות שאין לי פתרון מצוין להן.

שלמון: ההתנגשות הבסיסית, אדם שמקום עבודתו בחוץ לארץ, כפי שאנחנו מכירים לא מעט גם מחבריי שעובדים מיום שני עד יום חמישי בלונדון או בפריס וחוזרים הביתה לסוף שבוע.

שלמון: האירוע הזה הוא אירוע סופר בעייתי.

שלמון: הוא בדיוק המקום בו אדם נכנס ארצה ולא עובר בידוד.

גלעד קריב: שיעבור בידוד.

שלמון: אז הוא לא יכול לעבוד.

שלמון: אז באים אלינו אומרים שאנחנו לא נותנים לו לצאת מהארץ כשיש לו סיבה אמיתית לצאת ממנה.

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: סליחה, אנחנו כבר עסקנו בזה בוועדה ואמרנו לכם שהמילה הקדושה היא עקרון המידתיות.

גלעד קריב: יכול להיות שאותו אדם - מכיוון שאף אחד לא מבקש מכם להכניס לכאן אנשים בלי חובת בידוד – שחוזר ממדינה אדומה ישהה בבידוד והוא יעשה את הכלכולציה שלו אם עדיף לו לצאת פעמיים בחודש במקום ארבע פעמים.

שלמון: האופציה הזאת ברורה אבל לרוב הפנייה שמגיעה אלינו, זה תמיד הסבר למה הוא חייב לצאת ולמה צריך להחריג אותו.

גלעד קריב: אבל זה לא צריך להיות בינארי.

שלמון: השתמשתי בדוגמה הזאת כדי להראות שגם מה שהוא צורך אמיתי, מהווה בעיה.

שלמון: דיברנו על סוגיות כלכליות.

שלמון: לשמאלי יושב מר בכר ממשרד הכלכלה ואנחנו עובדים הרבה מאוד ביחד.

שלמון: אני אתן לכם דוגמה לאירוע כלכלי מאוד משמעותי שהולך להיות בעוד כשבוע והוא איום מאוד מאוד גדול.

שלמון: יש כנס ענק של חדשנות טכנולוגית בלאס וגאס, ה-CES, מעל 100 אלף משתתפים, מאות פניות של חברות ישראליות שרוצות להשתתף.

שלמון: להבנתנו האירוע הזה הולך להיות אירוע ההדבקה הגלובלי המשמעותי ביותר שיהיה בעולם בשבועות הקרובים.

שלמון: אנחנו בבעיה גדולה והשאלה היא איך מאזנים את זה נכון.

שלמון: מצד אחד יש כאן צורך כלכלי מורכב, מובן ומוצדק ומצד שני ברור לנו שהסיכון במקרה הזה הוא גדול.

שלמון: אני כן חושב שיש מקום ברמה ההומניטרית לאותם מקרים קורעי לב ולדעתי ועדת החריגים עושה את עבודתה ומה שלא - מגיע בסופו של דבר לוועדת ההשגות ובוועדת ההשגות שוב הכול נבחן בנפש חפצה.

שלמון: במהלך הדיון עלתה שורה של עניינים אחרים.

שלמון: אני לא יודע אם אתה רוצה שאני אשיב טכנית או שנשאיר את זה במסגרת הכללית הזאת.

שלמון: אני כן אומר שהיו חברי כנסת שפנו עם שאלות טכניות רבות.

שלמון: אני מוכן לענות באופן פרטי.

גלעד קריב: בסדר, אנא תבדקו.

גלעד קריב: רוב הסוגיות באמת נוגעות לנכנסים, מטבע הדברים גם סביר להניח שכאשר תיסגו מנושא המדינות האדומות, לא מיד ייפתחו השמיים למתווה התיירות וכולי.

גלעד קריב: מכיוון שאתה הולך עכשיו לדיון על מדינות אדומות, אני שב וחוזר על המסר שלי.

גלעד קריב: בעיניי התשובות לא מספקות.

גלעד קריב: אני רוצה לומר שוב שנקודת המוצא שלי היא שהלוואי ובעוד שבועיים מטעמים טובים – ובצר לנו מטעמים רעים – תבואו ותצמצמו מאוד או תבטלו את רשימת המדינות האדומות אבל אנחנו לא יכולים לצאת מנקודת הנחה כזאת כי אנחנו גם ראינו תהליכים ודינמיקות אחרות בהם לא רוצים להוריד שום מגבלה כדי שלא תהיה תחושה בציבור שהגזרה עברה.

גלעד קריב: היינו בזה בגל הרביעי.

גלעד קריב: אני יכול לספר לך כמה זמן לקח לנו להוריד מגבלות קטנות שכולם הסכימו שאין להן הצדקה אפידמיולוגית על בריכות בחוץ ועל מסעדות כי האמירה הייתה שזה לא הרגע לצמצם בהגבלות.

גלעד קריב: אני לא מוכן להסתפק באמירה שעוד שבועיים או שלושה הכול משתנה.

גלעד קריב: אני חוזר על האמירה שלי ואומר שככל שממשלת ישראל הולכת ביום שלישי הקרוב להביא תקנות, אם התקנות יכללו את החריגים הקיימים בלבד – אני אמליץ לחבריי לא לאשר את התקנות.

גלעד קריב: אני אומר ברחל בתך הקטנה ששני דברים חייבים להיות שם וחייבים להיות שם כשלב ראשון.

גלעד קריב: האחד, הרחבת הסעיף ההומניטרי.

גלעד קריב: אתם רוצים לראות מקרים הומניטריים?

גלעד קריב: תסתכלו על הרשימה שיצרו ברשות האוכלוסין לגבי הנכנסים, היא הרבה יותר מפורטת מהדוגמאות שהבאתם בחריג ההומניטרי, שימו אותן כדוגמאות בתוך החריג ההומניטרי כדי שנדע שיש הרחבה של ההבנה מה זה מקרה הומניטרי .

גלעד קריב: אם יגיע אלינו החריג ההומניטרי באותו ניסוח, ההמלצה שלי לוועדה תהיה לא לאשר את הרשימה של המדינות האדומות.

גלעד קריב: הדבר השני הוא חריג התעסוקה.

גלעד קריב: אני ממש לא תומך בהורדת חובת הבידוד ממי שחוזר.

גלעד קריב: אין שום סיבה שאדם שהוא על הקו יהיה בפחות ימי בידוד.

גלעד קריב: אם כבר, צריך לתת לו יותר ימי בידוד.

גלעד קריב: אבל את השיקול האם שווה לו לחילופין להיות שבוע במרפאה שלו בפריס ואז 10 ימים כאן בבידוד ואז לנסוע- זאת לא החלטה שלכם.

גלעד קריב: עקרון המידתיות החוקתי אומר שבוחרים באמצעי שפגיעתו בערך המוגן היא הפחותה ביותר.

גלעד קריב: אני אומר שוב שאם כל מה שנישאר בתחום התעסוקה הוא אותו חריג של משרד הכלכלה למפעלים ולחברות ולא לישראלי שעובד בחוץ לארץ – אני אמליץ לא לאשר.

גלעד קריב: מה שהוועדה תחליט, היא תחליט.

שלמון: צריך להבין שהמשמעות היא שכל אדם שיש לו צורך כלכלי יוכל לצאת.

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: יש הבדל בין אדם שיש לו צורך כלכלי כי יש לו פגישה מאוד חשובה אבל האמת היא שהוא יכול לעשות אותה ב-זום או לדחות אותה בארבעה שבועות לבין בן אדם שפרנסתו בחוץ לארץ.

גלעד קריב: את הדבר הזה אפשר להוכיח לוועדת החריגים.

גלעד קריב: אדם שעובד בחוץ לארץ יכול בקלות להראות לכם שזאת לא פגישה עסקית, שזאת לא איזו תערוכה שהוא לא מציג בה היום אבל עוד חצי שנה היא מתכנסת שוב או שזאת פגישה עם משקיעים אלא זה מקום עבודתו.

גלעד קריב: הוא לא יכול לפרנס את משפחתו.

שלמון: אדוני היושב, ראש, אני שומע את מה שאתה אומר.

שלמון: נראה לי שאפשר יהיה לסדר את זה.

גלעד קריב: בבקשה.

גלעד קריב: בסדר.

גלעד קריב: הדבר האחרון הוא הסיפור הזה של דרישת ההתחייבות ל-30 ימים.

גלעד קריב: אני לא מצליח להבין.

גלעד קריב: אם האדם הוא אזרח ישראלי והעיקרון הוא שאזרחים ישראלים יכולים להיכנס למדינתם מתי שהם רוצים, בכפוף לדבר אחד והוא שישבו בבידוד, מה הקטע הזה של להחתים אזרחים ישראלים על התחייבות לא לחזור למדינתם במשך 30 ימים או 90 ימים?

גלעד קריב: יחזר ו ישבו בבידוד כמו כל אזרח ישראלי אחר.

שלמון: צריך להבין שמדובר על אותם אנשים שמצהירים שמרכז חייהם בחוץ לארץ.

גלעד קריב: אז מה?

גלעד קריב: עדיין הם ישראלים.

שלמון: זאת אמירה של אדם שחוזר לביתו.

גלעד קריב: אז מה?

גלעד קריב: הוא אזרח ישראלי.

תומר מוסקוביץ: לפי שיטת היושב ראש, אתה בעצם אומר שאם אדם רוצה לצאת לחופשת סקי והוא ישראלי, הוא יוצא לחופשת הסקי, יחזור ואחרי שבוע ירצה לצאת שוב.

גלעד קריב: לא.

תומר מוסקוביץ: למה לא? הוא ישראלי.

גלעד קריב: אתה יודע מה ההבדל?

תומר מוסקוביץ: לא.

תומר מוסקוביץ: לא הבנתי מה ההבדל.

גלעד קריב: אני אסביר לך מה ההבדל.

גלעד קריב: מכיוון אותו אזרח ישראלי, הערך המוגן ביציאתו לחוץ לארץ הוא הרבה יותר מובהק מחופשת סקי.

גלעד קריב: הוא גם חי בחוץ לארץ ומותר לאזרחים ישראלים לחיות בחוץ לארץ, ועדיין הם אזרחיה של מדינת ישראל.

תומר מוסקוביץ: אם אני מבין נכון אתה אומר שאם הוא חי בחוץ לארץ, הוא יוכל לנסוע הלוך וחזור כל שבוע אבל אם הוא חי בישראל ורוצה לצאת פעם בחודשיים לחופשת סקי, אנחנו לא נותנים לו.

תומר מוסקוביץ: זה לא הגיוני.

גלעד קריב: זה הגיוני כי אם למשל אדם הוא אזרח ישראלי והיום מרכז חייו הוא בשוויץ – ואני לא יודע אם שוויץ היא מדינה אדומה – או בארצות הברית או בבריטניה, ויש לו כאן שני הורים קשישים.

גלעד קריב: ברוך השם הם עדיין לא על ערש דווי אבל הם קשישים וצריך לטפל בעניינם.

גלעד קריב: כך שגרת חייו.

גלעד קריב: הוא כל חודש או כל שבועיים מגיע למען הוריו.

גלעד קריב: אנשים הרי לא עושים את עצמם יו-יו וקופצים לישראל כדי להיות בחוף בתל אביב וחוזרים למרכז חייהם בלונדון.

גלעד קריב: כנראה יש להם איזושהי סיבה להיות על הקו.

גלעד קריב: כמו שאמרנו שלגבי אדם שעובד, ישראלי שחי כאן אבל עובד שם, צריך למצוא לו פתרון, אז כנ"ל לגבי אזרח ישראלי שמוכן להיכנס לבידוד.

שלמון: אבל זה לא קורה אדוני.

גלעד קריב: אם זה לא קורה, אז מה הבעיה?

שלמון: אנחנו עוצמים עיניים.

שלמון: רוב אותם אנשים שמגיעים לא שומרים על בידוד.

שלמון: אנחנו יודעים את זה ורואים את זה.

שלמון: אדם בא למטרה אמיתית, משפחתית, חשובה, לפעמים אפילו הומניטרית ממדרגה ראשונה והם לא שומרים על בידוד.

שלמון: אנחנו יודעים את זה.

גלעד קריב: תביאו את שני החריגים הראשונים.

גלעד קריב: נחיה עם ה-30 ימים בהינתן שבועיים-שלושה נוספים של מדינות אדומות.

גלעד קריב: אני מסמן לכם שאם תוך שבועיים-שלושה המצב נשאר כמו שהוא, אנחנו נחזור לסוגיה הזאת.

גלעד קריב: ביום שלישי הקרוב, כדי שלא יאמרו בממשלה לא ידענו ולא שמענו, אני אומר את זה בפעם השמינית בשבוע האחרון שבלי הרחבת החריג ההומניטרי ובלי התייחסות לתעסוקה, המלצתי לחברי הוועדה תהיה לא להצביע בעד התקנות.

שלמון: אנחנו נפעל בהתאם.

גלעד קריב: תודה פרופסור שלמון.

גלעד קריב: אנחנו עוברים לסוגיה היותר מורכבת.

שלמון: יש עוד משהו בעניין הנכנסים?

גלעד קריב: בנושא הנכנסים יש לנו רשימה מאוד ארוכה אבל נמצא כאן ראש רשות האוכלוסין.

תומר מוסקוביץ: ברשותך אדוני, לפני שיינתנו כאן

תומר מוסקוביץ: המספרים כי בסופו של דבר מדובר כאן על הרבה מספרים, אני רוצה לומר ממש כמה משפטים ראשונים.

גלעד קריב: יש שלנו ממש רשימת מקרים ותגובות.

תומר מוסקוביץ: כן.

תומר מוסקוביץ: קודם כל אני חייב לומר לכל חברי הכנסת בהווה ולשעבר שלה

תומר מוסקוביץ: בדיל מדיון קודם ידעו גם להביע תודה על העבודה שאנשים עושים.

גלעד קריב: בוודאי.

תומר מוסקוביץ: אם כן, תודה על התודה.

תומר מוסקוביץ: בהחלט היא מגיעה לאנשים.

תומר מוסקוביץ: תודה ששמתם לב.

גלעד קריב: שעובדים מסביב לשעון.

תומר מוסקוביץ: לגמרי.

תומר מוסקוביץ: חבר הכנסת יודע באיזה שעה הוא דיבר אתי ואיפה הייתי.

תומר מוסקוביץ: מדובר כאן במספרים של עשרות אלפים כך שאפילו אם אנחנו ב-99 אחוזים פועלים נכון, לכל אחד יהיו את ה-30-20 מקרים מזעזעים שטעינו בהם.

תומר מוסקוביץ: אני אומר לך שתמיד נטעה.

תומר מוסקוביץ: אם נגיע ל-95-99 אחוזים עבודה טובה, אני אהיה שקט עם זה אבל אז יהיו לי עשרות ומאות מקרים בהם טעינו כי זה דבר כל כך גדול.

תומר מוסקוביץ: לגבי הפניות שמגיעות אליכם.

תומר מוסקוביץ: אני יכול לומר לכם כמעט באחריות שכמעט כל מי שפונה לחבר כנסת, פונה גם אלינו, גם לוועדה, גם לאתר, גם למשרד והרבה פעמים אני שואל את אמנון – אחרי שחבר כנסת כותב לי ממש בדחיפות נוראית – מה עם המקרה הזה והוא אומר לי שזה כבר אושר מזמן.

תומר מוסקוביץ: אנשים, זכותם, פונים לכל הכיוונים והרבה פעמים הבעיה שלהם כבר נפתרה במקום אחר.

תומר מוסקוביץ: אני רוצה לומר משהו מאוד מאוד עקרוני.

תומר מוסקוביץ: חבל לי שחבר הכנסת בן גביר לא נמצא כאן אבל חבר הכנסת כלפון הציג את אותה דעה וגם חבר הכנסת רוטמן.

תומר מוסקוביץ: אנחנו נמצאים כאן – כמו שאמר דוקטור שלמון – במצב מאוד מאוד זמני.

תומר מוסקוביץ: אני ממש מציע לא לנהל את הדיון הסופר עקרוני שנוגע למדינת ישראל על מעמדם של היהודים מול לא יהודים כאן בהליך של שבועיים.

תומר מוסקוביץ: אנחנו כעמדה עקרונית אמרנו – אמנם אישרנו בר מצוות – שבאותה מידה בדיוק, אם נקבל בקשות לאיזשהו טקס מעגל חיים נוצרי או מוסלמי אחר, נאשר אותו באותה מידה.

תומר מוסקוביץ: אני לא חושב שבנושא של הכניסה לישראל, ליהודי יש זכות לעלות לארץ כמו שאני לא חושב שיבוא מישהו ויגיד שאם יהודי רוצה לעלות לארץ, בשביל זה הוא צריך לזכות כאן במשרה והוא מתמודד במשרה הזאת מול לא יהודי, אז צריך לתת עדיפות ליהודי כי זה ביתו של העם היהודי.

תומר מוסקוביץ: אני לא חושב שמישהו מציע את זה.

גלעד קריב: עוד מעט אני אציע פתרון בעניין הזה.

תומר מוסקוביץ: צריך מאוד להיזהר בדבר הזה.

תומר מוסקוביץ: אם הייתי יודע שאנחנו נמצאים כאן בהליך של שנים קדימה, הייתי קדימה, היינו משלבים את הדיון הזה שמעמיד את חוק השבות, חוק הלאום, אבל לא כרגע.

יום טוב חי כלפון: הסיפור הזה הוא כבר שנתיים.

תומר מוסקוביץ: לא, הוא לא שנתיים.

תומר מוסקוביץ: טוב שהזכרת את זה כי בנובמבר פתחנו את הכול.

תומר מוסקוביץ: בסוף נובמבר נפל עלינו הסיפור הזה.

תומר מוסקוביץ: צריך לומר עוד דבר אחד ברמה מאוד מאוד עקרונית ותמיד הדיונים האלה מתנהלים במעמד צד אחד.

תומר מוסקוביץ: כלומר, תמיד יש את הדיונים התקציביים כשחבר כנסת בא ואומר שהוא רוצה לעשות משהו שעולה כסף ושואלים אותו על מה הוא מוותר.

תומר מוסקוביץ: כאן הדיון הוא חיי אדם.

תומר מוסקוביץ: כל מי שמנסה לפתוח כאן ורוצה לפתוח כאן, צריך להגיד בכמה עלייה בקורבנות ובמתים הוא מוכן לשלם בשביל הדבר הזה.

תומר מוסקוביץ: אני לא יודע את המחיר אבל אני יודע שאנחנו נמצאים היום במצב בו אנחנו נמצאים כי היינו מאוד מאוד קשוחים, אטומים, גסי לב , ערלי לב וכל התארים ששמים עלינו והצלנו הרבה חיי אדם ואני גאה בזה.

תומר מוסקוביץ: מי שרוצה להתיר, זה לגיטימי אבל צריך להגיד כמה הוא מוכן לסכן בשביל הדבר הזה.

תומר מוסקוביץ: אף אחד מחברי הכנסת שדיבר כאן לא אמר שהוא חושב ששווה לנו לשלם עוד כמה עשרות אלפי מתים או עוד כמה עשרות חולים קשים ביום כדי לאפשר למישהו לעבוד גם פה וגם פה.

תומר מוסקוביץ: זה דיון ששווה לקיים אותו אבל צריך לשים את שני הצדדים על השולחן.

תומר מוסקוביץ: כמו שאמרנו כל הזמן, אנחנו הולכים כאן ממש בצעדים מדודים.

תומר מוסקוביץ: זאת גם הנחיית השרה שלי לגבי הכניסה וגם ההנחיה של הממשלה באופן כללי.

תומר מוסקוביץ: כשראש הממשלה הפיל את הגרזן הזה ביום שישי לפני חודש, דובר על שבועיים.

תומר מוסקוביץ: אמרנו שבועיים, אפשר גם לא לעבוד שבועיים, אנשים גם היו בסגר שבועיים.

תומר מוסקוביץ: זה נפתח והתחלנו גם אנחנו לפתוח.

תומר מוסקוביץ: הורדנו את ה-90 ימים ל-30 ימים ופתחנו המון מעגלי חיים.

תומר מוסקוביץ: חלק מהדברים שנאמרו כאן כבר קיימים בשטח.

תומר מוסקוביץ: למשל, אם יש משפחה ישראלית כמו המשפחה שנמצאת כאן ובן הזוג נמצא בחוץ לארץ, אם זאת לא מדינה אדומה – הוא יכול להיכנס.

תומר מוסקוביץ: כבר כמה ימים זה כך.

תומר מוסקוביץ: כאן אני מציע לכולם ואומר שאני חושב שחלק גדול מהאנשים שטוענים כאן טענות בכלל לא טרחו לקרוא את האתר שלנו.

תומר מוסקוביץ: אני לא מדבר על חברי הכנסת אלא על האנשים.

תומר מוסקוביץ: אנחנו מכירים את האופי הישראלי.

תומר מוסקוביץ: קודם כל פונים למישהו שמכירים ואחר כך טורחים להיכנס לאתר.

תומר מוסקוביץ: מישהי הגישה לי בקשה דחופה מאוד לגבי הכנס הזה שהוזכר כאן.

תומר מוסקוביץ: היא בכלל לא טרחה להגיש בקשה באתר אלא קודם רצו לראש הממשלה ואחר כך אלי.

תומר מוסקוביץ: אז תקראו את הדברים שהם מאוד מאוד מפורטים באתר.

תומר מוסקוביץ: דבר אחד אחרון לפני שאני אתן לנציגים להציג את המספרים.

תומר מוסקוביץ: אני חייב להתייחס לסיפור הזה של משפחת קיי וזה גם נוגע למה שאשר אמר.

תומר מוסקוביץ: בואו נזכור מה היה שם.

תומר מוסקוביץ: הייתה שם משפחה שישבה שבעה על בנה שנרצח בפיגוע.

תומר מוסקוביץ: היו חברים של המשפחה, לא קרובי משפחה, שרצו להגיע מדרום אפריקה.

תומר מוסקוביץ: לא נתנו להיכנס.

תומר מוסקוביץ: אגב, יגיד כאן אמנון שהם היו יכולים לחזור לדובאי לפני כניסת השבת.

תומר מוסקוביץ: הם עיכבו את הטיסה שעתיים כי ניסו להתווכח אתנו ובסוף היו צריכים בגלל זה לטוס בשבת.

תומר מוסקוביץ: בואו נחשוב שהיינו נותנים להם להיכנס.

תומר מוסקוביץ: הם היו עושים בידוד שבוע או הולכים לנחם?

תומר מוסקוביץ: זאת בדיוק הדוגמה.

תומר מוסקוביץ: הוא בא לנחם בשבעה, איך הוא יתבודד?

תומר מוסקוביץ: אם הוא יכול לנחם בשבעה ב-זום, שינחם מדרום אפריקה.

תומר מוסקוביץ: זה בדיוק הסיפור.

תומר מוסקוביץ: אנשים אומרים ואומרים אבל בסוף הם לא מקיימים את חובת הבידוד.

אלון טל: הם יצאו לפני שדרום אפריקה הייתה אדומה.

תומר מוסקוביץ: הם יצאו לפני שדרום אפריקה הייתה אדומה, אבל היינו צריכים לפטור אותם מחובת בידוד?

תומר מוסקוביץ: לא.

תומר מוסקוביץ: לא הייתה אפשרות מעשית לנחם אבל את דוגמה קלאסית לכך שאנשים אומרים כמס שפתיים שהם ישמרו על חובת הבידוד ובסוף הם לא שומרים על חובת הבידוד ואנחנו יודעים את זה מהשטח.

גלעד קריב: אתם רוצים להציג מספרים?

תומר מוסקוביץ: כן.

תומר מוסקוביץ: אני אתן את המספרים.

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: לאחר מכן נעבור לרשימת מקרים ותגובות שלכם.

תומר מוסקוביץ: אני אתן את המספרים כדי שתדעו על מה מדבר.

תומר מוסקוביץ: אני מדבר על החודש האחרון, מאותו יום בו נפל הגרזן, ב-27 בנובמבר.

תומר מוסקוביץ: עד היום זה כמעט חודש.

תומר מוסקוביץ: אני אומר עוד משהו.

תומר מוסקוביץ: כל הזמן מדברים על ועדת החריגים כאילו שזו ועדה שדנה.

תומר מוסקוביץ: זה לא נכון.

תומר מוסקוביץ: אין ועדת חריגים.

תומר מוסקוביץ: יש ועדה שקובעת מדיניות.

תומר מוסקוביץ: יש צוות כזה ואז הבקשות לא נדונות באיזו ועדה אלא הן נדונות על ידי עשרות צוותים ולכן אין באמת בעיה.

קריאה: בקונסוליות.

תומר מוסקוביץ: גם בקונסוליות וגם בלשכות מינהל האוכלוסין.

תומר מוסקוביץ: הכלל אומר שאם המבקש הוא תושב זר, הוא זה שמזמין את עצמו להגיע לארץ, זה נדון בקונסוליות.

תומר מוסקוביץ: הקונסוליות נמצאות בבעיה כי ממש בימים האחרונים לוס אנג'לס, סן פרנציסקו וניו יורק נסגרות בגלל אומיקרון ומנסים לתגבר אותן לעבוד מהבית, אבל עד אז זה עבד יחסית מאוד מאוד מהר.

תומר מוסקוביץ: אם ההזמנה באה מהארץ, מי שדן בה זה מינהל האוכלוסין אצלנו.

תומר מוסקוביץ: זאת לא ועדה אלא זה כל הלשכות.

גלעד קריב: איך אנחנו מתמודדים עם העובדה שיש כאן כנראה מצבור מספק של מקרים כדי לומר שמשהו קורה בהעברת המידע לקונסוליות?

תומר מוסקוביץ: אני לא מסכים עם זה.

תומר מוסקוביץ: זה פשוט לא נכון.

תומר מוסקוביץ: שוב, כשאתה מדבר על עשרות אלפי בקשות, אחוז מ-20 אלף בקשות, זה 200 בקשות.

תומר מוסקוביץ: אם היינו ב-99 אחוזים, יש לך 200 אנשים שיבואו לכאן ויצעקו.

תומר מוסקוביץ: סטטיסטית המידע מגיע, הוא נמצא באתר.

אורי מקלב: כמה בקשות מגיעות למשרד הפנים?

תומר מוסקוביץ: לא למשרד הפנים אלא לרשות האוכלוסין וההגירה.

תומר מוסקוביץ: הוגשו 3,000 בקשות, שזה הרבה יותר אנשים כי הרבה פעמים בקשה זה להכניס כמה אנשים, 12 אלף אושרו, 1,000 סורבו.

גבי לסקי: אם הוגשו 3,000 בקשות, איך אושרו 12 אלף?

תומר מוסקוביץ: בן אדם יכול להגיד שהוא רוצה להכניס מספר אנשים.

גבי לסקי: על כמה אנשים הוגשו הבקשות?

תומר מוסקוביץ: 13 אלף.

תומר מוסקוביץ: לגבי משרד החוץ.

תומר מוסקוביץ: הוגשו 23,675 בקשות.

תומר מוסקוביץ: שם זה אינדיבידואלי.

תומר מוסקוביץ: 5,945 בקשות אושרו.

תומר מוסקוביץ: 6,196 בתהליך.

תומר מוסקוביץ: 11,534 לא עומדים בקריטריונים.

תומר מוסקוביץ: כאן יש לנו ועדת חריגים.

תומר מוסקוביץ: כאשר הקונסוליה מחליטה שיש לה מקרה שלא עומד בקריטריונים אבל הוא יכול להגיע לאיזשהו מצב הומניטרי, זה המקרה היחיד בו יש ועדת חריגים ואחר כך מר סיסו ממשרד החוץ ירחיב בנושא ויספר לכם איך זה עובד.

תומר מוסקוביץ: רציתי לומר שמדובר כאן במספרים עצומים ולכן , ראשית, אנחנו עומדים בקצב מהיר מאוד של תשובות.

תומר מוסקוביץ: שנית, בטוח שיש לנו טעויות ונפילות.

תומר מוסקוביץ: אין מצב שלא, בטח כאשר מערכת משתנה כל יום.

תומר מוסקוביץ: שלישית, אין כאן בעיה של ועדה שצריך לתגבר אותה כי אנחנו עובדים כאן גם על הצוותים של ביקורת גבולות שאמנון מפעיל אותם, גם על הצוותים של מינהל האוכלוסין שנטלי מפעילה אותם.

יום טוב חי כלפון: למה יש חמישה ימי עבודה לתשובה למי שרוצה להיכנס לישראל?

תומר מוסקוביץ: שבעה ימים.

תומר מוסקוביץ: שוב, יש מקרה דחוף של מישהו שהוא על ערש דווי, אני אישית מאשר המון מקרים כאלה ביום כי אנחנו יודעים שאף אחד לא מתכנן שאימא שלו תמות בעוד שבוע.

גלעד קריב: בעניין הזה אני רוצה לבקש משהו.

גלעד קריב: הדיון כאן הוא לא דיון כללי.

גלעד קריב: אנחנו תכף נעבור על רשימת סיטואציות, חלקן נוגעות ל-אומיקרון, חלקן תעלינה עכשיו כדי שבעוד שבועיים-שלושה, כאשר תצמצמו את רשימת המדינות האדומות, אנחנו נראה שיש מדיניות ברורה לגבי הסוגיות האלה, גם אם אי אפשר לפתור אותן בשיא תחלואת ה-אומיקרון.

גלעד קריב: אנחנו מדברים על אנשים שנמצאים בחוץ לארץ, הם מגישים בקשה לקונסוליה המקומית ומשהו קורה כמו למשל שיש חג לאומי והקונסוליה סגורה.

גלעד קריב: מה כרגע המסלול של הטלפון האדום?

גלעד קריב: האם יש כרגע באתרים השונים אמירה שאם הסיטואציה היא סיטואציה הומניטרית דחופה ל-48 השעות הקרובות, לא קיבלתם מענה מהקונסוליה, אתם יכולים לפנות אלינו עם כל המסמכים והיכן זה נמצא באתר?

אייל סיסו: צוהריים טובים.

אייל סיסו: אני סמנכ"ל לעניינים קונסולריים במשרד החוץ.

אייל סיסו: אני אענה לך על דבריך אבל קודם אני רוצה להתייחס לדבריו של תומר.

אייל סיסו: שאל חבר הכנסת מקלב למה הקונסוליות ואני אסביר לכם למה.

אייל סיסו: משרד הפנים יש 52 לשכות שעובדות מ-8:00 עד 5:00 בערב.

אייל סיסו: יש עוד 108 נציגויות בעולם שעובדות בשעות הפוכות.

אייל סיסו: כל המטרה שהוספת הקונסוליות אומרת הכפלת הכוח ולתת שירות יותר טוב לאזרחים או לזרים שרוצים לבוא.

אייל סיסו: אם אתה עכשיו נמצא במצב ויש לך כאן אנשים שעובדים, 100 אנשים, 200 אנשים שעובדים מ-8:00 עד 5:00 בערב, בשעות הפוכות יש לך, בשעות אחרות, אנשים שממשיכים לעבוד סביב השעון.

אייל סיסו: זה נכון שהקונסוליות סגורות ביום ראשון אבל הן פתוחות ביום שישי ואילו רשות האוכלוסין סגורה ביום שישי.

אייל סיסו: אם כן, הוספנו זמן שירות והוספנו כוח אדם.

אורי מקלב: זה לא מגביל.

אורי מקלב: מי שהלך לקונסוליה, נשאר בקונסוליה.

יום טוב חי כלפון: נכון.

יום טוב חי כלפון: אלה שני לינקים שונים.

אייל סיסו: לא.

אייל סיסו: אני אסביר לכם.

אייל סיסו: יש המון בקשות שהן בקשות כפולות כאשר פונים גם אלינו, בן הזוג שחי בארץ פונה לרשות האוכלוסין ובן הזוג שחי בחוץ לארץ פונה למשרד החוץ ובדרך כלשהי פונה גם אליכם חברי הכנסת ולאחרים שמבקשים לסייע כי אנשים רוצים לקבל תשובה מהר.

אייל סיסו: יש מערכת מאוד ידידותית ומאוד מהירה שאנחנו יודעים גם כמה זמן ואנחנו יודעים להגיד ברמת האדם מי טיפל בבקשה.

אייל סיסו: ביולי הקמנו את המערכת ומאז היו 138,727 בקשות שפנו לנציגויות בחוץ לארץ ונענו.

אייל סיסו: אם לא היינו עונים, כנראה שלא היינו מגיעים למספרים האלה.

אייל סיסו: גם כאר כוחותינו היו מדוללים בחוץ לארץ כי אתם יודעים שמשרד החוץ לא שופע כוח אדם, עדיין עמדנו במספרים די גבוהים.

אייל סיסו: כפי שאמר מנכ"ל רשות האוכלוסין, רק בשלושת השבועות האחרונים 23,675 פניות התקבלו ונענו בקונסוליות.

אייל סיסו: חלקן נענו בסירוב.

אייל סיסו: מה קורה כאשר הקונסוליה סגורה.

אייל סיסו: לכל הקונסוליות בעולם יש טלפון חירום שמפורסם בכל אתר ואתר.

יום טוב חי כלפון: בלינק עצמו אין טלפון חירום.

אייל סיסו: לא בלינק.

אייל סיסו: באתר של הקונסוליה.

אייל סיסו: אני אסביר לך.

יום טוב חי כלפון: למה כשבן אדם ממלא את הטופס, אין לו איזשהו טלפון אליו הוא יכול להתקשר אם הוא מקבל סירוב?

אייל סיסו: אני אומר לך מה הסיבה האמיתית.

אייל סיסו: כשאתה מקבל 138 בקשות ויש לך שני אנשים בקונסוליה מסוימת או שלושה אנשים בקונסוליה אחרת, אם הם יצטרכו גם לענות לטלפונים – הם לא ייתנו שירות.

אייל סיסו: אנחנו רוצים לתת שירות ושירות מהיר.

גלעד קריב: ברור.

גלעד קריב: אני מבקש תשובה לגבי החירום.

אייל סיסו: אני נותן תשובה לגבי החירום.

אייל סיסו: ראשית, אני אומר שיש טלפון חירום בנציגות.

אייל סיסו: שנית, חדר מצב במשרד החוץ פועל 24/7, 365 ימים בשנה.

אייל סיסו: הפעלנו חפ"ק ספציפי לאירוע הזה שפועל מ-8:00 בבוקר עד 8:00 בערב.

אייל סיסו: אני יכול לתת את המספרים.

אייל סיסו: גם לשם אפשר להתקשר.

גלעד קריב: חדר המצב, עם כל הכבוד, הוא חדר המצב המרכזי של שירות החוץ הישראלי.

גלעד קריב: אני מבקש שבצורה מאוד מאוד ברורה, גם באתרים וכולי תימצא הדרך – ואנחנו נבקש לזה התייחסות מכם בהמשך השבוע - שיהיה מאוד ברור מה המנגנון למקרים הומניטריים דחופים שאינם מקבלים את המענה – יכול להיות מסיבות טובות - מהקונסוליה המקומית.

גלעד קריב: גם אם אלה מקרים בודדים, אדם לא צריך שתימנע ממנו הזכות להיפרד מקרוב על ערש דווי כדי שאחר כך יאשרו לו להגיע להלוויה.

גלעד קריב: יש סופי שבוע, חגים לאומיים בקונסוליות, לפעמים יש אתגרים אחרים, יש עומס, חייב להיות מוקד.

גלעד קריב: תגדירו מה הקריטריון.

גלעד קריב: אלה יכולים להיות מקרים הומניטריים שקשורים רק בחולי, באירועי מעגל חיים מסוגים מסוימים, אבל כתובת שבה אתה יודע שזר יכול להגיש בקשה - או אזרח ישראלי – שתקבל איזשהו מסלול טיפול מיוחד.

גלעד קריב: אתם תסננו ותראו.

גלעד קריב: אדם שפנה וזה לא מקרה הומניטרי דחוף, תודיעו לו ותאמרו לו שימתין לתשובה כי זה לא מקרה הומניטרי.

גלעד קריב: לזה אני מבקש לקבל תשובה שלכם.

יום טוב חי כלפון: היושב ראש, יש לי שאלה ספציפית.

יום טוב חי כלפון: האם עדיין קיים הכלל שמי שהגיש בקשה והיא לא התקבלה, לא יכול להגיש 14 ימים בקשה נוספת?

יום טוב חי כלפון: אני חייב לומר שזה כלל מאוד מאוד בעייתי.

יום טוב חי כלפון: יכול להיות שאנשים פספסו איזשהו מסמך ולכן הבקשה לא התקבלה או יכול להיות שטעו בקטגוריה.

יום טוב חי כלפון: אני יכול לספר על מקרה שקרה, מקרה שאני מכיר.

יום טוב חי כלפון: אימא של חייל בודד, בתקופה שהמדינה בה היא נמצאת היא עדיין לא אדומה, התבלבלה בקטגוריה ואז אמרו לה שבמשך 14 ימים היא לא יכולה להגיש בקשה חדשה.

גלעד קריב: נעשה את זה מאוד פשוט.

גלעד קריב: אנחנו מבקשים מכם תשובה גם בעניין הזה ביומיים הקרובים.

גלעד קריב: אנחנו מבקשים מכם להוריד את ההגבלה הזאת.

גלעד קריב: היא לא במקום והיא לא מתכתבת עם עקרונות חוקתיים.

גלעד קריב: הרחבתם את המדינות האדומות, אדם טעה, אין סיבה להעניש אותו אם הוא צריך להגיע לארץ.

גלעד קריב: תאתרו מטרידים סדרתיים וטפלו בהם.

גלעד קריב: אני לא פותח כאן דיון.

גלעד קריב: אני מבקש לקבל התייחסות

גלעד קריב: כם לבקשה שלנו כוועדה להוריד את העיקרון הזה שאנחנו לא מוצאים לו כל הצדקה ברמה הנורמטיבית אלא בדיוק להיפך.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה אדוני היושב ראש.

גלעד קריב: בבקשה.

גלעד קריב: אני מבקש לעבור לשאלות הבאות שלי ולקבל תשובות בין אם מתומר ובין ממשרד החוץ.

גלעד קריב: לא לגבי הכול אנחנו נקבל תשובות.

גלעד קריב: מר מוסקוביץ, בואו נדבר על המצב של ה-אומיקרון ולגבי המצב של ה-אומיקרון, אני לא יודע אם מדובר בשבועיים, שלושה, חודש.

גלעד קריב: נאמרו כאן כמה דברים ואני אבקש את ההתייחסות לנקודות הבאות.

גלעד קריב: אנחנו מדברים כרגע רק על המדינות האדומות ותכף נדבר על מצב אחר.

גלעד קריב: אמרנו כאן בוועדה שבעינינו אדם שמרכז חייו כדין הוא בישראל, כדין, אדם נמצא כאן, הוא סטודנט באוניברסיטה העברית, הוא באשרת סטודנט, מדינת ישראל אישרה לו להיות כאן כבר שלוש-ארבע שנים וללמוד לדוקטורט במדעי היהדות או בחקלאות.

גלעד קריב: בהינתן ההרחבה הדרמטית של המדינות האדומות, אנחנו לא במצב שיש שתי מדינות אדומות מהן מגיעים 250 אנשים בשבוע אלא אנחנו במצב אחר.

גלעד קריב: רוב העולם שנמצא בקשרי הגעה ויציאה עם ישראל, הוא היום מוגדר אדום.

גלעד קריב: אנחנו נבקש את ההתייחסות שלכם להגדרה שמי שמרכז חייו כדין במדינת ישראל, גם אם הוא מגיע ממדינה אדומה והוא עומד בהתוויות החיסון, יוכל להיכנס כי כרגע הקריטריון אומר שהוא צריך להיות בעל זיקה לישראלי, בן זוג או ילד.

גלעד קריב: דהיינו, אדם שהתרגשה עליו המדינה האדומה, לא יכול כרגע באופן אוטומטי לחזור ללמוד בארץ והוא מפסיד לימודים באוניברסיטה העברית.

גלעד קריב: הוא מחוס והוא עומד בהתוויות החיסון.

גלעד קריב: אני לא פותח דיון אלא אני אבקש לקבל את ההתייחסות שלכם בכתב.

גלעד קריב: אני אבקש משרת הפנים לאפשר לכל אדם שעומד בהתוויית החיסון ומרכז חייו בישראל כדין, ללא קשר לשאלה אם יש לו זיקה לישראלי, של בני זוג ושל הורות, שיינתן לו לחזור לישראל, למקום בו הוא מנהל את חייו.

תומר מוסקוביץ: אדוני, הערה טכנית.

תומר מוסקוביץ: אנחנו נקבל את זה בכתב כסיכום של הוועדה?

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: אנחנו נרשום את הדברים האלה.

גלעד קריב: נקודה שנייה.

גלעד קריב: אם כניסת זרים ממדינות אדומות שעומדים בהתוויית חיסון רלוונטית לכניסה לחתונת בנם או בתם, למה דווקא חתונה?

גלעד קריב: אם אפשרתם לזרים להיכנס לאירוע חיים משמעותי של קרוב משפחה שלהם כאן בארץ, הם עומדים בהתוויית החיסון, למה בהלוויה צריך אישור חריג ובחתונה זה אוטומטית?

תומר מוסקוביץ: אני אגיד לך למה.

תומר מוסקוביץ: זאת סיבה אחרת.

תומר מוסקוביץ: הלוויה בדרך כלל, אין לך אפשרות לעשות בידוד לפני ההלוויה.

תומר מוסקוביץ: חתונה, אנשים יודעים מראש ולכן הם באים שבוע לפני החתונה ונכנסים לבידוד ואחריו באים לרקוד בחתונה.

תומר מוסקוביץ: בהלוויה הוא צריך לבוא, ואנחנו מאפשרים לו לוותר על הבידוד במקרה של הלוויה.

גלעד קריב: הבנתי.

גלעד קריב: מכיוון שעסקינן כרגע באנשים שעומדים בהתווית החיסון, אני מבקש ששרת הפנים תבחן את האפשרות להרחיב את המעגל הזה, לא בצורה דרמטית, על עוד אירועי חיים.

גלעד קריב: אני גם מבקש שהזיקה לא תהיה רק של הורים לילדים אלא גם סבא וסבתא.

גלעד קריב: לגבי הבקשות החריגות המדינות האדומות, אנחנו עדיין ב-אומיקרון, אני מבקש בחינה שלכם של סוגיית הרשות להגעה להלוויה.

גלעד קריב: כרגע ההגדרה היא שהלוויה נערכת בישראל תאושר לאבלים מקרבה ראשונה ללא בני הזוג.

גלעד קריב: אם אנחנו נמצאים במצב שיש שתי מדינות אדומות בעולם, זה בסדר.

גלעד קריב: כלה לא יכולה להגיע להלוויית חמותה?

גלעד קריב: זה בלתי נתפס.

גלעד קריב: אני מבקש שתעסקו בסיפור של הרחבת החריג הזה.

גלעד קריב: כיצד לדעת

גלעד קריב: כם ניתן היום מענה לסוגיה של אנשים שמבקשים לבוא ולבקר את קרוביהם על ערש דווי?

גלעד קריב: אני כרגע מדבר על מדינות אדומות ו-אומיקרון ולא על הסיפור הרחב.

גלעד קריב: היום אזרח זר, סבתו על ערש דווי, אמו על ערש דווי, חותנתו על ערש דווי, חותנו על ערש דווי, מה קרה הפרוצדורה?

גלעד קריב: האם יש כרגע פרוצדורה לזה?

גלעד קריב: אם אני מבין נכון, בהקשר של ה-אומיקרון, של המדינות האדומות, אני לא מאתר חריג הומניטרי כללי.

גלעד קריב: יש רשימה מאוד מאוד מוקפדת של מקרים ותגובות.

גלעד קריב: אין שם חריג הומניטרי כזה.

גלעד קריב: אני אומר שזה בלתי מתקבל על הדעת.

עירית ויסבלום: בסוף נאמר שמקרים חריגים יופנו לקונסוליות כאשר מאתרים מקרה שלא עונה לקריטריונים אבל יש בו היבטים הומניטריים.

גלעד קריב: כל הסיטואציה הזאת היא חריגים.

עירית ויסבלום: הקריטריונים הם אלה החריגים שנכנסים.

עירית ויסבלום: אם אלה טעמים הומניטריים שלא נכנסים לקריטריונים, עליהם - - -

גלעד קריב: ברור לי.

גלעד קריב: אני מבקש שהנושא הזה של הגעה לקרוב משפחה מדרגה ראשונה או שנייה, שנמצא בחולי משמעותי, אני מבקש שזה יעלה מדרגה מהחריג הכללי לרשימת החריגים היותר מפורטת.

גלעד קריב: ממילא הכול כאן הוא בשיקול דעת.

גלעד קריב: אני מבקש שזה יהיה.

גלעד קריב: אני חושב שזה מתבקש.

גלעד קריב: אני מבקש שתביאו את זה לשרת הפנים.

גלעד קריב: כמו שהלכתם בכיוון היולדות, לכו גם כאן.

גלעד קריב: הדברים יצאו אליכם בכתב.

אורי מקלב: אתה לא רוצה להתייחס לנושא מרכז חייו של הגרעין המשפחתי?

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: אתה מתכוון ממדינה אדומה.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: ממדינה אדומה.

גלעד קריב: חבר הכנסת מקלב מבקש להוסיף להתייחסות שלכם וכאן אני חושב שחבר הכנסת מקלב יסכים אתי שבהקשר של המדינות האדומות וה-אומיקרון, זאת קרבה ראשונה.

גלעד קריב: אנחנו מדברים על סיטואציה בה אדם הוא אזרח זר, אין לו מעמד בישראל אבל יש לו משפחה מדרגה ראשונה כאן בישראל.

גלעד קריב: אני מניח שזאת סיטואציה יחסית נדירה אבל לפעמים היא קורית.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: היא לא נדירה.

גבי לסקי: למה נדירה?

גבי לסקי: יכולים להיות אלפי מקרים כאלה.

גלעד קריב: זה לא הורה שמבקש לבקר את בנו.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: בן זוג.

אורי מקלב: אלה שנמצאים זה אלה שאנחנו קוראים להם אבא של שבת.

אורי מקלב: יכול להיות שחלקם נכנסים ביום חמישי וחוזרים ביום ראשון.

גלעד קריב: אלה סיטואציות של משפחות שיש להן מעין עלייה מפוצלת.

גלעד קריב: המשפחה כבר עלתה לארץ, האבא עוד לא הסדיר את ענייניו, הוא מנצל את העובדה שישראל היא מקום מאוד נוח לתיירים יהודים, עבודתו היא בחוץ לארץ.

גלעד קריב: כרגע אנחנו לא קובעים מסמרות אלא מבקשים מכם לבחון.

קריאה: קרוב של אזרח.

גלעד קריב: זה לא קרוב.

גלעד קריב: זאת משפחה גרעינית.

עירית ויסבלום: משפחה גרעינית של אזרח ישראלי שנמצא כאן.

גלעד קריב: ממדינה אדומה.

קריאה: אבל של אזרח או של תושב?

קריאה: לא של כל אחד.

גלעד קריב: אזרח או תושב.

תומר מוסקוביץ: לא אשתו של הסטודנט.

תומר מוסקוביץ: אם יש פה את הסטודנט שלומד, אשתו תרצה לבוא – זה לא, או שכן, תחליטו אתם.

גלעד קריב: חברים, תבדקו.

אורי מקלב: הבעל הוא סטודנט והאישה נסעה להורים שלה והיא צריכה לחזור.

גלעד קריב: אז מרכז חייה בישראל.

גלעד קריב: זאת סיטואציה אחרת.

גלעד קריב: זה הקריטריון הראשון שאמרתי.

תומר מוסקוביץ: היא באשרה א/4 כך שאין לי בעיה.

גלעד קריב: חברים, כל מי שמרכז חייו בישראל צריך להיות מסוגל לחזור לישראל.

גלעד קריב: אנחנו לא עם מדינה אדומה אחת.

גלעד קריב: ארצות הבריתה היא מדינה אדומה, אז אנחנו אומרים לאלפי אנשים שלא יחזרו למרכז חייהם בישראל אלא אם אתם באשרה א/5?

אורי מקלב: יש כאן שני דברים.

אורי מקלב: או מרכז חייה של משפחתו הגרעינית הוא כאן או שהוא עצמו, מרכז חייו בחוץ לארץ והוא מגיע לכאן.

גלעד קריב: על זה דיברנו.

גלעד קריב: על הסיפור הזה של אנשים שמרכז חייהם, מרכז עבודתם ופרנסתם במקום אחר.

גלעד קריב: על זה אמרנו שיחזרו לבידוד.

גלעד קריב: זאת סוגיה שכבר התייחסנו אליה.

גלעד קריב: ברשותכם, אני מבקש לעבור מעבר לסוגיית ה-אומיקרון ולומר מה נקודת המוצא שלי.

גלעד קריב: גם אחרי שנצמצם את רשימת המדינות האדומות בעוד שלושה-ארבעה שבועות, עדיין זה לא שאתם באופן מיידי, או יש סיכוי ניכר שלא באופן מיידי, חוזרים לשמיים פתוחים ולמתווה התיירות.

גלעד קריב: יש סיכוי טוב שעוד נעבור כאן מצב שקודם כל מבטלים מדינות אדומות, אבל נשארים עם הגבלה על כניסת זרים לישראל.

גלעד קריב: זה תרחיש שצריך להתכונן אליו.

גלעד קריב: לכן בעיניי דברים שעלו כאן, שאפשר אולי להצדיק אותם על רקע ה-אומיקרון לעוד שבוע, שבועיים, שלושה - כבר מחכים כאן חודשים לפתרון – אבל צריך להתחיל לדבר על מה קורה שיורדים מהסיטואציה של מדינות אדומות.

גלעד קריב: כאן עלו כמה נקודות שצריך לחשוב עליהן.

גלעד קריב: עוד לפני הסוגיה הכללית של יהודים ולא יהודים, ותכף אני אציע לכם משהו בהקשר הזה.

גלעד קריב: יש כאן תופעה שדובר בה.

גלעד קריב: זה גם לא משנה מה היקפה כי אם היקפה קטן, קל לפתור אותה, ואם היקפה גדול - צריך לפתור אותה.

תומר מוסקוביץ: אם זה קטן, זה לא נורא, ואם זה גדול – זה מסוכן.

תומר מוסקוביץ: זה בסדר.

תומר מוסקוביץ: אני אתך.

גלעד קריב: נכון.

גלעד קריב: מה לעשות שהתפקיד שלנו בוועדה הוא לחשוב על האיזונים.

גלעד קריב: הממשלה מונעת תחלואה ואנחנו סומכים עליכם.

גלעד קריב: התפקיד שלנו הוא על האיזונים מהצד השני ולאתגר אתכם.

גלעד קריב: אם הייתי מומחה לרפואה, הייתי מאתגר אתכם בענייני הרפואה אבל אנחנו בוועדת חוקה מומחים להגנה על זכויות אדם.

גלעד קריב: לגבי הסוגיה שעלתה כאן לעניין בני זוג חסרי המעמד.

גלעד קריב: אני אבקש מכם התייחסות לעניין הזה.

גלעד קריב: הסוגיה הזאת בעבר זכתה לפתרון.

גלעד קריב: כרגע, לא משנה מה קרה בדרך, ה-אומיקרון וכולי, אין לה פתרון.

גלעד קריב: אני מבקש לשמוע מכם מה התכנית שלכם גם אם היא לא בשבוע–שבועיים הקרובים.

גלעד קריב: ברור לכם שאם ההגבלות של מדינות אדומות ממשיכות משום מה לאורך זמן, הסיפור הזה צריך לקבל פתרון בתוך תקופת ה-אומיקרון.

תומר מוסקוביץ: חד משמעית.

גלעד קריב: אדם שמוכיח זוגיות ובן הזוג מוכן להיכנס לבידוד, צריך לאפשר לו להיכנס.

גלעד קריב: צריך גם לאפשר לישראלי לצאת במסגרת החריג ההומניטרי.

גלעד קריב: זאת בדיוק ההרחבה של החריגים ההומניטריים.

גלעד קריב: אדם שמוכיח קשר זוגי משמעותי ואפשר להטיל את חובת ההוכחה על האדם היוצא.

גבי לסקי: כך זה היה.

גלעד קריב: נכון.

גלעד קריב: זה כבר היה.

עירית ויסבלום: זה לא שמחקנו את כל מה שהיה.

עירית ויסבלום: זה יחזור.

קריאה: תגלית נכנסו.

קריאה: נכון?

קריאה: ז\ה קצת יותר חשוב מתגלית.

גלעד קריב: גם תגלית חשובים.

גלעד קריב: מכובדיי, חבל על הדיון.

עירית ויסבלום: גם תגלית לא נכנסים ממדינה אדומה.

גלעד קריב: המטרה כאן היא לפתור את העניין.

גלעד קריב: אם התשובה של משרד הפנים, - כשתחזרו אלינו והיא על דעת שרת הפנים - היא שאת הסיפור הזה בשבועיים הקרובים בגל הזה של ההתמודדות עם ה-אומיקרון מחזיקים אבל הכוונה שלנו היא לשנות את המדיניות ויש כאן התחייבות – זה חשוב.

גלעד קריב: אני רק מוסיף לזה עוד דבר אחד.

גלעד קריב: אם ההגבלות בשל ה-אומיקרון תימשכנה מעבר לשבועיים-שלושה, ה-אומיקרון יפסיק להיות תירוץ טוב לעניין הזה ותצטרכו לפתור את זה תוך כדי תקופת ה-אומיקרון.

גלעד קריב: אני מבקש שתחזרו אלינו עם תשובה.

גלעד קריב: אמרה חברת הכנסת לסקי בצדק שכרגע אנחנו מבינים שההגבלה הזאת לא חלה רק על בני זוג לא רשומים ממדינות אדומות אלא היא חלק מסגירת השמיים הכללית לזרים.

גלעד קריב: אם הייתם באים ואומרים שאם בן הזוג מוכר אך לא רשום הוא ממדינה אדומה - בוא נחכה עוד שבועיים, אבל אם הוא לא ממדינה אדומה, אז מה הבעיה להכניס אותו עכשיו בכפוף לבידוד והוכחת הקשר?

גלעד קריב: אני לא קובע מסמרות כי בכל מקרה זאת לא סמכותנו אלא סמכות השרה.

גלעד קריב: אני מבקש התייחסות לסוגיה הזאת.

גלעד קריב: אני מאותת לחברותיי, ואתם ממילא מקבלים ומקבלות את האיתות הזה כי זה מה שאמרתם כרגע, שהסוגיה של בני זוג מוכחים אך לא רשומים צריכה להגיע לידי פתרון מהיר.

גלעד קריב: אנחנו מבקשים מכם התייחסות לסוגיה הזאת.

מיכל רפיד: אפשר שאלה?

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: אנחנו מאחרים לעוד דיון.

גלעד קריב: את מוזמנת להעביר לי שאלה ונעביר להם.

גלעד קריב: סליחה.

גלעד קריב: אנחנו מנסים לפתור את הסוגיה.

עירית ויסבלום: אני אציין למען הסדר הטוב שכאשר אנחנו כן מאפשרים לבני זוג להיכנס, גם מי שהוא לא נשוי או לא רשום, כן אפשרנו לידועים בציבור.

גבי לסקי: אני לא מדברת על ידועים בציבור.

גלעד קריב: אנחנו לא פותחים את הדיון מחדש.

גלעד קריב: ברור שהם לא מוכרים כרגע כידועים בציבור.

גבי לסקי: אם תכירו במי שלא בהליך מדורג כידוע בציבור, אז זה בסדר.

עירית ויסבלום: מי שלא בהליך המדורג, כבר נתנו.

גבי לסקי: נתתם בבג"ץ שלי אבל כרגע לא.

גלעד קריב: גבירותיי, הסיטואציה ברורה.

גלעד קריב: אנחנו מבקשים מהמדינה לחזור אלינו עם תשובה.

גלעד קריב: אני אבקש את התשובה במהלך השבוע הקרוב.

גלעד קריב: אני מבקש שתביאו את הדברים בפני השרה.

גלעד קריב: אני רק מאותת שאם מה שמטריד אתכם זה ה-אומיקרון, אז תעשו כבר עכשיו לאלתר את ההבחנה בין מדינה אדומה למדינה לא אדומה לעניין החזרת הנוהל שהיה.

גלעד קריב: אני אומר שוב שאם עוד שבועיים אנחנו רואים שהסיפור של המדינות האדומות לא משתנה, נצטרך שינוי מדיניות שלכם בעניין הזה.

גלעד קריב: יש לנו כאן את הסוגיה של אנשים שנמצאים בתהליכים מפוצלים של עלייה.

גלעד קריב: גם כאן אני לא רוצה לפתוח שוב את הדיון.

גלעד קריב: אני אומר שאנחנו נעסוק בזה בדיון הבא.

גלעד קריב: אני מבקש מחברי הכנסת שעוסקים בעניין, חברי הכנסת לשעבר, ארגוני העולים, לטייב את ההבנה שלנו בוועדה ואני פונה כאן לסוכנות היהודית אם הם בדיון, ואם לא – נפנה אליהם.

גלעד קריב: האם ניתן להגדיר בצורה יותר ברורה את המעמד הזה של שוקלי עלייה?

יום טוב חי כלפון: אדוני היושב ראש, יש מעמד כזה.

יום טוב חי כלפון: אשרה א/1.

יום טוב חי כלפון: הבעיה היא שהציבור לא מכיר את זה וזה דורש הרבה ניירת.

יום טוב חי כלפון: זה דורש לפתוח תיק עלייה, להביא כל מיני תעודות וכולי.

גלעד קריב: אני אומר שאני לא בטוח שכרגע אפשר למצות את הדיון.

גלעד קריב: אם הייתה כאן ועדת עלייה קליטה, טוב היה שהייתה עוסקת בזה.

גלעד קריב: אנחנו נעסוק בזה.

גלעד קריב: אני רק אומר שאת הסוגיה הזאת בואו נטייב וקודם כל בינינו נבין את הסיטואציה, נדבר עם שרת העלייה והקליטה ונראה.

גלעד קריב: בסופו של דבר צריך להבין שאנחנו באמת כרגע בסיטואציה.

גלעד קריב: עוד שנייה אנחנו מסיימים את הדיון הזה והולכים להטיל הגבלות עוד יותר חמורות על אזרחי ישראל.

גלעד קריב: הדברים חייבים להיות קצת בהלימה לדברים שקורים כאן בתוך הארץ.

גלעד קריב: בואו נטייב את סוגיית העולים וננסה לקדם אותה ביחד.

גלעד קריב: אם כן, את סוגיית העולים בפיצול, אנחנו רושמים לנו.

גלעד קריב: הנקודה האחרונה שאני מבקש כרגע להתייחס אליה ואני כבר אומר לכל המשתתפים הרבים שלא דיברו שאתם מוזמנים להעביר אלינו לוועדה מסמכים נקודתיים שאומרים שהנקודה הזו והזו לא קיבלה התייחסות בדיון הזה וצריך לפתור אותה.

גלעד קריב: אנחנו גם נעשה את העבודה בין הישיבות של הוועדות.

גלעד קריב: נקודה אחרונה איתה אני מסיים את הדיון בשלב הזה ואני אומר שוב שייקבע מהר מאוד דיון מעקב בנושא ואנחנו גם מבקשים לקבל תשובות על הבקשות שלנו מרשות האוכלוסין עד סוף השבוע.

גלעד קריב: לגבי הסיפור הזה של קבוצות והקשר עם יהדות העולם.

גלעד קריב: ברור לי שיש כרגע סיטואציה מיוחדת של אומיקרון ואני חושב שאם האמירה היא בואו נחכה שבועיים-שלושה, זה דבר שהוא סביר והוא הגיוני.

גלעד קריב: נצטרך לבדוק היכן אנחנו עומדים בעוד שבועיים-שלושה.

גלעד קריב: אבל להערכתי גם עוד שבועיים ושלושה, גם כשתורידו את המדינות האדומות, לא תפתחו את השמיים מיידית למתווה התיירות.

תומר מוסקוביץ: את התכניות נפתח.

גלעד קריב: אני מבקש שתעשו עבודת מטה עם משרד הבריאות וכולי כדי לראות האם בצד האמירה של התכניות מוגדרות עוד מספר קבוצות שבשלב הראשון צריך להכיר בהן.

גלעד קריב: אני אתן כמה דוגמאות וחלקן של הדוגמאות נוגעות ליהדות העולם אבל חלקן רחבות מיהדות העולם.

גלעד קריב: הנושא של משלחות מנהיגות ומשלחות סולידריות שמביאות באמת את מנהיגי ומנהיגות הקהילות היהודיות באמת נמצאים בקשר שוטף עם מדינת ישראל.

גלעד קריב: זה היה בעבר.

גלעד קריב: כל הנושא של התכניות החינוכיות שאתם אומרים שממילא קיים.

גלעד קריב: הנושא של קבוצות של אנשי ונשות דת מדתות אחרות.

גלעד קריב: אלה לא כמו כל קבוצה שעולה לרגל אלא למשל מסדר מסוים, כנסייה מסוימת, זרם דתי מסוים שמארגן קבוצה של אנשי ונשות דת.

תומר מוסקוביץ: נגיד הבאהים.

גלעד קריב: בסדר גמור.

גלעד קריב: חברים, זה רק מקדם את העניין.

גלעד קריב: אני רק מבקש שתהיה התייחסות למשהו שהוא יותר רחב מקבוצות של תכניות חינוכיות גם לקבוצות נוספות.

גלעד קריב: בשלב הבא אני כן מבקש שתעשו עבודת מטה האם אפשר להגדיר עוד מדרגת ביניים שבאה ואומרת שאזרח זר שיש לו קרוב משפחה במעגל מסוים בישראל, דינו לא כדין כל תייר שבין המשלחות והקבוצות לבין פתיחת השמיים לכל התיירים, בין אם מדובר באדם יהודי מהתפוצות ובין אם מדובר באדם לא יהודי.

גלעד קריב: יש הרבה מאוד אנשים שחיים באירופה שיש להם קרוב משפחה מדרגה ראשונה שהוא אזרח נוצרי בחיפה ובמעלות תרשיחא.

גלעד קריב: כאן זה לא קשור ליהדות.

גלעד קריב: אדם שיש לו קרוב משפחה בדרגה ראשונה או בדרגה שנייה – אח, אחות, הורה, אתם תגדירו – הוא כן יכול להיכנס בכפוף לבידוד ולהתוויות חיסון עוד לפני שפותחים את השמיים לכל התיירים מכל העולם.

גלעד קריב: אני אבקש את ההתייחסות שלכם לזה.

גלעד קריב: כרגע זה לא רלוונטי לרגע הזה בתוך אירוע ה-אומיקרון.

אורי מקלב: לפני שאתה מסיים, נמצא כאן נחמיה מלינוביץ.

גלעד קריב: אתה יודע כמה אנשים נמצאים כאן והם לא דיברו?

אורי מקלב: הוא מייצג עשרות אלפי משפחות.

גלעד קריב: בסדר.

גלעד קריב: אדוני, דקה ולאחר מכן שתי דקות לנציג ועד העובדים של משרד החוץ.

גלעד קריב: אנחנו תמיד בחדר הזה מכבדים נציגי ועדי עובדים ואיגודי עובדים, לפחות בקדנציה הזאת.

גלעד קריב: לא יודע מה היה קודם לכן ולא יודע מה יהיה בעתיד.

גלעד קריב: כאן, כרגע, מכבדים מאוד איגודי עובדים.

נחמיה מלינוביץ: אני מייצג קבוצה של כ-30 אלף סטודנטים וסטודנטיות שנמצאים וגרים בארץ וכאן מרכז חייהם.

נחמיה מלינוביץ: המצב כרגע הוא שיש לי קשר עם המנכ"ל ועם אמנון ותוך 24 שעות הוא עונה ועוזר לנו באופן פרטני אבל למה זה לא נמצא באתר?

נחמיה מלינוביץ: מי שמרכז חייו בארץ עכשיו ויוצא, אמנון אמר לי – ואמנון והצוות שלו, עוזי ועוד אנשים, באמת עובדים 24/7 – שאם הוא רוצה לחזור, שיפנה אליו.

נחמיה מלינוביץ: למה זה צריך להיות כך כשיש לנו 30 אלף משפחות שגרות כאן?

נחמיה מלינוביץ: אני מקבל עשרות ומאות פניות ביום ואני צריך לפנות לאמנון והוא עוזר.

נחמיה מלינוביץ: הוא באמת עוזר 24 שעות ביום.

גלעד קריב: באיזו אשרה נמצאים האנשים האלה?

נחמיה מלינוביץ: א/2 ו–א/4.

גלעד קריב: ביקשנו את ההתייחסות שלהם.

אמנון שמואלי: עזרנו גם בהבאתם וכרגע לא מאפשרים לאזרחים ישראלים לצאת.

אמנון שמואלי: אם זר יוצא, הוא צריך באותם קריטריונים שקבענו לישראלים.

אמנון שמואלי: אנחנו לא מפלים לטובה את הזרים.

גלעד קריב: כבר נגענו בנקודה הזאת.

גלעד קריב: הציפייה שלנו שכל אדם שמרכז חייו בישראל יוכל לחזור למדינת ישראל בכפוף לכללי הבידוד וכולי.

גלעד קריב: נבקש את ההתייחסות שלכם.

גבי לסקי: האבסורד הוא שישראלי צריך להגיש בקשה כדי לצאת.

גבי לסקי: הזר לא צריך.

גלעד קריב: הבעיה היא שברגע הזה קשה לאחוז במקל בשני קצותיו.

גלעד קריב: מצד אחד אתה אומר שהוא רוצה לצאת, אז נותנים לו לצאת בלי שום סייג, ואז, כשהוא רוצה לחזור, שגם יחזור בלי סייג.

נחמיה מלינוביץ: לא.

נחמיה מלינוביץ: מה פתאום?

נחמיה מלינוביץ: אותן סיבות כמו ישראלי.

גבי לסקי: אבל ישראלי צריך אישור כדי לצאת.

נחמיה מלינוביץ: זו הבעיה.

נחמיה מלינוביץ: אין אישורים ולכן אני צריך לפנות לאמנון שנותן לי.

נחמיה מלינוביץ: אני שולח לו מסמכים להלוויה, לחתונה וכולי.

גלעד קריב: מכובדיי, אני מבקש, לא נפתור כאן את הכול כרגע.

גלעד קריב: יש כאן איזשהו מלכוד שצריך לחשוב עליו.

גלעד קריב: מצד אחד אנחנו לא רוצים למנוע מאזרח זר לצאת את הארץ למולדתו.

גלעד קריב: מצד שני אי אפשר שכאשר האזרח הישראלי רוצה לצאת לאותו מקום, יש ועדת חריגים ולשר אין ועדת חריגים, אבל בחזרתו הזר מבקש שננהג בו כבאזרח ישראלי.

גלעד קריב: צריכה להיות הגבלה בשני הצדדים.

גלעד קריב: אם הזר שנמצא כאן באשרת סטודנט, כאן זה מרכז חייו, מקבל על עצמו שיציאתו צריכה להיות על פי החריגים של האזרח הישראלי, אז חזרתו לארץ צריכה להיות כמו של האזרח הישראלי.

גלעד קריב: אני מבקש שתפתרו את העניין הזה.

גלעד קריב: הרי אפשר לפתור את זה בדיוק על ידי אותו מנגנון.

עירית ויסבלום: אבל התקנות לא מאפשרות לנו להעביר אותו ועדת חריגים.

גלעד קריב: תקנות תמיד ברות שינוי.

גלעד קריב: אני אתן לך פתרון פשוט.

גלעד קריב: אזרח זר שהוא סטודנט כאן והוא רוצה לנסוע עכשיו לבקר את משפחתו והוא לא עומד בחריגים, שיחתום על התחייבות שהו אלא חוזר לישראל 90 ימים.

גלעד קריב: אבל אזרח זר שיושב כאן כסטודנט ויש לו הצדקה כרגע לצאת לחוץ לארץ, לא לחופשת סקי בקולורדו, כשיש את אותו חריג שהיה מאפשר לאזרח ישראלי לצאת - הומניטרי, אירוע מעגל חיים, תעסוקה - אז הוא צריך לחזור לכאן כמו אזרח ישראלי.

גלעד קריב: פתרונות אפשר למצוא.

גלעד קריב: העיקרון ברור.

גלעד קריב: תביאו בבקשה פתרון לעניין.

גלעד קריב: אחרון הדוברים בדיון הזה, יעקב לבנה, נציג ועד עובדי משרד החוץ.

גלעד קריב: תציג את עצמך ואנא, בבקשה, בתמצית של התמצית.

יעקב לבנה: אדוני היושב ראש, תודה רבה.

יעקב לבנה: כאמור אני ממשרד החוץ.

יעקב לבנה: אני מדבר כאן בשם כל עובדי המשרד שכפי שנאמר בצדק באמת עושים עבודת קודש גם בימים כתיקונם וגם בימי הקורונה אבל לצערי הרב מדינת ישראל באיזשהו שלב שכחה אותם.

יעקב לבנה: על כן חלק גדול מהדברים, חלק גדול מהמנגנונים שהוועדה הנכבדת הזאת דיברה עליהם, אני חושש שפשוט לא יוכלו להתממש בקצב הזה כיוון שאנחנו נמצאים בכניסה למשבר גדול מאוד במשרד החוץ ועל זה באנו להתריע.

יעקב לבנה: מה שקרה ומה שקורה עכשיו זה שמדינת ישראל מפקירה את עובדי משרד החוץ, מפקירה את משפחות עובדי משרד החוץ שהמצב שלהם בזמן הקורונה, גם בארץ וגם בחוץ לארץ, רק הולך ונעשה יותר גרוע.

יעקב לבנה: כבוד היושב ראש דיבר על הצורך בקו אדום, אני אומר שעברנו את כל הקווים האדומים, את כל הגבולות האדומים ביחס של מדינת ישראל לעובדי משרד החוץ.

יעקב לבנה: אני רוצה להזכיר רק בהקשר של הקורונה שאנחנו חילצנו אלפי ישראלים מכל העולם אבל מדינת ישראל הזניחה אותנו, מדינת ישראל השאירה אותנו בחוץ והמצב הזה לא יכול להימשך.

יעקב לבנה: לצערי אנחנו עלולים להגיע למצב שנאלץ לומר לאזרחי מדינת ישראל, נאלץ לומר לוועדה הנכבדה הזאת אל תבנו עלינו מכיוון אנחנו לא נוכל יותר לסייע לאזרחי מדינת ישראל, לא בחירום ולא בשגרה, בצורה המסורה כפי שעשינו עד היום.

יעקב לבנה: אנחנו מאוד מאוד לא רוצים להגיע למצב הזה ולכן אנחנו קוראים לשר החוץ יאיר לפיד להתערב, להפשיל את השרוולים, לפתור את המשבר הזה ואנחנו גם נשמח כמובן שחברי הכנסת וכבוד היושב ראש יחזרו לנושא הזה ויבדקו האם הוא נפתר או לא מכיוון שאחרת חלק גדול מהדברים שדוברו כאן פשוט לצערי לא יוכלו לקרות.

יעקב לבנה: מחובתנו לומר את הדברים האלה מראש.

יום טוב חי כלפון: האם זה כבר קורה?

יום טוב חי כלפון: אתם כבר בסוג של שביתה?

יעקב לבנה: אני אומר בתמצות כי אני מבין שהזמן קצר.

יעקב לבנה: אנחנו נמצאים אחרי הרבה מאוד התראות, אחרי חודשים וחודשים של התראות ובקשות - אני כמעט אומר תחינות – לקיים משא ומתן איתנו על מנת לפתור את המשבר ולהימנע ממנו.

יעקב לבנה: נאלצנו לפנות להסתדרות ולהכריז על סכסוך עבודה.

יעקב לבנה: לפני קרוב לחודש הוכרז כחוק סכסוך עבודה.

יעקב לבנה: מאז אף אחד לא דיבר אתנו.

יעקב לבנה: אתם יודעים שיש שבועיים של צינון אבל גם הצינון עבר.

יעקב לבנה: אנחנו באמת – זו הסיבה בגללה הגעתי לכאן היום כבוד היושב ראש – לא רוצים להגיע למקום הזה שנאלץ לפגוע חלילה באזרחי ישראל בשום מצב ובוודאי לא במצב בו המדינה נמצאת היום, אבל יש לנו אחריות לשירות החוץ הישראלי, יש לנו אחריות כבדה למשפחות של העובדים שלנו ואנחנו מאוד מבקשים שהדברים האלה ייפתרו.

יעקב לבנה: תודה רבה.

גלעד קריב: מכובדיי, שמענו את הדברים והם נרשמו בפרוטוקול.

גלעד קריב: אני אומר שוב שהוועדה הזאת תמיד פתוחה בפני נציגי עובדים ועובדות.

גלעד קריב: זה חלק ממארג הזכויות החוקתיות, זכות ההתאגדות ועוד זכויות רבות אחרות.

גלעד קריב: חשוב לומר שזאת לא הוועדה שעוסקת בשירות החוץ של מדינת ישראל.

גלעד קריב: אנחנו כרגע עוסקים בזווית מאוד מסוימת ואני מאוד מאוד מקווה שהדברים כן יגיעו לפתרונם.

גלעד קריב: אני בטוח שדברים שנאמרו כאן, נשמעים מחוץ לחדר הוועדה.

גלעד קריב: תודה על הגעתך לכאן.

גלעד קריב: זאת באמת הזדמנות להודות לכל אנשי שירות החוץ, אלה שנמצאים במטה בירושלים ואלה שפרוסים בכל רחבי העולם.

גלעד קריב: תודה לאנשי רשות האוכלוסין.

גלעד קריב: חבריי, אנחנו מסכמים את הדיון.

גלעד קריב: אנחנו נוציא היום או מחר פנייה מהוועדה.

גלעד קריב: אני מבקש שנקבל במהלך השבוע התייחסות ממשרד הפנים לסוגיות שהעלינו.

גלעד קריב: אם צריך לבוא בדין ודברים, נעשה את זה גם אל מול שרת הפנים.

גלעד קריב: ברור שאנחנו בעיצומו של אירוע שמשבש רגע את התכניות המקוריות.

גלעד קריב: זה ברור ואף אחד לא גס לבו בנושא ה-אומיקרון.

גלעד קריב: אני מבקש כאן פעולה דו שלבית.

גלעד קריב: ראשית, התמודדות עם כמה דברים שהעלינו כאן

גלעד קריב: שעדיין רלוונטיים לסיטואציה הזאת של מדינות אדומות ו-אומיקרון, ושנית, התחלת היערכות שלנו לרגע שבו הרשימה מצטמצמת.

גלעד קריב: העלינו כאן את כל הנקודות.

גלעד קריב: אם יש עוד נקודות, בעוד שבועיים יש לנו עוד דיון מעקב בנושא הזה.

גלעד קריב: תודה לכולם.

גלעד קריב: בשעה 16:30 אנחנו חוזרים לדיון בנושא תקנות התו הירוק.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: הדיון נעול.