הוועדה המיוחדת לעניין הקרן לאזרחי ישראל, כנסת 24, פרוטוקול מספר 12, 2022-01-03 12:00

מוסי רז: שלום לכולם, היום יום שני ה-3 בינואר 2022.

מוסי רז: שמעון, מה התאריך העברי?

שמעון מלכה: א' בשבט התשפ"ב.

מוסי רז: נכון, שכחתי שיש בלגן בכותל, א' בשבט.

מוסי רז: אני פותח את ישיבת הוועדה.

מוסי רז: רצינו לדון בשאלה האם יש לחדש את הזיכיון בים המלח.

מוסי רז: לא פחות משאלה זאת יש לשאול גם מהם תנאי החידוש.

מוסי רז: הזיכיון בים המלח קיים עוד לפני קום המדינה וישנו זיכיון מקביל בירדן.

מוסי רז: יש בים אוצרות רבים שניתן להשתמש בהם ומשתמשים בהם להפקת רווח כלכלי.

מוסי רז: הדיון לא יישמע כמו השאלה: "האם להוציא את הגז מהים, כן או לא?" כי גם את הגז הוציאו, אבל קודם כל מה המדינה מרוויחה מזה שהיא מאפשרת להשתמש במשאב הטבע הזה על מנת להפיק ממנו רווחים כלכליים.

מוסי רז: שנית, מה המדינה מרוויחה מהצורה שבה היא מפרסמת את המכרז, וכבר אני אגיד את דעתי ואשמח לשמוע דעות אחרות – עוד לפני הדיון יש לי דעה אבל אני אשמח לחדד אותה בהמשך.

מוסי רז: בכוונה אנחנו מקיימים את הדיון הזה שנים רבות לפני חידוש המכרז.

מוסי רז: נכחתי בוועדה שהתכנסה שתי קומות מעלינו שבאו ואמרו: "מה אתם רוצים, עכשיו זה הרגע האחרון".

מוסי רז: אגב, לגבי אותה חברה בדיוק, לגבי זיכיון דומה מאוד.

מוסי רז: – "מה אתם רוצים, עכשיו הרגע האחרון?

מוסי רז: " ובאמת, נכון אם ננהל דיון כזה עוד שמונה שנים, בצדק יגידו לנו: "מה אתם רוצים, זה הרגע האחרון".

מוסי רז: עכשיו אנחנו עושים את זה שנים מראש ואני חושב שהמדינה צריכה להיערך ולהחליט מה היא רוצה מהחברה הזוכה.

מוסי רז: אני חושב שהמדינה צריכה להגדיר לעצמה מספר יעדים, אני מקווה שיהיו כמה חברות שיתמודדו על מימוש היעדים הללו.

מוסי רז: ברור שיש חברה אחת עם יתרון שעשתה דברים טובים ועשתה דברים רעים – ככה זה כשאתה קיים הרבה שנים – אבל אני חושב שלכל הצדדים עדיף שתהיה יותר מחברה אחת שתתמודד.

מוסי רז: היעדים שצריכה המדינה להבטיח לעצמה: 1.

מוסי רז: הכנסה, אם בצורת תגמולים, אם בצורת מס יתר.

מוסי רז: בשום מקום לא כתוב שזה חייב להיות כקביעת ועדת ששינסקי, בשום מקום לא כתוב שזה המינימום המקובל בחוק לגבי התגמולים.

מוסי רז: יכול להיות שאפשר להציע יותר מזה ואולי יש אפילו מקום למס חברות מיוחד, אני לא חושב שזה בלתי-אפשרי.

מוסי רז: אני חושב שהחברות יכולות להתמודד בתחום הזה – כמה היה - - - ממה שהן מרוויחות.

מוסי רז: בעיני זה אחד הקריטריונים המרכזיים במכרז מסוג זה.

מוסי רז: 2.

מוסי רז: השפעה על הסביבה: כמובן שהחברה שתזכה תוכל להשתמש במשאבים הנמצאים בים, אבל השפעה על הסביבה צריכה להיבחן במכרז שכזה.

מוסי רז: האם החברה יודעת לעשות את זה בתנאים של המכרז אז עם אפס פליטות או שתהיינה פליטות.

מוסי רז: מאיפה החברה תצרוך את האנרגיה שלה?

מוסי רז: אני חושב שזו חייבת להיות סוגיה משמעותית במכרז הזה.

מוסי רז: לא יכול להיות רק מכרז של מי נותן לי עוד שקל.

מוסי רז: 3.

מוסי רז: סוגיית השימוש במים: אני לא חושב שאפשרי שהחברה הזוכה לא תשלם עבור המים שהיא משתמשת בהם, גם המים שהיא צורכת וגם המים שהיא מחזירה, יש קונץ כזה של "מים בשכירות", אבל לא יכול להיות שהחברה הזוכה לא תשלם עבור המים שהיא משתמשת בהם.

מוסי רז: 4.

מוסי רז: גיוון תעסוקתי: נכנס חבר הכנסת אבו-שחאדה שאני מניח שהוא היה מעלה את זה.

מוסי רז: כמה אנשים עם מוגבלות תעסיק החברה הזוכה, כמה נשים, כמה ערבים, כמה חרדים.

מוסי רז: בעיני, ארבעת הדברים הללו חייבים להיות חלק מהמכרז שהאוצר יצטרך לפרסם, גם כתנאי בסיס מינימליים שבלעדיהם אף חברה לא זוכה, וגם בתחרות בין החברות.

מוסי רז: אשמח לשמוע את הסקירה של מיכאל ריטוב מאגף הכלכלנית הראשית במשרד האוצר.

מיכאל ביטון: שלום לכולם, לפני מספר שנים פעל צוות בנושא הזה בדיוק.

מיכאל ביטון: אסקור את פעילות הצוות ומה כתוב בדוח שהצוות הפיק.

מיכאל ביטון: הצוות הוקם לאור המלצה שהופיעה בדוח ועדת ששינסקי השנייה שעסקה במיסוי משאבי הטבע, הדוח העיר שלאור אי-הוודאות שמייצרת תום תקופת הזכאות (ב-2030) ראוי להתחיל לחשוב על הדברים כמה שיותר מוקדם.

מיכאל ביטון: לאור המלצה זו הוקם צוות בין-משרדי בראשות הכלכלן הראשי דאז, יואל נווה, שבו היו חברים משרדי הכלכלה, איכות הסביבה והאנרגיה.

מיכאל ביטון: הצוות הגיש את הדוח הסופי שלו בינואר 2019.

מיכאל ביטון: - - - נדרשות, זו הייתה - - - של הצוות לקראת תום תקופת הזיכיון.

מיכאל ביטון: הדוח של הצוות כלל כמה המלצות שחלקן מתייחסות ישירות למה שאמרת, נושאים אחרים לא טופלו על ידי הצוות.

מיכאל ביטון: ההמלצה הראשונה היא שהזכות להפיק משאבים מים המלח לאחר 2030 תוצע במכרז.

מיכאל ביטון: זו הדרך הנכונה להשיא הכנסות מדינה ומדובר גם בדרך ראויה מהבחינה הציבורית.

מוסי רז: סליחה, המסקנות של הצוות המתואר מחייבות?

מיכאל ביטון: הדוח הוגש למשה כחלון, שר האוצר דאז, לאחר מכן התחילו מערכות בחירות ולאחר מכן קורונה.

מיכאל ביטון: לאחרונה - - - מתנהל עכשיו תהליך פנימי במשרד בנושא הזה.

מוסי רז: בסדר גמור.

שרון רופא אופיר: מהו התהליך הפנימי שדיברת עליו, אתם דנים מחדש בדוח?

מיכאל ביטון: מיד אציג את מסקנות הדוח, יש סדרה שלמה של מסקנות - - -

שרון רופא אופיר: אני מצטרפת לשאלת היושב-ראש עוד לפני שאתה מציג את המסקנות.

שרון רופא אופיר: האם הדוח שהוגש ב-2019 יישאר כמו שהוא או שהוא נפתח לדיון?

מיכאל ביטון: מתקיימת עבודת מטה על מנת לבחון איך מתקדמים בנושא הזה.

מיכאל ביטון: אני לא חושב שהוא נפתח מחדש אבל התחלפו אנשים וחוזרים לחומר ורואים איך ממשיכים.

סמי אבו שחאדה: - - - אני פשוט לא מכיר אופציות משפטיות אחרות.

סמי אבו שחאדה: אם זה מכרז - - - מה יכול להיות אם לא מכרז?

מיכאל ביטון: מכרז זו המלצה חד-משמעית.

סמי אבו שחאדה: - - -

מיכאל ביטון: בתיאוריה היה אפשר להאריך את הזיכיון אבל לא מדובר על הארכת הזיכיון.

שרון רופא אופיר: ברשותך, אתעכב על השאלה שלי, לא סתם.

שרון רופא אופיר: אתה הולך להציג לנו מסקנות של דוח שהוגש ב-2019.

שרון רופא אופיר: כרגע יש עבודת מטה בנושא, יכול להיות שעוד חודש תציג לנו מסקנות אחרות.

שרון רופא אופיר: אני שואלת שוב: האם הדוח שהוגש ב-2019 הוא הדוח המחייב?

מיכאל ביטון: חלפו שנתיים - - -

שרון רופא אופיר: אתה מבין, אדוני היושב-ראש?

מיכאל ביטון: - - -

מוסי רז: אני מבין, לכן שאלתי, ואני מבין שזה לא מחייב כי יש שר אוצר שיכול לא לקבל את מסקנות הוועדה ויכול לקבל את מסקנות הוועדה.

מוסי רז: זה מונח על שולחנו.

מיכאל ביטון: בדיוק כך.

מיכאל ביטון: ההמלצה העיקרית היא שהזכות להפקת משאבים תוקצה באמצעות מכרז.

מיכאל ביטון: טרם היציאה למכרז יש לכתוב מחדש את התנאים של הזיכיון.

מיכאל ביטון: הזיכיון הקיים נכתב בשנות ה-60 של המאה הקודמת, הוא עבר עוד התאמות מאז אבל מתבסס על הגרסה המקורית שאינה מתאימה לסטנדרט היום (מיד אתן דוגמאות לכך).

מיכאל ביטון: יש לכתוב את הזיכיון מחדש – בהיבטים של חקיקה, הגנת סביבה וכל מיני נושאים אחרים.

מיכאל ביטון: מקריאה של הזיכיון הנוכחי אפשר להבין אחרי שתי דקות שהוא לא רלוונטי לעולם של 2022.

שרון רופא אופיר: מן הסתם.

מיכאל ביטון: על מנת להבטיח שהציבור יקבל את הערך הראוי והאמיתי של המשאב יש צורך לקבוע, טרם היציאה למכרז, מחיר מינימום.

מיכאל ביטון: ולמקרה שלא תיווצר תחרות מספקת – היושב-ראש ציין את הצורך בהתמודדות של כמה שיותר חברות אבל לפעמים יש דברים שלא עובדים – הדוח ממליץ לבנות אופציה ממשלתית להפקת המשאבים למקרה שהמכרז לא ישיג את הערך הראוי.

שרון רופא אופיר: שזו תהיה חברה ממשלתית.

מיכאל ביטון: ההמלצה היא שזו תהיה חברה פרטית, אבל אנחנו מבינים שמדובר במשאב ציבורי בעל ערך רב ואיננו רוצים לקחת סיכון שניאלץ לתת אותו בלי לקבל את התמורה הראויה, ולכן יש המלצה להיערך גם לאופציה ממשלתית, לא מלכתחילה אלא כאופציה חילופית.

סמי אבו שחאדה: הצוות שעבד על הדוח חשב גם על השטח שהחברה יושבת עליו?

מיכאל ביטון: בהחלט.

מיכאל ביטון: אחת ההמלצות הספציפיות במסגרת כתיבת זיכיון חדש היא בחינה מחודשת של השטח.

מיכאל ביטון: זה נושא שהודגש והוא חשוב כדי שהזיכיון יהיה בשטח רלוונטי להפקה ולא דברים היסטוריים שאולי פחות רלוונטיים.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, יש פה משהו קצת בעייתי.

סמי אבו שחאדה: ישב הצוות המכובד וכתב את מסקנותיו.

סמי אבו שחאדה: המסקנות הן שצריך לבחון מחדש.

מוסי רז: אבל לא שמענו את המסקנות.

מיכאל ביטון: הזיכיון הנוכחי הוא עד 2030.

מיכאל ביטון: אנחנו מצדדים בתכנון מוקדם, הדוח היה צעד ראשון בתהליך.

מיכאל ביטון: אמירה נוספת של הדוח היא שראוי לבחון האם כדאי לבחון הקדמת סוף תקופת הזיכיון הנוכחי לאור הסיטואציה הלא טובה של חוסר ודאות לגבי ההמשך.

מיכאל ביטון: בעלת הזיכיון היום היא חברת כימיקלים לישראל, זה נתון, וכל צעד של הקדמה יחייב הסדר מולם ולכן אחת ההמלצות היא לבחון האם יש אפשרות שכזו.

שרון רופא אופיר: אתה יודע כמה כסף מדינת ישראל תצטרך לתת לכי"ל כשהם יצאו?

מיכאל ביטון: ב-2030 נגמר הזיכיון, - - שאולי - - -

שרון רופא אופיר: - - - פער - - - הרי הנכסים חוזרים - - - אם אני לא טועה ואז צריכים לתת - - -

יובל רז: על פי שווי הנכנסים.

שרון רופא אופיר: אז מה הסכום?

יובל רז: אני יובל רז, סגן החשב הכללי, אין לי את המספר הזה, נעשתה עבודה אבל צריך לתקף אותה ולוודא את דרך החישוב.

יובל רז: כמו שמיכאל אמר - - -

סמי אבו שחאדה: - - - מספר כללי רחוק מאוד מהמציאות.

שרון רופא אופיר: כן, זה מעניין, כמה יצטרכו לשלם.

יובל רז: אני מציע שלא.

סמי אבו שחאדה: מדובר במיליארדים, בעשרות מיליארדים, כמה ספרות?

שרון רופא אופיר: הם לא יודעים.

יובל רז: אני לא יודע ואני לא רוצה סתם לזרוק מספר.

סמי אבו שחאדה: בין מה למה?

יובל רז: לא, לא, אני ממש לא רוצה סתם לזרוק מספר.

מוסי רז: נשמע קודם את מסקנות הצוות.

מיכאל ביטון: סקרתי את ההמלצות העקרוניות.

מיכאל ביטון: במישור הפרקטי יותר הוצע שהנושא יקודם על ידי מספר צוותי משנה בהובלת החשב הכללי שיעסקו בכלל הנושאים שהזכרתי.

מיכאל ביטון: אני חושב שברמת, אתייחס ספציפית למה שאמרת, במסגרת כתיבת הדוח עלה צורך ביצירת תמריץ להתייעלות בשימוש במים.

מוסי רז: שלושת הנושאים האחרים שהזכרתי לא עלו?

מוסי רז: דיברתי על שאלת ההכנסות, שאלת הסביבה בהקשר של פליטות, שאלת הגיוון התעסוקתי.

מוסי רז: לגבי הנושא הרביעי – צריכת המים – אמרת שנתנו על זה את הדעת אבל לא אמרת מהן המסקנות.

מיכאל ביטון: לעניין המיסוי וההכנסות – לא.

מיכאל ביטון: הצוות פעל לא המון שנים אחרי שיושמו בחקיקה המלצות ששינסקי 2.

מיכאל ביטון: הגישה הייתה שבאותו זמן לא נכון לפתוח משהו שרק הוכרע לא מזמן.

מוסי רז: ששינסקי 2 נכון לעכשיו זה אפס או עשרה מיליון דולר בכמה שנים – שזה אומר אפס.

מיכאל ביטון: אחד הדברים שיש לעשות הוא להגדיר איך יתבצע המכרז.

מיכאל ביטון: פה כל האופציות פתוחות כולל, אם זו תהיה המסקנה, שזה יהיה הדבר האופטימלי, שהמכרז יהיה בין היתר רק על תמלוגים או משהו כזה.

מיכאל ביטון: זה לא נידון במסגרת - - - הצוות צריך להגדיר מה הצורה האופטימלית.

מיכאל ביטון: ברור שהתפיסה הבסיסית של הצוות היא שיש משאב ציבור שצריך לשאוף ולהגדיל את הכנסות הציבור ממנו מבלי לפגוע בתמריצים לפתח את המשאב.

סמי אבו שחאדה: אדוני, אני רוצה לשאול לגבי המשאב עצמו.

סמי אבו שחאדה: אנחנו עשינו שם סיור והחברה גילתה עוד משאבים.

סמי אבו שחאדה: אני לא יודע אם זה היה רלוונטי בשנות ה-60.

סמי אבו שחאדה: כוונתי למשאבים של ייצור חשמל, השקעות בשטח, אבנים טובות, מים מהבארות ועוד.

סמי אבו שחאדה: כל זה ייבדק מחדש?

סמי אבו שחאדה: זה שהחברה מייצרת חשמל – מצוין.

סמי אבו שחאדה: זה ייבדק?

סמי אבו שחאדה: יש לחברה הזוכה 150,000 דונמים להקים עליהם מדינה משלה או שאנחנו צריכים להחליט מהם גבולות הגזרה של הזכיין.

סמי אבו שחאדה: בדקנו את זה?

יובל רז: אני מברך את הוועדה על זה שיש דיון לא חודש לפני תום תקופת הזיכיון אלא עשור.

יובל רז: מדובר בזיכיון שמצריך היערכות מורכבת לקראת תום התקופה.

יובל רז: כמו שהוועדה המליצה וזה גם דגל בחשב הכללי, נכסי המדינה אמורים להיות מסורים על ידי מכרז ולא במחשכים.

יובל רז: הכיוון הוא מכרז פומבי שיפורסם בעתיד.

יובל רז: במסגרת הליכי המכרז יוגדרו, כפי שהומלץ במסגרת דוח נווה, מהם גבולות שטח הזיכיון, במה מותר לחברה לעסוק, מה - - - שהחברה משלמת.

יובל רז: נכון שדוח נווה היה שנה או שנתיים אחרי דוח ששינסקי - - - אבל יכול להיות שיש לחשוב על העלאה של זה או שינוי של זה.

יובל רז: אני מזכיר שבמסגרת ששינסקי התמלוגים של מפעלי ים המלח ירדו בחקיקה מ-10% ל-5% לגבי חלקם לפחות.

מוסי רז: בצד אחד המדינה הפסידה את התמלוגים ובצד השני היא לא מקבלת כלום מששנסקי.

יובל רז: איני יודע אם היא לא מקבלת כלום.

מוסי רז: הוא יהיה עוד מעט בזום.

מוסי רז: זו לא אמירה נגדו, זה משהו נגד התוצאות.

מוסי רז: יכול להיות גם שבשנה הבאה הכול ישתנה.

מוסי רז: אנחנו מדברים נכון לרגע זה.

יובל רז: הבית הזה קבע מה החלק הנכון שעל המדינה לקבל ממשאבי הטבע שלה, לרבות אשלג ומשאבים שמפעלי ים המלח כורים ומנצלים בים המלח.

יובל רז: כל זה אמור להינתן במסגרת המכרז.

יובל רז: המכרז אינו פשוט, יש המון סוגיות לדיון, מר ריטוב פרש בפניכם את חלקן.

יובל רז: יש גם את סוגיית זכות הסירוב שקיימת בשטר הזיכיון הנוכחי, ועוד כל מיני סוגיות שסביבן נעשית עבודת מטה במשרד האוצר ועם שאר השותפים הרלוונטיים בממשלה ומחוצה לה כדי שנגיע מוכנים לסוף תקופת הזיכיון ולא ניזכר בדקה האחרונה.

מוסי רז: אתם רוצים להוסיף, משרד האוצר?

מוסי רז: לא.

מוסי רז: ניר ונגר, ראש המועצה האזורית תמר, בבקשה.

ניר ונגר: שלום לכולם, אני מברך על קיום הישיבה החשובה.

ניר ונגר: אתחיל באמירה שהשאלה היא לא מה המדינה מקבלת מהחברה אלא מה עושים עם זה.

ניר ונגר: נושא ראשון: באזור שלנו חשוב מאוד שחלק מהתמלוגים שהמדינה תקבל מהזיכיון ייועדו בקרן במשרד ראש הממשלה לשיקומו ופיתוחו של ים המלח.

ניר ונגר: היום אנחנו פועלים תחת החלטה 3742 שמקצה כסף ומנוהלת על ידי אגף התשתיות במשרד ראש הממשלה ועוסקת בשיקום ובפיתוח היישובים מצפה שלם, מגילות.

ניר ונגר: עוסקת גם בפינוי מוקשים, תחבורה, פיתוח עסקים, שמירת טבע.

ניר ונגר: מדובר בהחלטת ממשלה שיש לה גבולות זמן ושהיא נשענת על תקציב מוגדר.

ניר ונגר: השיקום והפיתוח של ים המלח לא יסתיימו לכשיסתיים תקציב זה.

ניר ונגר: אנחנו מבקשים קרן במשרד ראש הממשלה ולא במשרד להגנת הסביבה, עם כל הכבוד שיש לי אליו, שיש לו את העדיפויות שלו, אלא במשרד שרואה את הכלל התמונה – של השיקום, הפיתוח, ההתיישבות.

ניר ונגר: נושא שני: אנחנו רוצים להיות שותפים בצוותים המתכננים.

ניר ונגר: מי שחי את השטח ומתמודד עם החלטות שנתקבלו לפני 30 שנים ויתמודד עם מה שיקרה בעתית הם התושבים במקום.

ניר ונגר: אנחנו, רשות מגילות ורשות תמר, מייצגים את המדינה מול התושבים ומצד שני מייצגים את השטח מול המדינה ולכן אני חושב שכמי שמכירים את השטח בנושאי איכות סביבה, היתרים, תכנון ובנייה, ועוד – אני חושב שאנחנו צריכים להיות חברים בכל הצוותים כדי שנביא אל מקבלי ההחלטות את מה שקורה בשטח.

ניר ונגר: נושא שלישי: בכל קונסטלציה שלא תהיה אנחנו חייבים לשמור על בריכה 5 ועל הפעילות התיירותית במרחב הזה שמשרתת מיליוני אנשים בעולם ובמדינה.

ניר ונגר: אזור המלונות בים המלח נותן תעסוקה לכ-7,000 משפחות בנגב המזרחי.

ניר ונגר: המדינה השקיעה כמיליארד שקלים בפיתוח תשתיות תיירות באזור עין בוקק ולקראת שיווק מידי של עוד שבעה מגרשים למלונות בתוכנית שאמורה להכפיל את כמות חדרי המלון באזור – מ-4,000 ל-8,000 – ולכן, כמו שאני אומר תמיד, במועצה האזורית תמר יש שלוש ת' : "תושבים, תיירות, תעשייה".

ניר ונגר: מי שמתכלל את שלושת הנושאים זה אנחנו ולכן אני חושב שחשוב מאוד שנהיה חלק מצוותי העבודה כי לדיונים פה יש השפעה משמעותית על המרחב שבו אנחנו חיים, תודה.

מוסי רז: יש אולי משהו שלא הבנתי בדבריך.

מוסי רז: אני חושב שאני מסכים אבל מעדיף לדעת אם הבנתי, אחרי זה אדע אם אני מסכים.

מוסי רז: דיברת על קרן לשיקום ים המלח.

מוסי רז: מה אפשר לעשות בקרן שכזו?

מוסי רז: אי-אפשר להזרים כסף לים.

מוסי רז: איך אפשר לשקם את הים?

ניר ונגר: אפשר להזרים מים לים המלח.

ניר ונגר: אנחנו צריכים לטפל בנושא התחבורתי, ירידת הים גורמת להתחתרות נחלים, יש עבודה שלמה שנעשית בעניין הזה.

ניר ונגר: יש מסמך מדיניות שיוגש עוד מעט, אני מקווה שהוא יהפוך להחלטת ממשלה.

ניר ונגר: יש נושא תחבורה, פיתוח כלכלי, פיתוח התיישבותי.

מוסי רז: אתה מדבר על שיקום חופי ים המלח, לא הים עצמו.

ניר ונגר: גם וגם.

ניר ונגר: יש למצוא פתרון שישקם את הים ובמקביל להילחם בירידה שיכולה לפגוע בחיים לאורך ים המלח.

שרון רופא אופיר: אם הירידה תמשיך אז גם לא תהיה תיירות, ת' אחת תרד.

ניר ונגר: לא.

שרון רופא אופיר: איך תהיה לך תיירות בלי ים המלח?

ניר ונגר: ים המלח יושב בצמוד למדבר יהודה, יש לנו מיליוני מבקרים, יש גם תיירות באגן הדרומי באזור המלונות.

ניר ונגר: גם אם קצב הירידה ימשיך להיות 1.2 מטרים בשנה ברור, גם בעבודה שנעשתה על ידי צוות היגוי בנושא, שהקצב ימשיך לרדת ועדיין תהיינה אפשרויות להגיע לים, יש אפשרויות לייצר חופים, יש אפשרויות לפתח תיירות מדרום ותיירות סמוכה.

ניר ונגר: אזכיר שלשמורת עין-גדי ולמצדה בלבד מגיעים מעל מיליון מבקרים בשנה, המקומות הללו שוכנים לחוף ים המלח.

ניר ונגר: צריך שם תשתיות, צריך שם תחבורה.

ניר ונגר: אין מדובר רק ברחצה בים, גם בזה יש לנו דרכים ליצור חוף בחלק הדרומי של הים.

מוסי רז: תודה, חבר הכנסת אבו-שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, - - - המועצות המקומיות בנגב בגלל שזה משאב טבעי של כולם.

סמי אבו שחאדה: - - - חלק מהתהליך הטבעי של התכנון .

סמי אבו שחאדה: אני מציע שאם אנחנו הולכים לכיוון הזה במסקנות בסוף אז להכניס את כל המועצות המקומיות שנמצאות בנגב.

מוסי רז: גם הנגב המערבי?

סמי אבו שחאדה: כולן, יש פה שליש מהחברה שחיה בנגב - - -

מוסי רז: אני מבין את כוונתך ואתה צודק, חבר הכנסת אבו-שחאדה, אבל לא הייתי מכניס עכשיו את שדרות.

מוסי רז: כן הייתי מכניס את אל קסום, צריך לראות מי כן ומי לא.

ניר ונגר: צריך לזכור מי נפגע ומי מתמודד עם האתגרים באירוע הזה.

סמי אבו שחאדה: המועצה האזורית תמר צריכה לשאול מי נפגע ומי נהנה.

מוסי רז: צריך להכניס עוד רשויות מקומיות ולא רק אחת.

סמי אבו שחאדה: משאב הטבע חשוב למדינה והכיוון הוא פיתוח הנגב, לא נקודות מסוימות בנגב, אז שמים את כל הנגב ואז - - -

ניר ונגר: חשבתי שאנחנו מדברים על ים המלח אבל בסדר.

מוסי רז: אוהד קרני מהמשרד להגנת הסביבה, בבקשה.

אוהד קרני: שלום, תודה רבה, אני רוצה להמשיך את דבריו של מיכאל ריטוב בנושא המלצות הצוות הבין-משרדי לתום זיכיון ים המלח.

אוהד קרני: המשרד להגנת הסביבה היה חבר בצוות הזה ומקבל את ההמלצות שלו.

אוהד קרני: גם אנחנו סבורים שחשוב להקדים ולדון מעכשיו בתהליך סיום הזיכיון.

אוהד קרני: כבר עכשיו אנחנו נמצאים בזמן קריטי כדי לקדם מכרז מוצלח ולמנוע כישלון שלו.

אוהד קרני: - - - חשוב כבר עכשיו לקדם את זה.

אוהד קרני: מבחינה סביבתית, הצוות המליץ על שורה של צעדים כדי לשפר את כתב הזיכיון, אותו מנגנון שבו הקנו את הזכויות לזכיין הבא.

אוהד קרני: הדבר הראשון הוא צמצום שטח זיכיון.

אוהד קרני: כיום הזיכיון נוגע לשטח של 160 קמ"ר שרק חצי מהם הם שטחים של בריכות האידוי והשטחים התפעוליים עצמם.

אוהד קרני: יש שם שטחים של הר סדום שהוא שטח ייחודי מבחינה טבעית שאינו מונגש לציבור וראוי שייהפך לשמורת טבע.

אוהד קרני: יש שטחים חקלאיים, שטחים בתוך היישובים של עין תמר ונאות הכיכר, שטחים שאין שום סיבה שהם יהיו בתוך - - - ונצטרך להוציא אותם מהזיכיון.

אוהד קרני: אנחנו ממליצים להגביל את השאיבה, לקבוע מכסה מקסימלית לשאיבה מהאגן הצפוני, לקבוע תמריץ לייעול השאיבה ולהפחתתה, להסדיר את השימוש של המפעלים במי התהום, להסדיר את עבודות העפר וחציבות הוואדי שנעשו בעבר בצורה לא מוסדרת בשטח הזה, זה דבר שיצר נזקים סביבתיים משמעותיים ובמיוחד בוואדיות שבהם נכרה החומר.

אוהד קרני: נמשיך את יישום תוכנית הקציר, זה מתקשר למה שנאמר פה לגבי בריכה מספר 5.

אוהד קרני: חשוב להמשיך את יישום התוכנית במלואה.

מוסי רז: אני לא חושב שמישהו חשב אחרת בנושא הזה, אבל חשוב שאמרת זאת.

אוהד קרני: הגנה על הר סדום שהוא ערך טבע ייחודי ברמה עולמית, יש בו את מערת המלח הגדולה בעולם.

אוהד קרני: מדובר באתר שלא מוכר לציבור אבל הפוטנציאל שלו עצום.

אוהד קרני: יש צורך בטיפול מלא במפגעים סביבתיים עתידיים מעבר למה שכמובן מחייב הדין הסביבתי.

אוהד קרני: אנחנו אומרים שם שצריך לעגן חלק מהדברים הללו בתוך שטר הזיכיון כולל סנקציות כדי שיהיו כלים למאסדרים להבטיח את תיקון הנזקים הסביבתיים העתידיים.

אוהד קרני: דבר נוסף: אחת מהמלצות הצוות היא שילוב של המשרד להגנת הסביבה בצוות העבודה על הזיכיון העתידי.

מוסי רז: תודה.

מוסי רז: ראש המועצה האזורית מגילות ים המלח, אריה כהן, בבקשה.

אריה כהן: תודה, אדוני.

מוסי רז: מה זה "מגילות ים המלח", זה ממצפה שלם ודרומה?

אריה כהן: צפונה.

מוסי רז: הבנתי.

אריה כהן: מטרת הוועדה המכובדת היא דאגה לענייני אזרחי ישראל.

אריה כהן: יש לנו את משאב הטבע שנקרא ים המלח ומפלס המים יורד.

אריה כהן: אני ממשיך את דבריו של ידידי, ניר, שחלק מהדברים, לפחות לתכנון אמיתי של איך פותרים את נסיגת הים והנזקים המשתמעים.

אריה כהן: אנחנו שייכים למגזר שרק ניזוק ואינו נהנה כלל וכלל מירידת המפלס עקב ניצול המשאבים וזה דבר שהוא נוראי.

אריה כהן: הנזק הסביבתי שקורה בכל מקום ומקום, החל מהדרום וכלה בצפון, עם כל תופעת הבולענים שכאשר היום אין גישה לים המלח מעינות צוקים ודרומה.

אריה כהן: הכול מלא בבולענים – יש אומרים 6,000 בולענים ויש שאומרים 8,000 בולענים – אנחנו חייבים לייצר גישה לים ואני רוצה להביע את דאגתי העמוקה.

מוסי רז: אין מה לעשות עם זה?

מוסי רז: זה נראה כמו - - -

אריה כהן: אז אני אומר, יש גם דוח של המכון הגאולוגי שיצא לא מכבר שצריך לחשוב איך להנגיש.

אריה כהן: זו תופעת טבע מסוכנת אך גם יפיפייה.

אריה כהן: יש גם מקום להנגיש אך יש עניינים שצריך לפתור.

אריה כהן: ניר דיבר על הצורך בייסוד קרן, מעבר לתחבורה והפיתוח הסביבתי שצריך בהחלט אפשר לעשות חשיבה איך בכלל חיים לצד ים המלח שכנראה הולך לרדת בכל מקרה.

אריה כהן: יש לדאוג לצמצום הירידה הממוצעת בשנה.

אריה כהן: כמו שאמרו פה, אני מסכים עם כל מה שאמרו פה לגבי הגבלת הזיכיון, הגבלת השאיבה.

אריה כהן: יש לגרום לכך שיתאפשרו חיים סביב ים המלח כי כיום עסקים נסגרים, תושבים עוזבים ויש פה מצב רוח לא טוב.

אריה כהן: אני חושב שאפשר לעשות המון.

אריה כהן: הממשלה כבר עשתה צעד אחד אבל כמו שניר אמר, צריך לדאוג שזה יהיה עקבי ולטווח ארוך.

אריה כהן: לדעתי זה אפשרי בהחלט, תודה.

מוסי רז: תודה.

סמי אבו שחאדה: אני לא ידעתי מה זה מגילות ים המלח.

מוסי רז: זה בשטחים, זה מה שאתה רוצה להגיד?

סמי אבו שחאדה: כבודו אמר שאנשים עוזבים, אני הופתעתי לקרוא בוויקיפדיה שהגידול של האוכלוסייה זה כמעט 7.5% בשנה.

מוסי רז: יש עוזבים ויש באים.

אריה כהן: יש עוזבים ויש באים, בדיוק.

אריה כהן: אתה צריך - - -

סמי אבו שחאדה: מאיפה באים?

מוסי רז: מישראל.

אריה כהן: באים מכל הארץ.

אריה כהן: אומר זאת במפורש - - -

מוסי רז: חבר הכנסת אבו-שחאדה צודק שיש כאן הטיה.

מוסי רז: אתה אומר שאנשים עוזבים, בכל מקום אנשים עוזבים.

מוסי רז: אם היישובים גדלו ב-7.5% בשנה אז זה לא מעיד על עזיבה.

אריה כהן: יש טווח, יש בולענים, אין גישה לים מעין-פשחה ודרומה.

אריה כהן: היישובים הצפוניים שקרובים יותר לירושלים פורחים וגדלים, היישובים הדרומיים יותר, כמו מצפה שלם, מצטמקים כרגע, זאת המועצה.

סמי אבו שחאדה: מה שטח המועצה?

אריה כהן: 700,000 דונמים.

סמי אבו שחאדה: 700,000 דונמים ל-2,000 אנשים?

אריה כהן: אתה - - -

מוסי רז: חבר הכנסת אבו-שחאדה, אתה לא רוצה שיגורו שם יותר, נכון?

אריה כהן: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני אסביר: 200,000 דונמים משטח המועצה מוקצים לשמורות טבע מוכרזות, 200,000 דונמים מוקצים לשמורות טבע שאינן מוכרזות, חלק מהשטח הוא ים וחלק שטחי אש במדבר יהודה.

סמי אבו שחאדה: רהט זה 19,000 דונמים - - -

שרון רופא אופיר: אני חושבת שאנחנו חורגים מנושא הדיון, אדוני היושב-ראש, אני רוצה רגע לחדד משהו כי אני מרגישה שאנחנו מפספסים.

שרון רופא אופיר: זה מאוד משמח אותי לשמוע על ההתפתחות שלכם ואולי זה ראוי לדיון נפרד בוועדת הפנים שבה אני חברה.

שרון רופא אופיר: הדיון הנוכחי עוסק בהמשך זיכיון של מי שמחזיק בזכות לכריית משאבי הטבע מים המלח.

שרון רופא אופיר: חלק הארי מהדוח שהונח בפנינו מתייחס לשאלה שאני לא יודעת אם יש מי שייתן עליה את הדעת, אדוני, אולי אנחנו צריכים לעשות זאת.

שרון רופא אופיר: אני רוצה לתת הצעת ייעול, יכול להיות שאנחנו כוועדה צריכים להגיש מסקנות שלנו לגבי מסגרת הדוח ואיך הוא ייראה.

שרון רופא אופיר: כבר למדנו, אדוני, הוועדה הזו עוסקת בקרן העושר ואני מזכירה לאדוני את הדיון הראשון שהיה פה בו גילינו שיש קרן ואין עושר.

שרון רופא אופיר: אנחנו רוצים שיהיה עושר בקרן.

שרון רופא אופיר: הדוח הזה עוסק בצורה רחבה בשאלה מה קורה לחברה שיודעת שבשנת 2030 יכול להיות שהזיכיון שלה יפקע ומה זה אומר מבחינת רמת ההשקעה שלה עד 2030.

שרון רופא אופיר: האם היא תרצה להשקיע?

שרון רופא אופיר: האם היא לא תרצה להמשיך להשקיע?

שרון רופא אופיר: אתן דוגמה: "על מנת להבטיח כי בתום המכרז יימסר רישיון ההפקה בתמורה המשקפת את ערכו, הצוות ממליץ כי טרם היציאה למכרז תיקבע המדינה מחיר מינימום.

שרון רופא אופיר: הצוות ממליץ לשפות את החברה, הצוות ממליץ להקדים את המכרז".

שרון רופא אופיר: אני חושבת שאלו הנושאים שאנחנו צריכים לדבר עליהם.

שרון רופא אופיר: מה עושה החברה שיודעת שבשנת 2030 זו לא תהיה היא או שהמכרז יהיה כל כך תפור עד שברור שבשנת 2030 זו תהיה היא.

שרון רופא אופיר: מה קורה עד שנת 2030?

שרון רופא אופיר: היא תמשיך להשקיע מאות מיליוני שקלים כשהיא יודעת שעל צווארה יש חרב הפסקת הזיכיון?

שרון רופא אופיר: אני חושבת שהדיון צריך להתמקד בשאלות שהצגתי ויש לי הרגשה שהדיון לא נמצא שם, הוא מתעסק בנושאים אחרים.

שרון רופא אופיר: התכנסנו כדי לדון בדוח שכרגע לא ברור אם הוא קיים או לא כי יש צוות, ואני מברכת על קיומו, שדן בנושא.

שרון רופא אופיר: אולי אנחנו צריכים להיות חלק מהצוות?

שרון רופא אופיר: אולי נציג מהוועדה צריך להשתתף בדיוני הצוות או שנגיש מסקנות שלנו כדי להדריך את הצוות.

שרון רופא אופיר: ייתכן שכל מה שעלה בדוח מ-2019 כבר לא רלוונטי כי אתם צפויים לגבש החלטות אחרות.

מוסי רז: חברת הכנסת רופא אופיר, אני רוצה לדייק: כשיזמתי את הדיון הזה לא ידעתי שקיים צוות.

מוסי רז: רציתי לראות אם יש היערכות לקראת מכרז שיסתיים בעוד כעשור.

שרון רופא אופיר: טוב שעשית זאת כי תראה מה אנחנו מגלים, עשית מעולה.

מוסי רז: לא ידעתי שיש צוות, יכול להיות שאם הייתי מברר הייתי יודע, אני לא אומר שחפרתי ולא מצאתי.

מוסי רז: חשבתי שיש מקום לקיים דיון, לא ידעתי מה מידת ההיערכות באוצר לקראת הנושא הזה ואני שמח לגלות שיש היערכות.

מוסי רז: משקיים צוות כזה, כיוון שאנחנו דנים בחידוש הרישיון, יש מקום לשתי השאלות: מה צריך להיות בתנאי המכרז ומה הקריטריונים.

מוסי רז: שאלה שנייה שאני מניח שעורכת הדין גבע-הראל תענה עליה: מה בינתיים עושה החברה שמחזיקה בזיכיון כיום.

מוסי רז: החברה מחזיקה בזיכיון הרבה שנים ואני מניח שתרצה להמשיך בהחזקתו גם בעתיד.

מוסי רז: זה לגיטימי, אני לא יכול לבוא אליהם בטענות על כך.

שרון רופא אופיר: נביט רגע בסעיף 16, כחברי ועדה שרוצים בהמשך הזרמת עושר לקרן העושר: "בנוסף יש לפעול להסרת אי הוודאות באופן מלא על ידי הקדמת תום תקופת הזיכיון ויציאה למכרז עבור הקצאת רישיון להפקה עתידית על בסיס הסכמה עם בעלת הזיכיון".

שרון רופא אופיר: גם את זה צריך לבחון.

מוסי רז: זה מוסכם, אבל בשביל זה יש להיערך, לקבוע קריטריונים ועוד.

מוסי רז: גם זוכה צריך לדעת מראש שהוא הזוכה כדי להיערך ולהתארגן.

מוסי רז: עורכת הדין לילך גבע-הראל, היועצת המשפטית הגלובלית של חברת ICL – חברת כי"ל לשעבר.

מוסי רז: ישבת ושמעת גם ביקורת, יש לך את ההזדמנות להגיב.

לילך גבע הראל: צהריים טובים, נעים מאוד.

לילך גבע הראל: שמי לילך, שמעתי את הדברים החשובים שנאמרו פה ותודה עבור ההזדמנות להשתתף.

לילך גבע הראל: את חלקכם פגשתי במפגשים אחרים.

לילך גבע הראל: אתייחס לדוח ואחר כך אשתדל להתייחס לשאלות שעלו פה.

לילך גבע הראל: אני מכירה את הדוח של צוות נווה.

לילך גבע הראל: הדוח מסיק מסקנות שתוארו כאן, הראשונה שבהן היא שיש תועלות כלכליות משמעותיות מהפקת המשאבים ועל כן כדאי להמשיך.

לילך גבע הראל: המסקנה השנייה היא שעדיף לתת את זה לגוף פרטי, כמובן שתמיד יש את האפשרות שתיארו פה נציגי משרד האוצר שזה יכול לחזור למדינה והמדינה יכולה כמובן להחליט שכך עדיף ומהרבה סיבות, כך המדינה נהנית מתמלוגים ומיסים וגם לגוף פרטי יש את היכולות העסקיות לפתח ולנהל וזה הוכיח את עצמו לאורך השנים.

לילך גבע הראל: דיברתם על אי-ודאות עסקית וציבורית, אני חושבת שזה הדבר החשוב ביותר.

לילך גבע הראל: גם אנחנו נשמח לכל הידברות שרוצים, בין עם זה על אחת האפשרויות של הקדמת התקופה ובין אם להבין יותר מה אנחנו עושים ואיך.

לילך גבע הראל: תמיד נהגנו בשקיפות ונמשיך כך בעתיד.

לילך גבע הראל: הדבר הנוסף הוא צוותים להידברות , מדובר בנושא חשוב מאוד.

לילך גבע הראל: יש הרבה פערי מידע בין מה שקורה בפועל לבין מה שאתם מכירים.

לילך גבע הראל: אתם יכולים לשמוע ולקחת איזו אינפורמציה שאתם רוצים ועל בסיסה לקבל החלטות אבל חשוב לקיים את השיח.

לילך גבע הראל: אתן דוגמה שקשורה לוועדה אבל פחות קשורה לנושא הדיון: באחרונה היינו עדים לחקיקת חוק חדש, תיקון קרן העושר.

לילך גבע הראל: כל מטרת החוק הייתה למלא קרן שנטען שהיא ריקה על מנת לעשות את השימושים הראויים שיש בקרן הזו.

לילך גבע הראל: התוצאה של החוק לצערי הרב, ונראה שגם לצערכם, שבסופו של דבר, גם אם ייכנסו לקרן כספים שבמחלוקת, הם יהיו תקועים שם עד להגעת פסק דין חלוט.

לילך גבע הראל: אנחנו מנסים לקיים הידברות עם רשות המיסים, אם היו פונים אלינו ושואלים אם אנחנו מוכנים לשים מקדמה בקרן העושר שתשרת את אותן מטרות שאתם רוצים שהיא תשרת – לא היינו מתמקדים לכך.

לילך גבע הראל: אם היה מתגלה שאנחנו צודקים בעמדתנו אז אפשר להפוך את הסכום המדובר למקדמות על חשבון העתיד, אנחנו תמיד חייבים כסף למדינה בדרך כזו או אחרת.

לילך גבע הראל: זו דוגמה לפיתרון שהוא טוב יותר מחוק בזק שרק פגע.

לילך גבע הראל: כמובן שאתם בסופו של דבר תקבלו את ההחלטה, אבל הדגש הוא על יתרונה של ההידברות.

לילך גבע הראל: אני רוצה לגעת בדאגה שלכם לצורת תיחזוק העסק בעשור הקרוב.

לילך גבע הראל: אני מקווה שהתקופה תתקצר כי הוודאות העסקית מחייבת שאתם תנהלו את המכרז - - -

שרון רופא אופיר: אתם מבקשים לקצר את התקופה?

לילך גבע הראל: אני לא מבקשת לקצר אבל אני מבקשת להידבר.

לילך גבע הראל: אנחנו מוכנים לשמוע כל אפשרות שהמדינה תעלה – מכרז, הקדמת תום תקופת הזיכיון ולייצר פה זיכיון חדש – כל אלו אפשרויות שאנחנו לא פוסלים ולו רק על מנת שנייצר ודאות עסקית שחשובה לכל בעלי העניין.

לילך גבע הראל: יש להזכיר שאנחנו חברה ציבורית, 75% מהמניות שלנו מוחזקות על ידי הציבור והמשקל הסגולי של המנייה שלנו בקופות הציבוריות השונות הוא בין הגבוהים ביותר.

לילך גבע הראל: זה נכון ש-25% מוחזק על ידי משפחת עופר אבל 75% מוחזקים בידי הציבור עצמו.

לילך גבע הראל: יש פה הרבה סוגיות ציבוריות מהותיות שאנחנו דנים בהן.

לילך גבע הראל: מוטב מוקדם ממאוחר, אנחנו לא רוצים להגיע לאישור הארכת זיכיון שמונה ימים לפני תום תקופת זיכיון קודם, כך נעשה לאחרונה שלא באשמתנו.

מוסי רז: לא האשמנו אתכם.

לילך גבע הראל: אני רוצה להתייחס לדרך ניהול החברה: כחלק ממסקנות ועדת נווה – החשכ"ל כבר טיפל בזה אבל רק כדי להרגיע אתכם – גובש נוהל השקעות שהטיפול בו מתחייב על פי החוק, יש לוודא שהחברה מתחזקת את הנכסים באופן ראוי ומבצעת את ההשקעות הנדרשות לשימור הנכס החשוב שאולי יעבור למישהו אחר או למדינה.

לילך גבע הראל: תחת אותו הנוהל יש כללים מאוד ברורים לגבי השקעות אסורות והשקעות מותרות.

לילך גבע הראל: אנחנו פונים לצוות שגובש ומקבלים אישור מהחשכ"ל לכל השקעה שהיא.

לילך גבע הראל: החשכ"ל עושה עבודה מצוינת של פיקוח ובקרה על כל ההשקעות על מנת לוודא תחזוקה נאותה.

לילך גבע הראל: אני יכולה להרגיע אתכם שאנחנו מתנהלים כאילו החברה תהיה בידנו לעד.

לילך גבע הראל: כך אנחנו מתייחסים לנושא.

לילך גבע הראל: סתם לשם הדוגמה: אנחנו מנסים לקדם את הפרויקט "סדום הירוקה", מדובר בהשקעות של הרבה כסף, זה פרויקט שיגיע גם ל-2050 ומאוד יכול להיות שאז כבר לא נהיה בעלי הזיכיון, אבל בכל מקרה אנחנו פועלים בנושא בכפוף לאישור המדינה.

לילך גבע הראל: יש לזה התייחסות משפטית וגם בתוך החברה.

לילך גבע הראל: נושא מפלס ים המלח: היום אין ויכוח, גם רשות המים וגם המכון הגיאולוגי, ה-"תרומה" של ICL לירידת המפלס היא 23%, קרי: 25 ס"מ מתוך 110 ס"מ שיורדים מדי שנה.

לילך גבע הראל: היתר קשור לאקלים ולפעילות הירדנית.

לילך גבע הראל: גם אם לא תהיה שאיבה מים המלח המפלס ימשיך לרדת, הוא ירד פחות 25 ס"מ.

לילך גבע הראל: עוד חשוב לציין שכמות השאיבה נטו היא אותה הכמות מאז שנת 1992.

לילך גבע הראל: גם הנושא של שאיבות נטו זה דבר מוכר שנבדק והוכחת מדעית גם אצל רשות המים, גם במכון הגיאולוגי - - -

מוסי רז: עורכת הדין גבע הראל, תראי, אם ICL אחראית לרבע מירידת המפלס זה אומר שהיא אחראית לחצי מהנזק שנגרם בצד הישראלי.

מוסי רז: אני עוזב את הצד הירדני כי זה צד שאנחנו לא יכולים לשקם.

מוסי רז: אם כך, ICL צריכה לשלם עבור חצי מעלויות השיקום.

מוסי רז: חצי לא קשור אליכם מהסיבות שתיארת, אבל חצי מהנזקים כולל הנגשת חופי ים המלח הצפוניים, טיפול בבולענים, טיפול בתחבורה – צריכה לשלם ICL.

מוסי רז: מחר יהיה שם גוף אחר אבל מי ששם צריך לשלם עבור זה, זה נזק שהיא גורמת.

לילך גבע הראל: איני מתכחשת לנזק של 23%.

לילך גבע הראל: לצד הנושא הזה יש גם תועלות שהן התיירות והתעסוקה וכן המיסים והתמלוגים שמשולמים.

לילך גבע הראל: כל דבר שהוא באחריותנו הוא באחריותנו, לא סתם יש את פרויקט הקציר שזה פרויקט של מעל מיליארד שקלים שנועד להגן על מלונות ים המלח והוא חלק מהתמורות ש-ICL משלמת כחלק מאותה החבילה שהיא נדרשת לשלם עבור השאיבה מים המלח.

לילך גבע הראל: כנ"ל לגבי התמלוגים וכנ"ל לגבי המיסים.

לילך גבע הראל: אין ספק שיש לזה השפעה, אף אחד לא אומר שלא, אתה צודק במאת האחוזים.

לילך גבע הראל: צריך להבין שגם ללא המפעלים הירידה במפלס תהיה בעוד 100 שנים באותו שיעור.

לילך גבע הראל: אם המפעלים ממשיכים לעבוד אז זה קורה תוך 80 שנים.

לילך גבע הראל: אני לא מזלזלת לרגע ב-20 שנים וגם לא ב-23%, אבל אל מול המספרים הללו צריך לראות מה התועלת שמפיקים ומה מבקשים מהיזם שמקבל את הזיכיון ה-2030.

לילך גבע הראל: יש סך של דברים שהם חלק מהזיכיון וחלקם גם דברים שהתפתחו אחר כך כמו ששינסקי, פרויקט הקציר.

שרון רופא אופיר: האם מדובר בחלק מדרישות הזיכיון או בדברים שאתם עושים מטוב לבכם?

לילך גבע הראל: חלק מהדברים הם דרישות של הזיכיון וחלק - - -

שרון רופא אופיר: מה מהדברים מדרישות הזיכיון?

לילך גבע הראל: הזיכיון מדבר בצורה כללית על הצורך בשמירה על האזור כמו שהוא צריך להישמר, תוך התחשבות בכך שירידה במפלס ים המלח - - -

שרון רופא אופיר: איני מדברת רק על הירידה במפלס ים המלח אלא באופן כללי.

לילך גבע הראל: כל אזור שהוא מפורז, אנחנו מטפלים בו, אלו דברים שהם מובנים מאליהם.

מוסי רז: אתם מטפלים בכך שחופי ים המלח לא נגישים יותר?

מוסי רז: כשהייתי ילד ים המלח היה הים שלנו, הלכנו לשם ונכנסו לכל מקום שרצינו.

מוסי רז: המציאות הזו לא קיימת יותר, למתרחצים אין ים, אין שום הנגשה.

מוסי רז: אתם מטפלים בזה?

מוסי רז: אתם הרי גרמתם כמעט חצי מהנזק, 46%.

לילך גבע הראל: 23% אבל לא משנה.

מוסי רז: אני לא מתחשב בצד הירדני, בצד הירדני זה 46%.

שרון רופא אופיר: השאלה היא אחרת, אדוני היושב-ראש, מדובר במשאב טבע ששייך לציבור הישראלי, את זה כולם מבינים.

שרון רופא אופיר: השאלה האחרת היא האם מדינת ישראל שנתנה לחברה את הזיכיון דרשה ממנה לדאוג לחופים בצפון ים המלח.

שרון רופא אופיר: מה התמורה שהמדינה דרשה מכם בעקבות המתנה שקיבלתם.

שרון רופא אופיר: תשמעי יש פה מתנה שאי-אפשר להתעלם ממנה, נדבר על זה הכי פשוט.

מוסי רז: חברת הכנסת רופא אופיר, חשוב שהיא תענה אבל יותר חשוב מה המדינה תדרוש.

שרון רופא אופיר: ולכן הייתי רוצה הוועדה תהיה מעורבת בדרישות המדינה.

שרון רופא אופיר: מעניין אותי לדעת מה נדרש עד כה, לא קיבלתי תשובה ברורה בנושא.

שרון רופא אופיר: מה אתם אמורים לעשות?

לילך גבע הראל: הזכרתי את פרויקט הקציר שעלותו היא מעל מיליארד שקלים.

לילך גבע הראל: אנחנו מחויבים לשמור על גובה המפלס על מנת לשמור על יציבות המלונות.

לילך גבע הראל: זה פרויקט שכבר הוצאנו עבורו מיליארד שקלים.

לילך גבע הראל: עכשיו אנחנו ממכרזים את הקוצרת השנייה.

לילך גבע הראל: למיטב זכרוני ההשקעה העתידית דומה להשקעה שכבר נעשתה.

לילך גבע הראל: זו דוגמה לנושא שלא הוסדר בתוך הזיכיון עצמו אבל אחרי הידברות עם המדינה נדרשנו לבצע אותו.

לילך גבע הראל: דרך אגב, זה פרויקט משותף לנו ולמדינה שאנחנו אחראיים ל-80% מהמימון.

לילך גבע הראל: מדובר פה על מיליארדי שקלים.

מוסי רז: את צודקת אבל צריך לדייק ולהגיד שבסך הכול ביקשו מכם להפסיק לגרום נזק.

מוסי רז: להשאיר את קו היום ב-415.2, לא שביקשו מכן לשנות, לא אמרו שתפצו על מה שעשתה חברת האשלג בימי הבריטים או משהו כזה.

מוסי רז: זה כמו שהזכיין במזנון של הכנסת יגיד שאסור לו לפגוע בבלטות, זה בדיוק אותו דבר, אתם צריכים לשמור על הבלטות, זה הכול.

לילך גבע הראל: זה נכון.

לילך גבע הראל: אם יש דברים וביקורות אנחנו פתוחים לשמוע.

מוסי רז: אם יחודש הזיכיון ואתם תהיו הזוכים, האם יש צורך בכל השטח, 160,000 דונמים, או שאפשר להסתפק בהרבה פחות?

לילך גבע הראל: אני לא יודעת לענות.

מוסי רז: תוכלי לבדוק ולהחזיר תשובה לוועדה?

לילך גבע הראל: אני יכולה.

לילך גבע הראל: אתן דוגמה, פרויקט "סדום הירוקה" שמתחבר עם החזון של המדינה לצמצם כמה שיותר את הפליטות ולהפוך את הכול - - -

מוסי רז: זה נשמע רע שהחזון של המדינה מתחבר עם סדום.

לילך גבע הראל: לא עם סדום אבל אתה יודע, לצמצם כמה שיותר את פליטות גזי החממה.

לילך גבע הראל: שמנו לעצמנו יעדים שהם - - - מהמדינה.

לילך גבע הראל: בשטח הקיים אנחנו רוצים להקים שדות סולריים כדי שמפעלים יהיו ירוקים לגמרי בהיבט הזה וגם לייצר מימן ירוק שהוא הקרם דה לה קרם ולספק למי שצריך אם צריך.

לילך גבע הראל: השאלה היא לא אם נדרש כל השטח אלא מה רוצים לעשות בו אחרי 2030.

לילך גבע הראל: יש הרבה רעיונות טובים כדי להפוך אותו לידידותי יותר, השדות הסולריים לדוגמה.

לילך גבע הראל: אם המדינה רוצה להשתמש בשטח הזה לטובת זה, זה מה שאנחנו רוצים כרגע, בסך הכול משרדי הממשלה מאוד בעד.

לילך גבע הראל: אם המדינה תחליט שלא אז יש שטחים שאפשר להשתמש בהם לצרכים אחרים.

לילך גבע הראל: השדות הסולריים הם דוגמה לשימוש בשטח לשיפור הסביבה ולהקטנת פליטות.

לילך גבע הראל: התרומה שלנו לתעסוקה היא 32,000 עובדים במעגלים קרובים ורחוקים.

מוסי רז: כמה בעקיפין וכמה בהעסקה ישירה?

לילך גבע הראל: פי שמונה על כל עובד ישיר.

מוסי רז: זה אומר שיש כ-4,000 עובדים בהעסקה ישירה.

לילך גבע הראל: נכון.

מוסי רז: כשאת אומרת "עקיף" את מתכוונת גם למנהל קיוסק ליד המפעל?

לילך גבע הראל: אני לא מתכוונת למנהל קיוסק, אבל סתם לשם הדוגמה: אם נכנס קבלן כרייה מדי יום, אני לא מדברת על קבלן שנכנסת יום כן יום לא, הוא נכנס מדי יום עם העובדים שלו – ודאי שזה נספר בתוך העובדים.

לילך גבע הראל: מדובר באנשים שאוכלים בחדרי האוכל שלנו והם חלק מאיתנו לכל דבר ועניין.

לילך גבע הראל: יש, כמובן, גם מעגלים עקיפים יותר אבל אלו דוגמאות של מספרים גדולים.

לילך גבע הראל: בהיבט של שכר, הערים בפריפריה – ערד, דימונה וירוחם – 20%-30% משכר התושבים שם הוא מהעבודה ב-ICL.

לילך גבע הראל: אנחנו תורמים לתמ"ג מעל 15 מיליארד שקלים.

לילך גבע הראל: את בתי המלון לא ספרתי בתוך העקיפים אבל רק שם מדובר על כ-6,200 עובדים ותרומה לתמ"ג של מעל מיליארד.

מוסי רז: למה את כוללת את בתי המלון, בגלל שאתם קוצרים את המלח, זו הסיבה?

לילך גבע הראל: אמרתי שאני לא כוללת - - -

מוסי רז: בתי המלון יתקיימו גם אם החברה תעזוב מחר.

לילך גבע הראל: אמרתי שאני לא כוללת את בתי המלון בכמות המועסקים.

לילך גבע הראל: ציינתי את נושא בתי המלון כי זה די ברור שאם לא תהיה חברה וההחלטה תהיה לא להפיק משאבים מים המלח, אז כל בריכות האידוי יתייבשו ולא יהיו מלונות, הכול יתמלא בבולענים, יהיה נוף ולא תהיה גישה.

לילך גבע הראל: זו תרומה שלנו לתיירות אבל אני לא כוללת את זה בתוך 32,000 המועסקים וגם לא ספרתי את ה-1.2 מיליארדי שקלים לתמ"ג בתוך ה-15 מיליארדי שקלים תמ"ג.

לילך גבע הראל: חשוב לי לציין, שלא יישמע בשום חלק מדבריי, בסופו של דבר המדינה היא הריבון ואתם תחליטו מה שהכי טוב למדינה.

לילך גבע הראל: אני אמרתי שאנחנו מבקשים הידברות שיכולה להועיל תמיד, הדבר השני הוא יצירת ודאות עסקית וציבורית שזה גם דבר שיכול להועיל כי לעשות מכרז ברגע האחרון זה דבר שלא טוב למדינה.

מוסי רז: כולנו שותפים לעמדה הזו, כמה שיותר מוקדם יותר טוב, שנדע מה קורה.

שרון רופא אופיר: חד-משמעית.

מוסי רז: תודה רבה.

מוסי רז: מר אמיר יצחקי, ראש המערך הארצי לבריאות הסביבה במשרד הבריאות, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: צהריים טובים, אתייחס בקצרה: ים המלח הוא נכס חשוב ויש השלכות בריאותיות רבות להחלטה מה יקרה או לא יקרה שם.

מאיר יצחק הלוי: יש לראות את ים המלח כמקום שמאפשר קיום של אורח חיים בריא.

מאיר יצחק הלוי: כמובן שיש את הנושא של טיפול תיירות בריאותית בחולי פסוריאזיס.

מאיר יצחק הלוי: בכל הסכם או מכרז שיתקבל בנושא חשוב להתייחס למספר דברים: אתרים ויישובים קיימים או מתוכננים, להבטיח מערכות מים, ביוב, ניקוז וחשמל ודרכים נאותות.

מאיר יצחק הלוי: היו לא מעט בעיות בתחומים הללו לאורך השנים עם הקושי של הזיכיון הקיים.

מאיר יצחק הלוי: צריך לדעת לתפור את הנושאים הללו בכל מכרז עתידי.

מאיר יצחק הלוי: הוזכר כאן שיש להבטיח שמפלס הבריכות לא יעלה, יש לזה השפעה על כל התשתיות.

מאיר יצחק הלוי: צריך להסדיר את הממשק של אותה חברה זוכה במרחב כולו, כולל תחום החציבה, הכרייה, וההשפעה של זה על הבריאות.

מאיר יצחק הלוי: צריך להבטיח את הערכים הללו.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא חברים בצוות הזה וחבל.

מוסי רז: תודה רבה.

מוסי רז: פרופסור איתן ששנסקי, בזום, הזכרנו אותך הרבה.

איתן ששינסקי: תודה רבה, אני מצטער שהדיון סטה במידה לא קטנה ממטרתו המוצהרת, כמו למשל הקרן שהוזכרה.

איתן ששינסקי: ענייני הסיוע כן נוגעים לעניין ואני אומר משהו על זה.

איתן ששינסקי: אומר תחילה משהו לגבי שטר הזיכיון הקיים.

איתן ששינסקי: בסעיף 24 של שטר הזיכיון הקיים, שיסתיים במרץ 2030, כתוב שהזכיין החדש ישלם לזכיין הנוכחי את הערך הנוכחי של הנכנסים המופחתים שהושקעו על ידי הזכיין הנוכחי.

איתן ששינסקי: כמו כן, נאמר שהנושאים האחרים ייבדקו בצורה נפרדת.

איתן ששינסקי: כל ההשקעות מהעשור האחרון של הזיכיון צריכות להיות מאושרות על ידי הממשלה למעט ההשקעות שיופחתו תוך עשר השנים עד לגמר הזיכיון.

איתן ששינסקי: שמעתי בין השורות שאמרה הגברת מטעם ICL שאומנם כך זה נעשה.

איתן ששינסקי: מדוע הצענו בזמנו להתחיל לדון בזה מוקדם יותר?

איתן ששינסקי: הניסיון בעולם מראה שכשמתקרבים לסיום תקופת זיכיון בלעדית של זכיין יש נטייה טבעית להוריד את ההשקעות הנחוצות בגלל נושא אי-הוודאות שהוזכר כאן.

איתן ששינסקי: יש הרבה דוגמאות לזה בעולם, שירדו באיכות ההשקעה למרות שבשטר הזיכיון כתוב שצריך לשמור על איכות הנכסים.

איתן ששינסקי: הדברים הללו הם מדרך הטבע, אם יש לחברה א-ודאות לגבי המשך החזקתה בנכס אז גם האינטרס שלה להשקיע פוחת.

איתן ששינסקי: מהסיבה הזו אני מברך על כינוס הדיון היום אך חבל שהוא רחוק מימי הוועדה שהוקמה באוצר בעקבות הדוח שלנו.

איתן ששינסקי: לנושא הנכסים המופחתים אתייחס מאוחר יותר כשידובר על ההיטל, על הפתרון שחוקק בחוק.

איתן ששינסקי: אני בעד קיום מכרז, זה לא יהיה מכרז פשוט, הוועדה שהייתה באוצר הבינה את הנושאים המסובכים.

איתן ששינסקי: למשל, השאלה האם לקבוע מחיר מינימום ובמידה ולא ייענה מחיר המינימום על ידי אחד המתחרים שיבואו למכרז מה יש לעשות אז, האם זה יעבור לידי הממשלה באופן זמני וכיצד ינוהלו הנכסים לאחר מכן.

איתן ששינסקי: אם פותחים את המכרז למתחרים נוספים השאלות העיקריות הן תנאי המכרז.

איתן ששינסקי: מחיר המינימום תלוי בעיקר בשווי הנכסים המופחתים כפי שהיו צריכים להיקבע על ידי החשב הכללי באותו הזמן, והייתה ועדה שישבה על המדוכה וקבעה את שווי הנכסים המופחתים של ICL במפעלי ים המלח במוצרים השונים שהם מייצרים – אשלג, ברום, אנגן, פוספטים.

איתן ששינסקי: אלו דברים שצריכים להיבדק מחדש לאור הזמן שעבר מאז.

איתן ששינסקי: אם המכרז יהיה פתוח לכולם, צריך לחשוב האם מאפשרים גם לחברות ממדינות שונות, כמובן שזה ממדינות שונות, במדינת ישראל אני לא רואה כרגע זכיין נוסף אבל ייתכן שאני טועה, אני מקווה שיהיו עוד מתחרים מישראל עצמה אבל אם פותחים את זה לתחרות בין-לאומית כדאי לקבוע מראש אם יש מגבלות על המתחרים השונים.

איתן ששינסקי: אזכיר את מה שקרה במפרץ חיפה לגבי השתתפות שלחברות סיניות שבדרך כלל קשורות בממשלה או חברות מהאמירויות או אחרות.

איתן ששינסקי: אני אומר שאת התנאים של המכרז צריך לקבוע בזהירות והם לא פשוטים.

איתן ששינסקי: האם לאפשר לזכיינים שיש להם קשר למדינות שונות לבוא להתחרות באופן חופשי.

איתן ששינסקי: כדאי לחשוב אם רוצים להטיל מגבלות על השתתפות של זכיינים ממדינות שונות, בעיקר כאלו שיש למדינת ישראל אינטרס להביע את דעתה לגביהן מעבר לאינטרס הכלכלי.

איתן ששינסקי: במידה שהתנאים של המכרז יהיו על תשלום - - - מיידי למדינה, אחת השאלות שתעלה היא מה יהיה בגורל המיסים שיצטרכו לשלם לאחר מכן.

איתן ששינסקי: האם הם ישלמו את ערך הנכסים המופחתים לזכיין הנוכחי יהיה צורך להפחית זאת מהמחויבות העתידית שלהם, כל הדברים הללו צריכים להתברר.

איתן ששינסקי: הזכירו את המפעל הירדני וגם על זה צריך לתת את הדעת.

איתן ששינסקי: מהבחינה הכלכלית ברור שיש יתרונות לשיתוף פעולה, אולי לא לשותפות של ממש אבל לפחות לשיתוף פעולה עם המפעל כי שני הצדדים משתתפים באותו משאב ויש אינטרס משותף.

איתן ששינסקי: אני אומר זאת בלי להיכנס לצד הפוליטי.

איתן ששינסקי: יעילות ההפקה בצד שלנו עולה בצורה המשמעותית על זו שבצד הירדני.

איתן ששינסקי: נושא אחרון שאני רוצה להזכיר: יש חוק והחוק הוא ברור.

איתן ששינסקי: אני רוצה לומר ליושב-ראש שמס חברות הוא מס אחיד על כל החברות בישראל ואין סיבה להטיל מס חברות שונה על חברת ים המלח.

איתן ששינסקי: בשביל זה יש חוק מיוחד לגבי משאבי הטבע שבהם למדינה יש בעלות על המשאב עצמו.

איתן ששינסקי: זה משהו שלא קיים במקומות אחרים.

איתן ששינסקי: בואו נניח שמס חברות נשאר כמו שהוא ויש את החוק - - -

מוסי רז: אני חושב, פרופסור ששנסקי, שיש מספר מצומצם של מקומות בהם שזה קיים, אבל אתה צודק באמירה שזה לא נהוג.

איתן ששינסקי: זה לא נהוג ולא רצוי כי במידה - - -

מוסי רז: אני יכול לקבל את דעתך בעניין.

איתן ששינסקי: אם אתה מטיל מס חברות על מגזר מסוים או על סקטור מסוים אז ישנה השאלה מדוע מס חברות לכאן הוא כך וכך ומס החברות על מוצר אחר הוא שונה.

איתן ששינסקי: נניח לכאן כי זה נושא אחר לגמרי.

איתן ששינסקי: יש שלושה סוגים, יש תמלוגים, מס חברות והיטל על רווחי היתר.

איתן ששינסקי: הנושא של גובה פני המים: הייתה בוררות על כך.

איתן ששינסקי: עורכת הדין שמייצגת את ICL אמרה שהחברה קיבלה על עצמה וכולי, יש להזכיר שזה קרה לאחר מאבק גדול בין ICL לבין המדינה.

איתן ששינסקי: בבוררות נקבע יושב-ראש-80% מהעלויות של החזרת גובה פני המים יהיו על חשבון ICL והשאר על חשבון המדינה.

איתן ששינסקי: טוב שזה נעשה וזו התשובה לשאלה לגבי גובה פני המים.

איתן ששינסקי: נושא ההכנסות מים המלח: אני לא נכנס למה שאמרת על הכנסות אפס, אני מעריך שאמרת כדרך דיבור והתכוונת להכנסות קטנות.

איתן ששינסקי: יש ויכוח בין החברה לישראל לבין המדינה לגבי ההכנסות מהיטל ששינסקי.

איתן ששינסקי: הוויכוח הוא על שווי הנכסים שהוועדה שלנו נתנה אפשרות שהם יתנו תשואה מסוימת על נכסים מושקעים.

איתן ששינסקי: הוויכוח הוא על הפרשנות של נכסים מופחתים.

איתן ששינסקי: זאת ההשקעה ההיסטורית בהפחתה של הפחת שעבר מאז ההשקעה והתשואה היא על הנכס המופחת.

איתן ששינסקי: כך כתוב בשטר הזיכיון לגבי מה שצריך לשלם לחברה עם גמר הזיכיון.

איתן ששינסקי: החברה לישראל קבעה שווי של נכסים שלא מקובל על רשות המיסים, לא שמעתי שום רואה חשבון שמקבל את הפרשנות של החברה לישראל לגבי הבסיס להיטל שהיא צריכה לשלם.

איתן ששינסקי: לכן היה החוק הזה, אני רוצה להסביר ולומר שוב כי זה הוזכר כאן קודם לכן, לכן היה עכשיו התיקון שהחברה תשלם לקרן שתהיה באוצר.

איתן ששינסקי: אם יש מחלוקת בין רשות המיסים לבין החברה לגבי גובה הסכומים אזי החברה תפקיד את הסכום שרשות המיסים דורשת ממנה בקרן שתהיה באוצר עד אשר יחליטו על הרווחים החלוטים.

איתן ששינסקי: זה נבע מהפרשנות שנתנה החברה לישראל למשמעות של החוק וחבל שכך.

איתן ששינסקי: הייתי אומר שעד היום זו הייתה הסטייה הגדולה ביותר שהייתה בשני החוקים שנגעו למשאבי הטבע של המדינה לגבי הכנסות המדינה.

איתן ששינסקי: טוב שעכשיו חוקק החוק.

איתן ששינסקי: טוב שהדיון מתקיים היום.

איתן ששינסקי: הקדמת סיום הזיכיון צריכה להיעשות בהסכמה.

איתן ששינסקי: אם זה בהסכמה אז לכאורה זה נותן יתרון גדול לזכיין הקיים על פני זכיינים אחרים.

איתן ששינסקי: אני חושב שעל כל אלה צריך לתת את הדעת ואולי צריך שבמכרז שיהיה צריך להכניס סעיף לפיו כל מי שרוצה להתחרות במכרז צריך לבוא בידיים נקיות.

איתן ששינסקי: לא יוכל להתחרות מישהו שיש לו חברה שיש לה ניגוד עניינים מול המדינה בקשר לחבויות מס ( כמו למשל ICL).

איתן ששינסקי: צריך לסיים את זה לפני המכרז ולא לאחריו.

איתן ששינסקי: אני מקווה שסעיף שכזה יוכנס ויגרום לתמריץ לסיים את המחלוקת בין ICL ובין המדינה לגבי ההכנסות מההיטל על רווחים יתרים, תודה רבה.

מוסי רז: תודה לפרופסור ששינסקי.

מוסי רז: אני חושב שהעלית כמה סוגיות שלא עלו כאן, הסוגיה האחרונה שהעלית תהיה שנויה במחלוקת מן הסתם אבל היא משמעותית.

מוסי רז: גברת מרב דוד, סמנכ"לית לובי 99, בבקשה.

מרב דוד: תודה, לקראת הדיון בחידוש הזיכיון, דיון שכנראה יארך עוד שנים רבות, אני רואה שהיועצים המשפטיים חוזרים לנוסח חוק הזיכיון שחוקק בשנת 1961.

מרב דוד: לקראת הדיון חזרנו קצת לדברי הכנסת.

מרב דוד: ברצוני להקריא משפט אחד מדבריו של חבר הכנסת משה סנה מהשנה בה חוקק החוק: "ים המלח נמצא בנקודה הנמוכה ביותר בעולם ויש קשר בין זה ובין סגולות טבעיות בלתי-רגילות שלו.

מרב דוד: סגולות אלה מחמירות את הרגשתי שאוצר בלתי-נדלה זה מופקר מידי המדינה לידי הון פרטי ועל ידי כך מושם מכשול על דרכנו לעצמאות כלכלית.

מרב דוד: אני יודע שתמימים או מיתממים שואלים על מה הרעש, מאין לך שיש שינוי מהותי לגבי הריבונות בהענקת זיכיון זה?" – הוא פונה פה לשר האוצר דאז, לוי אשכול – "אם הדבר איננו מהותי כלל, מדוע הבעלות תופקע מידי המדינה?".

מרב דוד: אנחנו נמצאים בנקודת זמן היסטורית, שמונה שנים לפני מועד תום הזיכיון.

מרב דוד: הזיכיון הזה והחוק הארכאי של הזיכיון, והפרשנות שניתנה על ידי היועצים המשפטיים לאורך השנים בעצם גורמת לי לחשוב שהמילה "הפקרה" שהשתמשו בה אז, כשחוקקו את החוק, היא נכונה.

מרב דוד: תראו מה קרה מאז: התמלוגים שמשלמת כי"ל הם תמלוגים נמוכים.

מרב דוד: לא אני אומרת את זה אלא היועץ המשפטי לממשלה בחוות דעת.

מרב דוד: זה עוד לפני שהיה צריך ללכת לבוררות ארוכת שנים כדי שכי"ל תשלם עוד מיליארד שקלים של תמלוגים.

מרב דוד: על בסיס אותו חוק זיכיון כי"ל לא משלמת עבור מי ים המלח בהם היא משתמשת, חוץ מזה היא גם לא משלמת את היטל רווחי היתר, וזה בלי להזכיר בכלל את הסוגיה של הנזק הסביבתי.

מרב דוד: אני מבקשת מאנשי החשב הכללי לבדוק היטב את היישום של הסכם קציר המלח שכמו שאמרו פה הגיע אחרי מאבק לא פשוט.

מרב דוד: אנחנו כבר שנתיים מזכירים לאוצר את הצורך להקים את הצוותים בעקבות ועדת נווה, זה קרה מאוד לאט.

מרב דוד: בגדול התנגדנו לחלק מהמסקנות של ועדת נווה וחשוב לי להזכיר על מה דיברנו אז כי זה רלוונטי גם היום במידה רבה.

מרב דוד: הדוח משאיר בעצם את התפיסה שמה שהיה הוא שיהיה.

מרב דוד: התפיסה היא שרגולטורים יפקחו על זה שהדברים יקרו כמו שצריך למרות שאנחנו רואים את התוצאות של הפיקוח הזה.

מרב דוד: סוגיה הרבה יותר כבדה שאני מתפלא שלא עלתה עד עכשיו, נציגי הממשלה אמרו שיוצאים למכרז, אבל חוק הזיכיון שאף אחד לא ביטל אותו, וגם בדוח ועדת נווה לא התמודדו איתו, בחוק הזה יש זכות סירוב ראשונה לכי"ל.

מרב דוד: כי"ל יכולה להשוות כל הצעה של כל מתחרה אחר במכרז וברור שהדבר הזה יוצר בעיה תחרותית מאוד משמעותית והסיפור של מחיר המינימום הוא בעייתי כי זה יוצר איום לא אמין שהמדינה תיקח אליה את הניהול של מפעלי ים המלח.

מרב דוד: אנחנו הצענו כל מיני מבנים משפטיים אחרים כדי לנהל את המפעלים.

מרב דוד: איני אומרת שאלו האלטרנטיבות הטובות ביותר אבל כדאי שנציגי הממשלה יאמרו לנו איך הם מתמודדים עם זכות הסירוב הראשונה, איך מייצרים מכרז שהוא באמת מכרז איכותי שבו המדינה מקבלת את חלקה וגם עושים מאמץ מקסימלי לשמור על ים המלח ועל המצב שלו בהיבט הסביבתי בצורה המיטבית, תודה.

מוסי רז: תודה רבה.

מוסי רז: עורכת הדין מרב עבאדי, יועצת משפטית של תחום פסולת ומחזור, ארגון "אדם טבע ודין", בבקשה.

מירב בן ארי: שלום, צהריים טובים לכולם, תודה עבור האפשרות להשתתף בזום.

מירב בן ארי: אנחנו כופרים בהנחת המוצא של הדיון וגם בהנחת המוצא של דוח נווה על פיה המטרה היא להשיא את הרווח הכלכלי מים המלח.

מירב בן ארי: אנחנו רואים איך אוצר הטבע הנדיר הולך ונחרב לנגד עיננו בגלל פעולות השאיבה והאידוי שגורמים לירידת מפלס של 35-40 ס"מ בשנה רק בשל פעולות השאיבה.

מירב בן ארי: בגלל המציאות העגומה הזו אנחנו סבורים שעם תום הזיכיון בשנת 2030 צריך להפסיק לחלוטין את השאיבה מהאגן הצפוני ולעשות את הפעולות הנדרשות לשיקום ים המלח.

מירב בן ארי: אנחנו סבורים שזו עמדה נכונה סביבתית, ציבורית.

מירב בן ארי: היא משקפת את טובת הדורות הבאים כשבע

מירב בן ארי: צם אם לא נעצור את השאיבה הזו הם עלולים למצוא ת עצמם בלי האוצר הנדיר הזה.

מירב בן ארי: אנחנו קוראים לוועדה להשיב בשלילה על השאלה שבכותרת הדיון – "האם לחדש את הזיכיון בים המלח?

מירב בן ארי: " – לטעמנו התשובה צריכה להיות שלילית.

מירב בן ארי: אנחנו קוראים לוועדה לפנות למשרדים הרלוונטיים כך שתוכן תוכנית מיידית לשיקום הנזקים שכבר נגרמו.

מירב בן ארי: זו עמדתנו, אנחנו עומדים מאחוריה ואנחנו מקווים שהיא תזכה לתמיכה שלכם.

מירב בן ארי: ככל שהוועדה לא תתמוך בעמדתנו ותפעל להמשך קיום זיכיון בים המלח, אנחנו חושבים שיש לבחון את כל הנושאים שעל הפרק בבחינה מעמיקה תוך הפקה של הלקחים המתבקשים לאור מה שנגרם כתוצאה מפעולות השאיבה, ובראש ובראשונה להקים את צוותי המשנה.

מירב בן ארי: אנחנו מזכירים שהדוח של צוות נווה פורסם לפני שלוש שנים, צוותי המשנה לא קמו.

מירב בן ארי: אם זה הקצב שבו מתנהלים הדברים אז גם שמונה שנים לא יספיקו כדי להתקדם הלאה לקראת 2030.

מירב בן ארי: צוותי המשנה אמורים לטפל בליבת הנושאים שעומדים על הפרק - - - תכנון מכרז, קביעת מחיר מינימום, היערכות להפקה על ידי המדינה ועוד.

מירב בן ארי: אנחנו, באופן קונקרטי, פנינו אל שר האוצר כבר פעמיים במכתב וביקשנו שיוקמו הצוותים.

מירב בן ארי: ביקשנו שתהיה נציגות שלנו ולצערנו לא זכינו לתגובה.

מירב בן ארי: אני חושבת שהוועדה יכול לפנות בעניין הזה גם למשרד האוצר ולדרוש, ככל שממשיכים בכיוון של חידוש הזיכיון, שהצוותים הללו יוקמו ללא דיחוי, תודה.

מוסי רז: אני מבקש להבין, עמדתכם הבסיסית היא שצריך להפסיק לשאוב מצפון ים המלח וצריך להמשיך לחצוב בדרום ים המלח?

מירב בן ארי: כן, זו המשמעות.

מוסי רז: אני רוצה לסכם את הדיון: זה דיון ראשוני ובסך הכול יש לנו עוד שמונה שנים אבל כפי שנאמר כאן היינו רוצים שתהיה הכרעה הרבה יותר מהירה.

מוסי רז: אני חושב שזה יסכם את דעת כל חברי הוועדה שהשתתפו אם אומר שהוועדה קוראת למשרד האוצר לבחון את השאלה האם יש לחדש את זיכיון ים המלח מהבחינה של השימוש הכלכלי באוצרות הטבע.

מוסי רז: הוועדה קוראת למשרד האוצר לשלב בצוות המכין גם את המשרד להגנת הסביבה, משרד הבריאות, ארגוני חברה אזרחית שאמונים על שמירת הסביבה ואת התושבים במקום – מועצת תמר ומועצת מגילות.

מוסי רז: אני חושב שהוועדה קוראת לצוות במשרד האוצר שמכין את המכרז לקחת בחשבון ולבדוק כמה סוגיות: את גודל שטח הזיכיון שיכול להיות שלא צריך את כולו.

מוסי רז: יש דברים שנאמרו כאן ואני חושב עליהם כמו המשך קציר המלח, השארת קו המים ב-415.2 ועוד.

מוסי רז: אם למישהו יש פטנט אחר זה גם יכול להיות מקובל.

מוסי רז: כמובן, אני חושב שאם יש מכרז החברות צריכות להתחרות ביניהן בתמלוגים שהן משלמות למדינה.

מוסי רז: זה לא חשוב בכלל אם קוראים לזה מס חברות או מס ששינסקי או תמלוגים, השאלה הכללית היא כמה המדינה מקבלת מהדבר הזה וכמה הזכיין מקבל כשהמינימום צריך להיות מה שנקבע בדוח ששינסקי ומפה אפשר ללכת רק הלאה, אחרת יכול להיות שבאמת לא צריך מכרז.

מוסי רז: אני חושב שצריך לקבוע בתנאי המכרז תשלום עבור כל המים ששואבים בלי שום התחכמות.

מוסי רז: צריך לקבוע שכל חברה שתעשה את זה תתחייב על אפס פליטות שכל חברה שתעשה את זה תתחייב על מינימום של גיוון בתעסוקה.

מוסי רז: ברור שזה לא יכול לקרות מיד, אני לא מצפה מ-ICL שיגיעו מחר ל-20% ערבים, 12% חרדים, ו-50% נשים, ו-7% אנשים עם מוגבלות, אבל אשמח לראות התקדמות לעומת המצב היום.

מוסי רז: הנושא האחרון: החברה שתזכה תהיה מחויבת לשיקום החופים המערביים של ים המלח, אם באמצעות קרן ואם בדרכים אחרות.

מוסי רז: 46% מהנזק גורמת החברה (על פי הנתונים שהיא הציגה) ולכן צריך לטפל בהם.

מוסי רז: תודה לכולכם, הישיבה נעולה.