ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 89, 2021-11-10 09:00

מיכאל ביטון: נא לשבת.

מיכאל ביטון: דממה באולם.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת מרגי, אתה מרגיש בבית בוועדה שלך.

יעקב מרגי: ועדה לא שלי, של הכנסת.

מיכאל ביטון: ברוך הבא.

מיכאל ביטון: נא לשבת.

מיכאל ביטון: דממה באולם.

מיכאל ביטון: יש פה הרבה אנשים, והדיון יהיה כנראה טעון מיסודו.

מיכאל ביטון: אני לא אהסס להוציא אנשים מיידית.

מיכאל ביטון: אם זה משתתף שהוא לא חבר כנסת, הוא יצא מיידית בקריאה ראשונה.

מיכאל ביטון: אם זה חבר כנסת, הוא יצא בשלוש קריאות אבל מהר, אין היום 2.5.

יעקב מרגי: יש סדרניות?

מיכאל ביטון: יש מי שיוציא אותך.

מיכאל ביטון: אותך לא תוציא סדרנית.

יעקב מרגי: למה?

מיכאל ביטון: אבל אותך אף פעם לא הוצאתי, אז אני לא רואה סיבה שזה יקרה היום.

מיכאל ביטון: ועכשיו אני רוצה להתחיל.

יעקב מרגי: 17 שנה לא הוציאו אותי משום דיון.

מיכאל ביטון: אנחנו מתחילים, חברים.

מיכאל ביטון: דממה.

מיכאל ביטון: אני גם לא אאפשר התלהמות, אני לא אאפשר ירידה לגופו של אדם, בין אם הוא בחדר, בין אם הוא בחוץ.

מיכאל ביטון: יהיה פה דיון ענייני, מקצועי, מבוסס נתונים, מבוסס עובדות, כרונולוגי.

מיכאל ביטון: אנחנו בבוקר קשה במדינת ישראל.

מיכאל ביטון: לדעתי, אנחנו בטלטלה.

מיכאל ביטון: אנחנו פוגשים פה אירוע שהוא בראשיתו.

מיכאל ביטון: ועדת הכלכלה בראשותי עם כל חבריה מיום כניסתנו לתפקיד לפני חודשים ספורים שבה וטענה כי לא יוזלו המחירים בישראל ויוקר המחייה לא ישתנה, אם לא נוכל לטפל בקצה שרשרת המזון.

מיכאל ביטון: הוועדה הזאת עשתה את רפורמת הייבוא.

מיכאל ביטון: רפורמת הייבוא השפיעה על היבואנים והקלה עליהם, ותייצר מסלולים של הצהרה ופשטות ללא אגרות, אבל רפורמת הייבוא גם הקלה על היצרנים, שיכולים לאמץ תקן אירופי ולעבוד בפשטות מול אירופה.

מיכאל ביטון: אנחנו נדון בחקלאות.

מיכאל ביטון: התחלנו להתעסק בחקלאות.

מיכאל ביטון: לא היבואנים ולא החקלאים ולא היצרנים יקבעו את המחיר במדף הישראלי.

מיכאל ביטון: לצערי, מי שקובע את המחיר במדף הישראלי זה רשתות השיווק הגדולות והספקים הגדולים, שהריכוזיות בקרבם הולכת וגואה, גם על פי מחקר של אגף המחקר של הכנסת, כפי שיוצג היום.

מיכאל ביטון: האירוע הראשון והמשמעותי של אקדח מעשן בסיפור הזה זה החשיפה של מעיין פרתי את המסלול של הזמנה מאתר אינטרנט "מהדרין" במחירים מוזלים של 20% ו-30%, ושם אף אחד לא היה יכול לטעון, כי מדובר בחנויות, באזורים יקרים, בשכירות וארנונה.

מיכאל ביטון: אותה אספקה, אותו סל - -

אוסאמה סעדי: העדפה מתקנת לחרדים.

מיכאל ביטון: אוסאמה סעדי, אתה דפקת איחור אופנתי כרגיל, ואתה מפריע לי.

מיכאל ביטון: ואני אמרתי שחברי כנסת שיפריעו, הקריאות אחת, שתיים, שלוש - - -

אוסאמה סעדי: לא שמעתי.

אוסאמה סעדי: עכשיו לראשונה אני שומע.

מיכאל ביטון: אתה איש יקר.

מיכאל ביטון: אז תן לי לסיים את הפתיח, ואני מקווה שכולם יספיקו היום.

מיכאל ביטון: האירוע הראשון המשמעותי הזה חשף שרשתות מזון יכולות להוזיל סל באותם מוצרים ב-23%, אם הם רוצים.

מיכאל ביטון: לצערי, החשיפה הזאת סגרה את האתר הזה ופגעה בכולם.

מיכאל ביטון: אז בחשיפה שלנו מעיין פרתי הענישה את הלקוחות.

מיכאל ביטון: הענשנו אותם.

מיכאל ביטון: אני אתן לך עוד מעט להתייחס.

מיכאל ביטון: האירוע השני שהחל אתמול הוא אירוע מבורך, שבו רשות התחרות ביצעה חקירות והחרמה של טלפונים ומחשבים ואולי מעצרים, אבל מאוחר מדי.

מיכאל ביטון: בשנים האחרונות לא ראינו פעולות נחושות כאלה של רשות התחרות במשרד הכלכלה.

מיכאל ביטון: משרד הכלכלה ורשות התחרות צריכים להתעורר מיידית, ולטפל באירוע של רשתות המזון והשיווק והספקים על בסיס שבועי.

מיכאל ביטון: אם מישהו חושב שהאירוע הזה ייגמר בקנס של 50 מיליון ובארבעה כתבי אישום למישהו והחגיגה תימשך, הוא טועה.

מיכאל ביטון: הוועדה הזאת לא תאפשר את זה.

מיכאל ביטון: אנחנו נדון בזה כל שבוע.

מיכאל ביטון: אנחנו נציף את זה כל שבוע.

מיכאל ביטון: אנחנו נחקור את זה.

מיכאל ביטון: אנחנו נאסוף מידע מהשטח.

מיכאל ביטון: אנחנו נצפה מרשות התחרות כל חודש לחקור, כל חודש לבדוק.

מיכאל ביטון: ואם צריך להכריז על מישהו כמונופול, להכריז עליו כמונופול.

מיכאל ביטון: אם צריך להכריז עליו כקרטל, להכריז כקרטל.

מיכאל ביטון: רשות התחרות עומדת פה למבחן, ומשרד הכלכלה עומד פה למבחן, והוא צריך להפנות כוח אדם וזרקור ואכיפה אל רשתות השיווק ואל הספקים.

מיכאל ביטון: אני רוצה להתחיל את הדיון שלנו.

מיכאל ביטון: הדיון יתנהל באופן הבא: אגף המחקר של הכנסת יציג במשך שבע דקות את עיקרי הממצאים האחרונים שלו בנושא.

מיכאל ביטון: רשות התחרות תדבר שבע דקות, ותציג מה היא יכולה לדבר על מה שהיא עשתה ביממה האחרונה, ובכלל כיצד היא הולכת לטפל ברשתות השיווק והספקים הגדולים.

מיכאל ביטון: מנכ"ל משרד הכלכלה ידבר שבע דקות, אחריו – ירון זליכה בזום, ואחריהם אני אבקש לשאול כמה שאלות קצרות את מנכ"לי רשתות השיווק שפה ואתן להם להגיד את דברם, ומי שיפריע להם יצא החוצה, כי ההוגנות היא לשמוע כל אחד, גם אם יש פה מחלוקת ובקרה.

אוסאמה סעדי: להפריע לא, אבל לשאול כן?

מיכאל ביטון: לא בזמן שהוא מדבר.

מיכאל ביטון: לרשום את השאלות.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, הצעה לסדר.

מיכאל ביטון: כן, ידידי.

יעקב מרגי: אתה נדיב – שבע דקות, שבע דקות, שבע דקות.

יעקב מרגי: יש פה חברי כנסת.

יעקב מרגי: אני הייתי מציע, תעשה לסירוגין, כי הדברים שאנחנו רוצים לומר, יכול להיות שנחסוך להם בהתייחסויות.

מיכאל ביטון: אם חברי הכנסת יהיו ממושמעים, ובתחנות בין דוברים יהיו קצרים וחדים, נאפשר את זה.

יעקב מרגי: קצרים וחדים.

יעקב מרגי: תודה.

מיכאל ביטון: אבל העסק פה יתנהל בצורה סדורה.

קרן ברק: זה יסתיים בשעה 11:00?

מיכאל ביטון: אנחנו מקווים.

קרן ברק: אני צריכה לדעת את סדרי הדיון.

מיכאל ביטון: אני לא יכול להתחייב, יקירתי.

קרן ברק: לא, יכול להיות שעוד אחרי?

מיכאל ביטון: התחלנו לעבוד, את יודעת.

מיכאל ביטון: אני לא יכול להבטיח לך.

מיכאל ביטון: תתמידי, תהיי איתנו.

קרן ברק: אני שואלת אותך אם זה יכול להסתיים אחרי 11:00.

מיכאל ביטון: אני לא יודע.

מיכאל ביטון: אנחנו רק מתחילים.

קרן ברק: אבל המליאה מתחילה ב-11:00.

מיכאל ביטון: אגף המחקר של הכנסת, בבקשה, שבע דקות.

בת חן רוטנברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בת חן רוטנברג: אני אסקור בקצרה את הנקודות המרכזיות שעולות מהדוח שלנו.

בת חן רוטנברג: למעוניינים להרחיב, הדוח יועלה גם בפורטל הוועדה.

מיכאל ביטון: לא, סליחה, זה לא יימשך ככה.

מיכאל ביטון: אל תדברי כרגע, תהיי בשקט.

מיכאל ביטון: אוסאמה, אתם מפריעים לי, לא נצליח לקיים את הדיון הזה.

מיכאל ביטון: אנא, דברי בקול בבקשה.

בת חן רוטנברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

בת חן רוטנברג: בוקר טוב לכולם, אני אסקור בקצרה את הנקודות המרכזיות שעולות מהדוח שלנו.

בת חן רוטנברג: למעוניינים להרחיב, הוא נמצא גם בפורטל הוועדה וגם באתר הממ"מ.

בת חן רוטנברג: ענף מוצרי המזון והצריכה המהירה מורכב ממספר מקטעים בשרשרת השיווק: החקלאות, התעשייה המקומית, הייבוא והקמעונאות.

בת חן רוטנברג: בחנו מה קרה בכל אחד מהמקטעים.

בת חן רוטנברג: כמו שניתן לראות מהגרף, חלה עלייה גבוהה במדדי המחירים של הפירות והירקות, עלייה מתונה במדד המחירים לצרכן, במדד מחירי המזון, וירידה במדד מחירי תפוקת החקלאות ומדד מחירי תפוקת התעשייה ליעדים המקומיים.

בת חן רוטנברג: בדקנו לעומק מה קורה בכל אחד מהמקטעים, והתמונה שעלתה היא מורכבת, היא לא חד משמעית.

בת חן רוטנברג: אגב, בהסתכלות בפריזמה רחבה יותר של העשור האחרון, עליית המחירים של הפירות והירקות אף יותר דרמטית: עלייה של 41% במדד המחירים של הפירות, 15% במדד המחירים של הירקות.

בת חן רוטנברג: בהשוואה בין-לאומית נסת

בת חן רוטנברג: כל מה קרה באירופה לעומת בישראל.

בת חן רוטנברג: אפשר לראות שמדד מחירי המזון עלה מעט פחות ממה שהוא עלה באירופה; מדד המחירים לצרכן עלה גם כן אבל פחות ממה שהוא עלה באירופה; מדד מחירי הירקות עלה מעט יותר ממה שהוא עלה באירופה; ומדד מחירי הפירות עלה דרמטית ב-30% לעומת מדד מחירי הפירות באירופה שעלה ב-15%.

בת חן רוטנברג: חשוב לי להגיד, שיש ויכוח מתודולוגי ער על השיטה של ההשוואה בין המחירים בישראל למחירים באירופה, אנחנו מודעים לזה.

בת חן רוטנברג: קשה להשוות סלי צריכה, ויש גם השפעה של שער החליפין, אז נשים את זה על השולחן.

בת חן רוטנברג: נעבור הלאה, נצלול למקטעים פה בשרשרת השיווק.

בת חן רוטנברג: נתחיל ממקטע החקלאות.

בת חן רוטנברג: אם נבחן את ההתפלגות של שווי התפוקה החקלאית לפי ייעוד בשנת 2020, נראה שבגידולים הצמחיים הצריכה המקומית הייתה 60%, הייצוא היה 23%.

בת חן רוטנברג: ועוד נתון חשוב להגיד זה אספקת הייצור של הפירות והירקות פר נפש.

בת חן רוטנברג: אם מסתכלים על זה בהשוואה לגידול באוכלוסייה, אנחנו רואים שבעשור האחרון הייתה ירידה של כמעט 30% בייצור פר נפש של הפירות והירקות.

בת חן רוטנברג: אם אנחנו צוללים יותר לעומק, בדקנו מה קורה בפירות וירקות נבחרים.

בת חן רוטנברג: בדקנו את מדד המחירים לצרכן מול מדד התפוקה החקלאית, ומה שראינו שהפירות והירקות נמכרים מרביתם ישירות לצרכן, והמגמה היא מורכבת.

בת חן רוטנברג: מתוך 26 מוצרים נבחרים, ראינו שב-12 מוצרים השינוי במדד המחירים בין השנים 2013 ל-2019 היה נמוך יותר בענף החקלאות, בשמונה מוצרים היה נמוך יותר בענף הקמעונאות ובשישה מוצרים השינוי היה דומה.

בת חן רוטנברג: כלומר, אפשר לראות שבחלק מהמוצרים מדד המחירים לצרכן ירד, דווקא מול הצרכן הוא עלה, ובחלק מהמוצרים המגמה הייתה בדיוק הפוכה.

יעקב מרגי: בעברית פשוטה, זה לא קשור לעלות התפוקה, המחירים מתנהלים בלי כללים.

בת חן רוטנברג: כנראה שזה תלוי ענף.

יעקב מרגי: תודה.

מיכאל ביטון: אנא, המשיכי בבקשה בסקירה שלך.

בת חן רוטנברג: אם אנחנו בוחנים גם מול מדד תפוקות התעשייה של בעלי חיים ותוצרתם, בערך 80% מהתפוקה החקלאית מיועד לתעשייה, אנחנו רואים שבבשר לבקר ובחלב לבקר מדד מחירי תפוקת החקלאים ירד בהרבה, מדד מחירי תפוקת התעשייה בחלב, ובמחיר לצרכן הבשר דווקא עלה.

בת חן רוטנברג: מה שמעניין לראות פה זה את הדגים.

בת חן רוטנברג: מדד מחירי התפוקה החקלאית עלתה בהרבה – ב-21%, מדד מחירי תפוקת התעשייה גם כן עלתה בכמעט 7%, ולעומת זאת מדד המחירים לצרכן כמעט ולא עלה – ב-0.8%.

בת חן רוטנברג: ומה שמעניין פה זה שבמקביל ראינו שמשקל הייבוא של הדגים בצריכה הפרטית עלה מ-19% ב-2008 ל-50% ב-2009.

בת חן רוטנברג: חשוב להגיד בהקשר הזה, שבענפים האלה היבוא מתבצע באמצעות מכסים שקובע משרד הכלכלה, ויש חלוקת מכסות ליבוא באיזשהו סף שנקבע מראש.

מיכאל ביטון: תגיעי לשורות אחרונות, יש רק עוד שתי דקות.

בת חן רוטנברג: בסדר גמור.

בת חן רוטנברג: נעבור לתעשייה.

בת חן רוטנברג: לפי נתוני סטורנקסט, בשנת 2020 נתח השוק של עשר הספקים הגדולים היה 53%.

בת חן רוטנברג: יש איזה ירידה קלה בסך הכללי של עשרת הספקים הגדולים.

בת חן רוטנברג: לפי הנתונים של חברת BDI, שבחנו בעצם את חמש החברות הגדולות, אנחנו רואים שכן הייתה עלייה בסך הכללי של נתח השוק של חמשת הספקים הגדולים וחל גידול בריכוזיות.

בת חן רוטנברג: אם נעבור לחמש הקמעונאיות הגדולות, אז חשוב להגיד כמה נקודות לפני הקמעונאים.

בת חן רוטנברג: קודם כול 71% מהשוק המבורקד הוא מזון.

בת חן רוטנברג: לפי דוח קדמי נתח השוק של המותגים הפרטיים בישראל הוא נמוך, הוא 5%, לעומת למשל שווייץ שהיה ב-2009 46%, בריטניה – 43%.

בת חן רוטנברג: הוא עלה במעט, אבל הוא עדיין עומד על 6.8%.

בת חן רוטנברג: ובפילוח של איפה אנשים עושים את הקניות שלהם בשנת 2020, שני שליש מהאנשים עדיין עושים את הקניות שלהם בחנויות דיסקאונט גדולות, ברשתות הגדולות.

בת חן רוטנברג: אפשר לראות מהגרף שלנו, שבניתוח של נתח השוק של חמש קמעונאיות המזון הגדולות, אפשר לראות שהסך הכללי שלהן ירד במעט, כלומר הוא ירד ל-67% ב-2019 מ-68% ב-2015.

בת חן רוטנברג: נתח השוק של מובילת השוק, של שופרסל, גם כן ירד.

בת חן רוטנברג: הוא היה ב-2015 35%, לעומת 29% בשנת 2019.

בת חן רוטנברג: כלומר, יש איזו מגמה קלה של ריכוזיות, אבל בהסתכלות על אזורי הביקוש של רשות התחרות, כשמחלקים את מדינת ישראל לאזורי ביקוש, נמצאו 194 חנויות בעלות נתח שוק שנמצאות מעל 30% באזור הסטטיסטי.

בת חן רוטנברג: ולשופרסל יש 141 חנויות בעלות נתח שוק גבוה של מעל 30%.

נירה שפק: מה זאת אומרת מעל 30%?

נירה שפק: רשום בממ"מ 72.7.

בת חן רוטנברג: 72.7 זה מסך החנויות שלה.

בת חן רוטנברג: מסך החנויות שלה 72% הן בעלות נתח של מעל 30%.

מיכאל ביטון: משפטים אחרונים בבקשה.

בת חן רוטנברג: אין בעיה.

בת חן רוטנברג: עוד נתון שחשוב להגיד זה שבבדיקה של הרשות בשנת 2019 היו 53 חנויות בעלות נתח שוק של מעל 50% באזור הסטטיסטי, ובחלק מהן היה גם מעל שלוש חנויות ויותר, שזה שני התנאים בהוראת השעה, שאומנם פקעה, אבל הייתה הוראת שעה שאפשר היה לגשת לבית הדין לתחרות לבחון את העניין הזה, ורשות התחרות החליטה, שיש במצטבר את שני התנאים האלה, אין עילה מספקת לפגיעה בתחרות ולא נעשתה פניה לבית הדין לתחרות.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: מנכ"ל משרד הכלכלה, בבקשה.

רון מלכא: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

רון מלכא: אורחים מכובדים, חברי כנסת, אני אתחיל בזה שאני אומר ששרת הכלכלה שמה את המאבק ביוקר המחייה בסדר עדיפות עליון.

רון מלכא: מיטב אנשי המקצוע – כלכלנים, משפטנים, וכל מי שנדרש לנושא הזה במשרד הכלכלה, ויש את הטובים שבהם, עוסקים בזה יום-יום.

רון מלכא: המאבק ביוקר המחייה בעצם חוצה את כל משרדי הממשלה, לא רק את משרד הכלכלה, אבל משרד הכלכלה, במקום שבו זה פוגש אותנו, ובעיקר בהגברת התחרות והיעילות בשווקים, פועל בכל הכלים שהחוק מקצה לנו.

רון מלכא: מדובר בשווקים שהם דינמיים, ולכן שיווי המשקל משתנה, וכוחות שוק יכולים לעבור מחוליה אחת לאחרת.

רון מלכא: ולכן אם אנחנו נראה לנכון, לא נהסס גם להמליץ על עדכוני חקיקה, כדי באמת לאפשר לנו לטפל בכל כשלי השוק שאנחנו נאתר ונמצא.

רון מלכא: הראייה היא תמיד טובת הצרכן, וכדי שבאמת כל השינויים שאנחנו עושים – הסרת חסמים, פתיחת השוק לתחרות וכו' – יגיעו לצרכן הסופי, אנחנו צריכים לוודא שאכן השווקים הם תחרותיים ואין ניצול של כוח שוק.

רון מלכא: עצם קיומו של מונופול זה לא עבירה על החוק, אבל כשמונופול מנצל כוח שוק, זה בהחלט עבירה, ואיפה שצריך אנחנו נפעל ובמלוא התקיפות, וכפי שאמרתי, במלוא האמצעים שעומדים לרשותנו.

רון מלכא: מי שאמון על היישום של החוקים שאמורים להגביר את התחרות ולהגן על הצרכן – חוק התחרות, החוק להגנת הצרכן, חוק המזון שגם שלשמו התכנסנו פה היום – ידברו תכף ממלא מקום הממונה על התחרות וראש הרשות להגנת הצרכן נמצאים פה, והם יראו כיצד איך מיישמים את החוקים האלה, שאמורים להגן על הצרכן.

רון מלכא: אנחנו בסופו של דבר פועלים לצמצום הריכוזיות, הגדלת מספר השחקנים.

רון מלכא: זה כמובן לא מספק, צריך שגם יהיה איום תחרותי, ולכן אנחנו נוודא שגם זה קיים.

רון מלכא: אנחנו נצמצם את הבירוקרטיה, נגביר את השקיפות, את הסימטריה במידע, כדי שניתן יהיה לקבל החלטות מושכלות.

רון מלכא: אנחנו כמובן נגייס את הצרכנים לעניין הזה, נעודד צרכנות נבונה, שבהחלט תעזור ותשלים את הפעולות שאנחנו עושים.

רון מלכא: וכפי שאמרתי, אכיפה תקיפה במלוא האמצעים.

רון מלכא: ודוגמה לכך, אדוני היושב-ראש חברי הכנסת, אתם יכולים לראות ברפורמת היבוא, שהחלק הגדול שלה, החלק של התקינה, מובל על ידי משרד הכלכלה.

רון מלכא: אנחנו גם ניישם אותו.

רון מלכא: ואנחנו המלצנו, ותודה לכם, אדוני היושב-ראש והוועדה, שקיבלתם את המלצתנו, להגדיל בצורה משמעותית את הסנקציות שיופעלו על מי שיפר את האמון שלנו, כי בסוף אנחנו משנים פרדיגמה ומעבירים את האחריות ברפורמת היבוא ליבואנים, והם מצהירים ויכולים לצאת לשוק.

רון מלכא: זה משחרר המון חסמים, מוריד הרבה מאוד עלויות.

מיכאל ביטון: רון, אנחנו יודעים מה עשינו טוב.

מיכאל ביטון: אנחנו פה באירוע משברי, ואני רוצה מיקוד שלך ברשתות המזון ובספקים.

מיכאל ביטון: ומה אתם עושים ומה עשיתם, ומה אתם מתכוונים לעשות, כשאתם פוגשים את החקירה הזאת?

מיכאל ביטון: מה דרכי הפעולה?

מיכאל ביטון: הרי ב-2008 כבר עצרו מנכ"ל לרשת מזון ושלחו אותו לכלא.

מיכאל ביטון: ב-2021 אנחנו חוזרים לאירועים דומים.

מיכאל ביטון: אז אם עולם כמנהגו נוהג, מה הועילו חכמים בתקנתם?

מיכאל ביטון: כמו שהלכנו לרפורמה ביבוא ולרפורמה בתחומים אחרים, אנחנו חייבים פה רפורמה בחשיבה, גם על הנושא הזה.

מיכאל ביטון: אז מה המחשבות הראשונות שלכם כמשרד בתחום רשתות המזון, הספקים והריכוזיות שלהם?

רון מלכא: תודה, אדוני היושב-ראש, על השאלה, כי כפי שציינתי, השווקים הם מאוד דינמיים.

רון מלכא: למשל אני עובד עכשיו בראש ועדה שמינתה הממשלה לבחינת פערי התיווך בפירות וירקות, בעצם כל שרשרת הערך מהחקלאי עד לצרכן.

רון מלכא: אנחנו בודקים כל אחת מהחוליות, כדי לברר מה התרומה למחיר של כל אחת מהחוליות.

רון מלכא: ובתוך התרומה הזאת, לנסות להבין האם מדובר ברווחים נורמליים או לא נורמליים?

רון מלכא: האם יש פה מחיר מופרז?

רון מלכא: כלומר, ניצול של כוח שוק.

יעקב מרגי: אתם ערים לפרמטר החזירי גם כן?

קרן ברק: לא, גם לזה שכבר היו אלף ועדות כאלה שבחנו את הדברים האלה.

קרן ברק: זה לא נולד היום.

רון מלכא: כן, נדרשת פה התייחסות מקצועית.

רון מלכא: תראו, אני חייב להגיד לכם, שהטיפול ביוקר המחייה הוא מתמשך, כי השווקים הם שווקים דינמיים.

מיכאל ביטון: גם יוקר המחייה מתמשך.

קרן ברק: אני שומעת את התשובה שלך.

רון מלכא: אני אשמח שתתייחסי.

רון מלכא: כוח שוק יכול לנוע מחולייה אחת לחולייה אחרת.

רון מלכא: ואם אתם רוצים להבין מה קורה עכשיו, איפה הכשלים עכשיו - - -

מיכאל ביטון: אני רוצה התייחסות לרשתות המזון ולספקים הגדולים.

מיכאל ביטון: זה הדיון היום.

מיכאל ביטון: על זה תדבר.

מיכאל ביטון: לא על רפורמת היבוא, לא על שום דבר אחר.

מיכאל ביטון: על מה שקרה אתמול, על מה שאתם הולכים לעשות מיידית, ומה שינוי הפרדיגמה שלכם, ובאיזה קצב זה הולך להיות.

מיכאל ביטון: ביטחון פנים ראה שיש נשק אצל אוכלוסייה ערבית – הלך.

מיכאל ביטון: מה אתם הולכים לעשות מחר?

מיכאל ביטון: כי שיטות העבודה הישנות לא יעזרו.

מיכאל ביטון: אנחנו ב-2008 שמנו מנכ"ל רשת מזון בכלא.

מיכאל ביטון: זה לא עזר.

מיכאל ביטון: 2021 – אותו דיון.

מיכאל ביטון: מה הולכים לעשות עכשיו?

רון מלכא: רשות התחרות תכף תתייחס.

רון מלכא: כשאנחנו נמצאים בעיצומה של חקירה ברור שלא נכון להתייחס לפרטים שלה, זה גם יכול לפגוע בחקירה עצמה.

רון מלכא: אז תכף רשות התחרות תתייחס, אבל זה דוגמא לזה שאנחנו מרימים כל אבן, ולא נהסס להפעיל את כל האמצעים שהחוק נותן בידינו, כדי להגביר את התחרות ולמנוע איזשהו ניצול של כוח שוק כדי לפגוע בצרכן.

רון מלכא: זה תהליך מתמשך, ארוך.

רון מלכא: אנחנו שם.

רון מלכא: אמרתי, עם ישראל התברך בטובי אנשי המקצוע במשרד הכלכלה שאמונים על הדבר הזה, זה בסדר עדיפות עליון.

רון מלכא: ואני אמרתי אפילו, שאם כתוצאה משינויים בשווקים, כתוצאה מכל מיני שיבושים, טכנולוגיים ואחרים, אנחנו נדרשים לשימוש בכלים אחרים, אנחנו לא נהסס גם להציע שינויי חקיקה, שייתנו לנו את הכלים - - -

מיכאל ביטון: אנחנו כאן בשבילכם.

מיכאל ביטון: החקיקה הזאת – בתוך שבועיים נביא אותה כוועדת כלכלה.

קרן ברק: הדיון הזה נקבע בלי קשר לחקירה.

מיכאל ביטון: בלי קשר.

מיכאל ביטון: ראינו את הנולד.

מיכאל ביטון: אנחנו עוסקים ברשתות המזון ובספקים הגדולים כבר חודשיים.

קרן ברק: בדיוק.

קרן ברק: זה העניין.

קרן ברק: זה לא קשור בכלל לחקירה.

אורי מקלב: או שיש תיאום בין הוועדה לבין רשות ההגבלים.

מיכאל ביטון: לא, אין תיאום.

מיכאל ביטון: אנחנו דרשנו מהם לפעול.

קרן ברק: אולי זה קרה לא במקרה?

מיכאל ביטון: אין מקריות בעולם.

אוסאמה סעדי: אולי יש לך מידע פנים.

מיכאל ביטון: אוסאמה סעדי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

רון מלכא: אז אני באמת מודה לוועדה.

מיכאל ביטון: כן, בבקשה.

מיכאל ביטון: חבר'ה, עד עכשיו היה טוב, בוא נמשיך.

קרן ברק: הוא לא אמר כלום חוץ מ"אנחנו נפעל במרץ".

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד לך משהו, המנכ"ל.

מיכאל ביטון: שאלו אותי היום ברדיו: איך פתאום רשות התחרות עובדת?

מיכאל ביטון: מה קרה פתאום שהבוקר היא החלה?

מיכאל ביטון: אז אנחנו אומרים: לא הייתה פה ועדת כלכלה, שנתיים היה קשה.

קריאות: - - -

מיכאל ביטון: רגע, רגע, רגע.

אורי מקלב: צריך לתקן, יושב-ראש לא היה.

מיכאל ביטון: מרגי זה אח.

אוסאמה סעדי: זו מכה מתחת לחגורה.

מיכאל ביטון: לא, מה פתאום?

אופיר סופר: - - -

מיכאל ביטון: לא, מה פתאום?

יעקב מרגי: אופיר, כמו שלא היה שלוש וחצי שנים תקציב, ככה לא הייתה שנתיים ועדת כלכלה.

מיכאל ביטון: לא, רק שנה וחצי.

מיכאל ביטון: אני רוצה לתקן את דבריי, אני רוצה להגיד ככה:

מיכאל ביטון: אפילו הוועדה שלי לא טובה כשהאופוזיציה לא חברה בה.

מיכאל ביטון: ומקלב הצטרף רק אתמול או שלשום.

אוסאמה סעדי: למה, איפה אני הייתי?

מיכאל ביטון: אתה היית.

קרן ברק: אתה לא נחשב אופוזיציה, אתה בקואליציה, אוסאמה.

מיכאל ביטון: הנקודה היא שכדי שוועדה תוכל לעבוד, היא לא יכולה שיהיו לה ארבע מערכות בחירות כל חצי שנה.

מיכאל ביטון: ועכשיו אנחנו עובדים, אופוזיציה וקואליציה יחד.

מיכאל ביטון: ואת כל ההחלטות של ועדת הכלכלה בהסדרים הבאנו פה אחד, בהסכמות עם הערות של האופוזיציה לחוקים שנכנסו לספר החוקים.

מיכאל ביטון: אז אמרתי ברדיו: יש פה ועדה רצינית שהולכת לעבוד.

מיכאל ביטון: זה מה שהולך לקרות.

קרן ברק: סליחה, היושב-ראש מרגי עבר פה את כל תקופת הקורונה, במשבר הכי גדול.

קרן ברק: היו לא ארבע או חמש ועדות משנה, כולנו עבדנו 24/7.

קרן ברק: אתה היית בממשלה, אני חייבת להגיד שאת המשבר הזה, כל חוקי הקורונה עברו לפה והתמודדנו עם זה.

קרן ברק: אז זה לא נכון להגיד שזה לא היה, עבדנו מאוד קשה.

מיכאל ביטון: ואני איתך.

מיכאל ביטון: והלכתי ללמוד מחבר הכנסת מרגי לפני שהתחלתי לעבוד פה.

יעקב מרגי: עזבו את מרגי עכשיו.

יעקב מרגי: יש כשל שוק, בוא נטפל בזה.

מיכאל ביטון: אנחנו נעבוד.

מיכאל ביטון: בסדר.

מיכאל ביטון: מנכ"ל הכלכלה, בבקשה, תסיים.

רון מלכא: משפט לסיום.

רון מלכא: אז אני קודם כול מודה לוועדה ולעומד בראשה.

רון מלכא: אכן יש פה שיתוף פעולה בין הרשות המבצעת לרשות המחוקקת, ושם המשחק זה שיתוף פעולה.

רון מלכא: רפורמת היבוא, כפי שיצאה לדרך, זו הוכחה לזה, ואני מאמין שגם פה נמשיך לשתף פעולה.

מיכאל ביטון: עוד פעם, המנכ"ל, לא קיבלנו אמירות נחרצות, אבל בסדר, אתם בודקים את הדברים.

מיכאל ביטון: אני אומר לך שהוועדה הזאת מחכה לחוקים ותקנות שתביאו בתחום רשתות המזון והשיווק ובתחום הספקים הגדולים והקרטלים.

קריאה: אם הם לא יביאו, אנחנו נביא.

מיכאל ביטון: מה שתביאו.

מיכאל ביטון: וגם אנחנו נביא.

קרן ברק: - - - אנחנו מחכים לתשובות יותר משמעותיות ממה שהוא אמר.

מיכאל ביטון: המנכ"ל, אנחנו נביא לכם את זה בתוך שבועיים, תעבדו.

ענבר בזק: מיכאל, אפשר שאלה קצרה?

מיכאל ביטון: לא עכשיו, למרות שאת הכי מנומסת, אלא אם כן – אל תסיטי אותי – ענבר בזק, שאלה.

יעקב מרגי: החלטתי לא להיפגע היום.

רמי לוי: אני רוצה להגיד משהו, אני מפחד שלא תוציא אותי החוצה.

מיכאל ביטון: אתה תחכה בסבלנות.

רמי לוי: אני מחכה.

רמי לוי: אתה יודע, עד שאני אחכה, אני אשכח מה להגיד.

קריאה: כולנו מחכים בסבלנות.

רמי לוי: אני רוצה לדבר, אבל אי-אפשר לדבר - - - החוצה.

מיכאל ביטון: אדוני, אתה תשמע את מה שיש למנכ"ל הכלכלה להגיד ולרשות התחרות ולעוד כמה דוברים, ואתה תהיה סבלני ותהיה לך זכות דיבור, ואמרתי את זה.

רמי לוי: מאה אחוז.

מיכאל ביטון: ענבר, בבקשה.

מיכאל ביטון: דממה באולם.

ענבר בזק: זו שאלה לרון מלכא.

ענבר בזק: ישבנו פה בחודשים האחרונים, עשינו רפורמה מאוד מאוד גדולה ביבוא.

ענבר בזק: לפי הנתונים של הממ"מ, המוצר שהכי התייקר, אם אני מבינה נכון, או הקפיצה הכי גדולה הייתה דווקא בדגים, ששם כבר הוסרו חסמי היבוא.

ענבר בזק: איך אנחנו מוודאים שלא יקרה אותו דבר במוצרים נוספים?

יעקב מרגי: זה קורה.

יעקב מרגי: מה זה לא יקרה?

מיכאל ביטון: ענבר, אבל תרשי לי, את לוקחת אותי ליבוא, ובקרה על היבוא שאכן הוא מוזיל, אנחנו עכשיו לא ביבואנים.

קרן ברק: עכשיו הדיון אחר.

מיכאל ביטון: אני רוצה רשתות מזון וספקים – הם פה.

ענבר בזק: אבל זה בדיוק - - -

מיכאל ביטון: השאלה שלך טובה.

מיכאל ביטון: יכול להיות שהתשובה היא ברשתות המזון.

ענבר בזק: זה מה שאני אומרת - - -

מיכאל ביטון: אז בואי ניתן לגופים לדבר, ואחרי זה נשמע גם את חברי הכנסת.

רם שפע: את צודקת, ענבר.

רם שפע: זה הסיפור.

מיכאל ביטון: רשות התחרות, בבקשה, עו"ד מיכל כהן, שבע דקות: מה קרה?

מיכאל ביטון: מה אתם יכולים לספר על האירועים האחרונים?

מיכאל ביטון: ומה אתם הולכים לעשות בנחישות בתחומים האלה?

מיכל כהן: אוקיי.

מיכל כהן: בוקר טוב לכולם.

מיכל כהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מברכת גם על הדיון הזה כאן, כי כולנו רואים את המחירים, וגם ברשות התחרות רואים אותם ובודקים אותם ומוטרדים מהם.

מיכל כהן: אני אתחיל בחקירה, למרות שזה לא מה שהתכוונתי לעשות, אבל אני רואה שאין מנוס.

מיכל כהן: אנחנו מדברים בחקירה פלילית.

מיכל כהן: החקירה הזאת היא פרי של הכנה מאומצת ושקטה, שהתחילה לפני שהדיון הזה נקבע, שנעשית גם עכשיו תוך כדי שהדיון הזה מתנהל, והיא תיעשה גם מחר וגם מוחרתיים.

יעקב מרגי: זה בלי שום קשר ל"יש חסד"?

מיכל כהן: אני לא רוצה להתייחס - - -

יעקב מרגי: שאלתי שאלה: יש קשר ל"יש חסד" או יש קשר?

קריאה: אדוני חבר הכנסת, היא לא יכולה להתייחס לזה.

יעקב מרגי: הבנתי את התשובה, תודה.

יעקב מרגי: מזה שלא התייחסה הבנתי את התשובה.

יעקב מרגי: תודה, את לא חייבת לענות לי.

מיכאל ביטון: תן לה, מרגי.

מיכאל ביטון: בבקשה, מיכל.

מיכל כהן: אני אומר כך: אני לא מעוניינת להגיד במה החשדות, אני לא מתכוונת להגיד במה החשדות.

מיכאל ביטון: את יכולה להגיד את הנושאים, את מה נחקר.

מיכל כהן: לא, אני לא אגיד את מה נחקר.

קרן ברק: למה?

מיכל כהן: כי כל מילה שאני אגיד עלולה לשבש את החקירה.

מיכאל ביטון: בסדר גמור.

מיכל כהן: בסופו של דבר נעשות פה פעולות, ותנו לנו את הזמן.

מיכל כהן: יש חוקרים עכשיו שיושבים במשרדי הרשות, ולא עצמו עין גם לילות קודם.

מיכל כהן: הם עושים את העבודה שלהם.

מיכל כהן: כשאנחנו נוכל להגיד אנחנו נגיד.

מיכל כהן: תנו לחקירה הזאת - - -

מיכאל ביטון: אז תעברי להצגה העקרונית של הדברים, בבקשה.

מיכל כהן: לגופו של עניין, שוק המזון ומוצרי הצריכה והטואלטיקה נמצא בראש סדרי העדיפויות של הרשות.

מיכל כהן: אין פה שום היסוס בדבר הזה.

מיכל כהן: בוודאי בעיניי יש צורך כאן באכיפה נוקשה ואפקטיבית של חוק התחרות בכל ענפי המשק, אבל בכל הקשור לשוק המזון בפרט אכיפה היא כלי ראשון במעלה.

מיכאל ביטון: מה הכלים שלכם מול רשתות המזון והספקים כיום, ומה אתם צריכים בעתיד כדי שזה יקרה?

מיכל כהן: אני באמת מברכת על הפנייה הזאת של היושב-ראש.

מיכל כהן: יש לנו הרבה כלים.

מיכל כהן: יש לנו כלי אכיפה פלילית.

מיכל כהן: הם מיוחדים לתחומים מסוימים ולעבירות מסוימות, הם לא רלוונטיים לכל הספקטרום.

מיכל כהן: אבל יש כלי אכיפה פליליים, יש כלי אכיפה אזרחיים, שזה עיצומים כספיים.

מיכל כהן: עשינו פה גם רפורמה בחוק שלנו, והעלו את הסכום שבו ניתן להטיל עיצומים כספיים.

מיכל כהן: ויש גם אפשרות לאכיפה לפי חוק המזון.

מיכל כהן: יש לנו כלי אכיפה.

מיכל כהן: אני כן אמר שאני מאוד מעוניינת להרים את הכפפה של אדוני היושב-ראש, וכן להביא פה לוועדה הזאת עוד הצעות חוק, שיאפשרו לנו להתמודד עם יוקר המחייה ולשפר את המצב התחרותי במשק.

מיכל כהן: אני אומרת שאני ארים את הכפפה.

מיכל כהן: אני אבקש לקבוע פגישה עם אדוני היושב-ראש, ואנחנו נציג דברים שאנחנו חושבים שאפשר לעשות אותם.

מיכל כהן: יש דברים שהם יותר מורכבים, לא הכול כל כך פשוט.

מיכל כהן: את השטר הזה אני אבקש לפרוע.

יעקב מרגי: מה תפקידך בכוח?

מיכל כהן: אני ממלאת מקום הממונה על התחרות.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: זה - - - חדשה שאני שומע בממונה על התחרות.

יעקב מרגי: אני מקווה שיש לה כיסוי.

מיכאל ביטון: אנא המשיכי, מיכל.

מיכל כהן: יש אנשים ברשות התחרות שעובדים הרבה זמן.

מיכל כהן: הדברים האלה הם לא מהרגע להרגע, זה לא גפרור שנדלק בשנייה.

מיכל כהן: יש אנשים שיושבים וחושבים, והרעיונות שיש לנו בראש מתגבשים הרבה זמן.

מיכל כהן: אנחנו נשמח לבוא ולדבר ולהרים אותם כאן.

מיכל כהן: אני כבר אומר, שיש הצעת חוק שאמורה להגיע כבר עכשיו לחידוש סעיף שפקע בעניין הוראות ליבואן ישיר.

מיכל כהן: היא תגיע לכנסת בקרוב.

מיכל כהן: אבל אני מדברת על עוד דברים, ואני אשמח להרים את הכפפה הזאת.

מיכאל ביטון: תודה רבה, מיכל.

מיכאל ביטון: ירון זליכה נמצא איתנו בזום?

מיכאל ביטון: אנא, בשלוש דקות בבקשה, אדוני.

ירון זליכה: בוקר טוב לכולם.

ירון זליכה: תודה, אדוני היושב-ראש.

ירון זליכה: אני רוצה להעיר את תשומת לבכם, שבשנים האחרונות רשות ההגבלים העסקיים, רשות התחרות, לא תפקדה באופן מוחלט, באופן גורף.

ירון זליכה: ואנחנו מצאנו את עצמנו, אני וכלכלנים אחרים, מתמודדים פעם אחר פעם אל מול רשות התחרות, כאשר היא מסרבת להכריז על יבואנים בלעדיים כמונופולים, היא מסרבת ליישם את החוק שאוסר על מונופולים לגבות מחירים מופרזים.

ירון זליכה: היא אפילו מפרסמת עמדות לפיהן החוק הזה צריך להיות מרוקן מתוכן.

ירון זליכה: היא אישרה מיזוגים בין שלושה בנקים בשנתיים האחרונות, וכן בין שתי חברות ביטוח/ בתי השקעות גדולים - - -

מיכאל ביטון: אנא, ירון, תתמקד בסוגיית רשתות השיווק והמזון והספקים.

מיכאל ביטון: אם תוכל לצלול רק לנושא הזה בבקשה.

ירון זליכה: בוודאי.

ירון זליכה: מה שאמרתי הוא למעשה פתיח של אותו הדבר.

ירון זליכה: בתוך רשתות השיווק, צריך להבין, התחרות בין רשתות השיווק באופן יחסי היא תחרות משמעותית.

ירון זליכה: לא מושלמת כמובן, אבל המרווחים של רשתות השיווק הם יחסית סבירים.

ירון זליכה: איפה הבעיה?

ירון זליכה: הבעיה היא במחירים של היצרנים המונופוליסטיים שמוכרים בתוך הרשתות.

ירון זליכה: מי שמכיר את פערי המחירים בינינו לבין העולם המערבי בתחום המזון והמשקאות יודע, וגם מבקר המדינה עסק בכך, מדובר בפערים של עשרות רבות של אחוזים.

ירון זליכה: המרווח של רשתות השיווק הוא 2%, 3% במקרה הטוב.

רמי לוי: טוב שיש מישהו שמבין סוף כל סוף.

ירון זליכה: אז הבעיה היא לא שם.

ירון זליכה: הבעיה היא ביצרנים המונופוליסטיים.

ירון זליכה: ואני רוצה להוסיף עוד נקודה אחת.

רמי לוי: סוף סוף יש פה אמיצים.

מיכאל ביטון: מר רמי לוי, אנא התאפק.

קרן ברק: אתם גם צריכים להבין שזה לא אומר שאנחנו מקבלים את מה שהוא אומר.

מיכאל ביטון: יש עוד שני דוברים לפני שמנכ"לי הרשתות יוכלו לדבר.

מיכאל ביטון: אבל אם אתם תעירו הערות אני אוציא אתכם.

מיכאל ביטון: ירון, בבקשה.

ירון זליכה: תודה, אדוני.

ירון זליכה: ואני רוצה להפנות את תשומת ליבכם לתופעה מוזרה, שבה משרד הכלכלה מפרסם ברשתות במקומות שונים, למשל ליד מוצרים של קוסמטיקה או של טואלטיקה וכן הלאה, כל מיני מודעות כמו: לתשומת ליבם של הצרכנים, המחיר המומלץ והמקובל באירופה הוא 30% יותר נמוך מהמחיר שנמכר כרגע בסופר.

ירון זליכה: זאת אומרת, שמשרד הכלכלה הפך להיות מעין יועץ שממליץ לנו.

ירון זליכה: מה הוא ממליץ לנו, לטוס ללונדון לקנות ג'ילט ולחזור?

ירון זליכה: במקום שרשות התחרות תכריז על היבואנים האלה כיבואנים בלעדיים, ותיכנס לחקירה של המחירים שהם גובים, ואם המחירים הם מופרזים ומהווים עבירה על החוק שאוסר על מונופולים לגבות מחירים מופרזים.

ירון זליכה: כל הדברים האלה לא מתקיימים ולא מתבצעים, ובפועל מתנפלים על הרשתות, שהן לא טליתות שכולה תכלת, אבל רוב הבעיה היא לא ברשתות, רוב הבעיה היא ביצרנים המונופוליסטיים וביבואנים הבלעדיים, ובזה אני לא רואה שום טיפול whatsoever.

מיכאל ביטון: תודה רבה, ירון זליכה.

קרן ברק: לא הבנתי את מי הוא מייצג.

מיכאל ביטון: רגע, אני רוצה - - -

קרן ברק: לא, את מי הוא מייצג?

קרן ברק: תגיד לי את מי הוא מייצג.

קרן ברק: שמעתי את הדעה שלו.

מיכאל ביטון: הוא מייצג את דעתו ככלכלן.

יעקב מרגי: הוא בזמנו עשה תחקיר.

ירון זליכה: דעתי - - -

קרן ברק: דעתו ככלכלן - - -

מיכאל ביטון: אתה מייצג ארגון?

מיכאל ביטון: יש משהו שאתה צריך להציג כניגוד עניינים?

ירון זליכה: לא, שום דבר.

קרן ברק: לא ניגוד עניינים.

מיכאל ביטון: לא, דעתו ככלכלן.

מיכאל ביטון: עכשיו, בשביל שיהיה פה ברור מה סדר הדברים: מעיין פרתי, אחרי זה הרשתות, אחרי זה אוריאל לין, ואחרי זה סבב ח"כים, כל אחד שלוש דקות.

מיכאל ביטון: עוד קצת סבלנות, תשמעו גם את הרשתות ואז תגידו את דברכם.

נירה שפק: מיכאל, ההערה של קרן נכונה.

נירה שפק: כל מי שמדבר, צריך לומר לא אם הוא לוביסט – רק להצהיר אם הוא מייעץ למישהו.

מיכאל ביטון: בוודאי.

מיכאל ביטון: אבל חזקה עליו שלא ציין ניגוד עניינים, שהוא דיבר דיבור ללא הטיות.

מיכאל ביטון: מעיין פרתי, בבקשה.

מעיין פרתי: בוקר טוב לכולם.

מעיין פרתי: אנחנו בשבוע וחצי האחרון הצגנו תחקיר, שאני חושבת שאין גוף אחר במדינה שלא עסק בו, כשבמרכז התחקיר עומדת רשת שופרסל, שמציעה בעצם עוד אתר.

מעיין פרתי: קראנו לו האתר הסודי, כי כשכל בן אדם במדינה נכנס לאתר, גם אני ככתבת צרכנות, לא יכול לראות או לדעת או לזהות בשום צורה שמדובר ברשת שופרסל.

מעיין פרתי: רק אחרי שאתה נרשם לאתר ומזין פרטים, אתה פתאום מקבל מייל משופרסל.

מעיין פרתי: ולי בתור כתבת צרכנות היה נראה מאוד תמוה לראות מחירים מאוד גבוהים באתר מסוים – שופרסל Online – כשמולו יש עוד אתר – למהדרין – עם פערים, אני רוצה כדי שתבינו על מה אנחנו מדברים: 3,000 מוצרים שהם זהים אחד לאחד בברקודים, 2,300 מוצרים מתוכם נמצאים בפערים, החל מ-1% ועד 232% פער על אותו מוצר בדיוק.

אורי מקלב: מה מפריע לך לקנות את זה?

מעיין פרתי: אני אסביר מה מפריע.

מיכאל ביטון: אורי, נא לא להפריע לה.

מיכאל ביטון: אני קוטע אותך, כי זה חשוב לי, והייתי צריך להגיד את זה בהתחלה.

מיכאל ביטון: יש מי שלוקח את החשיפה שלך למקום של שנאת חרדים.

מעיין פרתי: ממש לא.

מיכאל ביטון: ואני אומר לך, שהחשיפה שלך מלמדת דבר אחד: שרשתות מזון יכולות להוזיל מחירים.

מיכאל ביטון: ההוזלה צריכה להיות לכולם, ובאופן שווה ללא מניפולציות.

מיכאל ביטון: אז אנחנו לא ממוקדים עכשיו בחרדים או לא חרדים.

יעקב מרגי: H

קריאה: - - - וניתן לה להתקדם.

מיכאל ביטון: מרגי, אנחנו ממוקדים בזה שרשת מזון יכולה הייתה להוזיל מחירים, והיא הייתה צריכה להוזיל לכולם את המחירים הללו.

מיכאל ביטון: בבקשה.

מעיין פרתי: אני אסביר מה הבעיה.

מעיין פרתי: הבעיה היא שכן יש איזושהי אפליה.

מעיין פרתי: למה?

מעיין פרתי: כי לא כל אדם בארץ יכול להזמין מהאתר הזה.

מעיין פרתי: למשל, אם אתה גר בירוחם, שם יש רק רשת שיווק אחת, שופרסל, או חצור הגלילית, אתה לא יכול להזמין משלוח במחירים נמוכים יותר.

מיכאל ביטון: ויש לנו מקפידי מהדרין, אבל יש להם שופרסל בירוחם, והם לא יקבלו סל מזון של מהדרין.

מיכאל ביטון: אז אנחנו נאלצנו ללכת להכשר הרבנות.

מיכאל ביטון: מה נעשה?

מעיין פרתי: כשפנינו לרשת שופרסל, בתגובה הם פשוט החליטו להעניש את כולם, סליחה שאני אומרת, ולהוריד את האתר, במקום לאפשר לעוד ערים ועוד אנשים, כי לא רק חרדים או דתיים ראויים לקבל מחירים טובים, כולנו ראויים לקבל מחירים טובים.

מעיין פרתי: גם אני רוצה לקנות את היוגורט או את חבילת השימורים שלי במחיר נורמלי וסביר.

אורי מקלב: אבל בתל אביב זה קיים.

אורי מקלב: מה הבעיה?

קרן ברק: היא לא גרה בתל אביב.

מעיין פרתי: ואם אני גרה ברמת גן אני לא אוכל לקבל.

מעיין פרתי: ואם אני גרה בגבעתיים, אני גם לא יכולה.

מעיין פרתי: אבל במודיעין עלית אני כן.

מעיין פרתי: זה העניין.

אורי מקלב: יש גם חרדים בירוחם.

מיכאל ביטון: אבל הם לא יכולים להזמין מהדרין.

מעיין פרתי: יש פשוט פערים מאוד גבוהים.

מעיין פרתי: ואם שופרסל יכולה למכור במחיר הזה לחרדים - - -

מיכאל ביטון: מקלב, יש שופרסל בירוחם ואין מהדרין.

קריאה: אדוני היושב-ראש, תן לה.

מיכאל ביטון: בבקשה.

מיכאל ביטון: חברי הכנסת עומדים על זכותך להשלים את דברייך.

מעיין פרתי: אני רק אומרת שבסוף המטרה היא לא להרוס למגזר כזה או אחר.

מעיין פרתי: זו ממש לא הייתה מטרת התחקיר.

מעיין פרתי: מטרת התחקיר הייתה להראותם, שאם אפשר לרדת במחירים, אז אפשר לעשות את זה לכולם.

מעיין פרתי: שופרסל היא לא רשת שתפשוט רגל אם היא תוזיל מחירים.

מעיין פרתי: היא הרוויחה 387 מיליון שקלים רווח נקי בכיס רק בשנה האחרונה, חבר הכנסת.

יעקב מרגי: שאלה עניינית: ניסית לתהות למה היה כדאי לה לעשות את האתר הזה לחרדים?

מעיין פרתי: ברור.

מעיין פרתי: אני גם יודעת למה.

מעיין פרתי: כי הקהל החרדי והדתי מלוכדים ביחד, וברגע שמישהו אחד קונה אז כולם קונים, וברגע שלא ייתנו להם מחיר טוב הם לא ייקנו.

מעיין פרתי: יש להם כוח קנייה.

יעקב מרגי: - - - זה נקרא בעברית, כוח קנייה.

מעיין פרתי: יחד עם זאת, גם לנו כצרכנים - - -

מיכאל ביטון: אבל אני לא רוצה לקחת את זה לחרדים, אדוני, אני רוצה שכל אזרח יקבל מחיר זול.

קריאה: אם זה רווחי - - -

מעיין פרתי: זה רווחי לכולם.

אוריאל בוסו: מגה בשכונה, מגה בעיר, מגה שלי.

מיכאל ביטון: חברים, אני אאפשר לכם ברדק דקה ונחזור לסדר.

מיכאל ביטון: מעיין, את סיימת?

מעיין פרתי: כן, תודה.

מיכאל ביטון: עכשיו שימו לב, אף אחד לא יפריע לרשתות המזון לדבר, גם לא חברי כנסת.

יעקב מרגי: גילוי נאות, יש לי חבר מועדון של רמי לוי.

מיכאל ביטון: יש לי שאלות קצרות, ואני רוצה תשובות קצרות, ואחרי זה כל אחד מכם גם יוכל להגיד בארבע דקות את הדברים: האם עסקתם בעבר או בהווה בתיאום מחירים ביניכם?

יעקב מרגי: שאלה פשוטה.

יצחק אברכהן: תגידו לי, אתם נורמליים?

יצחק אברכהן: אתם נורמליים?

יעקב מרגי: מי הדובר?

מיכאל ביטון: תציג את עצמך.

גבי לסקי: אני סנגורית.

גבי לסקי: הלו.

יצחק אברכהן: יש פה חקירה.

יעקב מרגי: רגע, אדוני, אל תטיף ליושב-ראש.

מיכאל ביטון: אתה יכול להשיב כן או לא, אתה לא צריך להתקיף.

יעקב מרגי: תציג את עצמך.

מיכאל ביטון: תציג את עצמך, ותגיד כן או לא על השאלה.

יצחק אברכהן: שמי איציק אברכהן, מנכ"ל שופרסל, ואני עונה לך על השאלה.

מיכאל ביטון: רגע, אל תתקוף, כי אנחנו נעמוד על זכותך לדבר.

מיכאל ביטון: שאלתי שאלה קצרה: האם עסקתם בהווה או בעבר בתיאום מחירים?

יצחק אברכהן: לא.

יצחק אברכהן: בשום אופן לא.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: האם הרווחים שלכם לא מצדיקים שתקפיאו מחירים לשנים הקרובות?

יצחק אברכהן: אני לא מצליח להבין את השאלה.

קריאה: תקפיא את הארנונה, תקפיא את החשמל, תקפיא את המים.

מיכאל ביטון: אני אחזור עליה: האם הרווחים של רשתות המזון לא מצדיקים שאפשר להקפיא את המחירים?

קריאה: רווח נקי.

מיכאל ביטון: כן.

יצחק אברכהן: אדוני היושב-ראש, ברשותך, כן, אני עונה על הרווח הנקי.

יצחק אברכהן: ראשית, אני מזכיר לכולם: שנת 2020, כמו גם 2021, היו שנים שונות.

יצחק אברכהן: שונות.

יצחק אברכהן: כל תושבי המדינה היו בארץ.

יצחק אברכהן: אנחנו כמצטיינים בכל המהלכים התפעוליים, שבנינו תשתיות של שרשרת אספקה, של מערכות מידע, נתנו את נשמתנו, 17,000 העובדים נתנו את נשמתם, כדי לענות על הביקושים בשנתיים האלה.

יעקב מרגי: כולל - - -

מיכאל ביטון: נא לא להפריע לדובר.

מיכאל ביטון: אדוני, יש לך ארבע דקות.

מיכאל ביטון: דבר ככל העולה על רוחך, ולא להפריע לו בבקשה.

יצחק אברכהן: בסדר.

יצחק אברכהן: בכל הסקרים שפורסמו ב-2020 נבחרה הרשת בין המצטיינים בישראל ברמת הנתינה נתינה והשירות שנתנה בשנתיים האלה.

יצחק אברכהן: הרמה של הרווחיות ברשת דומה ואינה שונה מהרווחיות בכל העולם, וחבל שמחלקת המחקר לא הציגה את החומרים האלה, לא בתפעולי ולא בנקי, אין לנו שום - - - עודף, וגם לא בגולמי.

יצחק אברכהן: אנחנו הרשת הגדולה בישראל, ותיקה, פרוסה מקריית שמונה, דרך תל אביב, דרך ירוחם, שמקבלת מחירים מצוינים, שהולכת לקבל שם סניף חדש בהשקעה של מיליונים, לפני שהתמנית תפקיד, בתיאום עם הגברת ראשת העיר.

יצחק אברכהן: ועשינו את זה לא כי זה כלכלי, עשינו את זה כי זה נכון.

מיכאל ביטון: אבל המחירים בירוחם יקרים יותר, כי יש לך מונופול בירוחם.

יצחק אברכהן: הם לא יקרים.

מיכאל ביטון: ואתה יודע את זה.

יצחק אברכהן: לא, אתה יודע שזה לא.

מיכאל ביטון: אתה שמת שם את המותג היקר שלך, שופרסל שלי.

מיכאל ביטון: עד שעשינו מחאה והחלפת את זה לשופרסל דיל.

יצחק אברכהן: אתה מטעה את כולם.

מיכאל ביטון: בזה אני עסקתי כראש עיר.

יצחק אברכהן: אתה מטעה את כולם.

מיכאל ביטון: במצפה רמון אנשים משלמים יותר, כי יש רק סופר אחד.

יצחק אברכהן: אתה לא צודק.

יצחק אברכהן: אני לא אוותר לך, לא יעזור כלום.

יצחק אברכהן: לא באתי לכיוון הזה, ואני מודיע לך - - -

מיכאל ביטון: אדוני, אם אתה תגיד דבר לא נכון אנחנו נתקן אותך.

יצחק אברכהן: זה הדדי.

יצחק אברכהן: זה הדדי.

מיכאל ביטון: המחירים במצפה רמון וירוחם יקרים, כי יש לך סופר בלעדי, ואתה עושה מחירים שונים בסופרים שונים, ואנשים במרכז הארץ, מבוססים יותר, משלמים פחות, כי אתה שולט במונופול בסופר בירוחם ובמצפה רמון ובחצור הגלילית, וכן על זה הדרך.

מיכאל ביטון: והדבר הזה נחקר ונבדק, ושינית את המחירים בגלל מחאת הצרכנים במצפה רמון.

מיכאל ביטון: שינית את המחירים.

יצחק אברכהן: אדוני היושב-ראש, מאז כניסתי לתפקיד לקחתי את כל המחירונים שהיו בשופרסל, ועשיתי את העבודה הכי סוציאלית במדינה.

יצחק אברכהן: מחירון לפורמט דיסקאונט, מחירון לפורמט עירוני ומחירון ליש חסד.

מיכאל ביטון: לא צריך פורמט, אתה צריך מחיר אחד לכולם.

יצחק אברכהן: אי-אפשר.

מיכאל ביטון: הפורמטים שלך בלבלו אותנו כל כך, שבפורמט באתר אינטרנט זה נהיה זול ב-30% מרוב פורמטים.

קריאה: בין 30% ל-50%.

קרן ברק: 230%.

יצחק אברכהן: קודם כול, אני מזכיר לכולם שבמגזר הכללי יש 21,000 מוצרים, פה 6,500.

יצחק אברכהן: הפער בין ה-21 ל-6,500 הוא פחות מ-6%.

יצחק אברכהן: עכשיו, תמיד יש בעיות בנושא של מחירים ברמה פרטנית.

יצחק אברכהן: גם כשקולגות שלי או אני פותחים סניף חדש, באותה עיר במשך שנה יש השתוללות של מחירי הפסד.

יצחק אברכהן: אז כל הרשתות יורידו עכשיו בכל הארץ למחירי הפסד?

מיכאל ביטון: פשוט השאלה שלי לרשות התחרות: איפה הייתם כשירוחם ומצפה רמון שילמו כל כך הרבה?

מיכאל ביטון: איפה החקירה הזאת התחילה, לפני עשר ו-20 שנה?

קרן ברק: התחרות לא קיימת - - -

יצחק אברכהן: אני מודיע לך, שהמחירים בירוחם ובמצפה רמון הם המחירים ההוגנים, מהנמוכים ברשת שופרסל.

מיכאל ביטון: היום, כי הייתה מחאה.

יצחק אברכהן: בסדר גמור.

יצחק אברכהן: אני התמניתי אחרי המחאה, ואני העברתי עשרות סניפים מהפורמט השכונתי לחנויות דיסקאונט.

מיכאל ביטון: אדוני המנכ"ל, אני עומד על זכותך להגיד את מה שאתה רוצה.

מיכאל ביטון: אנא, שתי דקות נוספות, תסיים את הדברים.

יצחק אברכהן: אז אני חוזר ואומר: אני התמניתי לתפקיד אחרי המחאה החברתית.

יצחק אברכהן: לקחתי עשרות סניפים בפריפריה, אדוני היושב-ראש, עשרות סניפים, מהפורמט השכונתי היקר, והסבתי אותם – אני הסבתי אותם – לרשת הדיסקאונט.

יצחק אברכהן: אני יצרתי מחירון סוציאלי מקריית שמונה, דרך ירוחם, עד באר שבע ואילת, ולא אף אחד אחר.

מיכאל ביטון: אדוני, מנכ"ל שופרסל, זה לא מספיק.

מיכאל ביטון: המבוססים של ירוחם – אין הרבה כאלה – יש להם אוטו, נוסעים לבאר שבע, דימונה, שם יש תחרות בסופרים.

מיכאל ביטון: העניים, ביטוח לאומי, המובטלים ומי שבלי אוטו, קונה בשופרסל.

מיכאל ביטון: הסבת את המותג למותג הזול שלך, הוא היה מותג יקר, שופרסל שלי, והלכת לשופרסל דיל, ועדיין מצאנו הבדלי מחירים בין ירוחם לדיל אחר במקום אחר.

מיכאל ביטון: אלה העובדות.

קרן ברק: אבל, מיכאל, מי שצריך לדאוג לך - - - ירוחם זה רשות התחרות ומשרד הכלכלה.

יצחק אברכהן: נתתם לי ארבע דקות.

מיכאל ביטון: אני אתן לך עוד דקה לסיים.

קרן ברק: הם - - - לא הרשת.

קרן ברק: הם צריכים לדאוג לירוחם.

מיכאל ביטון: תודה, חברת הכנסת קרן ברק.

מיכאל ביטון: בבקשה, אנא סיים את דברך.

שלמה קרעי: - - -

מיכאל ביטון: קרעי, הגעת אחרון.

מיכאל ביטון: אז מה אתה רוצה?

קרן ברק: כשאף אחד עוד לא דיבר, קרעי.

מיכאל ביטון: והדיון הזה יהיה עוד שעה ועשר דקות לפחות.

שלמה קרעי: הייתי בדיון לא פחות חשוב בוועדת החינוך.

מיכאל ביטון: אתה האיש הכי חשוב פה, אבל פשוט שוויון הזדמנויות של זכות הדיבור לחברי כנסת.

מיכאל ביטון: אבל אתה תמתין ואתה גם תדבר, עוד מעט מתחיל סבב חברי כנסת, כל אחד שלוש דקות.

מיכאל ביטון: הנדיבים יחזירו לנו דקה, אבל לכל אחד יהיו שלוש דקות.

נירה שפק: אני יכולה לשאול את המנכ"ל?

מיכאל ביטון: לא, חכי, נירה.

מיכאל ביטון: תני לי, תכף אני מתחיל סבב חברי כנסת, לפי זמן הגעה.

יצחק אברכהן: שופרסל לא העלתה מחירים ברשת.

יצחק אברכהן: אני יצאתי בהצהרה עם פרוץ המגפה, לפני כמעט שנתיים, ואמרתי: לא ניגע במחירים.

יצחק אברכהן: לא נעלה מחירים.

יצחק אברכהן: מי שבדק את סטורנקסט יודע, ששופרסל היא הרשת היחידה שלא נגעה במחירים, ועשתה את כל פעילות המבצעים בכל החגים.

מיכאל ביטון: בזמן שאנחנו מדברים אנחנו גם שומעים בחדשות שמנכ"ל דיפלומט נחקר באזהרה באירוע הזה.

מיכאל ביטון: כנראה האירוע הזה הולך ומסתעף, והזיקה בין הספקים לרשתות היא הדבר שבעצמו גם כן נחקר בעת הזאת.

מיכאל ביטון: רמי לוי, מנכ"ל רמי לוי, בבקשה.

רמי לוי: שלום וברכה.

רמי לוי: קודם כול אני רוצה לברך על זה שרוצים לטפל ביוקר המחייה.

רמי לוי: אבל אני רוצה לתת נתון אחד פשוט.

רמי לוי: אני מדבר בשמי, בשם הרשת שלי, לא בשם אף רשת.

רמי לוי: הרווח הגולמי שלנו הוא 21%.

רמי לוי: אם אנחנו מסתכלים על הרווח הגולמי באירופה בכל מקום בעולם זה פחות או יותר זהה.

רמי לוי: הרווח התפעולי שלי הוא אפילו פחות מאשר באירופה ובכל מקום בעולם.

רמי לוי: אנחנו מסתכלים שהמחירים במדינת ישראל יותר יקרים ב-50%.

רמי לוי: נניח שה-21% האלה – קח אותם בלי שיש לי הוצאות תפעול ברשת.

יעקב מרגי: עדיין יקר.

מיכאל ביטון: נא לא להפריע.

מיכאל ביטון: אני עומד על זכות האנשים להגיד את דברם.

רמי לוי: נניח.

רמי לוי: איפה ההבדל של ה-50%?

רמי לוי: ואני אומר, שאם באמת רוצים לטפל ביוקר המחייה, זה לא פה שנותנים לבן אדם לדבר שתי דקות, שאני נותן כבוד לכל אחד, כשהיא פה מרצה לנו על חקר ותחקיר שהיא עשתה.

רמי לוי: אני מזמין את כולם אליי לרשת, לבדוק כל דבר ודבר לעומק העניין.

רמי לוי: זאת אומרת, שמי שאחראי על יוקר המחייה במדינת ישראל זה לא הרשתות, תבדקו את זה לעומק.

רמי לוי: מי שאחראי זה המדינה – מכסים, מיסים, הדלק יקר, מכוניות יקרות, הארנונה יקרה, החשמל יקר, הכול פה יקר.

רמי לוי: ומי שאחראי פה זה מי שמונופול ריכוזי וכוחני, זה המדינה ולא אף אחד אחר.

רמי לוי: לנו יש תחרות, ואנחנו חיים על תחרות.

רמי לוי: אם לא נייצר תחרות ולא נוריד את המחירים במדינת ישראל, בכל באופן ברשת שלי, סל המזון היה יותר יקר ב-30%.

רמי לוי: ואני רוצה לומר לך חד משמעית: בואו נעשה בדק בית, כדי להוריד באמת את יוקר המחייה.

רמי לוי: לא רק - - -

יצחק אברכהן: אנחנו מוכנים להיות השותפים הראשונים, להיות חלק מנושא הורדת יוקר המחייה.

יצחק אברכהן: הראשונים.

רמי לוי: לא רק לייצר כותרות.

רמי לוי: לייצר כותרות זה הכי קל בעולם, הרי בדקה מייצרים כותרת.

רמי לוי: אני מזמין את כולם, את מי שרוצה, לבוא לרשת שלי, לראות מה אנחנו עושים כדי להוריד את מחירי הירקות והפירות.

רמי לוי: לא פעם ולא פעמיים תוקפים אותי על זה שכאילו אני מייבא סחורה כדי להוריד את המחיר.

רמי לוי: איפה אנשים פה היו?

רמי לוי: הרי בראש השנה שנה שעברה העגבנייה - - -

מיכאל ביטון: אבל איך נדע?

מיכאל ביטון: נניח שאתה מייבא ירקות.

רמי לוי: רגע, תן לי, סליחה.

מיכאל ביטון: רגע, תן לי לשאול אותך שאלה.

רמי לוי: בבקשה.

מיכאל ביטון: צעקות לא הופכות - - -

רמי לוי: לא צעקות, אני פשוט לא יודע אם שומעים אותי.

מיכאל ביטון: אני גם מתרגש מהדיון הזה, ואני יודע לצעוק פה יותר מכולם.

רמי לוי: אני לא רוצה לצעוק.

מיכאל ביטון: אז אני אומר לך: תעשה דיון רגוע ומכובד.

רמי לוי: תודה.

מיכאל ביטון: אתה מייבא, ואתה גם קונה מספקים ומחקלאים.

מיכאל ביטון: איך אנחנו נדע ככנסת ישראל, כנציגי הציבור, מה התוספת שאתה מוסיף?

מיכאל ביטון: ואיך אנחנו נדע שהיא לא מופקעת?

רמי לוי: אני מזמין אותך אליי.

יעקב מרגי: תגיד לי, עגבנייה ברמי לוי 0.90 - - -

יצחק אברכהן: אדוני היושב-ראש, כל הנתונים שלנו נמצאים ברשות התחרות.

יצחק אברכהן: כל החומרים.

איתמר בן גביר: רמי, שאלה.

איתמר בן גביר: היושב-ראש דיבר על תופעה שהיא קיימת ואנחנו מכירים, שבפריפריה מעלים מחירים יותר מהערים הגדולות.

איתמר בן גביר: זה נכון או לא נכון?

יצחק אברכהן: אין נתון כזה.

יצחק אברכהן: אין נתון כזה.

רמי לוי: בוא נגיד כזה דבר - - -

מיכאל ביטון: תנו לרמי לוי לדבר.

יעקב מרגי: תנו לו לדבר.

מיכאל ביטון: לא להפריע.

קרן ברק: אבל אני לא מבינה למה הם צועקים - - - צועקים עלינו.

קרן ברק: מה הקטע?

מיכאל ביטון: יש לי סדר דוברים של חברי הכנסת, וזה תכף מתחיל, אחרי אוריאל לין.

מיכאל ביטון: עוד קצת סבלנות ויש לכם הרבה זמן דיבור.

מיכאל ביטון: בבקשה, רמי, אנא תגיע לסיום דבריך.

רמי לוי: בסדר.

רמי לוי: לא פעם ולא פעמיים תוקפים אותי בתקשורת, כל מי שיש לו אינטרס לתקוף אותי, שאני זה שכאילו פוגע בחקלאים, בגלל שאני מייבא כדי להוריד את המחיר; לא פעם ולא פעמיים תוקפים אותי שאני מוכר בזול את הפירות והירקות וכאילו אני פוגע בחקלאים.

רמי לוי: לא פעם ולא פעמיים.

רמי לוי: אם נסתכל בראש השנה של שנה שעברה, אמרו שנותנים מכסות לייבא 50,000 טון של ירקות, ואז להוריד את המכסים.

רמי לוי: באותה שנה בראש השנה אם אנחנו לא היינו מייבאים את העגבניות ומוכרים אותן בין שני שקלים לארבעה שקלים, העגבנייה הייתה נמכרת ב-25 שקל לקילו.

רמי לוי: 25 שקל לקילו.

מיכאל ביטון: ובכמה קנית אותן מהחקלאי?

קריאה: מה אחוז הרווח שאתה עושה על הפירות והירקות?

קריאה: זאת השאלה שצריכה להישאל.

רמי לוי: אז אני אגיד לכם.

מיכאל ביטון: ורמי, סליחה שאני אומר, אבל אנחנו לא עוסקים עכשיו - - -

אופיר סופר: - - - שם אתה עושה את הסיבוב.

אופיר סופר: אתם טוענים שהמונופול זה של היבואנים - - -

מיכאל ביטון: אופיר.

רם שפע: אבל הוא צודק, מיכאל.

מיכאל ביטון: אבל, רם, יש לך תכף זמן להגיד.

אופיר סופר: - - -איפה המונופול אצל החקלאים - - -

רמי לוי: אני לא יודע מי אתה.

מיכאל ביטון: זה חבר כנסת.

רמי לוי: אתה פופוליסט.

רמי לוי: אתה פופוליסט.

רמי לוי: אתה לא ייצרת מקום עבודה בחיים.

רמי לוי: אתה לא משרת את הצרכן.

רמי לוי: אל תבוא להגיד לי כלום.

רמי לוי: לא ייצרת מקום עבודה אחד.

שלמה קרעי: תגיד לי, איך בשנת הקורונה הרווח הנקי שלך עלה ב-50%?

רמי לוי: אתם לא רוצים להוריד את יוקר המחייה.

מיכאל ביטון: נא להוציא אותו החוצה.

רמי לוי: - - -

מיכאל ביטון: אתה לא תדבר באופן לא מכובד לחברי כנסת בישראל.

מיכאל ביטון: נא לצאת.

רמי לוי: - - -

מיכאל ביטון: אתה לא תדבר לחברי כנסת בישראל באופן לא מכובד.

מיכאל ביטון: לא משנה מי אתה וכמה כסף אתה שווה.

רם שפע: הוא בא לפה ותכנן מראש לעשות את המניפולציה הזאת.

רם שפע: זה מה שהוא רצה שיצא, שהוא יהיה המסכן.

קרן ברק: הוא חיכה שתוציא אותו.

נירה שפק: חוסר הנימוס שלו, הדורסנות הזאת ושיטת ההתנהגות הזאת מאוד מאפיינת כנראה.

נירה שפק: לא יכול להיות שמהרגע שישבנו כאן, מנכ"ל אחד אומר השתגעת לחבר כנסת, מנכ"ל שני אומר התבלבלתם או אומר מי אתה לחבר כנסת.

נירה שפק: מה זה?

נירה שפק: אין כבוד לחברי כנסת?

קרן ברק: והכול בצעקות.

קרן ברק: מה זה?

נירה שפק: מה זו ההתנהגות הזאת?

מיכאל ביטון: את צודקת.

מיכאל ביטון: אבל יש פה איש אחד מכובד, מנוסה מאוד - - -

נירה שפק: חצוף.

מיכאל ביטון: אופיר, אני מבין שפשוט רצית לשפר את הכיסא שלך, אז עברת לשם.

מיכאל ביטון: לא, תגיד, נעביר אותך מקום.

מיכאל ביטון: בלי ברדק.

נירה שפק: כבוד היושב-ראש, אני מבקשת שכל אחד שידבר לא בכבוד, יצא החוצה.

נירה שפק: גמרנו.

מיכאל ביטון: הוא יצא החוצה.

מיכאל ביטון: בוודאי.

מיכאל ביטון: אבל יש פה אדם יקר, מנוסה מאוד, מכל עולמות התוכן, וגם מנומס.

מיכאל ביטון: אוריאל לין, בבקשה.

קרן ברק: הוא גם היה חבר כנסת.

קרן ברק: שיגיד אם ככה מקובל לדבר לחברי כנסת.

מיכאל ביטון: בבקשה, אוריאל.

מיכאל ביטון: סליחה שאני מגביל אותך, אבל שלוש דקות.

אוריאל לין: תודה, אדוני היו"ר.

אוריאל לין: במסגרת שלוש דקות אני רוצה לומר לכם, שאם אתם רוצים ברצינות להיאבק ביוקר המחייה, תעשו את זה בצורה שלמה, ותעשו גם את חובתכם האמיתית.

אוריאל לין: אני יכול לפרט לכם כרגע עשרה תחומים שרשויות המדינה בפעולות או במחדלים מעלות את יוקר המחייה בישראל.

אוריאל לין: אז אם אנחנו נמשיך כל הזמן לתקוף רשתות, לתקוף אזורי, לתקוף עוסקים, איפה שיש תחרות אמיתית, אני מבטיח לכם: אתם לא תפתרו את בעיית יוקר המחייה.

אוריאל לין: תחשבו רגע אחד, שב-1 בינואר אנחנו מעלים את מס הארנונה ב-1.62%.

אוריאל לין: למה?

אוריאל לין: מפני שיש לנו נוסחה מעוותת המצמידה את מס הארנונה למדד השכר במגזר הציבורי.

אוריאל לין: תסתכלו מה קורה בנמלי ישראל, שזה מונופול בבעלות המדינה, איך המונופול הזה מתנהל בשנה האחרונה.

אוריאל לין: איזה עלויות המונופול הזה משית על המגזר העסקי כתוצאה מפעילות בתת-רמה.

אוריאל לין: תחשבו על זה שהיום ברציף המפרץ בחיפה יש שני רציפים פנויים, שאפשר להשתמש בהם ולשחרר את העיכובים בנמלים, להוריד את העלויות – לא, לא משתמשים בהם, משום שאין עדיין את הכוח לממשלת ישראל, משרד התחבורה, משרד האוצר, לקבוע עם ההסתדרות שמשתמשים ברציפים האלה, מורידים את העלויות בהובלה.

יעקב מרגי: הם קיבלו 50 מיליון שקל דמי שתיקה.

אוריאל לין: וכשיש עודף עלויות בהובלה, אדוני היו"ר, יש גם מיסי יבוא על העודף.

מיכאל ביטון: אתה אומר דברי טעם, אני אתייחס במשפט לדברים, רק תסיים.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אוריאל לין: המדינה הטילה עכשיו הרבה מיסים חדשים, שמונה מיסים חדשים, חלקם על צרכנים, חלקם על המגזר העסקי.

אוריאל לין: אתם שתקתם, אישרתם זאת.

אוריאל לין: ככה לא מורידים את יוקר המחייה.

יעקב מרגי: כל הכבוד.

יעקב מרגי: חצי נאום הוא לקח לי.

אוריאל לין: נוסף לזה, אני יכול לומר, שככל שאנחנו מדברים, וראינו כאן את המחירים הפנטסטיים ועליות המחירים של פירות וירקות, כולנו יודעים שיש פה מכסי מגן ברמות דרקוניות – 298%, 560%.

אוריאל לין: זה לא מאפשר תחרות.

אוריאל לין: ואני יודע, יושב פה חברי אבו וילן, אבל יחד עם זאת, אם אנחנו לא נפתור אחת ולתמיד את האפשרות של יצירת תחרות אמיתית גם במוצרי החקלאות לא נוכל גם פה להוריד את יוקר המחייה.

אוריאל לין: ואני יכול לתת לכם, אדוני היו"ר, רשימה ארוכה איפה נכשלת מדינת ישראל, איפה אנחנו לא עושים מה שצריך כדי להוריד את יוקר המחייה.

אוריאל לין: והכול מתווסף כעלויות על המגזר העסקי.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

שלמה קרעי: אוריאל, אתה לא יכול להתעלם אבל מהפער - - -

יעקב מרגי: אוריאל, כל מילה בסלע.

מיכאל ביטון: רגע, אוריאל לין, אתה אמרת המון דברי טעם, ואני רוצה להגיד רק הערה אחת על הדבר הזה: יש המון חזיתות שבהן נידרש להוזיל את יוקר המחייה, כמו שעשינו ברפורמת היבוא, כמו שעשינו עם הבנקאות.

מיכאל ביטון: וצריך לעשות עוד דברים.

מיכאל ביטון: הבעיה בנמלים, הפקקים, ההובלות – הדבר הזה צריך טיפול, אני מסכים איתך.

מיכאל ביטון: אבל מה שהיה פה לפני רגע זה שבאים לטפל במישהו שמייקר מחירים, רשתות המזון או הספקים או המונופול הזה, הקרטל של מה שעכשיו נחקר, ואז הוא זורק את הבוץ על החקלאי, וההוא זורק את הבוץ על ההוא, ואנחנו בפינג פונג.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לטפל בכול.

מיכאל ביטון: ואתה יודע, מה שמיוחד ברשת המזון – היא קובעת את המחיר הסופי.

מיכאל ביטון: היא יכולה לקנות אגס בשבעה שקלים או חמישה שקלים, והיא יכולה תמיד להחליט שהוא יהיה עשרה שקלים אצלה.

מיכאל ביטון: והבעיה הזאת, האם יש תחרות אמיתית ברשתות, זה הדבר שמדאיג אותנו.

מיכאל ביטון: ויש פה סדקים וסימנים מעידים שהעסק לא עובד.

אוריאל לין: מה שאמר אברכהן היה מדויק - - -

מיכאל ביטון: אבשלום וילן, אתה תדבר אחרי הח"כים.

מיכאל ביטון: ראיתי אותך מרים יד.

מיכאל ביטון: אנחנו סבב ח"כים.

רם שפע: שאלת הבהרה, כי הוא לא התייחס לנושא - - -

מיכאל ביטון: רם, בשלוש דקות שלך תכניס.

מיכאל ביטון: תיתנו לי, אתם רואים כמה הדיון הזה מורכב וטעון, ואנחנו מצליחים לנהל אותו, ואני עומד על זכותם של חברי הכנסת שיהיה להם את הזמן.

יעקב מרגי: עד עכשיו עמדת על זכותנו לשתוק שעה שלמה.

מיכאל ביטון: ולא שתקת.

אוריאל בוסו: זה הכי קשה.

מיכאל ביטון: אבל אני רוצה ככה:

מיכאל ביטון: כל אחד מכם שלוש דקות.

מיכאל ביטון: למקד על רשתות המזון והספקים.

מיכאל ביטון: ומי שיכול לתרום זמן לדיון ולא להגיע לשלוש דקות, יבוא על הברכה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: ראשית, רציתי להתייחס לחקירה, שאתם הייתם מנועים מלהגיד מה היה ומה נחקר, אבל לפי שאנחנו יודעים מדובר פה במסרים סמויים בין הרשתות, שבזה אני בכל אופן לא בוגר מוסד, ואני לא יכול לדעת מה המשמעות של הדברים האלה.

אורי מקלב: אבל אם זה רק זה באמת, אז אני חושב שזה התחיל בקול רעש גדול וייגמר בקול ענות חלושה, ולא נגיע לתחקיר אמיתי, שאנחנו כן יודעים שהשוק המתוחכם והקשוח הזה של רשתות השיווק, בסופו של דבר אנחנו יכולים רק למדוד אותו במבחן הרווחיות, והרווחיות היא מאוד מאוד גבוהה.

אורי מקלב: והשאלה: האם באמת יש כאן תחרות, ברווח הגדול הזה, שיש פער גדול בין מה שהיה צריך להיות אם היה שוק תחרותי אמיתי לרווחים, שבסופו של דבר האזרחים משלמים את זה?

אורי מקלב: אבל אני רוצה, ברשותך, בקצרה להתייחס גם לתחקיר הזה.

אורי מקלב: קודם כול אני שמח שפתאום התברר שברשתות החרדיות המחירים יותר זולים.

אורי מקלב: כל הקירות של הבית הזה בשבועיים האחרונים שמעו שיש בעיה, שהכשרויות מעלים את המחירים, בגלל ריבוי החותמות המוצרים הרבה יותר יקרים, ובאים לדאוג לנו.

אורי מקלב: והינה מתברר, שדווקא החותמות האלה, והרשת החרדית היא יותר זולה.

אורי מקלב: אז זה דבר טוב שיצא מהתחקיר.

אורי מקלב: דבר שני, אני רוצה לפנות אליך, מנכ"ל שופרסל, מה שעשית זו השתפנות גדולה מאוד, מעשה שלא ייעשה, שבגלל תחקיר סגרת אתר.

יעקב מרגי: סתם נבהלת.

יעקב מרגי: סתם נבהלת וסגרת.

אורי מקלב: לא היית עושה את זה במקומות אחרים.

מיכאל ביטון: היית עושה את האתר לכולם.

מיכאל ביטון: במקום לסגור, פתח את זה לכל עם ישראל, מהדרין לכל עם ישראל.

שלמה קרעי: פתוח לכולם.

קריאה: אבל זה פתוח לכולם, אדוני היושב-ראש.

קריאה: נכנסים גם חילונים.

מיכאל ביטון: לא, אי-אפשר בירוחם להזמין, קרעי.

מיכאל ביטון: אנחנו אוכלים מהדרין, ואי-אפשר להזמין.

מיכאל ביטון: בבקשה, מקלב.

אורי מקלב: זה לא הוגן מה שעשית.

אורי מקלב: סגרת אתר, קליינטים נאמנים.

אורי מקלב: בבת אחת סגרת את זה.

אורי מקלב: זה בור ששתית ממנו, הרווחת ממנו.

אורי מקלב: לא רק שלא יורקים על בור, לא סותמים אותו.

יעקב מרגי: קרנות השוטרים לא סגרו.

יעקב מרגי: מועדון חבר לא סוגרים.

אורי מקלב: צדקת, אדוני היושב-ראש, יצאה קונוטציה מהתחקיר הזה כאילו זה נגד הציבור החרדי.

אורי מקלב: אין לנו מניות בשופרסל.

אורי מקלב: שופרסל מתנהלת כמו כל מקום אחר, ויש עניין של כדאיות.

אורי מקלב: ובסופו של דבר כן צריך לתקן את זה.

אורי מקלב: צריך לדעת שחוויית הקנייה או עלות הקנייה במגזר החרדי היא הרבה יותר זולה.

אורי מקלב: קונים כוס קפה בתחנת דלק, משלמים הרבה פחות מאשר קונים במסעדה או בבית מלון.

אורי מקלב: זו אותה כוס קפה, אותם מים, אותו מילוי.

אורי מקלב: בסופו של דבר לציבור החרדי יש כוח קנייה ברשתות השיווק.

קרן ברק: - - -

מיכאל ביטון: קרן, אל תפריעו ביניכם, חברי הכנסת.

מיכאל ביטון: תנו לכל אחד להגיד את דברו.

אוריאל בוסו: אנחנו צריכים להתנצל - - -

קרן ברק: לא, זה מוזר לי.

מיכאל ביטון: תנו לחברי הכנסת להשלים.

אורי מקלב: אני מסיים.

אורי מקלב: הם לא בית תמחוי והם לא קופת צדקה.

אורי מקלב: הם רווחיים, והם עושים את החשבון הכלכלי שלהם.

אורי מקלב: אינה דומה רשת שמספקת 15,000 מוצרים לאותו שופרסל – גם לכם יש כל מיני שופרסל שלי ושופרסל דיל שמוכרים במחירים אחרים – בסופו של דבר היא מספקת רק 5,000, שליש מהמוצרים שיש באזורים החרדיים ממה שיש בכללי.

אורי מקלב: זו עלות.

אורי מקלב: העובדים, כל היחס שיש מסביב לדבר הזה.

אורי מקלב: גם כמות הקנייה היא הרבה יותר גדולה.

אורי מקלב: סל קניות של משפחה חרדית הוא סל הרבה יותר גדול מכל משפחה.

אורי מקלב: יש לזה משמעות.

אורי מקלב: יש סיבות שהם מוכרים יותר בזול.

אורי מקלב: והדבר השני, זה פתוח לכולם.

אורי מקלב: איפה זה היה פתוח?

אורי מקלב: בתל אביב - - -

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: אמרת את הדברים.

אורי מקלב: בקריאת ביניים.

אורי מקלב: פתח תקווה.

אורי מקלב: בסופו של דבר כולם יכלו לקנות את זה.

אורי מקלב: לכן ההרגשה שכאילו הציבור החרדי עשה כאן

אורי מקלב: איזה משהו - - -

מיכאל ביטון: חס ושלום.

מיכאל ביטון: אנחנו הבהרנו את הדבר הזה חזור והבהר.

מיכאל ביטון: יש פה מאבק לכלל האזרחים במדינה.

מיכאל ביטון: וחס ושלום שזה יוביל אותנו להסתה או פגיעה במגזר החרדי.

אורי מקלב: משפט אחרון.

קרן ברק: תבהיר את זה עוד פעם.

מיכאל ביטון: מהתחלת הדיון אמרתי את זה ארבע פעמים.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך, מקלב.

אורי מקלב: רק בחצי משפט אחרון.

אורי מקלב: בסופו של דבר גם הציבור החרדי, וחשוב לדעת את זה, את רוב כספו הוא משקיע במזון.

אורי מקלב: הוא לא הולך לבתי מלון, פחות בבילויים ופחות מסעדות.

אורי מקלב: הוא מוציא כדי לפרנס את משפחתו, והמקום שבו הוא מוציא את מה שהוא מתפרנס זה הרשתות, בקנייה של לחם, חלב ודברים כאלה.

אורי מקלב: ולכן, אפרופו מיסים עקיפים, הציבור החרדי משלם הכי הרבה מיסים עקיפים, בגלל שהוא משלם מע"מ, וזה דבר שגם מתחקירים אחרים יודעים את זה - - -

גבי לסקי: - - -

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת ולדימיר בליאק.

מיכאל ביטון: דממה באולם.

גבי לסקי: רק שהוא אומר שהם - - -

מיכאל ביטון: גבי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת ולדימיר בליאק.

מיכאל ביטון: גבי, גבי, תכף יגיע תורך, והוא מתרחק בגלל ההפרעות האלה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ולדימיר בליאק: אני אנסה לקצר ולתרום מזמני לדיון.

ולדימיר בליאק: אני קודם כול רוצה משפט על התחקיר המצוין של מעיין.

ולדימיר בליאק: אף אחד לא מאשים את הציבור החרדי, הוא לא עשה שום דבר רע.

ולדימיר בליאק: אבל אין ספק שיש פה מקרה של אפליה, והתושבים של ירוחם ורמת גן וגבעתיים הופלו כאן לעומת התושבים מהערים האחרות, והמקרה הזה הוא מצער מאוד וחבל.

ולדימיר בליאק: ובעתיד אנחנו צריכים למנוע את האפליה הזאת.

שלמה קרעי: אתם נגד תחרות, ולדימיר?

שלמה קרעי: למה אתם נגד תחרות?

ולדימיר בליאק: אם זה היה הפוך הייתם זועקים, ובצדק.

ולדימיר בליאק: אז אני מצפה גם משופרסל בעתיד להימנע – ואל תדברו איתי על מבצעים שיווקיים.

אורי מקלב: זה גם לא מגיע לציבור החרדי כולו.

ולדימיר בליאק: יש פה מקרה של אפליה.

מיכאל ביטון: מקלב, הבן-אדם לא הפריע לך, וזה לא מכובד.

מיכאל ביטון: אני לא מקבל את זה.

אורי מקלב: הוא כאילו פנה אליי.

מיכאל ביטון: אבל לא, אל תפריע לו.

מיכאל ביטון: הבן-אדם מדבר מנומס, לא הפריע לאף אחד.

ולדימיר בליאק: אם זה היה הפוך היית זועק, ובצדק, והייתי תומך בך.

ולדימיר בליאק: אני רוצה לומר שהמאבק ביוקר המחייה הוא מאבק מורכב.

ולדימיר בליאק: זה מסע מורכב, וצריך לעבוד הזה כל יום, יום-יום.

ולדימיר בליאק: ואני מרגיש שהפעם גם במשרד הכלכלה, גם מצד השרה וגם מצד המנכ"ל, יש מחויבות - - -

מיכאל ביטון: רם, לא לפטפט.

רם שפע: זה קרעי, הוא שואל אותי פה שאלות.

מיכאל ביטון: קרעי, קריאה ראשונה, אתה ורם.

מיכאל ביטון: אתם תצאו מחובקים מפה, שניכם בקריאה ראשונה עכשיו.

ולדימיר בליאק: יש מחויבות גבוהה מאוד לנושא הזה.

ולדימיר בליאק: אנחנו היום מטבע הדברים הרבה על החשיפה של אתמול, על המקרה של אתמול, אבל שורש הבעיה הוא לא בתיאום מחירים.

ולדימיר בליאק: יש פה בעיה של מיסים עקיפים, ויש פה בעיה של עלויות שכר והפריון הנמוך, והנמלים שהזכירו כאן, ועוד דברים.

ולדימיר בליאק: ומילה אחת שצריך להזכיר כל הזמן: התחרות.

ולדימיר בליאק: תחרות, תחרות, תחרות.

ולדימיר בליאק: כי היעדר התחרות גם מקל על תיאום מחירים בסופו של דבר.

ולדימיר בליאק: העברנו פה במסגרת חוק ההסדרים גם את רפורמת היבוא הגדולה וגם את הרפורמה בכשרות וגם את הרפורמה באסדרה.

ולדימיר בליאק: אלו רפורמות שבסופו של דבר יעזרו לנו במאבק הזה.

אוריאל בוסו: אחיזת עיניים.

ולדימיר בליאק: אבל אני גם מצפה ממשרד הכלכלה במהלך השנה הקרובה לבחון את הדברים, לעקוב, ואם צריך לצמצם את ההחרגות אז צריך לצמצם את ההחרגות.

ולדימיר בליאק: אנחנו חייבים להגדיל את התחרות בשוק.

ולדימיר בליאק: ואני שוב מדגיש: זה מאבק שהוא יום יומי, אבל באמת הפעם יש לנו את האפשרות בשנה-שנתיים הקרובות להתקדם בנושא הזה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: קודם כול רצינו לברך אותך על הרגישות ועל היוזמה לקיים את הדיון הזה.

יעקב מרגי: אני חושב שזה נכון.

יעקב מרגי: אבל צריך לשים את האצבע במקום הנכון.

יעקב מרגי: אסור לנו לטעות ולהתבלבל, ויהיו הרבה אנשים שירצו לבלבל אותך ואותנו, והכלבים נובחים והשיירה עוברת.

יעקב מרגי: אני רוצה להודות לתחקירנית, אבל מה שיצא מזה, שוב, רשת שופרסל, אני אומר לך: נבהלת מוקדם מדי.

יעקב מרגי: אני הלכתי לקנות נעלי ניו באלאנס ברשת H

נירה שפק: מרגי, אתה אומר - - -

יעקב מרגי: לא, לא על התחקיר שלה.

מיכאל ביטון: על משהו אחר.

מיכאל ביטון: הפוך.

יעקב מרגי: לא, אני הודיתי לך על התחקיר בלי שום קשר.

מעיין פרתי: רק חשוב לי להגיד, שדווקא המפרסמים הכי גדולים הם האנשים שנמצאים אצלנו כל ערב דווקא בהקשרים לא ממש חיוביים.

יעקב מרגי: לא הבנת אותי.

יעקב מרגי: כשאני אומר לך קמפיין, אני יודע מי מזין את רשתות התקשורת הגדולות, מאיפה התקציב העיקרי שלהן.

יעקב מרגי: עכשיו תקשיבו: הגורם המרכזי, מחוללי ההתייקרות הגדולים ביותר אלו משרדי הממשלה.

יעקב מרגי: אנחנו מתפארים פה "ממשלת שינוי", 80,000 פעם שמעתי בשלושה שבועות האלה רפורמת היבוא – ביג דיל.

יעקב מרגי: אם אתם לא תשחררו רישיונות יבוא – אתה יודע מה?

יעקב מרגי: תן ליבואן חדש להיכנס דרך משרד החקלאות להביא רישיון יבוא של מזון, של בשר או דגים, ויה דולורוזה הוא עובר.

יעקב מרגי: מי שחונק פה את היבוא זה משרדי הממשלה עם הרגולציה.

מיכאל ביטון: אבל עשינו ביחד רפורמה ביבואנים.

יעקב מרגי: אני לא מזלזל בזה.

יעקב מרגי: אבל מה יעזור אם יהיה יבואן אחד או שניים?

מיכאל ביטון: לא, יהיו יותר.

קריאה: מרגי, מה הקשר - - -

ולדימיר בליאק: זו בדיוק הרפורמה.

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: זה לא על חשבוני.

מיכאל ביטון: לא להפריע למרגי בבקשה.

מיכאל ביטון: הזמן שלו יהיה נטו, לא ברוטו.

מיכאל ביטון: בבקשה, דממה.

יבגני סובה: מרגי, הכול נכון חוץ מממשלת שינוי.

מיכאל ביטון: רוץ כץ ויבגני סובה, אתם דפקתם איחור אופנתי.

מיכאל ביטון: אתם אפילו לא יודעים איך זה מתנהל.

מיכאל ביטון: כל אחד מהח"כים שלוש דקות, ואם הוא נדיב הוא מחזיר לי דקה או שתיים.

מיכאל ביטון: בינתיים אף אחד לא החזיר לי כלום, ואתם עוד עכבתם אותנו.

מיכאל ביטון: בבקשה, מרגי.

יעקב מרגי: מיכאל, אני רוצה להתקדם.

יעקב מרגי: אם משרדי הממשלה רוצים באמת להוזיל את יוקר המחייה, שיעשו מעשים, לא ידברו.

יעקב מרגי: הרפורמה חשובה, אבל אם לא יהיו יותר רישיונות יבוא ויהיו הרבה שחקנים במשק, אנחנו נמשיך לראות, כפי שראינו במצגת של הממ"מ, לא בהכרח המחירים יורדים כשהם עושים רפורמה.

יעקב מרגי: דבר שני, אני אולי רוצה, אני מקווה שאני לא מברך מוקדם, צריך לשנות את ה-DNA של רשות התחרות.

יעקב מרגי: צריך לשנות את ה-DNA של רשות התחרות.

קרן ברק: לא, פעם הם היו.

יעקב מרגי: הם היו אנמיים, היה חסר להם המוגלובין.

יעקב מרגי: להניע אותם – הם הסתכלו עליך: מה אתה רוצה מאיתנו?

יעקב מרגי: אני לא מבין.

יעקב מרגי: מה אתה רוצה מאיתנו?

יעקב מרגי: יש לכם את הכלים.

קרן ברק: אתם מקבלים על זה משכורת.

יעקב מרגי: הלוואי ותשתמשו בכלים שיש לכם, אחר כך נוסיף לכם עוד כלים.

יעקב מרגי: תשתמשו קודם כול בכלים שיש לכם.

יעקב מרגי: אתם יושבים שבעה נקיים לפני שאתם עושים איזה מעשה.

יעקב מרגי: עכשיו, לגבי החקירה של שופרסל, אני אגיד לך, אדוני: אל תדאג, זו שתלטנות של הספקים והיצרנים הגדולים.

יעקב מרגי: משתלטים להם על המדפים.

יעקב מרגי: אתם יודעים את זה.

יעקב מרגי: התפוצצו פרשיות כאלה ואחרות.

יעקב מרגי: שמה תהיו אמיצים ותיכנסו בהם.

יעקב מרגי: כשספק או יצרן משתלט על שטח בתוך הסופר ואומר לו: אתה פה שם רק את שלי ולא נותן לאחרים, זה מקור - - -

מיכאל ביטון: לדעתי חלק מהחקירה בנושא הזה.

מיכאל ביטון: שם החקירה, אני אומר לך.

מיכאל ביטון: שם החקירה – הקשר בין הספק לרשת והכוחנות ביניהם.

מיכאל ביטון: שם החקירה.

יעקב מרגי: יפה.

יעקב מרגי: אין תיאום בין הסופרים.

יעקב מרגי: אין תיאום.

יעקב מרגי: יש תיאום בין הספקים.

יעקב מרגי: אני רוצה לסיים ולומר דבר אחד.

מיכאל ביטון: גם בברוטו וגם בנטו חרגת משלוש דקות.

יעקב מרגי: אני רוצה לדבר על נושא אחרון.

יעקב מרגי: דיבר אוריאל לין על הנמלים.

יעקב מרגי: שערורייה מה שקורה שם.

יעקב מרגי: זה מייקר באופן ישיר את העלויות.

יעקב מרגי: אוניות מושבתות חודש ויותר, ואנחנו משלמים את המחירים האלה.

יעקב מרגי: לצערי הרב, ההסתדרות פה פושעת.

יעקב מרגי: ועוד יותר פושע שר האוצר, שחתם איתם הסכם ונתן להם דמי שתיקה של 50 מיליון ש"ח.

יעקב מרגי: למה לשלם דמי שתיקה?

יעקב מרגי: העובדים שם מסרסים את כל היעילות של העבודה בנמלים, ואף אחד לא פוצה פה.

יעקב מרגי: היו דיונים בוועדה הזו, אני קורא לך לכנס.

מיכאל ביטון: נקיים.

מיכאל ביטון: נעשה את זה.

יעקב מרגי: רק משפט אחרון: אתם יודעים למה מכוניות לא תקועות בנמלים?

יעקב מרגי: אם יודעים מי פורק אותן מהאוניות?

יעקב מרגי: עובדי הנמל מקבלים תמלוגים על כל מכונית שהם מסיעים מלב האונייה לתוך הרציף.

יעקב מרגי: אז הסחורות, התבואות, הזרעים – הכול נתקע.

יעקב מרגי: אבל מכוניות אף פעם לא נתקעות.

מיכאל ביטון: אנחנו נעסוק בזה.

יעקב מרגי: המדינה לא רוצה להוזיל את יוקר המחייה.

יעקב מרגי: למדינה יש אינטרס שאנחנו נשלם - - -

מיכאל ביטון: אני לא יודע איזה מילה אומרים במרוקאית, אבל זה כנראה בעברית נחת רוח.

מיכאל ביטון: בסדר, נעשה דיון על הנמלים.

יעקב מרגי: תדע לך, דיברתי עכשיו בשלווה.

יעקב מרגי: אם הייתי יוצא מכליי - - -

מיכאל ביטון: חברת הכנסת קרן ברק.

קרן ברק: קודם כול יעקב דיבר מדם ליבו.

יעקב מרגי: אבל תדע לך, לא אמרתי 50% ממה שרציתי.

מיכאל ביטון: בסדר.

קרן ברק: קודם כול, אני מסכימה עם אוריאל לין, שצריך להסתכל על יוקר המחייה כאל תמונה הוליסטית, אבל אי-אפשר להתייחס אליה כאל גזירת גורל, צריך להילחם בה.

קרן ברק: וזה שאני שומעת פה את רשות התחרות ואת משרד הכלכלה מדברים – אם מישהו פה זוכר מה אמר מנכ"ל משרד הכלכלה אני צנצנת, כי הוא לא אמר כלום.

קרן ברק: אנחנו נבצע, אנחנו נבחן, נבחן ונבצע.

קרן ברק: מגיעים לוועדת הכלכלה, באים עם תשובות ועם תוכנית עבודה.

קרן ברק: לא אומרים נבחן ונבצע.

קרן ברק: אתה לא קישוט פה, באת כדי לתת תשובות.

מיכאל ביטון: ההערה שלך תופיע בסיכום שלנו, מה אנחנו מצפים ממשרד הכלכלה ורשות התחרות.

קרן ברק: או שלא תזמין אותו.

קרן ברק: אבל אם הוא בא, אז שיבוא עם תשובות, הוא לא בגדר סטטיסט.

מיכאל ביטון: אני רק נותן לו את היתרון של משרד חדש, מנכ"ל חדש ושרה חדשה, אבל זה לא יקרה הרבה זמן.

קרן ברק: אוקיי.

קרן ברק: אז אני רוצה להגיד כמה דברים: קודם כול, לא מקובל עליי, כמו שאמרתי, מי שצועק עלינו, לא משנה מי, הוא בדרך כלל לא צודק.

קרן ברק: הם לא התחילו בלהאשים אותנו בדברים.

קרן ברק: זה נכון, עוד פעם, שאנחנו כמדינה צריכים שהמוסדות שלנו – הם באים לעשות כסף, זה התפקיד שלהם.

קרן ברק: הם באים להראות שורות רווח.

קרן ברק: אנחנו לא יכול לבוא אליהם בטענות, אנחנו יכולים לבוא למוסדות שלנו, שלא עוצרים אותם בזמן ולא בודקים אותם ולא בודקים את כל השרשרת.

קרן ברק: כי היום, מה לעשות, קרו כמה דברים.

קרן ברק: בזמן הקורונה אנחנו כולנו ישבנו פה, רשתות השיווק לא היו כוחות הרפואה, הם לא היו האחיות בבתי החולים.

קרן ברק: הם סיפקו סחורה.

קרן ברק: הם עשו הרבה מאוד כסף בתקופה הזאת.

קרן ברק: לשבת פה ולהגיד: אנחנו לא העלינו מחירים?

קרן ברק: – לא צריך להעלות מחירים כדי לעשות הרבה מאוד כסף, כשכולם נמצאים פה וקונים רק מכם.

קרן ברק: לא צריך.

קרן ברק: פשוט משאירים את המחירים ועושים הרבה מאד כסף.

קרן ברק: ושוב, הם לא ישבו בבתי החולים וסיפקו לנו שירותי רפואה.

קרן ברק: ולכן זה לא הירואי.

קרן ברק: הם הרוויחו מזה.

קרן ברק: אנחנו כמחוקקים ואנחנו כמדינה היינו צריכים לבדוק ולראות.

קרן ברק: מה עוד קרה בתקופה הזאת?

קרן ברק: אנחנו רואים שחלק מרשתות השיווק הפכו להיות גם היצרן, גם הקמעונאי, גם היבואן וגם המשווק בסוף.

מיכאל ביטון: נקודה חשובה.

קרן ברק: זו שרשרת שלא נגמרת לעולם.

קרן ברק: ופה מישהו צריך להסתכל על השרשרת הזאת ולבדוק איך זה קורה.

מיכאל ביטון: אני קיוויתי שאת תהיי הראשונה שתחזירי לי איזה דקה, אבל זה לא יקרה.

יעקב מרגי: אורי מקלב החזיר לך שלוש דקות.

מיכאל ביטון: אבל יש לכם הזדמנות עדיין להחזיר לי דקות.

מיכאל ביטון: קרן, משפט סיום.

קרן ברק: משפט סיכום.

מיכאל ביטון: אגב, אדם שיגיד משפט ענק – הוא ייזכר.

מיכאל ביטון: אדם שיגיד 100 משפטים, מה יזכרו?

מיכאל ביטון: בבקשה, כן.

קרן ברק: כמו שאמרתי, יוקר המחייה איננו גזירת גורל.

קרן ברק: צריך לבדוק את כל השרשראות, לראות איך אנחנו פותרים את זה, ולזה תפקיד המדינה ולא תפקיד העסקים.

קרן ברק: הם באים לעשות כסף, זה שלהם.

מיכאל ביטון: המשימות שהטלת על משרד הכלכלה ורשות התחרות יעוגנו בסיכום שלנו.

מיכאל ביטון: אוסאמה סעדי, בבקשה – הוא לא פה.

מיכאל ביטון: נירה שפק, בבקשה.

קריאה: הוא החזיר לך את כל השלוש.

מיכאל ביטון: אבל הוא יחזור, אתה תראה.

מיכאל ביטון: הוא יגיד רטרואקטיבית.

נירה שפק: אני מראש אומרת: תיאום ציפיות, לא מחזירה לך כלום.

נירה שפק: אני רוצה לדבר קודם כול על נושא החשיפה.

יעקב מרגי: תגידי גילוי נאות שאת חברת מועדון חבר.

נירה שפק: גילוי נאות: אני פורשת צה"ל, חברת מועדון חבר.

מיכאל ביטון: גאה.

נירה שפק: גאה.

נירה שפק: נשואה לפורש משטרה, חבר קרנות השוטרים.

מיכאל ביטון: גאה.

נירה שפק: זהו, גמרנו.

קריאה: את הצהרת ההון שלך רוצים עכשיו.

מיכאל ביטון: דממה בבקשה.

שלמה קרעי: רק חסר לך להזמין מהשופרסל Online של החרדים.

מיכאל ביטון: בבקשה, נירה.

מיכאל ביטון: קרעי, אתה קורע.

נירה שפק: יש כמה כשלים שגם לנו יש יד בדבר.

נירה שפק: אותי לימדו קודם כול להצביע עלינו ואחר כך על אחרים.

נירה שפק: אז בואו נגיד קודם כול: כל הנושא של ועדת קדמי, כל מה שקראנו, וגם בדוח של הממ"מ זה מפורט.

נירה שפק: יש דברים שהיו המלצות והם לא יושמו גם ברפורמות, ואנחנו רואים שזה משפיע, דרך מקומות על מדפים בסופרים לרשתות קטנות או ליצרנים קטנים, שזה לא קורה.

נירה שפק: ואנחנו רואים את זה, ואנחנו רואים איפה דוחפים.

נירה שפק: וראינו גם את כל התחקירים בנושא.

נירה שפק: דרך שטחי מסחר לקמעונאים חדשים, כדי לרווח את מה שקורה בשוק, עידוד מותגים פרטיים ועוד.

נירה שפק: אני לא אפרט מפאת קוצר הזמן, אבל אני חושבת ששווה לעשות דיון מחודש בהקשר ללקחי ועדת קדמי בהקשר הזה.

נירה שפק: הדבר השני, גם מיזמים שאנחנו מובילים הובלו לפנינו, ואני מקבלת אחריות, למרות שאני ח"כית מעכשיו.

נירה שפק: כל הנושא של שקיפות לציבור לא נעשה.

נירה שפק: כל פרויקט האפליקציה שהוביל משרד הכלכלה בעבר – הגישו, שמו, אמרו שנשקף אתרי השוואה לצרכנים, עשו מיזם, ניגשו אפס כמעט.

נירה שפק: למה?

נירה שפק: כי העלויות של מה שקורה בלהקים את המיזם של האפליקציות לא היה שווה לאף אחד להתמודד.

נירה שפק: אז במקום להתעלם מזה, להכניס לקופסה, בוא נפתח את זה ונראה למה לציבור אין את הכלים.

נירה שפק: אנחנו צריכים לייצר את הכלים האלה, כי בסוף אנחנו לא פונים לאלה שיכולים, אנחנו פונים לאלה שלא יודעים לעשות דברים.

נירה שפק: זה דבר שני.

נירה שפק: והדבר השלישי, אני הייתי מאוד רוצה שיהיה פרסום לכל הפניות ולכל הדיווחים של הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן.

נירה שפק: אנחנו רואים מלא פרסומים על מה נבחן ואיזה רשתות נקנסו, אני רוצה שהציבור יהיה שקוף להם.

נירה שפק: לי כחברת כנסת לקח הרבה זמן להגיע לחומרים האלה, אין סיבה שזה לא יקרה.

נירה שפק: עכשיו אני אעבור לדבר אחד ואחרון אצלנו.

נירה שפק: נאמר כאן, אני מדגישה את זה, בדוח של הממ"מ בעמ' 21, שכולנו חשופים לו, אנחנו רואים שהיו כאן שני תנאים מצטברים שהביאו לבחינה של רשתות, גם מעל 50% וגם שלוש חנויות באותו אזור ביקוש, והוחלט לא לטפל בזה.

נירה שפק: אני רוצה שנבחן גם את המנדט, איך יכול להיות שיש שני תנאים מצטברים וזה לא קורה.

נירה שפק: זו חובתנו.

נירה שפק: עכשיו אני רוצה לעבור למה שקורה ברשתות.

נירה שפק: קודם כול אני אומרת על פניו: אני בעד מחירים נמוכים, אני בעד אי-אפליה, לא מעניין אותי מאיזה צד, אני מחזקת את דבריו של ולדימיר, ואני בעד הורדת יוקר המחייה, ואני חושבת שאנחנו עושים את זה.

נירה שפק: אבל יש כאן כמה דברים שצריך להסתכל עכשיו גם על הצד של הצרכנים, שאני חושבת שצריך להגיד אותם, ואני מבקש ממך, כבוד היושב-ראש, שנעשה דיון בנושא.

מיכאל ביטון: במסגרת מה שאת לא נותנת לי נשארו לך עשר שניות.

נירה שפק: אז אני אגנוב לך קצת.

נירה שפק: עשרת הספקים הגדולים בשוק המזון מהווים 53% – היה נתון של שנה אחד ולאחר מכן זה עלה; חמשת הספקים הגדולים בשוק מהווים 61.4; חמש הרשתות הקמעונאיות מחזיקות ב-67.3.

נירה שפק: זה לא מצב נורמלי.

נירה שפק: זה לא מצב נורמלי.

נירה שפק: אחריותם או לא אחריותם – הם רוצים להגדיל את נתח השוק שלהם, ואנחנו צריכים לוודא שאנחנו נותנים תמהיל נכון לדברים האלה.

מיכאל ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת נירה שפק.

מיכאל ביטון: לא נתתי קודם לומר משפט לחבר הכנסת לשעבר אבו וילן, אני אותן לך דקה, אם תוכל להיות חד וקצר.

יעקב מרגי: הוא פה בכובע נוסף, לא?

מיכאל ביטון: כן, הוא יציג את עצמו ואת התפקיד שלו.

מיכאל ביטון: אבל אני מבקש ממש דקה, אבו וילן.

נירה שפק: לא ציינתי את הוועדה המשותפת של משרד הכלכלה בראשות המנכ"ל, שאני חושבת שלוועדה הזאת יש תפקיד מאוד גדול, ואנחנו צריכים לחזק אותה, וכל הכבוד שהחלטתם להקים - - -

מיכאל ביטון: משותפת עם מי?

קריאה: משרד האוצר והכלכלה.

מיכאל ביטון: מעולה.

מיכאל ביטון: נכניס את זה לסיכום.

נירה שפק: שרת הכלכלה החליטה עליה.

רם שפע: אני מעביר לו דקה מהשלוש שלי, שיהיה שתיים-שתיים.

מיכאל ביטון: מה זה, סחר במגזר החקלאי בדקות?

רם שפע: כל מי שמבין איפה הבעיה בדיוק.

מיכאל ביטון: אבו, בבקשה, שתי דקות קיבלת.

אבשלום וילן: אדוני היושב-ראש, הבעיה המרכזית היא שבישראל כל המערך הסיטונאי בעצם קרס.

אבשלום וילן: למה לרשתות יש כוח בעיקר בכל מוצרי חקלאות?

אבשלום וילן: כי בעצם הן היום ממלאות גם את תפקיד הסיטונאי, גם הקמעונאי, והן שולטות על המחיר, החקלאי לא.

אבשלום וילן: הדרך היחידה להתמודד עם זה כמו בכל העולם היא להקים שוק סיטונאי גדול.

אבשלום וילן: הייתה החלטת ממשלה לפני למעלה מעשר שנים, ביטלו את זה אחרי זה על שטויות, ולכן ראית פה עכשיו את מה שקרה פה, הדברים הלא-מכובדים.

מיכאל ביטון: וגם מרחבי סיטונאות.

מיכאל ביטון: מרחבים.

מיכאל ביטון: צפון, דרום, נגב.

מיכאל ביטון: שלא יהיה הכול ריכוזי.

מיכאל ביטון: שהמשאית תיתקע בתל אביב בשוק הסיטונאי הישן.

אבשלום וילן: ברגע שיהיה שוק סיטונאי חזק תהיה תחרות לרשתות, והן לא יוכלו לשלוט על כל השרשרת.

אבשלום וילן: היום הם שולטים על כל השרשרת, זאת הבעיה.

אבשלום וילן: תעשה 100 תחקירים, הם היו צדיקים, בפועל זה יקרה, כי חוקי הכלכלה יותר חזקים.

אבשלום וילן: לכן שוק סיטונאי זה דבר אחד.

אבשלום וילן: דבר שני, עם כל הכבוד, החליטו על רפורמה במכסים?

אבשלום וילן: נתנו את הסכמתנו, החקלאים.

אבשלום וילן: צריך להתחיל לעבוד.

אבשלום וילן: אני רוצה להגיד לך שהיו שני דיונים ראשונים כבר שהיו פשוט בושה.

אבשלום וילן: אתה לוקח את התנאים המיוחדים של ישראל ואתה אומר:

אבשלום וילן: בואו נבנה - - -

קריאה: איזה דיונים?

יעקב מרגי: בממשלה.

יעקב מרגי: אתה ממשלה?

אבשלום וילן: במשרד האוצר ומשרד החקלאות על עקרונות איך מייצרים את הרפורמה.

מיכאל ביטון: בבקשה, אבו, תמשיך.

אבשלום וילן: בקיצור, אם רוצים, אנחנו באים עם הצעות, עם טבלאות, והצד השני מספר סיפורים.

אבשלום וילן: לגבי המכסים, דרך אגב, פה רמי לוי זרק על עגבניות 500% – חברים יקרים, המכס על עגבניות הוא 95 אגורות, ומייבאים עגבניות כל הזמן, מטורקיה, מקומות כאלה, אין שום בעיה לייבא.

נירה שפק: בלי סימון.

אבשלום וילן: ומה שקרה זה דבר אחד: שמספר מגדלי העגבניות בישראל בעשור האחרון ירד כמעט במחצית.

אבשלום וילן: אז סיפורים לחוד ומציאות לחוד.

מיכאל ביטון: הזמן שלך נגמר, ידידי, כולל מה שקיבלת.

מיכאל ביטון: אבל משפט אחרון.

אבשלום וילן: אל תחפשו את השקל מתחת לפנס.

אבשלום וילן: תחרות – תחליטו על הקמת שוק סיטונאי גדול בישראל.

אבשלום וילן: אגב, מה ששאלת, אני הסתובבתי לא מעט פעמים בעולם והסתכלתי: באותה רשת בדרך כלל בכל הארץ בסניפים אותם מחירים.

אבשלום וילן: הפטנט הזה שברשת בישראל כל סניף בתוך עיר מחירים אחרים – מאוד אופייני לנו.

מיכאל ביטון: אני אתייחס לדבר הזה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת ענבר בזק.

יעקב מרגי: האמת היא שגם קופות החולים עושות את זה.

מיכאל ביטון: חבר'ה, חברת כנסת מנומסת ומכבדת, אף אחד לא יפריע לה.

מיכאל ביטון: דממה, מרגי.

ענבר בזק: קודם כול אני רוצה להתייחס למה שנאמר קודם על הבדלים במחירי הפירות והירקות או בכלל המחירים ברשתות בפריפריה מול המרכז.

ענבר בזק: אז אני עושה את הקניות שלי בכרמיאל, לפעמים אני קונה לאימא שלי בקריית שמונה, אני רוצה שמנכ"ל שופרסל יסתכל לי בעיניים ויגיד לי שאין הבדלי מחירים.

יצחק אברכהן: אין הבדלים.

יצחק אברכהן: אין הבדלים.

ענבר בזק: יש הבדל.

ענבר בזק: יש הבדל.

רם שפע: בכל הרשת אתה מוכר באותם מחירים?

רם שפע: זה מה שאתה טוען?

מיכאל ביטון: חבר'ה, אני לא רוצה התנצחות.

ענבר בזק: זה דבר ראשון.

מיכאל ביטון: רם, אנחנו יודעים את העובדות, אנחנו חיים בערים האלה, יודעים את המספרים.

ענבר בזק: אז העובדות מראות אחרת.

ענבר בזק: עכשיו, אני רוצה לחדד ולהדגיש את הדי-מובן מאליו, שתופעת יוקר המחייה - - -

מיכאל ביטון: רגע, אני קורא לסדר את קרן ברק ואת מרגי שמפטפטים.

יעקב מרגי: אנחנו לוחשים.

מיכאל ביטון: אבל זו חברת הכנסת הכי מנומסת שהייתה פה והכי מכבדת ושמעה אתכם בבקשה.

יעקב מרגי: לא יודע, אתה מחמיא לה מהבוקר.

מיכאל ביטון: אני לא.

מיכאל ביטון: היא באמת מתנהגת ככה.

מיכאל ביטון: אז תקשיבו לה.

מיכאל ביטון: כן.

ענבר בזק: ככה זה כשגדלים בקיבוץ.

ענבר בזק: לומדים להיות מנומסים.

רם שפע: עכשיו את מחייבת אותי בנימוס, אני לא - - -

שלמה קרעי: גם את ההתנשאות - - -

מיכאל ביטון: די, קרעי.

מיכאל ביטון: תנו לה לסיים.

ענבר בזק: זה לא יורד מהשלוש-דקות.

ענבר בזק: התופעה של יוקר המחייה – אני די אומרת את המובן מאליו, זה לא משהו שהתחיל לפני חמישה חודשים עם הקמת הממשלה – זה תוצאה של הזנחה של שנים, של מדיניות כלכלית שבאמת לא עודדה תחרות.

ענבר בזק: אני באמת שמה הרבה מאוד תקווה בחוק ההסדרים ובתקציב שהעברנו לפני שבוע, שתי רפורמות מאוד חשובות, גם הרפורמה ביבוא שנידונה פה בחדר, וגם הרפורמה ברגולציה שנידונה בוועדת החוקה.

ענבר בזק: אלה שתי רפורמות שהולכות להביא שינוי מאוד מאוד גדול והורדה ביוקר המחייה.

ענבר בזק: ועדיין יש פה אחריות, ואני שוב מסתכלת על רון, אני חוזרת לשאלה ששאלתי מקודם:

ענבר בזק: בנתונים שהממ"מ הראה דווקא שתחום שבו כן יש הורדת מכסים, שזה נושא הדגים, ראינו ששם דווקא המחירים עלו למרות שהיבוא עלה.

ענבר בזק: אז כן יש פה אחריות של המשרד, ואני פונה שוב ומבקשת לשים לב.

יעקב מרגי: יבואן אחד או שניים.

מיכאל ביטון: כי בסוף הקצה קובעות הרשתות והספקים.

מיכאל ביטון: זה הקצה.

ענבר בזק: והתפקיד שלנו פה בכנסת לפקח, ושלכם במשרד הכלכלה לפקח, שלא נמצא בסוף שכל הרפורמות הבאמת-טובות שעשינו לעודד תחרות, ייצרו מצב שייווצרו שניים-שלושה יבואנים גדולים - - -

מיכאל ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת ענבר בזק.

ענבר בזק: רגע, רק עוד מילה אחת.

ענבר בזק: דיברתי הבוקר עם שרת הכלכלה, אני יודעת שהיא הנחתה את רשות התחרות לבצע בחינה מעמיקה של הנושא הזה של הרשתות, לבחון אם היה ניצול לרעה של כוחן, ואנחנו מחכים פה לקבל את התוצאות של הבדיקה הזאת.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת רם שפע בדקה.

מיכאל ביטון: אל תתחמן, שתי דקות יש לך.

ענבר בזק: הוא גם קיבוצניק, גם מנומס.

אוסאמה סעדי: אני רשום, אדוני?

מיכאל ביטון: סעדי, אתה לא באת, ואני עוד מעט אתן לך.

אוסאמה סעדי: מה לא באתי?

אוסאמה סעדי: אני הראשון שבאתי.

מיכאל ביטון: אבל אתה הלכת.

אוסאמה סעדי: אסור ללכת?

מיכאל ביטון: אז עוד מעט אני נותן לך.

מיכאל ביטון: רם שפע, בבקשה.

מיכאל ביטון: אתה תקבל.

מיכאל ביטון: תהיה סבלן.

רם שפע: אני נותן לו 15 שניות.

מיכאל ביטון: קדימה, רם שפע, שתי דקות.

יעקב מרגי: אתמול נודע לי מידע חשוב.

מיכאל ביטון: מרגי.

יעקב מרגי: משפט, לפני שהוא מדבר.

יעקב מרגי: אביו היה אלוף אולימפי בשחייה ולא ידענו את זה.

יעקב מרגי: אז תספר לנו.

מיכאל ביטון: ותראה, לא יצאו לו הכתפיים של אבא שלו.

אבשלום וילן: אל תדבר בשם כולם, מרגי.

יעקב מרגי: אני לא ידעתי.

יעקב מרגי: אתם הקיבוצניקים ידעתם הכול.

אבשלום וילן: לא קראת עיתוני ספורט.

יעקב מרגי: למדתי תורה.

מיכאל ביטון: רם שפע פלפס, בבקשה.

רם שפע: רגע, זה עשר שניות לא קשורות.

רם שפע: פעם בשבועיים מגיע לפה חבר כנסת, בדרך כלל זה מעיד על גילו, שפתאום מבין שאבא שלי זה אותו אחד שהוא העריץ בשנות ה-60.

רם שפע: באמת היה בשלוש אולימפיאדות.

רם שפע: זה היה מזמן,, הוא שחיין.

רם שפע: אבל אני, כמו שאמרתי אתמול בדיון, מה לעשות, לא קיבלתי את רוב הכישורים שלו.

אורי מקלב: רואים שאתה חותר לכיוונים טובים.

רם שפע: לעצם העניין, והחשוב ביותר, מכיוון שיש רבים שמחברים בין השם שלי לבין שמות של סופר, אני חושב שהדיון הזה רלוונטי עבורי במיוחד.

רם שפע: יש אפילו תוכנית טלוויזיה עם השם שלי.

מיכאל ביטון: אתה חיבור של רמי לוי ושפע.

קרן ברק: שפע יששכר.

מיכאל ביטון: שפע רמי לוי יששכר, בבקשה.

אורי מקלב: שפע מהדרין.

רם שפע: גם ויתרתי על זמן - - -

מיכאל ביטון: אתה אשם.

מיכאל ביטון: אתה מתחיל לספר סיפורים.

מיכאל ביטון: קדימה, לעצם העניין.

רם שפע: עכשיו למהות.

רם שפע: עכשיו ברצינות, אני חושב שמה שהיה פה עם רמי לוי, מעבר באמת לעניין המבזה של האופן שבו כל אדם מגיע לכנסת ומתנהל ככה, אני חושב שזה גם מצביע בעומק על הבעיה הכי קשה: על חוסר ההבנה, ודאי שלו עצמו, של איפה הבעיה ואיפה נמצאים באמת הפערים הגדולים במחירים שבסוף הצרכן והצרכנית משלמים.

רם שפע: וזה צריך להדאיג אותנו, שהוא בא לפה כדי לכעוס עלינו, והוא תכנן את זה מראש לדעתי.

רם שפע: וזה מטריד מאוד.

רם שפע: אני אומר גם לך, אדוני, אומנם באמת לא התנהגת כמו רמי לוי, אבל גם אתה הגעת לפה כדי לכעוס עלינו, במקום להבין שאנחנו ביחד, המטרה שלנו זה לפעול למען הצרכנים.

יצחק אברכהן: ממש לא.

יצחק אברכהן: פשוט נעלבתי שמישהו בפורום כזה קובע במין שאלה - - -

מיכאל ביטון: לא קובע, שואל.

מיכאל ביטון: שואל ועונים.

מיכאל ביטון: שואל ועונים.

מיכאל ביטון: שאלנו שאלה ועניתם, ואני מקווה שהתשובה תהיה בתוקף גם.

רם שפע: אני מכבד אותך ומבין את זה, ועדיין הכנסת היא מקום שנותנים בו תשובות.

רם שפע: ככה זה עובד.

רם שפע: עכשיו, אני רוצה לחבר את זה רגע.

רם שפע: רק לפני חודשיים היה פה מאבק עיקש על הסיפור של הרפורמה בחקלאות.

רם שפע: אחת הסיבות שאנחנו נעמדנו על הרגליים האחוריות היא בדיוק בגלל שטענו שהאופן שבו הרפורמה תוכננה הוא כושל, מכיוון שהוא שם את כל הסיפור של הפירות והירקות בישראל, וזה גם הנרטיב התקשורתי, ולצערי גם התקשורת שיתפה עם זה פעולה, בסוף האזרחים חושבים שמי שפוגע להם בסופר במחירים של הפירות והירקות זה החקלאים והחקלאיות.

רם שפע: והרי ברור שזה לא הסיפור.

רם שפע: וגם היבוא, יש לי חדשות בשבילכם, ואנחנו נקיים פה דיון על המודלים האירופיים, אז גם כולם יראו את זה, גם היבוא לא יפתור את העניין, כי אם הרשתות למוחרת יעלו מחירים, אז הצרכן ישלם מחיר גבוה.

רם שפע: ולכן אני שמח, ובהקשר הזה ד"ר רון מלכא באמת דיבר על הוועדה החשובה, אנחנו התעקשנו כחלק מהדיונים ברפורמה, שאתם תובילו ועדה, כדי שבתקווה תגלו שאכן פערי התיווך האלה ברשתות, וגם מה שדיבר עליו אבו וילן של הסיטונאות והקמעונאות ביחד, הם מייצרים את הפער ולא אצל החקלאים.

רם שפע: ולכן אני קורא לנו מפה: בעוד כמה שבועות מיכאל, כשהדיונים על הרפורמה בחקלאות יחזרו, גם אגב בהקשר של ההטלה יש לנו אתגרים, וגם בהקשר בכלל של הגנת הצומח והפירות והירקות, שם אנחנו צריכים לעשות הכול כדי שהצרכן, ביחד עם שר החקלאות, ביחד עם שר האוצר, יבין שאנחנו פועלים עבורו, אבל במקביל, בלי לפגוע, אנחנו שומרים על החקלאות הישראלית כערך ציוני, שאנחנו לא מוכנים לוותר עליו.

רם שפע: כל התמונה הזאת היא תמונה אחת.

יעקב מרגי: שהמדינה תגן על החקלאים, תכניס יד לכיס ותעזור להם.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

אופיר סופר: אני מודה שאני קצת נסער מהדברים של רמי לוי שהופנו כלפיי אישית, על חלקי - - -

קרן ברק: זה לא אליך אישית.

קרן ברק: הוא לא רצה שתגיד לו את האמת, אז הוא סתם לך ככה את הפה.

קרן ברק: זה הכול.

קרן ברק: זה שיטה של אנשים שלא רוצים לשמוע.

אופיר סופר: אני ניסיתי לגעת בנקודה מאוד ספציפית ומאוד מסוימת.

מיכאל ביטון: רם, לא לפטפט.

מיכאל ביטון: עכשיו ביקשת שקט לעצמך.

מיכאל ביטון: קרעי, אתה מהווה מקור בעיה בדיון.

שלמה קרעי: - - - מקור הבעיה.

רם שפע: לא הפעם הראשונה.

מיכאל ביטון: בדיוק.

מיכאל ביטון: אין שוויון פה.

אופיר סופר: כיוון שאני נסער, אז אני מנסה להישאר רגוע.

מיכאל ביטון: מעריכים את זה, אדוני.

אופיר סופר: יפה.

אופיר סופר: העלו כאן הרשתות טענה, שמדברת על המונופולים, שהיא תוצר של היבואנים והספקים.

אופיר סופר: מנקודת המבט האישית שלי – אני לא יושב במשרד הכלכלה, אני חבר כנסת, אבל כן מגיע מעולם החקלאות – מנקודת המבט שלי ראיתי דברים אחרים.

אופיר סופר: אני יכול להגיד, גם ברמז קצת לרמי לוי, שפגשתי פעם אחת את פערי התיווך בתור נער במושב עלמה, ופעם שנייה בתור קצין שנפצע באמצע שירותו הסדיר וחזר אחר כך ללחימה, והיו לי שנתיים שיקום.

אופיר סופר: בשנה השנייה של השיקום עסקתי בחקלאות וחוויתי את פערי התיווך.

אופיר סופר: הפערים הם אותם פערים, הסיפורים הם אותם סיפורים.

אופיר סופר: החקלאים בסופו של דבר לא מאוגדים ברובם המוחלט, לא מאוגדים כמו היבואנים, ולא כמו הספקים.

אופיר סופר: ולכן יש כאן שאלה, שאני מודה שאני מאוד סומך על חברי בהקשר הזה, חבר הכנסת רם שפע, שהיה שותף בכל המהלך של הוצאת הרפורמה של החקלאות מחוק ההסדרים, ואני חושב שאנחנו נצטרך לעשות כאן עבודה.

אופיר סופר: רק הנרטיב הזה של הינה החקלאים דופקים פה את יוקר המחייה זה נרטיב שצריך להוריד אותו מסדר-היום, כי החקלאי לכיס בסוף מכניס סכום מאוד מאוד קטן.

יעקב מרגי: אם בכלל.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת סופר, קודם כול תודה שתרמת מהזמן, ובעצם גם אמרת איזו הערה שאני רוצה לחדד אותה.

מיכאל ביטון: החקלאים שיש להם 50 דונם ו-80 דונם ו-150 דונם – אין להם כוח מיקוח מול הרשתות, שהפכו לסיטונאים בעצמם.

מיכאל ביטון: אחד החלומות שלי, סופר, שלפעמים הארגונים הקיבוציים שמייצגים עשרות אלפי דונם, יש להם כוח מיקוח מול רמי לוי, שהארגונים האלה יתחילו להכניס גם את המושבניקים, או שיקומו ארגונים שיש להם כוח עמידה במשא-ומתן על אותם מחירים.

רם שפע: במשא ומתן האחרון היה שיתוף פעולה מופלא בין קיבוצים למושבים.

מיכאל ביטון: כן, כן.

מיכאל ביטון: אז אני קראתי פה קריאה לעתיד.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אוריאל בוסו, ואחריו – גבי לסקי.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, אני קודם כול ודאי רוצה לברך אותך על לדיון שמדבר על יוקר המחייה.

אוריאל בוסו: אני יודע שאתה עושה את זה ממקום אמיתי, מאחד שגדל בפריפריה ובמקומות שמבינים את המוחלשים.

אוריאל בוסו: אבל מצד שני, כשהדיון הזה מגיע בהקשר של תחקיר שנעשה על מהדרין, אני אקרא לזה, לא כלפיך, אבל זו צביעות גרידא, וטעות בסיסית בהבנת החיים של כל אחד ואחד מהציבור החרדי.

אוריאל בוסו: כשמדברים על יוקר המחייה, שמענו את אוריאל לין, לפחות ממה ששמעתי לא על הנמלים אלא על חברות הספנות שמקפיאות את המכולות ושומרים בשביל לא לשווק, ואז מחירי המכולות עולים שבעתיים.

אוריאל בוסו: בחודשים הקרובים נספוג העלאות מחירים נוספות.

אוריאל בוסו: אין פשוט מכולות להשיג.

אוריאל בוסו: אמרו פעם שמכולה עלתה מ-5,000 דולר ל-12,000 דולר – היום אין בכלל מכולות.

אוריאל בוסו: מצד שני, יש עניין שיווקי לחלוטין של כל הרשתות.

אוריאל בוסו: אנחנו יודעים שיש מגה בעיר, מגה בשכונה, יש שופרסל שלי – בכל מקום המחירים אחרים.

אוריאל בוסו: אתה יכול לקנות תפוחים בנייר צלופן עם פפיון שעולה לך פי שניים, ואתה יכול ליפול תפוחים פתוחים.

אוריאל בוסו: כל אחד רוצה לקנות משהו אחר וזו אותה רשת.

אוריאל בוסו: אבל מה המשמעות שלי כחרדי?

אוריאל בוסו: למה אני אכנס לאתר מהדרין?

אוריאל בוסו: למה אני אכנס למשל לאושר עד?

אוריאל בוסו: ולמה המחירים שם אחרים?

אוריאל בוסו: אתה יודע שלמשל ברשת אושר עד אין מיונז של חצי קילו, יש רק של קילו, כי זה מתאים למשפחות ברוכות ילדים.

אוריאל בוסו: באופן אוטומטי המחירים הם אחרים.

מיכאל ביטון: אנחנו בעד.

מיכאל ביטון: אתה שמעת את ההבהרה שלי פה.

מיכאל ביטון: אנחנו לא עוסקים בעוד הסתה נגד הקהילה החרדית.

אוריאל בוסו: אבל אני רוצה להסביר מה המשמעות של המוצרים.

אוריאל בוסו: למה אני אכנס לאתר של המהדרין ולא לאתר הרגיל?

אוריאל בוסו: הם עושים לי ישירות את הסינון של המוצרים: שלא יהיה חלב עכו"ם ולא יהיו דברים אחרים.

אוריאל בוסו: ולפעמים הבן או הבת שלי יעשו את ההזמנה, והם לא ידעו להבדיל, וכשאני נכנס לרשת מהדרין, מראש הם עשו לי את הסינון של המוצרים.

מיכאל ביטון: אנחנו רצינו אבל שהירוחמים יזמינו מהדרין - - -

יעקב מרגי: למה לא פותחים עוד סופר בירוחם?

יעקב מרגי: ראש העיר לא מאפשרת?

מיכאל ביטון: לא, אנחנו פותחים.

מיכאל ביטון: לקח זמן, עשינו תב"ע, וצריך תושבים שייקנו.

מיכאל ביטון: גדלנו ל-12,000, ובינתיים מנצלים את המונופול.

אוריאל בוסו: מיכאל, אני אענה לך גם על זה.

יעקב מרגי: לעיתים ראשי רשויות מערימים קשיים.

גבי לסקי: יש משפחות ברוכות ילדים שהן לא חרדיות.

גבי לסקי: גם להן מגיע.

אוריאל בוסו: אין בעיה.

אוריאל בוסו: אין סינון של חרדים ולא חרדים.

יעקב מרגי: גבי, תקימי מועדון לקוחות.

מעיין פרתי: אני רק חייבת להגיד, שהברקודים הם אותם ברקודים.

מעיין פרתי: וכשמדובר על מיונז 100 גרם, מדובר גם על מיונז 100 גרם באתר השני.

אוריאל בוסו: לא, אין מיונז 100 גרם - - -

מעיין פרתי: 250 גרם.

מיכאל ביטון: לא במהדרין.

מיכאל ביטון: בשופרסל כן.

מיכאל ביטון: תפריד בין העובדה של אריזות גדולות בסופר המיוחד, לבין האתר שמכר אותם מוצרים.

אוריאל בוסו: הוכח שכשרות, ולא רק כשרות, כשרות מהדרין, לא רק שלא מייקרת אלא אפילו מוזילה.

אוריאל בוסו: זה עניין שיווקי.

נירה שפק: זה לא הנושא.

מיכאל ביטון: תנו לו לסיים.

מיכאל ביטון: בוסו, בבקשה.

זה לא הנושא, אבל זה גם נושא.

נירה שפק: בוסו, אני מסכימה איתך.

מיכאל ביטון: תנו לו לסיים.

מיכאל ביטון: נירה, אל תפריעו להם.

מיכאל ביטון: נירה, יש עוד שמונה חברי כנסת שלא דיברו, הדיון אמור להסתיים ב-11:00.

מיכאל ביטון: אני מבקש מכם לקצר, שנוכל לסכם סיכום טוב.

מיכאל ביטון: אין לנו אישור להאריך את הדיון הזה בינתיים, יש שמונה שלא דיברו.

תבקש מהיושב-ראש.

מיכאל ביטון: ביקשנו.

מיכאל ביטון: אבל בינתיים יש 18 דקות, בבקשה, כמו חמץ, כמו מצה.

מיכאל ביטון: הדיון הזה יהיה חמץ אם לא תדבר מהר.

בחיפזון.

מיכאל ביטון: בבקשה, אוריאל.

אוריאל בוסו: יש חברת שליחויות וולט שעכשיו נמכרה למשל, והיה להם את ההחלטה שלהם איפה להתחיל לעשות את השליחויות ואיפה לא.

אוריאל בוסו: זה עניין שיווקי כלכלי שלהם לחלוטין.

אוריאל בוסו: לכן אני אומר: אין ספק שצריך להילחם ביוקר המחייה בכל הכלים, לדבר עם הרשתות, בפרט בתקופה הזאת.

אוריאל בוסו: אני מסכים עם האמירה שהם הרוויחו מספיק כסף, שבתקופה הזאת יוזילו קצת את המחירים, לפחות לא לספוג.

אוריאל בוסו: אתה יודע שלא הצמידו את השכר של הרבה אנשים במשק בתקופה, שהבינו שצריך להתיישר עם כולם.

אוריאל בוסו: אבל מצד שני, להפסיק לצלצל בנושא של כן כשרות, ומהדרין ולא מהדרין, כי צריך לתת לאנשים גם כן לחיות את האפשרות שלהם.

מיכאל ביטון: מאבק לכלל האזרחים.

אוריאל בוסו: זה שהוא סגר עכשיו את האתר זה פוגע בהרבה משפחות, לא רק בגלל הכסף, בגלל היכולות שלהם להיכנס לאתר - - -

מיכאל ביטון: אנחנו רצינו שהאתר יהיה של כולם ושלא יסגרו אותו.

יעקב מרגי: בצרפתית אומרים (אומר מילים בשפה הערבית).

מיכאל ביטון: שפירושו בעברית: בא לנשק אותו ועיוור אותו.

מיכאל ביטון: אנחנו רצינו שהאתר הזה ייפתח לכולם, אבל הוא נסגר.

מיכאל ביטון: זה מה שעצוב.

מיכאל ביטון: היה צריך להיות כתוב: מהדרין לכולם.

מיכאל ביטון: ובכל מקום שיש שופרסל תזמין מהדרין.

מיכאל ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מיכאל ביטון: גבי לסקי.

מיכאל ביטון: חברים, תקצרו לשתי דקות, דקה וחצי, שנגיע לסיכום טוב.

מיכאל ביטון: בבקשה.

גבי לסקי: תודה רבה לכבוד היושב-ראש על הדיון החשוב הזה, ותודה רבה למעיין על התחקיר ועל העבודה העיתונאית החשובה מאוד.

גבי לסקי: אני חייבת לומר שבעקבות התחקיר שלה הגשתי שאילתה דחופה לשרת הכלכלה, והיא אמורה להשיב לי על אותה שאילתה היום במליאת הכנסת.

גבי לסקי: והשאלה באמת שנשאלת היא הרשתות הקמעונאיות מנהלות מין שיווק מקביל של מוצרים במחירים שהם בין 30% ל-50% זולים יותר מהמחיר שנמכר לציבור הכללי.

גבי לסקי: הדבר הזה הוא לא הגיוני.

גבי לסקי: זאת אומרת, מאחר שאנחנו יודעים שהרשתות לא נותנות מתנה לאף אחד, זה אומר שגם כשמוכרים את המוצרים, אפילו עם הבד"ץ המיוחד, מוכרים אותם ב-30% פחות, הם עדיין מרוויחים.

שלמה קרעי: מה את אומרת על "חבר", גבי?

שלמה קרעי: על כרטיסי המועדון?

גבי לסקי: אין לי שום "חבר".

שלמה קרעי: בסדר.

שלמה קרעי: למה רק לחרדים - - -

מיכאל ביטון: לא, אין בעיה, זה טוב.

מיכאל ביטון: תרוויחו.

מיכאל ביטון: תמכרו בזול לכולם.

שלמה קרעי: שיפתחו לכולם "חבר", שיפתחו לכולם קרנות השוטרים.

מיכאל ביטון: זה לא אותו דבר.

למה לא?

מיכאל ביטון: כי זה באותה עיר וזה אתר פתוח.

מיכאל ביטון: אין פה דמי "חבר".

גבי לסקי: אני גם חייבת לומר: יש לי מועדון שופרסל, תמיד מתקתקת, בחיים לא קיבלתי שם שום דבר.

גבי לסקי: אז זה המועדון היחיד שיש לי בארץ.

גבי לסקי: אבל אני חייבת לומר, שכאשר אותן רשתות, כמו שחברת הכנסת ברק אמרה, גם הקמעונאים, גם היצרנים, גם היבואנים, גם הסיטונאים, בעצם אנחנו מדברים פה על שאלה של הגינות מול חזירות.

גבי לסקי: אנחנו בעד רווחים, אבל זה לא צריך להיות מעל הפופיק, תוך כדי שזה פוגע ביכולת של אנשים להיכנס.

גבי לסקי: אני מאוד מכבדת את החברה החרדית שיודעת להתארגן, ולכן הוזילו את המחירים.

גבי לסקי: אבל לא יכול להיות שזה לא מחיר אחיד עבור כולם.

גבי לסקי: ואני קוראת מכאן לציבור החילוני, לציבור המסורתי, לשכונות, לפתוח קואופרטיביים של מזון, להתארגן וכל הדברים האלה, כי נראה שרק ככה אפשר להוזיל מחירים, כי זה לא יבוא מכם.

שלמה קרעי: בדיוק.

שלמה קרעי: בדיוק.

גבי לסקי: אז אני קוראת לכולם להתארגן, ואנחנו נחייב לעשות את זה ככה מהשטח.

מיכאל ביטון: תודה.

גבי לסקי: מילה אחרונה, אני באה ממפלגה שלא מפחדת מהתערבות בשוק.

גבי לסקי: אין לי שום בעיה לקבוע מחירים.

גבי לסקי: אם השוק לא יעשה את זה בעצמו, אני לא מפחדת לקדם חקיקה.

גבי לסקי: שיתערב במחירים במקסימום, שיפריד את הקמעונאים מהסופרים ומהיבוא.

גבי לסקי: אני לא מפחדת לעשות את זה - - -

מיכאל ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת גבי לסקי.

מיכאל ביטון: שלמה קרעי, אתה מפריע אבל הגיע תורך.

מיכאל ביטון: מה שנקרא 100 פעם תפריע, פעם אחת זה חוקי.

מיכאל ביטון: בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר ככה: קודם כול לגבי המסגרת של הדיון, אני חושב שהדיון חשוב, אבל המסגרת שלו באה על בסיס דבר שהוא טעות בעיניי, טעות חמורה אפילו.

שלמה קרעי: אני מסכים עם הרישה של הדברים שלך, חברת הכנסת לסקי.

שלמה קרעי: הצרכן הוא המלך, אנחנו רוצים תחרות, אנחנו רוצים שוק חופשי.

שלמה קרעי: ומי שמצליח להתארגן ולהתאגד ולהשיג לעצמו מחירים נוחים – אדרבה, שכולם יעשו את זה.

שלמה קרעי: לקבוע, להתערב בשוק החופשי ולהגביל מחירים, זה כבר משטר קומוניסטי שאנחנו - - -

גבי לסקי: - - - להוריד את יוקר המחייה.

מיכאל ביטון: לא להפריע לו, גבי.

שלמה קרעי: לגבי הנושא של הפירות והירקות, יש לי איזשהו רעיון, לפני כל הפתרונות האחרים שאולי יעלו כאן, אבל אני חושב ששקיפות לצרכן, אם על כל דוכן של מלפפונים, של עגבניות, של תפוח, יהיה כתוב כמה הרשת שילמה לחקלאי.

שלמה קרעי: זהו.

שלמה קרעי: כמה לקילו שילמו לחקלאי וכמה הם מוכרים.

אבשלום וילן: בצרפת יש חוק כזה.

מיכאל ביטון: מעניין.

שלמה קרעי: זה הכול.

שלמה קרעי: הם לא יעזו להראות שהם קנו לימון בשלושה שקלים ומוכרים ב-12 שקלים.

שלמה קרעי: הם לא יעזו להראות שהם קנו אבטיח ב-10 אגורות לקילו ומוכרים את זה בשלושה שקלים לקילו.

שלמה קרעי: זה דבר בסיסי – שקיפות.

מיכאל ביטון: אחד הרעיונות, קרעי.

מיכאל ביטון: רעיון מעניין.

קריאה: קרעי, זה טוב.

גבי לסקי: כל הכבוד.

מיכאל ביטון: קרעי, תרום לי דקה, תהיה נדיב.

שלמה קרעי: דבר אחרון, אדוני היושב-ראש, רשות התחרות פשטה על בעלי הסופרים.

שלמה קרעי: מה עם הבנקים?

שלמה קרעי: איפה הבנקים בכל רשות התחרות?

שלמה קרעי: - - -

יעקב מרגי: היא לא פשטה על אף אחד.

מיכאל ביטון: מת עליך.

מיכאל ביטון: זה כמו עם הגשש: את האלמנט דחפת לנו עמוק.

מיכאל ביטון: הבנקים זה הנושא שלך, ואני איתך, אבל לא היום.

מיכאל ביטון: אני איתך בבנקים, אבל לא היום.

מיכאל ביטון: אנחנו נעשה הצעות חוק, אני ואתה.

שלמה קרעי: וזה חמור פי כמה וכמה.

מיכאל ביטון: סיכמנו בחוק ההסדרים.

שלמה קרעי: ודבר אחרון, באמת משפט אחרון, צריך להסיר חסמים.

שלמה קרעי: המיסים שהעליתם – לא העלינו, כי אנחנו התנגדנו – בתקציב, מה שהזכיר אוריאל לין, הארנונה, מה שקורה בנמלים, הדברים האלו ייתנו סעד וייתנו יכולת להוריד מחירים גם ברף הרווח - - -

יעקב מרגי: הממשלה לא רוצה להוזיל מחירים.

יעקב מרגי: לא מעוניינת.

שלמה קרעי: לא מעניין אותה, לא שהיא לא מעוניינת.

קריאה: לא רצתה בעבר, עכשיו מאוד רוצה, אבל לא ניכנס לפוליטיקה.

מיכאל ביטון: קרעי, דבר אחרון.

יעקב מרגי: - - - היא ערפדית, היא רוצה מיסים.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

איתמר בן גביר: תודה, אדוני היושב-ראש, ותודה על הדיון הכול-כך חשוב, ותודה שאתה משמיע גם את הקול של הפריפריה ושואל שאלות כל כך נכונות, כי אני משום מה לא קיבלתי עליהן שום תשובה עד הרגע הזה.

איתמר בן גביר: תראו, כל אחד כאן מאשים ביוקר המחייה את הצד השני – הממשלה הזאת, הממשלה הקודמת, בעלי הרשתות, את החקלאים וכן הלאה וכן הלאה.

איתמר בן גביר: אבל המציאות היא שישראל היא אחת המדינות הכי יקרות, שמאוד מאוד מאוד קשה לחיות כאן.

איתמר בן גביר: ואדוני מנכ"ל השופרסל מהנהן, אבל באמת לא שמעתי תשובה לשאלה הכול-כך חשובה של היושב-ראש: האם בפריפריה אתם מעלים מחירים?

קריאה: הוא טוען שלא.

איתמר בן גביר: אני לא שמעתי אותו אומר - - -

יצחק אברכהן: ברשותך, אדוני היושב-ראש.

מיכאל ביטון: לא, סליחה, אתה השבת, ועכשיו חברי הכנסת.

מיכאל ביטון: אני מבקש לא לשאול שאלות, להגיד את האמירות שלך עכשיו.

איתמר בן גביר: אז אני אומר כאן קריאה: כשאני הולך לקנות במקומות של פריפריה, יש מקומות שאין לך את שופרסל דיל ואין לך כל מיני מקומות שהם יותר זולים.

איתמר בן גביר: ככה אני מרגיש.

איתמר בן גביר: יכול להיות שאני טועה, הלוואי, לו יהי.

איתמר בן גביר: עכשיו, רשות התחרות גם כאן סופגת ביקורת.

איתמר בן גביר: טוב מאוד שעושים חקירות, טוב מאוד שעושים בדיקות, אבל השאלה מה האינטנסיביות.

איתמר בן גביר: והשאלה כמה עושים את הדברים האלה.

איתמר בן גביר: והדבר האחרון, כי כולם כאן מאשימים את החרדים – הכי כיף לבקר את החרדים.

מיכאל ביטון: דווקא לא.

מיכאל ביטון: פה לא מאשימים את החרדים.

מיכאל ביטון: חס ושלום, איתמר.

גבי לסקי: בדיוק להפך - - -

לא היו דברים מעולם.

קריאה: לא היה.

קריאה: כל הדיון - - -

מיכאל ביטון: דווקא לא.

מיכאל ביטון: בדיון הזה הבהרנו חמש פעמים שהוא לא עוסק בהסתה נגד חרדים.

ענבר בזק: אבל זה לא היה - - - אף אחד לא דיבר נגד חרדים.

מיכאל ביטון: ענבר, תנו לו לסיים בבקשה.

איתמר בן גביר: חבר'ה, תיתנו לי לסיים.

איתמר בן גביר: אנחנו צריכים לשמוח שיש ציבור שיש לו כוח קנייה, ובעזרת השם צריכים כל הציבורים, אני מסכים עם גבי, כולם צריכים לקבל את אותם תנאים, אבל כולם צריכים להתאחד ולהתאגד, וכוח הקנייה של הציבור הוא כוח חזק.

מיכאל ביטון: אבל גם אחריותנו שלא יהיו מונופולים וקרטלים סמויים בישראל.

מיכאל ביטון: זו אחריותנו.

איתמר בן גביר: זה בהחלט.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת רון כץ, בבקשה.

רון כץ: תודה רבה, אדוני.

רון כץ: אז קודם כול אני מברך את הוועדה ואותך על הדיון החשוב הזה.

רון כץ: אנחנו עברנו פה הרבה מאוד דיונים במסגרת רפורמת היבוא, ודברים שעשינו יחד עם משרד הכלכלה, עם שרת הכלכלה, עם מנכ"ל המשרד, שנועדו להקל על יוקר המחייה הכול-כך גבוה במדינת ישראל.

רון כץ: מדינת ישראל, כידוע, היא אחת המדינות היקרות בעולם, והולכת ומתייקרת, היא לא הולכת ונהיית זולה יותר.

רון כץ: ופה בדיוק המקום של משרד הכלכלה והוועדה המשותפת עם משרד האוצר להיכנס.

רון כץ: אבל גם חשוב שבעלי העסקים ישמעו את הקול שיוצא מפה, ממקבלי ההחלטות.

רון כץ: אנחנו לא נעלים עין יותר, כמו שעשו עד עכשיו, ולא נתעלם מתיאום מחירים שקיים, ולא ניתן לוועדה הזאת להיות ועדה סוערת ואחרי זה אנחנו נרד מזה.

רון כץ: אני אבקש גם דיון המשך ומעקב למה שהולך לקרות, גם עם החקירה של רשות ההגבלים.

יעקב מרגי: אתה לא סומך על היושב-ראש?

רון כץ: אני אבקש מהיושב-ראש.

רון כץ: וגם נרצה לראות בפועל את ההשפעה.

רון כץ: רק מילה על החרדים: אין לי שום טענה לגבי החרדים, אני מברך כל קבוצה שמתארגנת ויודעת להוריד מחירים, אבל זה לא צריך להיות בקבוצה שמתארגנת.

רון כץ: זה צריך להיות במחיר ארצי, גורף, אחד לכל תושבי מדינת ישראל.

יעקב מרגי: זה שיקול כלכלי שלו - - -

רון כץ: לא הפרעתי לך, מרגי.

יעקב מרגי: מדינה קומוניסטית נהיינו?

רון כץ: לא יכול להיות דין אחד לירוחם ודין אחר לפתח תקווה, ולא יכול להיות דין אחר במקום אחר בכל מדינת ישראל, ולציבור אחר ולחברה אחרת.

יעקב מרגי: - - -

יכול להיות ילד מתוקצב - - -

מיכאל ביטון: אנחנו בעד האתר של מהדרין, אבל יש כמה אנשים בירוחם שאוכלים מהדרין ולא יכולים היו להזמין.

מיכאל ביטון: ויש להם שופרסל בירוחם ואין להם מהדרין.

מיכאל ביטון: לא יכולים להזמין באינטרנט.

יעקב מרגי: אל תסרסו את התחרות.

יעקב מרגי: תנו לו לפעול משיקולים כלכליים.

רון כץ: עוד פעם, איכשהו התהפך פה המצב, החרדים בעד העלאת מחירים ודווקא אני מיש עתיד רוצה להוריד.

מיכאל ביטון: לא, הם לא.

רון כץ: אז הינה אני אומר:

רון כץ: אני בעדכם, אני רוצה שזה ירד - - -

איתמר בן גביר: הם לא אמרו את זה.

איתמר בן גביר: אל תהיה דמגוג, רון.

יעקב מרגי: אתם תגרמו לכך שהם לא ייתנו הנחות יותר.

מיכאל ביטון: מרגי, זהו.

מיכאל ביטון: לא בגלל שאני לא רוצה, אין לי זמן.

מיכאל ביטון: מרגי, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

יעקב מרגי: אתם גורמים שהוא לא ייתן הנחות.

מיכאל ביטון: אני קורא לך פעם שתיים וחצי.

מיכאל ביטון: מספיק.

מיכאל ביטון: רון כץ, בבקשה.

רון כץ: אני אנסה לעשות closure למה שאני עושה.

רון כץ: אז כמו שאמרתי, מפה נמשיך ונפקח על הנושא הזה.

רון כץ: אני מאוד שמח על התחקיר, זה תחקיר חשוב שצריך היה להיעשות, ואני מקווה שגם זה ימשיך.

רון כץ: וכולנו ביחד במטרה משותפת אחת: לדאוג לזה שהמחירים יהיו הוגנים יותר, טובים יותר, נכונים ושווים לכל תושבי מדינת ישראל, וזו המטרה שלנו, בשביל זה אנחנו עובדים.

מיכאל ביטון: ונעשה דיון המשך.

מיכאל ביטון: זה יופיע בסיכום.

מיכאל ביטון: יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: קודם כול חבל שבתחילת הדיון זה הגיע לאן שהגיע.

יבגני סובה: אני אומנם באתי באיחור, אבל ראיתי את זה באתר של הוועדה.

יבגני סובה: אני רוצה להגיד כמה דברים: א' צריך לנתק את הדיון הזה מהמילה ממשלת השינוי.

יבגני סובה: אין לזה שום קשר לממשלת שינוי, להפך.

יבגני סובה: הרפורמות שאנחנו העברנו, אני מאוד מקווה שכבר בתחילת השנה הבאה נראה את השינוי הגדול.

יבגני סובה: לכן אני מבקש פה לא להפיל את זה על הממשלה, שקמה רק לפני ארבעה חודשים, ושהיא מנסה באמת להילחם בדברים שלא נעשו 12 שנה לפני.

יעקב מרגי: - - -

יעקב מרגי: לא ביקשתי, מרגי, אני מכבד אותך, תן לי להשלים את הדבר.

יעקב מרגי: אני מאוד מעריך אותך, ואני יודע שגם בתור יושב-ראש ועדת הכלכלה פעלת, ואני איתך במאבק הזה.

יעקב מרגי: אני מבקש לא לקשור את זה לממשלה הנוכחית, כי אין שום זכות לאופוזיציה היום להאשים את הממשלה החדשה.

יעקב מרגי: כל הממשלות.

מיכאל ביטון: חברים, תעזבו את הפוליטיקה.

מיכאל ביטון: היה פה דיון רציני.

מיכאל ביטון: שימו את זה בצד עכשיו.

קריאה: שתדעו שגם עכשיו פוליטיקה לא נכנסה לפה.

יבגני סובה: זה קודם כול.

יבגני סובה: ב' אני רוצה להגיד עוד משהו: אני מבין לגמרי את מנכ"ל שופרסל, שאומר שאין הבדל מחירים – רק שיש הבדל בין חנויות.

יבגני סובה: יש הרי רשתות.

יבגני סובה: יש את הדיל, יש את ה"בעיר", יש לך את הישיר.

יבגני סובה: חבר'ה, זה מזכיר לי את הסיפור של ערוצי הספורט.

יבגני סובה: פעם היה ערוץ 5, כולם שילמו על ערוץ 5, אחר כך אמרו: לא, נוסיף 5 פלוס וניתן עוד.

יבגני סובה: נוסיף 5 גולד, 5 לייב, 5, 5, 5.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לעסוק בזה, יבגני.

יבגני סובה: הבן-אדם אומר: רגע, אני רוצה לראות את ליגת האלופות, ואני צריך שמונה חבילות בשביל - - -

מיכאל ביטון: זה נושא שאנחנו צריכים לעסוק בו, אבל אל תסיט אותנו מהדיון עכשיו.

יבגני סובה: לא, זה בדיוק הדיון.

יבגני סובה: אני רוצה שתהיה תחרות, אני רוצה שיהיו סופרים, אני רוצה שאנשים שרוצים למכור מוצרים, שיהיו בתחרות איתך ואתה תהיה בתחרות עם האנשים האלה.

יבגני סובה: זה אל"ף בי"ת של כלכלה חופשית.

יבגני סובה: אני נכנס לסופר, אתה יודע למה שמתי לב?

יבגני סובה: שבשנים האחרונות, לא רק בחודשים האחרונים מאז שקמה הממשלה, אני ביום שישי בוחר לפחות בשלושה סופרים שאני נכנס אליהם.

יבגני סובה: ואשתי כועסת על זה, היא אומרת:

יבגני סובה: אתה הולך לשלוש שעות לסופרים.

יבגני סובה: אני אומר: יש לי התנהגות צרכנית.

יבגני סובה: ואני קונה דווקא בשופרסל בסגולה, שם זו קבוצת מיקוד, כל הקופאיות הן מצביעות שלנו.

מיכאל ביטון: אבל הוא משלם מחיר רגיל, זה לא שבגלל שהן מצביעות יש לו הנחה.

יבגני סובה: אתה יודע מה הם אומרים לי לפעמים?

יבגני סובה: הם אומרים לי: המחירים כל כך לא סבירים, שאנחנו הולכות לסופר אחר לקנות.

יבגני סובה: אתה מבין על מה מדברות הקופאיות?

יעקב מרגי: מה עשית להן - - -

קרן ברק: כן, עכשיו הן מפוטרות.

יעקב מרגי: הוא יפטר אותן עכשיו.

יבגני סובה: שרק יעז לפטר אותן, אני אחזור לסופר.

מיכאל ביטון: סובה, אבל אין לך הנחת לקוח - - -

יבגני סובה: אני אומר ככה: תחרות, תחרות, תחרות.

יבגני סובה: ואני קורא גם לצרכנים ולציבור: תבדקו.

יבגני סובה: לא חובה לקנות כל דבר בסופר אחד, תבדקו את זה בכמה מקומות.

נירה שפק: אבל גם אנחנו צריכים לתת להם כלים.

יבגני סובה: נכון שזה לוקח קצת זמן, אבל אנחנו נדאג - - -

מיכאל ביטון: אבל לא נאפשר מניפולציות על מחירים.

יבגני סובה: שום מניפולציות.

יבגני סובה: אבל רק התחלנו.

יבגני סובה: רק התחלנו.

יבגני סובה: מה שלא עשתה הממשלה הקודמת.

יעקב מרגי: אנחנו יוצאים שלוש שעות לקניות כדי לברוח מהאישה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: מרגי, אתה כל הזמן מפריע.

מיכאל ביטון: לא, אבל זה בדם ליבו.

אוסאמה סעדי: זהו, הוא חושב שהוא עדיין יושב-ראש ועדה.

מיכאל ביטון: לא בגלל זה.

יעקב מרגי: אתה יודע שהספקים מוכרים במגזר הערבי ב-50% עלות?

מיכאל ביטון: אוסאמה, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אצלנו הכול גן עדן.

אוסאמה סעדי: אין לנו יוקר מחייה, הכול בסדר.

אוסאמה סעדי: אבל באמת, תראו, אני מדבר בשם חברה ש-50% ממנה מתחת לקו העוני.

אוסאמה סעדי: כל שני ילדים מתוך שלושה הם מתחת לקו העוני.

אוסאמה סעדי: ואני מזכיר לכולנו שאת מחאת הקוטג' – זה היה ב-2011?

אוסאמה סעדי: – לא למדנו כלום.

אוסאמה סעדי: עדיין המחירים בשמיים.

אוסאמה סעדי: אותו מוצר שנמכר בישראל, נמכר באירופה בפחות.

יעקב מרגי: מאז הוא נהיה דליל, עם מים.

אוסאמה סעדי: עם מים, אפילו לא טעים.

אוסאמה סעדי: וכשופרסל מוזילה מחירים, קמה מהומת אלוהים, והם ישר פחדו, רעדו, סגרו את זה.

אוסאמה סעדי: במקום שיבואו ויגידו: כן, תחרות, אנחנו בעד זה.

מיכאל ביטון: לכולם.

מיכאל ביטון: שיפתח את האתר לכולם.

אוסאמה סעדי: ונותנים את זה לכולם, רעדתם, פחדתם.

יעקב מרגי: הפחידו אותם – חרדים, חרדים.

אוסאמה סעדי: אז מה?

אוסאמה סעדי: אז מה?

מיכאל ביטון: לא בגלל זה.

מיכאל ביטון: בגלל שזה לא שוויוני, ובגלל שהיו תביעות ייצוגיות.

מיכאל ביטון: זה העניין.

אוסאמה סעדי: אני אומר, אדוני היושב-ראש, המחירים הם בשמיים, וזה פוגע בשכבות החלשות, אם זה בחברה החרדית, אם זה בחברה הערבית, אם זה בפריפריה, ואין שום הצדקה למחירים האלה.

קריאה: זה פוגע בכולם.

אוסאמה סעדי: נכון, זה פוגע בכולם.

אוסאמה סעדי: אבל יש הבדל בין מי שגר בסביון, והעשירונים העליונים שמרשים לעצמם אפילו לשלם את זה, ובין השכבות החלשות, שמשתכרות 5,000, 6,000 שקל, והוא צריך להיכנס לסופר ולשלם 700 שקל.

מיכאל ביטון: תודה רבה, אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: הצעה אחרונה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אוסאמה סעדי: אני עכשיו לא מתייחס לממשלת השינוי והממשלות הקודמות.

אוסאמה סעדי: יוקר המחייה לא התחיל היום, התחיל גבר לפני שנים רבות.

אוסאמה סעדי: ואני מציע, אדוני היושב-ראש, לך ולכולנו להקים ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא הזה של יוקר המחייה.

יעקב מרגי: הוא בקואליציה.

אוסאמה סעדי: מה זה משנה קואליציה או אופוזיציה?

מיכאל ביטון: אוסאמה סעדי, תודה רבה.

מיכאל ביטון: השעה 11:00, קיבלתי אישור עכשיו להארכה של הדיון, וסדר הדברים יהיה כזה: מאזן גנאים, יעקב אשר – אלה חברי כנסת אחרונים, נא לדבר בקצרה.

אוסאמה סעדי: מאזן יצא.

אוסאמה סעדי: ירדו לך שתי דקות.

מיכאל ביטון: אחר כך ארבעה דוברים אחרונים: מיכאל אטלן, נאור נרקיס, מרב דוד, דוד מנביץ וסיכום.

מיכאל ביטון: יעקב אשר, בבקשה.

אדוני היושב-ראש, תודה רבה, ותודה באמת על הדיון.

אני חושב שבאמת נעשה עוול.

אני לא חושב שאף אחד התכוון לזה, גם לא בתחקיר, אבל דברים לפעמים יוצאים בצורה כזאת.

ושוב, כמו בקורונה וכמו בכל דבר – בום, הגיעו עליות המחירים, ואז נפל התחקיר בלי קשר אחד לשני, והינה החרדים אשמים.

מיכאל ביטון: אף אחד לא האשים את החרדים.

קריאה: לא אשמים אבל, אף אחד לא אומר שהם אשמים.

תודה רבה שאתה עוזר לי.

אני יודע שאני לא מספיק אינטליגנט, אבל תן לי להתבלבל לבד.

אז קודם כול חבל שזה יצא ככה, אבל אני לא מאשים אף אחד.

אני אומר בצורה חד משמעית: אנחנו בעד מחיר שווה לכולם, כמו שאנחנו גם בעד תקצוב שווה לכולם.

אני לא ראיתי את התחקירים, כמה ילד חרדי מקבל על הלימודים שלו וכמה ילד אחר, כמה ילד חרדי מקבל על רווחה וכמה ילד אחר.

אני חושב שאסור להפלות, ודאי לא על רקע קבוצתי.

לפעמים יכול להיות, במקומות שבהם יש יתרון לגודל, יתרון לכמויות או דברים מהסוג הזה זה משהו אחר.

וגם מה שאמרו פה על "חבר" ודברים אחרים – אני בעד לתת למועדונים כאלה ואחרים, במיוחד על רקע של שירות או דברים מהסוג הזה.

אבל בסוף אל תשכחו, זו קופה אחת.

הם מממנים את זה מאותה קופה.

זאת אומרת, האפליה יכולה להיות מחר על קבוצה כזו או אחרת, גם על מועדונים שהמטרות שלהם הן נהדרות.

ולכן אני אומר במפורש: כל אחד מחבריי וכמובן גם אני, אנחנו בעד מחיר שווה, אנחנו בעד תקצוב שווה.

ילד הוא ילד הוא ילד, כמו שסל קניות הוא סל קניות.

דבר שני, אני לא אומר את זה על רקע פוליטי, אני אומר את זה כלכלי בלי להיות כלכלן גדול: אני חושב שהממשלה כרגע בתקופה הזאת אשמה, ואני אסביר גם למה.

שופרסל והחברות לא חיות בחלל ריק.

כשהן רואות שהמדינה החלה בתהליך שלא היה כבר כמה שנים של העלאות של מוצרים, העלאות מיסים מכל מיני סיבות טובות בעולם – כדור הארץ, דיאטה, השמנה והכול – כשיש אווירה, כל כלכלן יגיד לכם את זה, גם אחד שלמד ליבה, לא כמוני שלא למד ליבה.

מיכאל ביטון: אגב, כשאתה אומר ל᷾יבה בהטעמה כזאת זה לחם בדואי שעושים בצוהריים.

מיכאל ביטון: תגיד ליבה, לימודי ליבה.

ליבה.

אבל למה אתה אוהב להפריע לי כשאני בעלייה?

אני אומר לכם: האווירה הזאת, מה לנו כי נלין עליהם?

הם רואים שהמדיניות הממשלתית היום היא הטלות מיסים כאלה ואחרות שפוגעות בצרכנים, בדרך כלל גם - - -

קריאה: לא נכון.

ענבר בזק: זה פשוט לא נכון.

מיכאל ביטון: תנו לו לסיים, חבר'ה.

מיכאל ביטון: אנחנו בסוף הדיון, מה יש לכם?

אל תפריע לי.

לא נכון תגיד - - -

מיכאל ביטון: אנחנו אחרי שעתיים, זו לא התחלה, חבר'ה.

אני אומר לכם חד משמעית: האווירה הזאת של שחרור הרצועה והרסן משפיעה עליהם גם כן.

משפיעה עליהם, עם כל האשמה שאפשר אולי לבוא בטענות כאלה ואחרות.

ולכן אני אומר חד משמעית, אדוני היושב-ראש, ואני יודע שאתה יודע שאני צודק: הממשלה צריכה להוות דוגמה כשיש חלילה חשש להתפרצות של מחירים.

דבר אחרון, אני מציע, למרות כל הרפורמות שעברו פה והדברים שעברו פה, אני אומר לך, אדוני המנכ"ל: הרי איפה הבעיות שלנו?

אנחנו אומרים: מתברר שהחברות הגדולות מרוויחות סכומי עתק, יש שנים שזה סכומי עתק ושנים שלא.

אני אומר שצריך ללכת על מיסוי דיפרנציאלי, ללכת על תקרות גג.

תקשיבו לי, הם יודעים כלכלה.

הם יודעים כלכלה.

מיכאל ביטון: אבל קצר, ידידי.

תקשיב לי רגע לדבר הזה.

מיכאל ביטון: לא, אבל קצר, ידידי.

מיכאל ביטון: 30 שניות.

קצר, אני מסיים.

20 שניות לקח לך רק להסביר לי לעשות את זה קצר.

תקשיב לי טוב, אדוני היושב-ראש, אם אנחנו נגביל את האפשרות לרווחים – צריך לדעת, זה דבר מהפכני, זה דבר בעייתי, יש פה הרבה מאוד דברים – אבל אם אנחנו יודעים שהגופים הגדולים, אלה שהם הבעיות שלנו, יודעים שלא ישתלם להם להרוויח יותר מדי, כשהם יגיעו לתקרה מסוימת הם נתקלים או במיסוי אגרסיבי או בדברים אחרים, הם ידעו לכלכל את מעשיהם יותר טוב.

וכשזה נוגע לכיס שלהם, כי הם עסק כלכלי, הם צריכים לחשוב כלכלית, או ואבוי אם לא יחשבו כלכלית, אם יהיה להם תקרה כל הציבור ייהנה מזה – יהודים, ערבים, חרדים וחילונים.

לדעתי זה הדבר המשלים שצריך לעשות, בלי קשר לכל פתיחת השווקים והדברים האלה, שעוד ייקחו הרבה זמן ואתה תתפלא לראות.

אני הייתי יושב-ראש ועדת משנה בנושא הזה של יוקר המחייה בזמן שברוורמן היה פה יושב-ראש הוועדה.

והיה חוק.

לא נעשה בסוף כלום.

החלטות שהיו, תקנות לא פורסמו, לא נעשה כלום, והשקיפות לא הייתה שקיפות והרבה דברים לא נעשו.

אני אומר, לטפל בזה בצורות הנכונות, לעשות תקרה של זכוכית למעלה, כל מי שמתחת לתקרה ייהנו.

תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: ארבעת הדוברים, כל אחד מכם שתי דקות.

מיכאל ביטון: מיכאל אטלן, עורך דין, הרשות להגנת הצרכן, בבקשה.

מיכאל ביטון: תודה רבה, אדוני.

מיכאל ביטון: אני הממונה על הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן.

מיכאל ביטון: אתם מדברים על מתן כלים לצרכן, אז זה הפרק בחוק קידום התחרות במזון, פרק שקיפות מחירים, שהרשות שלי אמונה על אכיפתו.

מיכאל ביטון: העובדה היא שקיימות אפליקציות שניזונות מן הנתונים שהרשתות חייבות להזין.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת שדיבר על זה שהוא מבזבז שלוש שעות – חבל, אשתו צודקת, הוא יכול לעשות שימוש באפליקציה ולעשות את ההשוואה במקום ללכת ברגל.

מיכאל ביטון: אז מהבחינה הזאת אנחנו גם מדווחים ושקופים, חברת הכנסת שאמרה שאנחנו לא, אנחנו מדווחים לוועדה פעם בשנה.

נירה שפק: אני מכירה את הדוח שלכם.

נירה שפק: לא זה מה שהתכוונו בפרק הזה.

מיכאל ביטון: אוקיי.

מיכאל ביטון: זה החלק שלנו.

מיכאל ביטון: הקנסות שלנו כנראה מרתיעים, אם לפני כשנה, שנה וחצי, כל רשתות המזון כמעט עתרו יחד לבג"ץ בטענה שהאכיפה שלנו בתחום המזון בכללותו היא לא מידתית, היא גבוהה מדי וכו', ובית המשפט העליון הציע להם למשוך את העתירה.

מיכאל ביטון: אני מציע לכם לקרוא את העתירה.

מיכאל ביטון: קנסתם?

מיכאל ביטון: בוודאי שקנסנו.

מיכאל ביטון: בכמה כסף קנסתם?

מיכאל ביטון: במיליונים בסך הכול.

מיכאל ביטון: כמה?

מיכאל ביטון: כמה?

מיכאל ביטון: מספר.

נירה שפק: גם בדוח לא כתוב - - -

מיכאל ביטון: בכמה כסף קנסתם?

נירה שפק: בכל הפרוטוקולים - - -

מיכאל ביטון: רגע, נירה, את מפריעה לי לשאול שאלה.

מיכאל ביטון: בכמה כסף קנסתם?

מיכאל ביטון: הוצאנו הודעות על כוונת חיוב בסך כולל של 9 מיליון שקל.

מיכאל ביטון: כמה קיבלתם בסוף?

מיכאל ביטון: אחרי ההפחתות זה 3-4 - - -

מיכאל ביטון: ואתה חושב שארגונים שמרוויחים מיליארדים, מדגדג אותם מיליונים בודדים?

מיכאל ביטון: אני אומר לכם: תתחילו לקנוס כל חודש במיליונים.

נירה שפק: מיכאל, אני אקריא לך את הדוח האחרון.

נירה שפק: בדוח האחרון שהוגש כאן למרגי לוועדה, קנסות שהוצגו משנת ההליך המנהלי, מ-2017–2019, הכוונה הייתה 4.

נירה שפק: 157500, אחרי הפחתות ירדו 3,200, בפועל נשאר - - -

מיכאל ביטון: מיליון אחד.

מיכאל ביטון: מיליון שקל על פני שלוש שנים.

נירה שפק: נו באמת.

נירה שפק: נו באמת.

מיכאל ביטון: לא, זה לא כולל את הדוח האחרון שלנו.

נירה שפק: לא, אני רואה את הדוח השנתי שאתה הגשת.

נירה שפק: שני עמודים - - -

מיכאל ביטון: אבל תני לו לסיים בבקשה.

מיכאל ביטון: נירה, נתתי לך את קריאת הביניים, רק תנו לו לסיים.

מיכאל ביטון: זה מאוקטובר 2020.

מיכאל ביטון: זה רק אחד משני הדוחות.

נירה שפק: לא יודעת.

מיכאל ביטון: מיכאל, המספרים האלה לא עושים עבודה.

מיכאל ביטון: במיליון שקל לא תזיז כלום במדינה.

מיכאל ביטון: מי שמרוויח מיליארדים לא מדגדג לו 10 מיליון שקל, הוא מוכן להפסיד את ה-10 מיליון ולהפקיע מחירים.

מיכאל ביטון: אז למה הם עותרים לבג"ץ כנגד המיליון?

מיכאל ביטון: כי גם את המיליון הם רוצים לחסוך.

מיכאל ביטון: אבל איפה אתה?

מיכאל ביטון: להוציא מהם מאות מיליונים בקנסות.

מיכאל ביטון: אנחנו נגבה אותך.

נירה שפק: אני רוצה את זה הרבה יותר אסרטיבי, הרבה יותר אוכף.

אניטה יצחק: סליחה, אני גם מהרשות להגנת הצרכן.

מיכאל ביטון: כן, עו"ד אניטה יצחק.

מיכאל ביטון: דממה בבקשה.

מיכאל ביטון: כן.

אניטה יצחק: אנחנו אחראים על עצם ההעלאה של המחיר לאתרים, וזה עובד.

אניטה יצחק: האכיפה האינטנסיבית שלנו אילצה את כל הקמעונאים להעלות את המחירים.

מיכאל ביטון: אניטה, עם יד על הלב – רגע, אתם עונים לשאלות פה, אתם לא מרצים לנו – עם יד על הלב, כמי שעוסקת בזה – כמה שנים את עוסקת?

אניטה יצחק: בתחום הגנת הצרכן?

אניטה יצחק: למעלה מעשר שנים.

מיכאל ביטון: עשר שנים.

מיכאל ביטון: נניח שקנסתם 10 מיליון, אבל בדוח כתוב מיליון וחצי, את חושבת שזה ידגדג למי שמרוויח מיליארדים?

מיכאל ביטון: את חושבת שזה עושה את העבודה?

מיכאל ביטון: תגידי לי תשובה כנה, לא פוליטית ולא דיפלומטית.

יעקב מרגי: זו הסמכות שלה.

יעקב מרגי: אין לה סמכות - - -

אניטה יצחק: בסוגיה הספציפית שאנחנו אחראים עליה יש יישום של החוק.

אניטה יצחק: יש סוגיות אחרות בחוק הגנת הצרכן שעוד צריך להמשיך את האכיפה בהן, בסוגיה הספציפית הזאת של שקיפות מחירים יש יישום לחוק, ובסקר שעשינו למעלה מ-50% מציבור הצרכנים עושה שימוש באפליקציות.

מיכאל ביטון: כן, אבל אם בסוף האפליקציה מראה שכדי שהוא יעשה קניות בבית הוא צריך ללכת לשישה סופרים, מה הועילו חכמים בתקנתם?

אניטה יצחק: האפליקציה מראה לנו באיזה סופר הוא ימצא את הסל הכי זול.

מיכאל ביטון: האפליקציה שלכם באמת מסייעת, ואגב בזכותה התחקיר הזה נולד.

מיכאל ביטון: אם אי-אפשר היה לדעת מה המוצרים בזמן אמת בכל מקום, האפליקציה שלך עזרה לנו.

מיכאל ביטון: אבל זה לא מספיק.

מיכאל ביטון: , חבר'ה, תגידו את האמת, לקחת 10 מיליון שקל ממי שמרוויח מיליארדים זה לא מדגדג.

נירה שפק: מיליון, איזה 10 מיליון.

מיכאל ביטון: לא משנה, אני עיגלתי למעלה.

מיכאל ביטון: זה כלום, זה בדיחה.

נירה שפק: ושווה ללמוד גם את השורות, רואים כאן - - -

מיכאל ביטון: נאור נרקיס.

קרן ברק: אני רק רוצה שתדע, אם קופאית טועה זו עבירה פלילית.

מיכאל ביטון: נאור נרקיס, שתי דקות בבקשה.

נאור נרקיס: תודה לך, יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת מיכאל ביטון, שיזמת את הדיון החשוב הזה.

נאור נרקיס: אדוני מנכ"ל רשות שופרסל מר אברכהן, אני מרגיש מרומה, ואני צרכן ותיק שלך.

נאור נרקיס: למה הרשת שלך מפלה בין צרכנים?

נאור נרקיס: למה שלא יהיו מחירים אחידים?

נאור נרקיס: אני ועוד עשרות אלפי צרכנים הזדעזענו לגלות שאתה מסוגל למכור לקהל החרדי אלפי מוצרים זהים בעשרות אחוזים פחות ועדיין להרוויח.

נאור נרקיס: מנכ"ל חברה אמריקנית שהיה מפלה בין צרכנים ונחשף כבר לא היה מכהן בתפקידו.

נאור נרקיס: אחרי 5,000 התגובות הראשונות של צרכנים שמחרימים אתכם, כבר אתה היית צריך להחזיר את המפתחות.

נאור נרקיס: התגובה שלך רק החמירה את המצב.

נאור נרקיס: במקום לסגור את אתר שופרסל היקר ולהפנות את כולם לאתר הזול, החלטת בימים האחרונים לסגור את האתר הזול ולהפנות את כולם ליקר.

נאור נרקיס: אני ועוד עשרות אלפי צרכנים החלטנו להחרים אתכם בעקבות המדיניות שאתה מוביל.

נאור נרקיס: והיום אני דורש ממך, שופרסל דיל: אחד, התנצלות בפני כלל הציבור בישראל שהפלית לו מחירים; שתיים, השוואת מחירי אתר שופרסל Online למחירי אתר המהדרין המוזל; ושלוש, התחייבות שלא להעלות מחירים במשך שנה, אחרי שאתה הוכחת שאפשר למכור בזול לציבור החרדי ועדיין להרוויח 387 מיליוני שקלים בשנה.

נאור נרקיס: אדוני יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת ביטון, אני לא שמח לראות מנכ"לים נחקרים.

נאור נרקיס: תמונת ניצחון מבחינתנו תהיה כשהמחירים יהיו שווים לכולנו – חילונים, דתיים, חרדים, ערבים, יהודים - - -

יעקב מרגי: קרנות השוטרים, חבר – כל מועדוני הקניות - - -

מיכאל ביטון: אבל הוא הלך למקום טוב.

יעקב מרגי: אני רק אמרתי, גם קרנות השוטרים, גם חבר.

נאור נרקיס: שלא נצטרך לבדוק בכל פעם איפה פוגעים בנו ומנצלים אותנו, זה יהיה הניצחון של הציבור.

מיכאל ביטון: אני מצטרף למועדון צרכנים שלכם.

מיכאל ביטון: איפה אני נרשם במועדון שלכם?

מיכאל ביטון: אצל מרגי.

יעקב מרגי: אתה לא תתקבל.

יעקב מרגי: לא נקבל אותך.

מיכאל ביטון: וואי, וואי.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת מרגי, אני מבקש ממך לחזור בך.

נאור נרקיס: חבר הכנסת, זאת מדינה דמוקרטית, ואני קיבלתי את זכות הדיבור.

מיכאל ביטון: נאור, בבקשה תמשיך, אבל תנוע לקראת הסיום.

נאור נרקיס: יש לי עוד שני משפטים.

נאור נרקיס: אני מוביל היום מחאה של עשרות אלפי צרכנים, וקל להבחין בה, אם נכנסים לעמודי הרשתות החברתיות של שופרסל, שאני ממש לא לבד.

נאור נרקיס: המחאה הזאת תימשך.

נאור נרקיס: זה לא רק שופרסל, כל רשת קמעונאית שתעלה מחירים באווירה הציבורית שנוצרה תשלם על זה את המחיר.

גם הממשלה.

גם הממשלה.

נאור נרקיס: במדינה בריאה יש ציבור צרכני שיתקומם, והחרם שעכשיו עוברת רשת שופרסל הוא הדוגמה המובהקת לכך.

נאור נרקיס: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה, נאור.

מיכאל ביטון: נציג היצרנים, דוד מנביץ, איגוד המזון, בבקשה.

דודי מנביץ: כבוד היושב-ראש, תודה רבה.

דודי מנביץ: יש לי שתי הערות חשובות, גם בע' וגם בא', אבל אני מוותר על זכותי, ובתנאי שאני אוכל להעביר אליך בכתב את אותן הערות.

מיכאל ביטון: א' אתה יכול.

מיכאל ביטון: ב' יהיו עוד דיונים ואתה תוכל להגיד את דברך.

יעקב מרגי: הזדמנות להתייחס.

יעקב מרגי: האשימו אותו ביוקר המחייה.

מיכאל ביטון: אני נותן לו זכות להגיד מה שהוא רוצה.

מיכאל ביטון: אם הוא רוצה – ידבר; לא רוצה - - -

יעקב מרגי: אולי שיתייחס?

מיכאל ביטון: אתה רוצה להגיד כמה מילים?

קרן ברק: - - -

יעקב מרגי: זו הסיבה שהוא לא רוצה לדבר.

מיכאל ביטון: אני לא מכריח אותו.

יעקב מרגי: יותר קל לו - - -

מיכאל ביטון: לא, אנחנו בחריגת זמן.

צחי בן עיון: אפשר, אדוני, להגיד מילה?

מיכאל ביטון: מי אתה?

צחי בן עיון: אני נראה לי החקלאי היחידי פה באולם.

מיכאל ביטון: לא, צחי.

מיכאל ביטון: יהיה דיון על חקלאות.

צחי בן עיון: לא קשור - - -

מיכאל ביטון: ידידי, התשובה היא לא.

מיכאל ביטון: תאמין לי שיש לך לוחמי חקלאות, אריות ולביאות.

צחי בן עיון: יש פה נקודה שלא התייחסו, אדוני.

מיכאל ביטון: אדוני, ראית כמה ח"כים דיברו על חקלאות?

צחי בן עיון: באתי מהגליל.

צחי בן עיון: בבקשה, מילה אחת.

מיכאל ביטון: מילה אחת.

צחי בן עיון: תודה.

צחי בן עיון: וכל הכבוד לך, אדוני, על הדיון.

צחי בן עיון: כל המחירים שדיברו על החקלאים, אדוני, שוכחים דבר אחד: אנחנו החקלאים מייצרים את הנקטרינה ואת האפרסק, עובדים על זה, אדוני, 365 יום בשנה.

צחי בן עיון: בסופו של דבר, כשאנחנו מצליחים להוציא את הנקטרינה או את האפרסק, מתחיל שעון חול מטורף, אדוני.

צחי בן עיון: יש לנו בעיה של זמן מדף.

צחי בן עיון: ואז באות הרשתות, והן קובעות את המחירים.

צחי בן עיון: אדוני, אנחנו חקלאים קטנים של 10, 20 ו-30 דונם, ואותנו רומסים.

צחי בן עיון: וגם 100 דונם, ורומסים אותנו.

מיכאל ביטון: אבל שמעת אותי מדבר על יתרון הגודל של חקלאי קטן מול ארגונים.

מיכאל ביטון: שמעת אותי מדבר על זה.

צחי בן עיון: נכון, אדוני.

צחי בן עיון: אדוני, מה שאמרת לגבי המחיר – אנחנו מייצרים אותו.

צחי בן עיון: אנחנו נותנים מים, אנחנו משקים, נותנים את האפרסק ביד, ואז משחקים איתנו במחירים - - -

מיכאל ביטון: תודה לך.

מיכאל ביטון: הדברים שלך מחזקים דברים שנאמרו.

נירה שפק: אנחנו על זה גם בשדולה החקלאית וגם בוועדה, כולל בדיונים שבוע הבא עם שר החקלאות ושר האוצר הנושא הזה על הפרק.

מיכאל ביטון: תודה, בן עיון, וזה לא אישי, אנחנו פשוט חרגנו מהזמן.

מיכאל ביטון: מרב דוד, בבקשה, לובי 99.

מרב דוד: תודה רבה.

מרב דוד: ראיתי שאנחנו בגילוי נאות, אז אנחנו בלובי 99 מגייסים לוביסטים ציבוריים מהמגזר הפרטי.

מרב דוד: אני באופן אישי עד לפני חמש שנים ניהלתי את אגף הרגולציה של חברת תנובה, אז אני קצת מכירה את השוק שעליו אנחנו מדברים.

יעקב מרגי: חצית את הקווים מה שנקרא.

מרב דוד: אנחנו כמובן שמחים שרשות התחרות החליטה לפעול אתמול, אבל בשנים האחרונות ראינו את רשות התחרות ישנה בעמידה.

יעקב מרגי: את מצטרפת למה שאמר חבר הכנסת מרגי.

קרן ברק: גם קרן ברק אמרה את זה.

מרב דוד: אני לגמרי מצטרפת לכולכם.

מרב דוד: היא לא פעלה נגד הספקים הגדולים והיא לא פעלה נגד הרשתות הגדולים.

מרב דוד: רשת שופרסל היא הרשת הכי יקרה והכי ריכוזית.

מרב דוד: ורשות התחרות בעצמה, כשהיא באה לחוקק פה את חוק התחרות במזון, אמרה שברגע שיש אזור ריכוזי המחירים עולים, כי כשיש חנות של שופרסל ליד חנות של שופרסל, אז המחיר גבוה, כי לצרכן אין שום אלטרנטיבה.

מרב דוד: תשימו לב לנתונים: מתוך 194 חנויות גדולות שנמצאות באזור ריכוזי, על פי רשות התחרות 72% זה חנויות של שופרסל.

נירה שפק: זה הוקרא.

מיכאל ביטון: נאמר, אבל בכל זאת.

מיכאל ביטון: קדימה.

מרב דוד: נכון.

מרב דוד: וזה 50% מהסניפים של שופרסל עצמה.

מרב דוד: זה לא התהליך היחיד.

מרב דוד: עכשיו, תראו, הוגשו 13 בקשות לפתיחת חנויות חדשות בשנים האחרונות באזורים ריכוזיים כי ככה דורש החוק.

מרב דוד: 11 בקשות היו של רשת שופרסל.

מרב דוד: נחשו כמה אושרו?

קריאה: 11.

מרב דוד: אז עשר.

מרב דוד: אחת נדחתה.

מרב דוד: אז זאת הרשת הכי ריכוזית, ומאפשרים לה להמשיך להיות ריכוזית.

יעקב מרגי: מי אישר להם?

מרב דוד: רשות התחרות שיושבת מולכם.

יעקב מרגי: תודה.

יש חוק.

יעקב מרגי: הפרוטוקול לא יכול לשאול, אז אני שואל במקומו.

מרב דוד: יש עוד תהליך מאוד מאוד בעייתי בהקשר הזה.

מיכאל ביטון: משפט אחרון, מרב.

מרב דוד: יש לי עוד שלושה משפטים.

מיכאל ביטון: האחוזים והריכוזיות של שופרסל נאמרו כבר.

מיכאל ביטון: לא לחזור על דברים.

קרן ברק: זה פשוט לא להאמין.

קרן ברק: לא משנה מה אתה לא מביא להם, הם לא מטפלים.

מרב דוד: הם משתלטים גם על מכולות קטנות, וממשיכים ככה את התהליך הזה.

מרב דוד: וגם רמי לוי שכעס פה, העלה בימים האחרונים ב-20% את שכר הדירה של הסניפים של עצמו.

מרב דוד: נחשו לאן הכסף הזה הולך?

מרב דוד: הוא מתגלגל ישירות אליו.

מרב דוד: הוא גם העלה על הדרך ב-42% את השכר.

מרב דוד: אז לא ברור לי על מה בדיוק הוא צעק פה עליכם.

מיכאל ביטון: לא הבנתי, הוא העלה את שכר הדירה של עצמו?

מרב דוד: יש לו חברה ציבורית ויש לו חברה פרטית.

יעקב מרגי: אבל הוא מוכר לי אבוקדו ב-2.90.

מיכאל ביטון: וואלה, היה שווה לחכות, שתדברי בסוף.

מיכאל ביטון: זה קרה היום?

מיכאל ביטון: מתי זה קרה?

מרב דוד: זה קרה בימים האחרונים.

מרב דוד: יש לרמי לוי חברה ציבורית, יש לו חברה פרטית.

קריאות: - - -

מרב דוד: וככה, חברי הכנסת, הוא מגלגל את שכר הדירה בעצם לרווחים של רמי לוי.

מרב דוד: אז הוא יכול להמשיך ולדבר פה על ארנונה ועל שכר ועל זה שהמדינה אשמה ביוקר המחייה, הריכוזיות בשוק המזון - - -

מיכאל ביטון: אז מה את אומרת לנו, שלרמי לוי יש את הנדל"ן של עצמו, את הסיטונאות של עצמו, את היבוא של עצמו ואת הרשתות של עצמו?

נירה שפק: בתי אריזה.

נירה שפק: הכול.

מיכאל ביטון: אבל הוא רוצה תחרות חופשית.

אבל מותר לו להרוויח כמה שהוא רוצה.

ואם תגביל את זה, אז - - -

קריאה: בית אריזה גם.

מיכאל ביטון: ובית אריזה.

מיכאל ביטון: ואין לו הגבלה על הרווחים.

צחי בן עיון: בית אריזה שממיין את הפירות, ומוכר לעצמו ומוכר לאחרים.

קרן ברק: בנו פה פירמידות חדשות בלי לשים לב.

מיכאל ביטון: אבל, מרב, אני חייב לקטוע אותך.

מרב דוד: משפט אחרון, כי קטעתם אותי.

מיכאל ביטון: רגע, קרן, משפט אחרון.

יעקב מרגי: אין כמו לובי 99.

מרב דוד: חבר הכנסת מרגי, בבקשה תאפשר לי.

מיכאל ביטון: הוא מפרגן לך.

מרב דוד: הריכוזיות בשוק המזון היא דבר שצריך לטפל בו, ולא טיפלו בו.

מרב דוד: אנחנו לפני שנתיים ישבנו כבר עם רשות התחרות, כולל עם ממלאת המקום של הממונה היום, ואמרנו לה: תפעלי גם נגד היבואנים הבלעדיים, וגם הבאנו לה רעיונות, כולל הצעת חוק.

מרב דוד: והדברים האלה נדחו על הסף, הם לא רצו לפעול בנושא הזה, ועכשיו דיפלומט בחקירה.

מרב דוד: למה היא בחקירה ולמה אי-אפשר היה לפעול קודם?

מרב דוד: הרי יש כל כך הרבה אמצעים שפשוט בחרו לא להשתמש בהם.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: עכשיו, תראו, יש פה איזה מצב מיוחד.

מיכאל ביטון: קרן ברק אמרה: אני רוצה להגיד מילה.

מיכאל ביטון: עכשיו אנחנו נספור לה כמה מילים היא תגיד בשביל המילה שהיא ביקשה.

מיכאל ביטון: זה הנומרטור של המילים.

מיכאל ביטון: מילה, כן.

קרן ברק: אחריה קצת קשה להגיד.

קרן ברק: אני רק רוצה לומר, שכשהיינו עכשיו בחוק רישוי עסקים, אותן רשתות הגיעו – אתה זוכר, רון?

קרן ברק: – הגיעו לוועדת הפנים וכעסו על הרפורמה ברישוי, כי הן רצו שגם המפרטים יצאו מהחוק שלנו.

קרן ברק: המפרטים של עצמם, המפרטים האזוריים, של רשות העיר, יחריגו אותם.

קרן ברק: שתבין, כשאתה לא שם ברקסים, אז אתה אומר: אני גם ארוויח כל כך הרבה כסף, ואני גם נלחם על הפירורים הכי קטנים.

קרן ברק: כשאנחנו אומרים: אנחנו רוצים לעשות רפורמה, הם נלחמים נגד רפורמה למען העסקים, כדי שגם יחריגו אותם בזה.

קרן ברק: אתה מבין?

קרן ברק: הם לא מוותרים על פינה אחת קטנה.

יעקב מרגי: בוא נגיש את חוק הריכוזיות ב'.

קרן ברק: מילא הם היו אומרים: אנחנו עושים מאות מיליונים, אבל גם על הדברים הכי קטנים הם לא מוותרים ונלחמים.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: ועכשיו אני הולך לסכם את הדיון.

נירה שפק: דרך אגב, זו הייתה מילה, היא לא נשמה בין לבין.

מיכאל ביטון: זה כמו התוקע בשופר, זה כמו שאומרים את עשרת בני המן בלי לנשום.

מיכאל ביטון: טוב, אני רוצה לנוע לסיכום.

מיכאל ביטון: הסיכום הזה מחייב.

מיכאל ביטון: אני מבקש מכל משרדי הממשלה והגופים הרגולטוריים לעמוד בזמנים ובדרישות שלנו.

מיכאל ביטון: אני מודה לחברי הכנסת, זה היה דיון טעון, רגיש וסוער.

מיכאל ביטון: לא נחשפנו לכל המידע.

מיכאל ביטון: בשבועות הקרובים ניחשף לפרטי החקירה הזאת ותוצאותיה.

מיכאל ביטון: בכוונת הוועדה לעסוק באופן מעמיק ושיטתי בנושא יוקר המחייה, בדגש על רשתות השיווק, בדגש על הספקים ובדגש על הפוטנציאל לקרטלים ומונופולים ותיאום מחירים, כדי להביא להורדת המחירים, כי הרפורמות שעשינו לא מספיקות.

מיכאל ביטון: הוועדה קוראת למשרד הכלכלה להיערך להצגת תוכניות מפורטות של המשרד לטיפול ביוקר המחייה, הנובע מרשתות השיווק והמזון והנובע מהספקים הגדולים ומהיבואנים הגדולים, שהם כמעט מונופול במוצרים מסוימים - -

ומהעלאות המיסים של הממשלה.

מיכאל ביטון: - - בישיבה שתתקיים בעוד שבועיים בנוכחות השרה להצגת תוכנית עבודה לתחומים אלה.

מיכאל ביטון: הוועדה מברכת את הודעת מנכ"ל משרד הכלכלה על הקמת ועדה משותפת של משרד האוצר, חקלאות, כלכלה, רשות התחרות, לבחינת פערי התיווך בפירות וירקות.

מיכאל ביטון: נעקוב אחר עבודת הוועדה, כחלק מהבחינה שיטתית של נושא יוקר המחייה.

מיכאל ביטון: נבקש לדווח לנו בהקדם את המסקנות של הוועדה.

מיכאל ביטון: הוועדה מבקשת מרשות התחרות לדווח לה בתוך שבועיים או מה שמתאפשר לה בחוק, מבלי לשבש הליכים, על נסיבות החקירה, סוג כתבי האישום והנושאים הנידונים, כל מה שניתן בשקיפות להציג בלי לשבש את איכות החקירה ותוצאותיה.

מיכאל ביטון: במסגרת הבחינה השיטתית של הוועדה של יוקר המחייה, בכוונתנו לקדם תיקוני חקיקה שיימצאו נדרשים.

מיכאל ביטון: הם יהיו ביוזמה שלנו, של הוועדה, כמו הרעיונות שנשמעו פה, אבל הם גם יהיו ביוזמה שלכם.

מיכאל ביטון: משרד הכלכלה ורשות התחרות, כל הצעת חוק שתביאו לפה בנושא של יוקר המחייה, תוך שבועיים יהיה דיון, ונביא לכם תוצאות יום ולילה.

מיכאל ביטון: נתייחס לזה כמו חוק ההסדרים.

מיכאל ביטון: נעבוד על זה גם בלילות אם צריך.

מיכאל ביטון: ומשפט אחרון, שרשרת המזון ושרשרת השיווק היא שקובעת בתחנה הסופית את המחיר.

מיכאל ביטון: מה שחשפה מעיין פרתי וכתבים אחרים, ולובי 99 ונציג הצרכנים והאזרחים, זה שיש לנו לקונה.

מיכאל ביטון: שרשרת המזון הזאת, שמתחילה ביצרן וביבואן, ועוברת לסיטונאי ועוברת לגופים, בסוף מגיעה לרשת המזון.

מיכאל ביטון: והכוח של רשת המזון זה לשים תג מחיר.

מיכאל ביטון: מתגלה שתג המחיר הזה לא שוויוני, ומתגלה שאפשר להוזיל אותו.

מיכאל ביטון: את התחנה הסופית אנחנו רוצים לחקור, את מי שבסוף קובע את המחיר לצרכן.

מיכאל ביטון: תודה לכולם על דיון טעון אבל מכובד ומכבד.

מיכאל ביטון: תודה רבה.