ועדת הכנסת, כנסת 24, פרוטוקול מספר 55, 2021-12-27 15:45

ניר אורבך: אחר הצהריים טובים.

ניר אורבך: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת.

ניר אורבך: היום יום שני, כ"ג בטבת התשפ"ב, 27 בדצמבר 2021.

ניר אורבך: הנושא הראשון על סדר היום, בקשת יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה למיזוג הצעות החוק הבאות: 1.

ניר אורבך: הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 31 והוראת שעה), התשפ"ב-2021, מ/1480.

ניר אורבך: 2.

ניר אורבך: הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון) (ביטול מבחן הכנסה), התשפ"א-2021, פ/24/220 של חבר הכנסת אופיר כץ.

ניר אורבך: חבר הכנסת כץ, אתה רוצה להציג?

אופיר כץ: אפשר להצביע.

ארבל אסטרחן: זה עניין טכני.

ארבל אסטרחן: מדובר במיזוג של הצעה שעברה קריאה ראשונה עם הצעה פרטית שעברה קריאה טרומית.

ניר אורבך: אם למי מחברי הכנסת אין מה להגיד בנושא הזה, נעבור להצבעה.

ניר אורבך: מי בעד המיזוג?

ניר אורבך: מי נגד?

ניר אורבך: בעד – 4

ניר אורבך: נמנעים – אין

ניר אורבך: הצעת המיזוג התקבלה פה אחד.

אופיר כץ: תודה רבה לכולם.

ניר אורבך: אנחנו עוברים לסעיף ב', קביעת סדרי דיון מיוחדים לפי סעיף 98 לתקנון הכנסת בקריאה השנייה והשלישית.

ניר אורבך: עלתה הצעה שנקבע סדר יום רק לחוקים פגי תוקף ונקבע הצעה לפי סעיף 98 על כלל החוקים הללו.

ניר אורבך: חבר הכנסת גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: אנחנו נמצאים בשבוע האחרון של שנת 2021, ויש כמה חוקים שתוקפם עומד לפוג.

אורית סטרוק: בשם מי אתה מדבר?

איתן גינזבורג: בשם הקואליציה.

איתן גינזבורג: יש פה גם כמה חוקים של משרד הביטחון וגם חוקים אחרים.

שלמה קרעי: אשמח אם ארבל, היועצת המשפטית, תאמר לנו כמה שעות יש בלי סעיף 98.

שלמה קרעי: מה הנחיצות.

איתן גינזבורג: אנחנו נמצאים בשבוע האחרון של שנת 2021.

איתן גינזבורג: יש כמה חוקים שאם הם לא יעברו בשלוש קריאות זה יפגע בכל מיני תחומי חיים.

איתן גינזבורג: למשל פקודת העיריות, אם היא לא עוברת אז תקנות מבוטלות, מכיוון שהחוק כבר בטל ואז אין תקנות שנקבעו מכוחו.

איתן גינזבורג: חוקי עזר של עשרות רשויות מקומיות מתבטלים כי החוק בטל.

שלמה קרעי: איך זה קשור לנושא לפנינו, איתן?

אופיר כץ: זה לא רשום אצלנו.

איתן גינזבורג: אני מדבר על סדרי דיון מיוחדים לכל חוקי פגי תוקף.

שלמה קרעי: יש פה שניים, שירות ביטחון ותוכנית כלכלית.

איתן גינזבורג: אני חושב שקרתה תקלה ונבקש סדר יום מעודכן בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: אבל אני מדבר על כל חוקי פגי התוקף, ואני יכול למנות אותם אם תרצו.

שלמה קרעי: אתה מכניס עכשיו עוד סעיפים?

איתן גינזבורג: אני לא מכניס שום דבר.

איתן גינזבורג: אני מתאר סיטואציה.

אורית סטרוק: הוא מספר לנו מה הצרות שלו.

איתן גינזבורג: יש סיטואציה במדינה שאם משהו כמו שישה חוקים לא עוברים בקריאה שנייה ושלישית עד סוף השבוע, הם פגי תוקף.

איתן גינזבורג: המשמעות שלהם היא פגיעה בכל מיני רשויות שלטוניות שונות.

אורית סטרוק: ממתי אתם מכירים את זה, איתן?

אורית סטרוק: זה נפל עליכם היום, אתמול, שלשום?

ניר אורבך: חבר הכנסת גינזבורג יציג את הנושא בלי שאלות.

ניר אורבך: אני חושב שיהיו גם תשובות לשאלות שאת שואלת.

ארבל אסטרחן: אולי צריך לשנות את סדר היום.

ניר אורבך: בסדר גמור.

ניר אורבך: בהחלט.

אורית סטרוק: לא דנים, הוא רק סיפר את הצרות שלו.

ארבל אסטרחן: צריך לשים את זה על סדר היום כעת, לדון בהכול.

ניר אורבך: חבר הכנסת גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: לכן, מהרגע שבו יפוג תוקפם של אותם חוקים וזה לא יאפשר לכל מיני רשויות שלטוניות שונות, ברמות השונות, לתפקד בצורה טובה, בחלקם זו פגיעה מאוד מאוד משמעותית, כמו עשרות רשויות מקומיות, ובמקומות אחרים זה רשויות שלטוניות אחרות וכו', ומכיוון שמדובר בשבוע האחרון, הצעתי לקבוע סדרי דיון מיוחדים בכל השבוע הזה כדי שהנושאים האלה יעלו ויסתיימו במועד.

איתן גינזבורג: אני מתייחס לזה כאילו אנחנו נמצאים היום בעולם של תקציב.

איתן גינזבורג: אם תקציב לא עובר עד סוף שנת תקציב, הממשלה מתחילה לעבוד לפי תקציב של אחד חלקי 12, ולכן יש התגייסות של הכנסת בדרך כלל להעביר תקציב עד סוף שנה כדי שהחוקים יעבדו ושהאזרחים יקבלו את השירות שהם אמורים לקבל.

איתן גינזבורג: הנושאים הם לא חדשים, רובם לא הגיעו ברגע האחרון, הם כבר לא מעט זמן על סדר יומה של הכנסת.

איתן גינזבורג: מטעמים שונים הם לא עלו ולא הגיעו לסיום חקיקה.

איתן גינזבורג: חלקם עניינים של קואליציה.

איתן גינזבורג: בחודש האחרון רבים מהם נדחו לבקשת האופוזיציה, במסגרת ההסכמות.

איתן גינזבורג: הרבה מאוד חוקים פה התבקשו לא לעלות לסדר היום מכיוון שהיו כל מיני הסכמות והקואליציה הסכימה לכך, אבל בסוף מגיעים לסיטואציה ומצב ומועד שכבר אי אפשר לחכות וצריך להעביר אותם כך או אחרת.

איתן גינזבורג: על כן אני מציע לוועדה להפעיל פה את סדרי הדיון המיוחדים לאור הסיטואציה שבה יש הרבה מאוד חוקים שהולכים לפוג, ולקצר את סדרי הדיון ביחס להסתייגויות.

איתן גינזבורג: אני מזכיר שרוב החוקים הם חוקים של הארכת מועדים, אין שם מהויות של חוק, ולכן אני חושב שאפשר לקצר את סדרי הדיון בכל הנוגע לדיון בהסתייגויות.

איתן גינזבורג: תודה.

ניר אורבך: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: אני רק רוצה לעדכן, החוקים האלה היו מוכרים וידועים לנו, ואנחנו גם יידענו את האופוזיציה.

בועז טופורובסקי: במהלך השבועות האחרונים ניסינו להגיע למספר הבנות עם האופוזיציה.

בועז טופורובסקי: אפילו היו הבנות שאפילו אנחנו בקואליציה ויתרנו הרבה יותר מהאופוזיציה, מתוך הבנה שיהיה בסדר.

קטי קטרין שטרית: על מה בדיוק ויתרתם?

בועז טופורובסקי: בשבוע שעבר אפילו חתמנו על מסמך עם האופוזיציה שבו פחות או יותר נתנו הכול, והיינו בטוחים שכאשר נושיט יד נקבל יד חזרה.

שלמה קרעי: מה נתתם?

שלמה קרעי: אתם לא נותנים לנו ייצוג בוועדות, אתם דורסים ורומסים אותנו בכל מקום.

שלמה קרעי: מה נתתם?

שלמה קרעי: אם נתתם משהו זה כי זה היה לטובתכם, כי לא היה לכם רוב.

קטי קטרין שטרית: למה אתם משקרים?

קטי קטרין שטרית: יש גבול, כמה אפשר לשקר?

קטי קטרין שטרית: תגידו, אתם מצפצפים עלינו, לא רוצים שנגיע, בסדר.

איתן גינזבורג: קטי, ההסכמות היו ביחס לסדר היום במליאה, לא משהו אחר.

שלמה קרעי: חוקים שיש כאן, רוצים לשלוח חיילות לשרת באגפים הביטחוניים, להעביר שוטרים לימ"ר ש"י.

ניר אורבך: מקובל פה בוועדה שכל אחד מקבל את הזמן שלו.

ניר אורבך: אני בדרך כלל לא מגביל בזמן.

קטי קטרין שטרית: ניר, תבקש מחברי הכנסת שלך שידברו באופן הולם.

ניר אורבך: אני לא מחנך, וגם את לא מחנכת.

קטי קטרין שטרית: אני כן מחנכת.

שלמה קרעי: אני פה מ-15:45 ונרשמתי ראשון לדיבור ואתה נותן לטופורובסקי.

ניר אורבך: אני אומר שוב, אני לא מגביל בזמן ואני גם נותן לכל אחד את רשות הדיבור.

ניר אורבך: אני בדרך כלל לא קורא לסדר.

ניר אורבך: כל אחד מקבל את זמנו ומסיים.

ניר אורבך: חברת הכנסת שטרית, אני לא מחנך.

קטי קטרין שטרית: ניר, המטרה להוציא אותנו.

קטי קטרין שטרית: הבנו את זה, אז בואו תוציאו אותנו לפני שנתחיל.

קטי קטרין שטרית: שידברו, זה בסדר, זו המטרה.

קטי קטרין שטרית: זה גם מצטלם יפה.

פטין מולא: זה מה שעשו בוועדת הפנים, עוד לא דיברנו, תעוף החוצה.

ניר אורבך: מתי היית פה פעם אחרונה בדיון?

שלמה קרעי: מי מינה את יושב-ראש ועדת הפנים, ניר?

שלמה קרעי: מי גרם לזה שאחד כזה יהיה יושב-ראש ועדה?

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, תודה.

ניר אורבך: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: אני מודה לך שאתה נותן לי לסיים.

בועז טופורובסקי: לאחר מספר שבועות שניסינו והושטנו את היד קיבלנו לצערי יריקה באותה יד שהושטנו מהאופוזיציה.

בועז טופורובסקי: היה אפילו שבוע אחד שבו ניסינו להגיע להבנה, חבר הכנסת קיש דאג לצאת בטוויטר, הוא אמר אין להם רוב.

בועז טופורובסקי: שום חוק הם לא יעבירו בלי אישור שלנו, ונאלצנו להעביר תשעה חוקים באותו יום שני.

בועז טופורובסקי: שבוע לאחר מכן חתמנו על מסמך, אמרנו שאנחנו מוותרים מראש, מקווים שתהיו איתנו בסדר.

בועז טופורובסקי: הם לא נתנו לנו להעביר שום חוק, למרות שהם הבינו ואמרנו, וגם אני אמרתי למי שניסינו לנהל איתם משא ומתן, שאנחנו מגיעים לסוף שנה ומכריחים אותנו להגיע למצב שהרבה חוקים פגי תוקף נצטרך להעביר בטווח זמן מאוד מאוד קצר.

בועז טופורובסקי: כמובן לא כל כך הקשיבו לנו ולא כל כך ספרו אותנו.

שלמה קרעי: הקוזק הנגזל.

בועז טופורובסקי: זה מתווסף לעובדה שהאופוזיציה מחרימה את נשיאות הכנסת, לא פחות, ואת ועדת ההסכמה או ישיבות ההסכמה שהיו לנו עד עכשיו.

בועז טופורובסקי: אני חייב להגיד ששמתי לב שכל הדברים האלה, כל הטרלול המטורף הזה, קרה יום לאחר שלא אושרה אבטחה ליו"ר האופוזיציה ולילדיו.

יצחק פינדרוס: תפסיק עם הבלוף הזה, אתה יודע שזה לא נכון.

יצחק פינדרוס: קיבלתם הודעה שלא ישתתפו בגלל החלוקה בוועדות.

יצחק פינדרוס: ואתם תגידו את השקר הזה מאה פעם, זה לא יהפוך לאמת.

שלמה קרעי: ובגלל שאחרי שהוציאו אותך מהמליאה, מיקי לוי בא והוריד את היושב-ראש שהיה שם.

בועז טופורובסקי: אתם לא בתוך השיחות האלה, אז אני לא יודע.

בועז טופורובסקי: אני מקווה שאתם לפחות לעצמכם לא מאמינים, כי אתה מבינים עד כמה שטויות אתם מדברים.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה לך.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אנחנו מדברים שטויות.

קטי קטרין שטרית: זה הנימוס וההתנשאות.

איתן גינזבורג: לא, זה הדיבור ההולם.

בועז טופורובסקי: בכל מקרה, אנחנו מנסים ורוצים להגיע להבנות עם האופוזיציה.

בועז טופורובסקי: לצערי הם לא רוצים להגיע איתנו לשום הסדר.

יצחק פינדרוס: יש מכתב כבר חודש וחצי מיריב לוין.

יצחק פינדרוס: תענו על המכתב הזה.

בועז טופורובסקי: הם לא רוצים להגיע איתנו לשום הסדר.

קטי קטרין שטרית: תספר מה נתתם.

קטי קטרין שטרית: זה מאוד חשוב.

קטי קטרין שטרית: אולי נלמד קצת.

אופיר כץ: בועז, עניתם על המכתב של יריב לוין מלפני חודש?

קטי קטרין שטרית: נשלח אליכם מכתב, עניתם עליו?

קטי קטרין שטרית: לא עניתם עליו.

יצחק פינדרוס: מחר תגידו שזה בגלל שאין אבטחה לבן גביר.

ניר אורבך: חבר הכנסת פינדרוס, תן לו לסיים בבקשה.

בועז טופורובסקי: אחרי שהם איבדו את הרוב בכנסת, אז מבחינתם גם הכנסת היא כבר לא לגיטימית והם ממציאים כל מיני המצאות.

קטי קטרין שטרית: על איזה רוב אתם מדברים?

קטי קטרין שטרית: אתם ברוב של אחד.

בועז טופורובסקי: היינו כבר על סף להגיע איתם להסכמות, פתאום הם יצאו מהן לגמרי, וגם חלקם ידעו להזכיר שמות כי הם ידעו להגיד לי את זה בארבע עיניים וביקשו שאני לא אזכיר את השמות, שיושב-ראש האופוזיציה נתניהו פשוט איבד את זה ולא מוכן שנגיע לאישור הסכמה.

יצחק פינדרוס: אתה סתם אומר.

יצחק פינדרוס: הסיבה האמיתית היא, כי בן גביר לא קיבל הבטחה.

בועז טופורובסקי: בשביל לשמור על כבודו של יושב-ראש האופוזיציה, מנענו ממנו להגיע ולהיות ביציע המבודדים, ומתוך זה יצא כאילו הם יצאו בניצחון גדול, אבל הם לא עושים את אותו דבר.

בועז טופורובסקי: מה שנקרא נאה דורש, לא נאה מקיים.

בועז טופורובסקי: אנחנו עדיין מתנהלים בכבוד הדדי, משתדלים לעשות הכול בשביל שמדינת ישראל תתנהל כמו שצריך.

בועז טופורובסקי: לכן אנחנו מציעים, בצער רב, להעביר חוקים שהם פגי תוקף בשביל שהם לא יהיו פגי תוקף להארכת תוקף.

בועז טופורובסקי: כשאנחנו אנחנו היינו באופוזיציה ידענו לשתף פעולה.

שלמה קרעי: כשהייתם באופוזיציה לא הייתם בכנסת בכלל, זה לא עניין אתכם.

שלמה קרעי: לא הייתם כאן בכלל.

בועז טופורובסקי: הם לא קיבלו את הסכמת המפקד שלהם ולכן הם באו כאן להטריף את כולם.

בועז טופורובסקי: לכן אין לנו ברירה אלא לבקש מהוועדה סדרי דיון מיוחדים, בשביל שנוכל לנהל את המדינה ולדאוג לטובת ישראל ולא לטובת כיסאו של אחד.

ניר אורבך: חבר הכנסת טופורובסקי, תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי.

אמיר אוחנה: ההבדל בינינו לביניכם זה 40,000 מתפקדים שמחליטים אם נהיה או לא נהיה.

אמיר אוחנה: לכם יש מפקד אחד.

קטי קטרין שטרית: שיא הדמוקרטיה.

קטי קטרין שטרית: המפקד שלכם הוא שיא הדמוקרטיה.

אופיר כץ: אמיר, אתה לא מעודכן, היה להם פריימריס.

קטי קטרין שטרית: אני אשמח מאוד אם היושב-ראש ייתן לחבר הכנסת יריב לוין להגיב.

קטי קטרין שטרית: עד לרגע זה לא קיבלנו שום תשובה למכתב שהוא פנה.

קטי קטרין שטרית: אלה שמדברים בסיסמאות ואומרים כמה הם באים לקראתנו.

קטי קטרין שטרית: שהציבור ידע.

קטי קטרין שטרית: זה מצטלם נהדר.

אורית סטרוק: הם לא מדברים בסיסמאות, הם באו לבכות את צרותיהם.

יצחק פינדרוס: זה בגלל שבן גביר לא קיבל אבטחה, זו הסיבה שהאופוזיציה מחרימה את ועדת ההסכמות.

בועז טופורובסקי: באמת בועז, לשמוע רק לא ביבי?

בועז טופורובסקי: אתם האחרונים שיכולים להטיף.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: תרשה לי להתעלם מדברי הבלע והשטנה של חבר הכנסת טופורובסקי.

שלמה קרעי: המפלגה שלו שמרימה את לפיד השנאה כנגד חצי מהעם באה ומטיפה לנו מוסר על זה שאנחנו נאבקים כאן.

בועז טופורובסקי: איפה אמרתי דברי שנאה?

בועז טופורובסקי: אפילו בזה אתה משקר?

בועז טופורובסקי: אחריי אתה בא ואומר עלי דברים שלא היו?

בועז טופורובסקי: רק אהבה.

שלמה קרעי: בגלל זה שלא נותנים ייצוג לחצי מהעם כאן בכנסת הזאת, אז אל תבוא ותטיף לנו מוסר.

שלמה קרעי: אנחנו נעשה כל מה שאנחנו יכולים כדי להכשיל אתכם, בפרט שמה שאתם מביאים לכאן זה חוקים מסוכנים, אלו חוקים שבוועדת החוץ והביטחון, אדוני היושב-ראש, הסכמנו שאסור להעביר אותם כמו שהם, אסור לאפשר להציב חיילות בשירות חובה באגפים הביטחוניים, לאפשר סרסור חיילות, כמו שהיה המקרה הידוע, ובכל זאת ועדת החוץ והביטחון בסופו של דבר ראתה שהנציבה לא מאפשרת והחליטה להעלות את זה כמו שזה.

שלמה קרעי: אותו דבר לגבי הסיפור עם הצבת חיילים בשירות חובה שיחליפו שוטרים שילכו לעבות את המפלג הזה שמטפל, כמו שאמר עמר בר לב, באלימות המתנחלים.

שלמה קרעי: התפרסם ראיון שלך, אדוני היושב-ראש, בעיתון בשבע, שאתה כותב כך: הרמתי את הדגל שלי.

שלמה קרעי: הכלי שאני יכול ויודע להשתמש בו הוא עיכוב הצעות חוק, ובמקום שלי בקואליציה יש יחס רציני לדבר הזה על אלו שאימצו את הדברים והאדירו אותם כדי לומר שיש אלימות מתנחלים.

שלמה קרעי: אז אתה כאן, אדוני היושב-ראש, מאשר להם סעיף 98, שהוא סעיף דורסני לחוק.

ניר אורבך: הכול נכון, רק מה הקשר למה שהקראת עכשיו?

אורית סטרוק: עמר בר לב ובני גנץ, זה הקשר.

אופיר כץ: איפה הדגל?

ניר אורבך: אתם משקרים את הציבור, שניכם אגב, פעם אחרי פעם.

ניר אורבך: אתם כמו הלהקה הנודדת, חברת הכנסת סטרוק וחבר הכנסת קרעי, עוברים מוועדה לוועדה ופשוט משקרים.

ניר אורבך: מדהים.

שלמה קרעי: מי שאולי לא מודע לעובדות, אדוני היושב-ראש, זה אתה.

שלמה קרעי: אני הייתי בוועדת החוץ והביטחון, ומי שישב שם ולחץ שהחוק הזה, סעיף ב1 על סדר היום, יעבור זה לא היה גנץ אלא עמר בר לב, שגם היום האשים אותך ואת חבריך במפלגת ימינה שבגללכם הוא מאובטח 24/7.

שלמה קרעי: ואתה פה השפוט.

ניר אורבך: היא הנותנת.

ניר אורבך: זה בדיוק סותר את הדברים שהוא אומר עכשיו.

שמחה רוטמן: אלימות המתנחלים.

שמחה רוטמן: זה בדיוק מה שהוא אומר.

שמחה רוטמן: ואתה מקדם את החוק שלו.

ניר אורבך: זה לא חוק שלו, ותפסיקו לשקר.

שלמה קרעי: זה חוק שלו.

שלמה קרעי: הוא ישב בוועדת החוץ והביטחון והוא זה שביקש שנקדם את זה כמה שיותר מהר.

שלמה קרעי: זה שגנץ חתום על החוק זה לא אומר שהחוק הוא לא של עמר בר לב.

שלמה קרעי: בדיוק של עמר בר לב, הוא זה שהגיע לוועדה ודרש את זה.

שלמה קרעי: ואתה פה יושב בלי עמוד שדרה ומקדם את החוק אחרי שהוא משמיץ אותך ואת החברים שלך.

ניר אורבך: אני מבין שאתה גם נעשה גם רופא לאברי גוף אני מבין, חוץ משאר הידיעות שיש לך.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני מדבר מאוד מאוד ענייני.

שלמה קרעי: יש כאן חוק שכל כולו נועד להשמיץ את ההתיישבות, לפגוע במתנחלים ולהמשיך את האג'נדה המסיתה הזאת על עמר בר לב כנגד אלימות מתנחלים.

שלמה קרעי: ואתה היום הולך לאשר לו לא רק להעביר את החוק הזה, אלא גם למנוע מאתנו את זכות הדיבור שלנו במליאה על ההסתייגויות.

שלמה קרעי: חברת הכנסת סטרוק ואני הגשנו את רוב ההסתייגויות, ויש כאן בסך הכול 50 הסתייגויות לחוק, סך הכול 30 או 40 שעות דיבור לשני חוקים שאוחדו לחוק אחד.

שלמה קרעי: עד כמה זה כל כך קריטי?

שלמה קרעי: מה יקרה אם החוק הזה יעבור בשבוע הבא?

שלמה קרעי: המדינה תקרוס?

שלמה קרעי: לא יקרה שום דבר.

שלמה קרעי: היו מקרים שהוראות שעה הועברו שבוע אחרי הפג תוקף.

איתן גינזבורג: היית שהצבא אמר שיידחה הגיוס?

שלמה קרעי: היו מקרים שהכנסת כאן האריכה פגי תוקף בשבוע או בשבועיים אחר כך ולא קרה שום דבר.

שלמה קרעי: אותו דבר לגבי סעיף ב2 הנידון כאן.

שלמה קרעי: כולו מיועד כדי לממן את ערוצי התעמולה, 11, 12, 13, להאריך בהוראת שעה את זה שיצטרכו לשלם לספקים אינטרנטיים מיליונים בשנה כדי שהם יוכלו לשדר את השידורים שלהם.

שלמה קרעי: התקשורת מאתרגת אתכם ואתם מאתרגים את התקשורת.

שלמה קרעי: לגופו של עניין, סעיף 98 נועד למטרות מאוד חריגות וקיצוניות, לא ל-30-20 שעות דיבור במליאה, ואני אשמח לשמוע מארבל כמה באמת יש בלי סעיף 98 לחוקים שנידונים כאן ומה יקרה אם הכנסת תאריך את הוראות השעה האלה לשבוע הבא.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת אופיר כץ.

אופיר כץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: זה מדהים האיומים וההפחדות ומה יקרה אם החוק לא יעבור.

אופיר כץ: אני חושב שהקואליציה לגבי החוקים שהוראת השעה שלהם הסתיימה לא ידעה על זה אתמול או שלשום או לפני שבוע וגם לפני חודש.

אופיר כץ: ידעתם על זה, כי יש לזה תאריך ברגע שחוקק החוק.

אופיר כץ: ואני מניח שאנשי המקצוע אמרו לכם מתי צריך להעביר את החוק הזה.

אופיר כץ: אם זה היה כל כך חשוב לכם ואתם אומרים שהגיוס פה הוא בסכנה ויכולים לדחות את הגיוס, יכולתם לשים את החוקים האלה בקדימות, לא להביא חוקים נורבגיים, לא להביא חבר כנסת נורבגי ולהפוך אותו לסגן שר, לא להביא את כל החוקים הפרסונליים נגד נתניהו, כל חוקי הקומבינה.

אופיר כץ: הרי לא היה חשוב לכם הגיוס.

מיכל רוזין: מה הקשר?

אופיר כץ: אני אגיד לך מה הקשר.

מיכל רוזין: כשאני פה כיף לך או לא כיף לך?

מיכל רוזין: כי אני נורבגית.

אופיר כץ: הכי כיף בעולם, אבל זה לא ישנה את העובדות.

יריב לוין: הרבה יותר כיף לנו כשאת פה באופוזיציה.

קטי קטרין שטרית: כשהייתם באופוזיציה עבדתם.

קטי קטרין שטרית: עכשיו אתם נוסעים לרמת הגולן.

קטי קטרין שטרית: אחלה.

שמחה רוטמן: אנחנו נקדם חוק נורבגי לאופוזיציה כדי שמיכל תישאר גם אם תלכו לאופוזיציה.

דוד אמסלם: לא ייתכן שהכנסת מנהלת דיון פה וגם אנחנו צריכים לדבר שם.

אופיר אקוניס: זה שיא של כל הזמנים.

אופיר אקוניס: מליאה לא נפתחת ביום שני, או נעצרת?

אופיר אקוניס: זה לא היה.

ניר אורבך: יש הפסקה במליאה עד השעה 18:00.

יואב קיש: למה לא מעדכנים אותנו?

ניר אורבך: עכשיו קיבלתי עדכון ואני מעדכן אותך, חבר הכנסת קיש.

ניר אורבך: בשנייה שקיבלתי הוצאתי לך את זה.

דוד אמסלם: טוב שאתם לא עושים הפסקה עד שהגברת פינטו לא גומרת את חופשת הלידה.

דוד אמסלם: חצופים.

אורית סטרוק: אתם באמת שוברים שיאים.

אופיר כץ: אם ידעתם שהחוקים כאלה דחופים לכם ועשיתם פה דרמות וכמה זה חשוב, אז למה הבאתם את החוקים של הגבלת כהונה ונורבגי וסגן שר לפה וסגן שר לשם?

אופיר כץ: מה, זה יותר חשוב מזה שאנחנו לא נוכל לגייס, נעצור את תהליך הגיוס?

אופיר כץ: מה יותר חשוב, חוקי הקומבינה הפוליטיים שמביא גדעון סער או זה שלא נעצור את הגיוס?

אופיר כץ: זה משחק פוליטי ציני שלכם.

אופיר כץ: אם זה באמת היה חשוב לכם, החוקים הפוליטיים לחזק אתכם, כל מפלגה מה שהיא רוצה, הייתם מביאים את החוקים האלה אם זה באמת היה חשוב.

אופיר כץ: ושוב אתם עושים מעשה נבזה פעמיים.

אופיר כץ: מה אתם אומרים?

אופיר כץ: כאילו אנחנו אשמים שהחוקים האלה לא עוברים.

אופיר כץ: ולמה אתם עושים מעשה שהוא נבזה פעמיים?

אופיר כץ: כי גם אתם דורסים אותנו פה בוועדות, לא נותנים לנו את מה שמגיע לנו.

אופיר כץ: יו"ר הסיעה שלנו שלח מכתב לפני חודש וחצי כדי להגיע להבנות, להגיע להסכמות, כדי כן להחזיר את הנורמליות לכנסת, וזה לא מעניין אתכם ברמה שאתם מזלזלים ואפילו לא עונים למכתב שלו.

אופיר כץ: כאילו יו"ר הסיעה הכי גדולה פה זה כלום בשבילכם, זה לא שווה תגובה.

אופיר כץ: כל מי שהביא למצב הזה ולטרלול הזה ולפקק העצום שיש לכם בחקיקה ודברים שייתקעו זה אך ורק על אחריותכם.

אופיר כץ: כי אם הייתם נוהגים בנו בהגינות, כמו שכאשר אנחנו היינו בקואליציה נהגנו באופוזיציה בהגינות ולא שיחקנו משחקים, ומה שהיה מגיע לפי הבחירה של הציבור שלח את האופוזיציה כך הם קיבלו בוועדות.

אופיר כץ: כך אנחנו נהגנו כלפי האופוזיציה.

אופיר כץ: וכל מה שקורה, אתם לא תוכלו להאשים אותנו.

אופיר כץ: כי אם הייתם נותנים את החלוקה ההוגנת לפי ועדת כנסת, לפי ועדת כספים, לא היינו באירוע הזה, לא היינו במקום הזה בכלל.

אופיר כץ: אבל אתם גם לא נותנים לנו את מה שמגיע לנו, וגם עכשיו שיש לכם פקק עצום בחקיקה אתם מאשימים אותנו שבגללנו זה לא עובר.

שמחה רוטמן: אין להם זמן מליאה, לכן הם יצאו לשעתיים הפסקה.

אופיר כץ: מי שגורם לזה זה אתם, וכל הוראת שעה שלא עוברת זה על אחריותכם, כי אתם קואליציה דורסנית והחוקים הפרסונליים שלכם והקומבינות הפוליטיות של נורבגים חשובים לכם יותר מכל דבר אחר.

אופיר כץ: ואנחנו רואים את זה הלכה למעשה, את הקומבינות העברתם והוראת השעה החשובות האלה כרגע הן תקועות.

אופיר כץ: מה שקורה הוא על אחריותכם.

אופיר כץ: תודה.

ניר אורבך: חבר הכנסת כץ, תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

יואב קיש: סליחה רגע.

יואב קיש: הודיעו שהמליאה נפתחה עכשיו.

יואב קיש: אתה יכול להגיד לי אם היא נפתחה או לא?

אופיר אקוניס: מה זה הדבר הזה?

אופיר אקוניס: אני דורש לדעת איך קורים כאן דברים שלא היו כדוגמתם בתולדות הכנסת מ-1949.

יואב קיש: אתה לא יכול לעשות דיון כשהמליאה עובדת.

ניר אורבך: חבר הכנסת אקוניס, הבנתי את דרישתך הנלהבת, שלא לומר הנסערת, וכרגע עושים בדיקה.

ניר אורבך: אנחנו נמשיך כרגע בדיון, כי הוועדה קיבלה אישור בכל מקרה לנהל כרגע דיון.

ניר אורבך: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

יואב קיש: אבל אני רוצה לדבר גם פה וגם במליאה.

שמחה רוטמן: בינתיים מודיעים שהוא פתח וסגר.

שמחה רוטמן: מליאת ריצ'רץ'.

יואב קיש: הוא סגר את המליאה.

שמחה רוטמן: זה כמו הנורבגי המדלג.

דוד אמסלם: דרך אגב, אדוני היושב-ראש, בדיחה כזאת מאז שאני בכנסת אף פעם לא הייתה.

דוד אמסלם: אבל בוא נתקדם.

ניר אורבך: הבדיחות שאתה מספר, אגב, הן יותר טובות.

דוד אמסלם: העיקר אתה מרוצה, זה מה שחשוב.

יצחק פינדרוס: תעדכן אותנו אם הוא אמר קדיש דרבנן כשהוא סגר.

דוד אמסלם: אני מודה לך שהיית בחומש, אתה והגברת סילמן.

ניר אורבך: תודה שאתה מודה לי.

ניר אורבך: אני לא זוכר שמינו אותך לאבי ההתיישבות.

ניר אורבך: לקחת אחריות על ההתיישבות.

דוד אמסלם: מנעתם את ההריסה של בית המדרש.

דוד אמסלם: תודה רבה וכל הכבוד.

ניר אורבך: מתי בפעם האחרונה ביקרת בהתיישבות?

דוד אמסלם: אני גר שם.

ניר אורבך: התיישבות לייט.

דוד אמסלם: שים לב, יש לך תירוץ לכל דבר.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לבוא לעניין.

דוד אמסלם: אני הייתי יו"ר הקואליציה, ואני מפנה את הדברים בעיקר אלייך, גברת ארבל.

דוד אמסלם: הייתי שנה וחצי ומעולם לא הפעלתי את סעיף 98, להוציא את חוק התקציב.

דוד אמסלם: דרך אגב, היו לנו גם הוראות שעה וכו'.

דוד אמסלם: אני רוצה להזכיר לך שהוראות שעה מיועדות להיות הוראות שעה.

דוד אמסלם: זה הרעיון שלהן, אחרת בואו נביא את זה לחקיקה מלאה.

דוד אמסלם: לכן מה שקורה כאן זה פרסה ויש לך אחריות עצומה על הנושא הזה.

דוד אמסלם: כי פה יושבים אנשים שלא היו בכנסת אף פעם, פעם ראשונה.

דוד אמסלם: היושב-ראש פעם ראשונה פה.

דוד אמסלם: הם חושבים שזה המצב.

דוד אמסלם: זה כמו ילד שרואה סרטים פורנוגרפיים, הוא חושב שכך מתנהגים.

ניר אורבך: אנחנו לא חושבים.

ניר אורבך: תאמין לי שאנחנו יודעים שלא מתנהגים כך, כולל ההתנהגות שלך.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, האחריות היא שלך, בגלל שלך את הרצף ואת מכירה גם את ההתנהלות של הכנסת ואת התרבות כאן.

דוד אמסלם: תבדקי אותי, במשך שנה וחצי מעולם לא הפעלתי את סעיף 98.

דוד אמסלם: וגם ביטן, אם הוא הפעיל זה במשורה.

דוד אמסלם: כאן אין שבוע שלא מפעילים אותו.

דוד אמסלם: צאי וחשבי מה קורה כאן, מה יקרה הלאה.

דוד אמסלם: זה יהיה על בסיס יומי ועל בסיס חוקי.

דוד אמסלם: אז קח את הכנסת, קח את התקנון, קרע אותו, שים אותו בצד, הוא לא רלוונטי.

דוד אמסלם: איש הישר בעיניו יעשה.

דוד אמסלם: יש לך קול אחד ואתה עושה בכנסת מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: אתה מוחק את מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שהאחריות רובצת על כתפיי בגלל שיושב-ראש הוועדה הוא משתנה, היום הוא פה, מחר הוא שם.

דוד אמסלם: את תבואי לכאן ותצטרכי לתת הסבר לאחרים שיטענו מדוע אנחנו נעשה את אותו דבר רק קצת יותר גרוע.

דוד אמסלם: זה ברמת העובדות.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מציג עובדות, לא אומר עמדות, לא אומר מה הם עשו, לא עשו.

דוד אמסלם: אני אומר מה אנחנו עשינו.

דוד אמסלם: אני, דודי אמסלם, במשמרת שלי, ותבדקי אותי.

דוד אמסלם: הכול פה מוקלט, הכול פה רשום, אתם יכולים לבוא לוועדת הכנסת ולבדוק אם פעם אחת, חוץ מסעיף התקציב, הפעלנו את סעיף 98.

דוד אמסלם: יותר מזה, הרבה חוקים הורדתי בגלל זה, בגלל שישבתי עם יואל חסון, לרוב לא הסתדרנו והלכתי אחורה.

דוד אמסלם: כולל, דרך אגב, בחקיקה האחרונה.

דוד אמסלם: חוק העישון עלה כאן ביום האחרון של הכנסת בגלל יואל חסון.

דוד אמסלם: אני לא הסכמתי לאף מילה שלו.

דוד אמסלם: הוא קבע את כל החוקים שעולים פה.

דוד אמסלם: לגופו של עניין, לגבי החוק, יש פה חוק אחד שהוא חמור מאוד, לטעמי הוא גובל בשחיתות עד כדי סיפור של שוחד.

דוד אמסלם: הרי מה קרה, חוק התקשורת והערוצים המסחריים, בזמנו ערוץ 12 ו-13 המסחריים, כשבאו ערוצי האינטרסים והיה עניין לפתוח את השוק, שיהיו עוד ערוצים, הממשלה אז רצתה שהם ישדרו את הערוצים האלה בחינם, כמו שזה בעידן פלוס.

דוד אמסלם: הערוצים האלה אמרו אז לממשלה: אנחנו כבר עשינו איתם הסכם, אז אל תפריעו לנו בהסכם המסחרי, ואנחנו היינו איתם.

דוד אמסלם: אז הממשלה אז הסכימה בשני תנאים, האחד שזה יהיה לחמש שנים עד תום ההסכם, ודבר שני שהם לא יעלו את התשלום פר מנוי.

דוד אמסלם: הרי מי משלם על זה בסוף?

דוד אמסלם: אם אני עכשיו מתחבר לפרטנר, אני משלם עבור הכסף שהיא מעבירה להוט.

דוד אמסלם: היו להם חמש שנים, וכבר אז הממשלה לא רצתה.

דוד אמסלם: ומדוע עשינו את זה?

דוד אמסלם: בגלל שהם היו בתוך הסכם שהם חתמו.

דוד אמסלם: באה הממשלה הזאת, על מנת לקבל את ערוצי הבית שלה 12 ו-13 היא מזרימה להם עשרות מיליוני שקלים על חשבון הציבור, על סמך מה?

דוד אמסלם: אם זה לא שוחד, תגיד לי אתה מה זה שוחד.

דוד אמסלם: שיבוא לכאן שר התקשורת ויסביר לנו איך יכול להיות שהוא מאפשר דבר כזה.

דוד אמסלם: אני עד עכשיו חשבתי שדואגים לאזרחים.

דוד אמסלם: דרך אגב, בכל הרפורמה של התקשורת שמתם בצד.

דוד אמסלם: הרי הערוצים האלה, אני מדבר על האינטרנטיים, היו צריכים ברפורמה להשקיע ביצירה הישראלית, להשקיע ברגולציה.

דוד אמסלם: זה כל החוק של התקשורת.

דוד אמסלם: מה עשו?

דוד אמסלם: שמו את כל זה בצד ואמרו: רק נעביר להם את עשרות המיליונים, ניתן להם משאיות של כסף.

דוד אמסלם: על מה ולמה?

דוד אמסלם: עכשיו אתה רוצה להעביר את זה בסעיף 98, ככה, הוראת שעה?

דוד אמסלם: זו לא הוראת שעה.

דוד אמסלם: אז הייתה הוראת שעה כדי לסייע, בגלל שהם כבר היו בהתקשרות.

דוד אמסלם: היום צריך לבטל את זה, הלכה למעשה אין שום סיבה להאריך להם את זה.

דוד אמסלם: למה שנאריך להם?

דוד אמסלם: הם לא מרוויחים מספיק כסף?

דוד אמסלם: מי שמאריך להם יודע למה.

דוד אמסלם: יש פה דיל, אתה תיתן לנו כסף ואנחנו ניתן לכם שידורים בערוצים המסחריים.

דוד אמסלם: ואני רואה את זה ככמעט פשע פה.

דוד אמסלם: ואתה רוצה להעביר את זה בסעיף 98?

דוד אמסלם: והוא מספר לך שזו הוראת שעה?

דוד אמסלם: אתה מבין את הבלוף ואת השקר?

ניר אורבך: תודה רבה, חבר הכנסת אמסלם.

ניר אורבך: חבר הכנסת שמחה רוטמן.

אופיר כץ: למה באמת אישרו את זה?

אופיר כץ: יש מישהו שיכול לענות לנו?

אופיר כץ: מישהו שמציג את החוק?

אופיר כץ: איתן, תוכל לענות לנו על זה, מה שדודי שאל, למה האריכו להם את זה בעוד שנה?

איתן גינזבורג: לא.

אופיר כץ: מישהו לא אמור להסביר לנו את החוק?

איתן גינזבורג: זה נדון בוועדת כלכלה.

ארבל אסטרחן: זה סדרי דיון, זה לא פטור.

איתן גינזבורג: אבל היה דיון בוועדת כלכלה.

ניר אורבך: זו ועדה עכשיו על סדרי דיון.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, אתה צודק ואפילו מדייק, זו ועדה לסדרי דיון, ולמרות הטענות וההכחשות החוזרות ונשנות שלך, חוק שמיועד להעביר חיילים לשירות במשטרה ולשירות בתי הסוהר הוא חוק של עמר בר לב.

שמחה רוטמן: תקרא לו איך שאתה רוצה, תתאר אותו באיזו דרך צינית ולא צינית שתרצה.

שמחה רוטמן: זה חוק שעמר בר לב מעוניין בו.

ניר אורבך: אני לא מתאר, אתה מתאר את זה ככה.

ניר אורבך: אתה מדבר בדרך צינית ולא צינית, וכמה שלא תגיד את זה, זה עדיין יישאר חוק של בני גנץ ולא עמר בר לב.

ניר אורבך: אבל תמשיך.

שמחה רוטמן: הנה לימוד הזכות שלי עליך.

ניר אורבך: אין צורך.

ניר אורבך: כמו שאמרת לי אז, מוותר על התענוג.

שמחה רוטמן: אבל תן לי לנסות.

שמחה רוטמן: זו אומנם חתיכת משימה, אבל אני בכל זאת אנסה ללמד עליך זכות.

שמחה רוטמן: אתם חתמתם הסכם קואליציוני, סיעת ימינה, ואתם לא הבנתם.

שמחה רוטמן: זה העניין, לא הבנתם שבהסכם קואליציוני אמורים גם לתת וגם לקבל.

שמחה רוטמן: אתם חושבים שבהסכם קואליציוני אמורים רק לתת, ולכן אתה חושב שהאינטרס של בני גנץ הוא לתת.

שמחה רוטמן: לכן אתה חושב שחוק שנותן מצה"ל אל המשטרה הוא חוק שהוא אינטרס של בני גנץ.

שמחה רוטמן: אבל אנשים אחרים שחותמים הסכמים קואליציוניים, למשל רע"מ, מבינים שבהסכם המטרה היא לקבל, ולכן אתה לא מבין שחוק שמעביר חיילים מבני גנץ לעמר בר לב הוא אינטרס של עמר בר לב.

ניר אורבך: אני אזכור פעם הבאה במשא ומתן הקואליציוני לקחת אותך שתסביר מה נכון ומה לא נכון.

שמחה רוטמן: ככל הנראה אני אסרב מטעמי מצפון.

ניר אורבך: שנים עשיתם את זה יופי.

ניר אורבך: אל תבנו על זה.

שמחה רוטמן: אבל אם הייתם לוקחים אותי בתור יועץ, הייתי מייעץ לכם לא לעשות משא ומתן עם תומכי טרור.

שמחה רוטמן: אבל כנראה שאת העצה הזאת לא קיבלתם.

שמחה רוטמן: אבל כל בר דעת מבין שחוק שמעביר חיילים מצה"ל אל המשטרה הוא אינטרס של המשטרה.

שמחה רוטמן: לא רק בר דעת מבין את זה, גם בר לב מבין את זה, ולכן בר לב אמר שזה אינטרס שלו, ולא רק אמר גם כתב, ולא רק כתב גם צייץ והסביר לכולם, וגם הייתה על זה כתבה, שלא סתם הוא הולך להשתמש בחיילים האלה.

שמחה רוטמן: הוא הולך להשתמש בחיילים האלה כדי להילחם באותה אלימות מתנחלים מדומיינת.

שמחה רוטמן: ואתה, כמו שאמרת נכון ממש שנייה קצרה לפני שהתחלתי לדבר, אתה אחראי על הפרוצדורה, על סדרי הדיון.

שמחה רוטמן: מה שאתה עושה, זה לא רק שאתה לא חוסם את החוקים של עמר בר לב, אתה מחליק להם את הדרך, משמן בצורה יעילה, מתגייס, נכנס מתחת לאלונקה, כל מיני ביטויים שאתם בימינה מאוד מאוד אוהבים, כדי להסביר איך אתם נושאים בנטל ודואגים שעמר בר לב, כל חוק שהוא מעוניין בו יזרום כשמן בגלגלי המערכת.

שמחה רוטמן: וזה מה שאתה עושה.

שמחה רוטמן: וכל התיאורים היפים וכל הפוסטים הארוכים לא יסתירו את האמת.

ניר אורבך: פוסטים ארוכים זה אתם בדרך כלל.

שמחה רוטמן: אתה מתבלבל עם חבר אחר במפלגתי.

שמחה רוטמן: אני מצייץ בדרך כלל.

שמחה רוטמן: הפוסטים הארוכים של אבי.

שמחה רוטמן: ומה שקורה זה שאתה מחליק לו את הדרך, אתה נושא עבורו את הלפיד ומכניס את החוקים של עמר בר לב במסלול המהיר אל הכנסת, ועוד באופן חריג, ועוד בדיון שמתנהל על זמן מליאה.

שמחה רוטמן: זו כבר פעם שנייה שאתה מקיים דיון על זמן מליאה.

שמחה רוטמן: אמנם יצאו להפסקה, אבל אתה מקיים דיון על זמן מליאה כדי לזרז את החוקים שעמר בר לב מבקש ממך לקדם, והציבור רואה והציבור יודע שאותו אדם שהשמיץ והסית נגדם זוכה לרוח גבית ממך.

שמחה רוטמן: ליבי איתך, כי אני באמת מעריך שכשאתה חתמת על אותה הצהרה שאתה לא תקדם חוקים של מי שמשמיץ נגד מתנחלים, אתה חשבת כנראה בליבך שאתה לא תצטרך לעולם לפרוע את הצ'ק הזה.

שמחה רוטמן: אתה חשבת כנראה שהמינוי שלך לשר ההתיישבות בדרך, ולכן מישהו אחר יצטרך לשבת פה במקומך בוועדת הכנסת ולקדם את החוקים של עמר בר לב, אולי של ווליד טאהא, אולי של אחרים, וכנראה שגם במינוי הזה משהו לא זרם חלק.

שמחה רוטמן: כי הדברים שימינה מבקשת או אומרת שהיא מבקשת בממשלה הזאת לא זורמים חלק.

שמחה רוטמן: רק הדברים של מנסור עבאס, רק הדברים של ווליד טאהא, רק הדברים של עמר בר לב, הם מחליקים דרך הממשלה ודרך הקואליציה מהר מאוד.

שמחה רוטמן: אז אני מבקש ממך, אדוני יושב-ראש הוועדה, תפסיק להיות פראייר.

שמחה רוטמן: אתה טוען שיש לך איזשהו עמוד שדרה, תדגים אותו.

שמחה רוטמן: וכשעמר בר לב מבקש ממך – הייתה פעם פרסומת כזאת: פשוט אמרו לא.

ניר אורבך: חבר הכנסת רוטמן, זה היה מרגש.

ניר אורבך: אתם בכישרון רב – ופה אתה כן מאוד דומה ליושב-ראש מפלגתך – ובמתק שפתיים ובדיבור רך אתם פשוט משקרים, ותגיד את זה עוד פעם ועוד פעם, זה חוק של בני גנץ.

ניר אורבך: ואתם יודעים מה, אם אתם כל כך דואגים למה שקרה לסוהרות, אז תיכנסו לעסק הזה ואתם יודעים שקיצרו משלוש שנים לשנה בדיוק בגלל הפרשה הזאת.

ניר אורבך: ואתם יודעים שבודקים את זה גם במקביל.

ניר אורבך: אבל אתם נמצאים בקמפיין מתמשך, וזה בסדר.

ניר אורבך: אתם מקווים שהממשלה הזאת תיפול, ולכן גם אתם מרגישים במערכת בחירות, וזה גם בסדר.

ניר אורבך: אבל זה קמפיין בחירות ותו לא, ולצערי הרבה מהדברים שלכם זה קמפיין פייק.

שמחה רוטמן: אתה מכיר את כל הדברים שאתם אמרתם עליהם פייק?

שמחה רוטמן: אתה עוקב אחרי כל הדברים של בצלאל?

ניר אורבך: אמיר אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: תודה, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: אני מתנצל מראש, כי אני רואה שזה גורם לך אי נוחות.

אמיר אוחנה: אני כן רוצה לקרוא קטע מתוך הכתבה שהזכירו חלק מחבריי, ואני מבטיח גם לקשר אותה לנושא שנידון בפנינו היום.

אמיר אוחנה: כך כתוב: בשבוע שעבר זעם אורבך על התבטאותו של השר לביטחון הפנים עמר בר לב בנוגע לאלימות המתנחלים, ואני הקטן מוסיף בסוגריים בצדק, והחליט לעשות מעשה.

אמיר אוחנה: הוא הבהיר לחברתו לסיעה יושבת-ראש הקואליציה עידית סילמן כי ישנם חברי כנסת מהקואליציה שמחתימים ופוגעים בציבור המתיישבים בזמן שהטרור פושה ברחבי יהודה ושומרון, אמירות שלאחר מכן משמשות גופים זרים ופלסטינים להכפשת מדינת ישראל ופוגעות באינטרס הלאומי שלה.

אמיר אוחנה: מעתה ואילך כל הצעת חוק שתעלה על ידם לא תקודם בוועדת הכנסת אשר בראשותי.

אמיר אוחנה: ואתה מוסיף ואומר: זהו הדגל שהרמתי, אני הרמתי את הדגל הזה.

אמיר אוחנה: אתה אומר במידה מסוימת של צדק, אבל זה חוק של בני גנץ, זה חוק שירות ביטחון.

אמיר אוחנה: טכנית אתה צודק, זה אכן חוק שירות ביטחון שחונה במשרד הביטחון.

אמיר אוחנה: אבל צריך להיות ציני מאוד ולזלזל באינטליגנציה של כל הצופים שצופים בנו עכשיו ושל חברי הכנסת שמשתתפים כאן כדי להגדיר חוק שכתוב פה הצבת יוצאי צבא במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר, כחוק שהוא לא אינטרס קודם כל של אותו עמר בר לב שעליו דיברת בכתבה.

אמיר אוחנה: ותוסיף לזה שעמר בר לב מגיע לביקור במחוז ש"י, מדבר על אלימות המתנחלים ומדבר על הצורך בתגבור של שוטרים.

אמיר אוחנה: לאן?

אמיר אוחנה: לא לנגב, לא לערים המעורבות, אלא למחוז ש"י כדי לטפל באלימות המתנחלים.

אמיר אוחנה: אני חושב, אדוני, שאתה בינך לבין עצמך מבין שזה החוק הזה.

אמיר אוחנה: זה מה שהוא רוצה לעשות כאן.

אמיר אוחנה: אל תזלזל באינטליגנציה שלנו.

אמיר אוחנה: זה חוק של עמר בר לב, גם אם הוא מוגדר חוק שירות ביטחון שחונה במשרד הביטחון, ויש לך היכולת אדוני, אם לא לבלום אותו, לכל הפחות לא לקדם אותו ולבקש מאתנו להצביע בעד סדרי דיון שיאיצו את החקיקה שלו, ואת הדבר הזה אני מבקש ממך לעשות.

אמיר אוחנה: אל תקפל את הדגל שאתה בעצמך הרמת.

ניר אורבך: חבר הכנסת אוחנה, תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

יצחק פינדרוס: יש לנו הפסקה מהמליאה שעתיים.

אורית סטרוק: עד שהצ'קלקות מגיעות.

אופיר אקוניס: חסר תקדים.

אופיר אקוניס: דבר מסוכן ברמות שאתם לא מבינים.

אופיר אקוניס: הייעוץ המשפטי הוא בקומה.

אופיר אקוניס: אני דורש שהיועצת המשפטית של הכנסת תבוא לפה.

אופיר אקוניס: זה לא יכול להיות המצב הזה, בכל הכבוד ליועצת המשפטית של הוועדה, שהייתה צריכה לעמוד על הדבר המטרף שקרה כאן היום.

אופיר אקוניס: אתם יודעים מה זה סכנה לדמוקרטיה?

אופיר אקוניס: זו סכנה לדמוקרטיה.

אופיר אקוניס: זה פשוט להשתגע, ואתם לא מבינים מה שאתם עושים.

אופיר אקוניס: מפסיקים דיון במליאה.

אופיר אקוניס: לא היה דבר כזה מפברואר 1949.

אופיר אקוניס: תבדוק, תבדקי את, אתם, ממ"מ, כל מכון מחקר יכול לבדוק את הדבר הזה.

אופיר אקוניס: זה שיגעון שאין כדוגמתו לעצור מליאה בגלל שאין רוב או בגלל שראש הממשלה צריך להגיע.

אופיר אקוניס: זה דבר שלא היה.

אופיר אקוניס: איפה הייעוץ המשפטי של הכנסת?

אופיר אקוניס: הוא צריך להגן על כבוד הכנסת, לא על כבוד הקואליציה או האופוזיציה.

קטי קטרין שטרית: אז אנחנו החדשים שואלים את הוותיקים איך הגענו למצב הזה שאין ייעוץ משפטי בכנסת?

קטי קטרין שטרית: יש פה עניין שהייעוץ המשפטי משותק, זה לא היה אף פעם.

בועז טופורובסקי: או שגם הייעוץ המשפטי מבחינת

בועז טופורובסקי: כם לא לגיטימי כי הוא לא מסכים אתכם?

בועז טופורובסקי: הרי גם בג"צ זרק אתכם מכל המדרגות, גם הוא לא לגיטימי.

בועז טופורובסקי: כל מי שלא מסכים אתכם איבד את זה, לא לגיטימי.

בועז טופורובסקי: משטרה, פרקליטות, בג"צ, מדינת ישראל, ראש הממשלה.

קטי קטרין שטרית: אז עכשיו אתה אומר שבג"צ זרק אותנו.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע למה בג"צ זרק אותנו?

קטי קטרין שטרית: כי הוא לא רצה את זה.

קטי קטרין שטרית: ההחלטה של בג"צ נמצאת תלויה על הקיר כדי שכאשר נחזור זאת תהיה ההחלטה שתיעשה אתכם.

בועז טופורובסקי: התחרפנתם.

בועז טופורובסקי: נהייתם חולי נפש.

אמיר אוחנה: נהייתם חולי נפש?

אמיר אוחנה: זה מה שאמרת עכשיו?

בועז טופורובסקי: כן.

אמיר אוחנה: מה, אתה רציני?

אמיר אוחנה: אתה מבין שאתה כרגע פוגע בעשרות אלפי חולי נפש שאתה משתמש במחלה שלהם?

קטי קטרין שטרית: תתבייש, תתבייש.

דוד אמסלם: והם אומרים לי אמסלם, איך אתה מדבר?

דוד אמסלם: בבקשה, היושב-ראש.

אמיר אוחנה: ומה עשו לדודי כשהוא אמר דבר כזה?

דוד אמסלם: לא אמרתי אף פעם חולי נפש.

דוד אמסלם: אמרתי שאתה צריך טיפול.

בועז טופורובסקי: אמרת שאני צריך אשפוז.

דוד אמסלם: אני אמרתי לאור מה שעשית אז, שאתה צריך טיפול.

קטי קטרין שטרית: אולי באמת תטפלו בחולי נפש במדינה.

קטי קטרין שטרית: אולי באמת תטפלו בהם.

קטי קטרין שטרית: אולי תקצו להם תקציבים.

קטי קטרין שטרית: גועל נפש.

דוד אמסלם: תקשיב למה שאמר אקוניס.

דוד אמסלם: מאז קום המדינה ועד היום לא סגרו מליאה.

דוד אמסלם: תבינו טוב, היועצת המשפטית כאן, מחר לא יהיה להם רוב להצעה, יסגרו את המליאה לשלושה ימים.

יואב קיש: אל תביאו חוק.

דוד אמסלם: גברת ארבל, מה שקורה כאן זה דבר חמור.

דוד אמסלם: לא יכולים לסגור מליאה בגלל רוב.

דוד אמסלם: הרי מה יקרה כאן?

דוד אמסלם: תחשבי קצת, מחר אני יושב-ראש, אין לנו רוב, כולנו נוסעים לחוץ לארץ, אני סוגר את המליאה כשהם באים.

בועז טופורובסקי: אבל אני הבנתי שזה לא בגלל רוב.

בועז טופורובסקי: דורשים מראש הממשלה להגיע.

דוד אמסלם: הרי האוזר כבר הציע לסגור אותה לשלושה חודשים עד שפינטו תחזור.

דוד אמסלם: תבינו את ההזויים מה הם חושבים.

אופיר אקוניס: סוגרים מליאה?

אופיר אקוניס: אתם יודעים כמה זה חמור?

אופיר אקוניס: זה התפרקות של כל כלל.

דוד אמסלם: בנט עכשיו בבית יושב אוכל עם אשתו.

ניר אורבך: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

ניר אורבך: חבר הכנסת אקוניס, תודה.

ניר אורבך: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

אופיר כץ: למה אתם בזים לדמוקרטיה?

ניר אורבך: חבר הכנסת אופיר כץ, די.

יואב קיש: ארבל יכולה להתייחס לכל מה שנאמר?

דוד אמסלם: היא מהאו"ם.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, תודה לך.

אבי מעוז: אני מצטרף לכל הדברים שנאמרו על ידי חברי האופוזיציה עד כה.

אבי מעוז: אני רק רוצה להוסיף עליהם בסגנון שלי.

אבי מעוז: אני לא חשוד שאני נמצא במערכת בחירות ואין לי פריימריס, אבל אני רוצה, חבר הכנסת ניר אורבך, אני רוצה לדבר על לבך בלי צעקות ובלי להרים את קולי.

עידית סילמן: תודה רבה, חבר הכנסת אבי מעוז.

אבי מעוז: אני מבקשת מיושבת-ראש הקואליציה לא להפריע לי.

קטי קטרין שטרית: עידית, את גם יושבת-ראש השדולה לבריאות הנפש.

קטי קטרין שטרית: חבר הכנסת שלך קורא לנו חולי נפש, את היית צריכה להגיב.

קטי קטרין שטרית: אי אפשר חצי אמת.

קטי קטרין שטרית: לא קוראים לנו חולי נפש.

עידית סילמן: סליחה, יגיע תורי ואני אדבר.

קטי קטרין שטרית: הוא אפילו לא מתנצל.

עידית סילמן: זו בעיה.

אבי מעוז: אני רוצה לדבר על ליבך, ואם חברת הכנסת עידית סילמן גם נמצאת פה אז גם על ליבך.

אבי מעוז: תסתכלו לאן מובילה הקואליציה שלכם ותהיו ישרים עם עצמכם.

אבי מעוז: האמירות ההזויות של בכירים בקואליציה, האמירה ההזויה של השר לביטחון פנים עמר בר לב על אלימות המתנחלים, האמירה ההזויה עוד יותר של שר הבריאות שקרא לנוער הגבעות נוער הזוועות, האמירה ההזויה של חבר הכנסת מוסי רז שהמליץ לקחת את ילדי המתנחלים בהתיישבות הצעירה ולהעביר אותם למשפחות אומנה, מה שהוא קורא בתוך הקו הירוק.

אבי מעוז: אתם בכירים בקואליציה הזאת.

אבי מעוז: הקואליציה הזאת מובילה את מדינת ישראל אל עברי פי פחת, ואתם בכל המאמצים שאתם עושים, גם לקצר סדרי דיון, גם להעביר חוקים, גם לדאוג לרוב על כל מיני הצעות, אתם מאפשרים לקואליציה הזאת להמשיך להתקיים, והמשמעות של הקואליציה הזאת שהיא ממשיכה להתקיים זה הרס התודעה הבריאה הפשוטה של אזרחי ישראל שפה מדובר על מדינה יהודית.

אבי מעוז: שניכם גדלתם בציבור שלנו, אתם יודעים מה זה מדינה יהודית.

אבי מעוז: ניר, אתה גדלת איתי באותה שכונה, אתה יודע בדיוק על מה חלמו אבות אבותינו.

אבי מעוז: אתה יודע שהם באו לפה אחרי כמעט 2000 שנות גלות והקימו פה מדינה יהודית.

אבי מעוז: הם לא הקימו פה את המדינה שאתם מוליכים, ואני מוכן ללמד עליכם זכות.

אבי מעוז: אתם אולי לא שמים לב לזה, אתם אולי לא מודעים לכל המצב הזה.

אבי מעוז: אתה אמרת לי בהתלבטויות שלך לפני הקמת הממשלה: אתה יודע מאיפה אני בא עכשיו?

אבי מעוז: אני בא מחיה וישליציקי, הייתי אצלה.

אבי מעוז: ניר, תזכור את זכר הרב אלישע וישליצקי, זכר צדיק לברכה.

אבי מעוז: אני מבקש ממך שכל תורתו, כל משנתו, כל אומר חייו יעמדו לנגד עיניך.

אבי מעוז: אתה מתחזק את הממשלה, והיא ממשלה נוראה להמשך קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

אבי מעוז: תודה רבה.

ניר אורבך: תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

ניר אורבך: חברת הכנסת אורית סטרוק.

ניר אורבך: אני מבקש מכל העוזרים לצאת.

ניר אורבך: עברנו פה את מספר הנוכחים המותר בחדר.

ניר אורבך: אני מתנצל.

יואב קיש: דרך אגב, למה אין מגבלות כאלה בציבור?

יואב קיש: למה זה רק בכנסת?

יואב קיש: אין מגבלת התקהלות בציבור.

ניר אורבך: חבר הכנסת קיש, ביקשו ממני האנשים שאחראים על האבטחה להוציא את העוזרים.

קטי קטרין שטרית: אבל הם מסתמכים על משהו.

ניר אורבך: יכול להיות שהם מסתמכים על משהו ויכול להיות שזה דיון חשוב.

יואב קיש: אני אומר לך שמה שאני מרגיש, שלמרות שבחוץ אין מגבלות קורונה, לצורך העניין הממשלה במדיניות של לא להטיל מגבלות התקהלות, פה בכנסת מונעים מאתנו שדולות וכנסים.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: אני לא יודע, כי הממשלה בחוץ לא עושה את זה ופה זה כאילו מאוד חשוב.

יואב קיש: ברגע שעושים פה איפה ואיפה זה נראה רע מאוד.

ניר אורבך: אני שומע ומכבד.

ניר אורבך: אני באופן אישי אבדוק מול מנכ"ל הכנסת את הנושא הזה של ההוראה.

קטי קטרין שטרית: תבדוק באותה הזדמנות אילו כנסים ביטלו, ניר.

קטי קטרין שטרית: מעניין, לא ביטלו כשזה היה אלימות מתנחלים על פלסטינים, אבל כשיש אלימות פלסטינים על מתנחלים ביטלו את הכנסת.

קטי קטרין שטרית: מוזר, נכון?

קטי קטרין שטרית: יום לפני.

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: אני רוצה להעיר שלוש הערות פרוצדורליות ושתיים ענייניות בנושא שאנחנו עוסקים בו.

אורית סטרוק: אתחיל קודם כל בשאלה של עצם כינוס הדיון הזה.

אורית סטרוק: דיון שאמור לסייע לשר בר לב ולשר גנץ לקדם חקיקה בכנסת.

אורית סטרוק: לשר בר לב ולשר גנץ אני אומרת, כי כל ההוכחות שהחוק הזה הוא חוק של בר לב הן נכונות, ועדיין השר גנץ חוטא בנושא קמפיין אלימות המתנחלים לא פחות מבר לב.

אורית סטרוק: השר בני גנץ, חברי ניר אורבך, הוא זה שכינס ישיבה רבת משתתפים עם יועמ"שים, עם אנשי מינהל אזרחי, עם משטרה, עם צבא, עם כל הבא ליד, כדי לדון באלימות המתנחלים.

אורית סטרוק: ואז הוא עשה תקשורת לישיבה הזאת ואז בהודעת סיכום של הישיבה הזאת הוא מינה צוות שיעסוק באלימות המתנחלים.

אורית סטרוק: זה בני גנץ עשה, לא עמר בר לב.

אורית סטרוק: מאז צוות שי ניצן לא היה צוות כזה.

אורית סטרוק: עכשיו יש, קוראים לו צוות שוטסר.

אורית סטרוק: שני חברים לך מהקואליציה, בני גנץ מינה את שוסטר לעמוד בראש צוות של הקמפיין הזה, קמפיין אלימות המתנחלים.

אורית סטרוק: ועל בר לב כבר לא צריכים להרחיב את הדיבור, כי חבריי הרחיבו.

אורית סטרוק: אני שואלת אותך, כשאתה כתבת את המכתב לעידית סילמן, כשאתה נתת את הראיון לעיתון בשבע, על איזה חוקים חשבת?

אורית סטרוק: מה חשבת, שבר לב וגנץ יביאו לך חוק על שכר המטפלות במעונות?

אורית סטרוק: שהם יביאו לך חוק על עזרה לנכים?

אורית סטרוק: הם שר הביטחון והשר לביטחון פנים.

אורית סטרוק: חשבת שהם לא יביאו לך חוקים שקשורים לביטחון ולביטחון פנים?

אורית סטרוק: על מה בדיוק חשבת?

אורית סטרוק: מה העלית בדעתך?

אורית סטרוק: באת ואמרת וכתבת והצהרת והתראיינת שאתה תשתמש בסמכות שיש לך כדי לעצור חוקים שלהם, כדי שהם יביאו שיש גבול לצורה שבה הם יכולים להתנהג כלפי הציבור שאתה חושב שהוא הציבור שלך, ניר.

אורית סטרוק: לפחות הציבור שממנו אתה באת, לפחות הציבור ששם פתק בקלפי בשביל שאתה תהיה פה.

אורית סטרוק: בשביל הציבור הזה אמרת, אני אגן על הציבור הזה ואני אשתמש בסמכות שיש לי כדי לבלום את שני האנשים האלה, גם את גנץ וגם את בר לב.

אורית סטרוק: אז מה חשבת שהם יביאו לך, חוק על מחיר הכלים החד פעמיים?

אורית סטרוק: הרי זה ברור שהם יביאו לך חוקים של ביטחון ושל ביטחון פנים.

אורית סטרוק: אז מה עכשיו?

אורית סטרוק: למה אתה לא יודע לעמוד במילה שלך?

אורית סטרוק: אתה יודע כמה שמחתי כשראיתי את המכתב שכתבת לעידית סילמן?

קטי קטרין שטרית: זה מתחיל בכלים חד פעמיים וזה מסתיים ביישובים חד פעמיים.

אורית סטרוק: אמרתי לעצמי, ישתבח שמו, סוף סוף ניר אורבך קיבל גם שכל וגם אומץ.

אורית סטרוק: וכל כך קיוויתי שזה יקרה, באמת האמנתי בך.

אורית סטרוק: מה העלית בדעתך, שמה הם יביאו לך?

אורית סטרוק: חוק למה?

אורית סטרוק: הרי כל מה שהם עשו בקמפיין אלימות המתנחלים זה כלום, זה כאין וכאפס מול מה שהם הולכים לעשות בחומש.

אורית סטרוק: מה שהם הולכים לעשות בחומש זה השלמת הגירוש של אריק שרון.

אורית סטרוק: זו לא עוד הריסה, זה לא מה שעשו שם במשך כל השנים, הורסים, בונים, הורסים בונים.

אורית סטרוק: זה סופי, זה לחסום את המקום הזה, זה להפוך אותו נקי מיהודים, זה להשמיד כל נוכחות יהודית שם.

אורית סטרוק: אתה יודע איזה פשע זה.

אורית סטרוק: אתה לא רוצה להיות במקום הזה.

אורית סטרוק: אני כבר לא מדברת על זה שזה פרס לטרור.

אורית סטרוק: אבל זה המשך דרכו של שרון.

מיכל רוזין: אורית, למה לא שיניתם את החוק?

מיכל רוזין: כל כך הרבה שנים, למה לא שיניתם את החוק?

מיכל רוזין: יכולתם לשנות את החוק.

אורית סטרוק: זה המשך דרכו של שרון.

יצחק פינדרוס: מאותה סיבה שפרץ שינה את גיל הפרישה לנשים.

מיכל רוזין: הגשת הצעת חוק כזאת?

מיכל רוזין: למה לא הגשתם?

ניר אורבך: חברת הכנסת מיכל רוזין, תודה רבה.

אורית סטרוק: אתה לא מגן על זכות הדיבור שלי.

אורית סטרוק: היא כבר עשר דקות צועקת במקומי.

ניר אורבך: עשר דקות זה בערך כמו הדברים שאמרת עכשיו, אם זה היה עכשיו עשר דקות.

ניר אורבך: זו אותה אמת פחות או יותר, עכשיו שאמרת עשר דקות.

מיכל רוזין: פייק ניוז.

אורית סטרוק: לשאלתך, מיכל, אני הבאתי לכאן לפני כמה ימים את הבקשה מניר אורבך לקדם את החוק שעבר בכנסת הזאת ברוב של 73 אצבעות, ניתן היה לעשות.

אורית סטרוק: אתה לא רוצה.

אורית סטרוק: אבל אני לא מדברת איתך על החוק.

אורית סטרוק: בוא לפחות תמנע את ההשמדה הטוטאלית של המקום הזה ותמנע מהממשלה שאתה חבר בכיר בקואליציה שלה להפוך לממשלת שרון, זה הכול.

אורית סטרוק: אז אתה לא עושה את זה.

אורית סטרוק: אני מבקשת ממך פעם נוספת לקבל החלטה שאתה את הדיון הזה לא מקדם.

אורית סטרוק: איתן הלך לצערי, אז אתם תעבירו לו.

אורית סטרוק: ישב כאן איתן, ישב כאן בועז, וסיפרו לנו כמה קשה להם שיש להם כל כך הרבה הוראות שעה להעביר, שעוד מעט הן יפקעו והם נורא מסכנים והם קיוו לשיתוף פעולה מהאופוזיציה, וכמה זה נורא וכמה זה קשה וכמה הם הושיטו יד ולא קיבלו יד בחזרה.

אורית סטרוק: אנחנו לוקחים 500 שקל לשעה, עידית, זה מה שמקבלים את פסיכולוגים בדרך כלל.

אורית סטרוק: הנה, איתן הגיע, זה בשבילך.

אורית סטרוק: הסיפור הזה של חוקי הוראת שעה פוקעי תוקף הוא הרמת מסך נוראה על חוסר האחריות של הקואליציה הזאת.

אורית סטרוק: אתם לא ידעתם על חוקי הוראת השעה האלה בשבוע האחרון, לא בשבועיים האחרונים ולא בחודש האחרון.

אורית סטרוק: אם אתם אנשים אחראים, ידעתם עליהם מהרגע שנכנסתם לתפקידכם.

עידית סילמן: אנחנו אחראים ולכן אנחנו חושבים לדבר בהם כל כך הרבה זמן מיותר.

אורית סטרוק: הייתם צריכים לתעדף אותם, אם אתם נושאים באחריות ממלכתית למדינה הזאת, על שלל חוקים מזעזעים שהעברתם פה, כי אתם רוצים לעשות שינוי.

אורית סטרוק: רבותי אנשי השינוי, לפני השינוי יש שימור.

אורית סטרוק: קודם כל בודקים מה אני חייב לעשות, אחר כך אני עושה כל מיני אקסטרה.

אורית סטרוק: אז אתם העברתם את חוק פירוק הליכוד והעברתם את חוק קציבת כהונה והעברתם למשותפת חוקים שישפרו את הסטודנטים שלהם שלומדים בחוץ לארץ כאתנן על זה שהם עזרו לכם בתקציב והעברתם את החוק שמאפשר לאבו כביר להמשיך לעבוד בשבת.

אורית סטרוק: זה פחות אכפת לאיתן אבל זה צריך להיות אכפת לך, ניר.

אורית סטרוק: ועוד ועוד כל מיני דברים.

אורית סטרוק: ורק את הדברים הבסיסיים שאתם אחראיים עליהם, זו אחריות שלכם, אתם הקואליציה, את זה שמתם בפינה, אמרתם נביא את זה ברגע האחרון.

אורית סטרוק: נושיט יד לאופוזיציה ונורא ניעלב שהם לא מושיטים לנו יד בחזרה.

אורית סטרוק: אז לא, סליחה.

אורית סטרוק: התפקיד שלנו זה להיות אופוזיציה והתפקיד שלכם זה להיות קואליציה אחראית.

אורית סטרוק: ככה זה צריך לעבוד, ולא בשום דרך אחרת.

אורית סטרוק: זה קצת מזכיר לי את אילת שקד שחשבה שהיא תביא את חוק האזרחות ואנחנו נעבור לדום, והיא תשלם לכולם, תשלם לרע"מ, תשלם למרצ, היא תעשה חוק לפי המידות של מיכל רוזין ואז היא תרצה שאורית סטרוק תצביע בשבילה.

מיכל רוזין: מה היא משלמת לי?

מיכל רוזין: שאני אדע.

קטי קטרין שטרית: זה התשלום הכי טוב, שאת פה.

קטי קטרין שטרית: עצם העובדה שאת פה.

קטי קטרין שטרית: לא האמנת שתהיי בקואליציה עם ימינה.

אורית סטרוק: אתם תהיו קואליציה אחראית ואל תפילו עלינו את האחריות שלכם, ושום אסון לא יקרה אם הוראות השעה האלה לא יעברו.

אורית סטרוק: מקסימום תחוקקו את זה מחדש והחוקים המזעזעים שאתם רוצים להעביר, כמו למשל חוק החשמל, שזה חוק הכניעה הטוטאלית לתנועה האסלאמית, הוא יתעכב עוד קצת.

אורית סטרוק: לא קרה שום דבר.

איתן גינזבורג: הוא לא בסדר-היום.

אורית סטרוק: טוב מאוד שהוא לא בסדר-היום, ומבחינתי שהוא לא ייכנס לסדר-היום.

אורית סטרוק: זה התפקיד שלי.

אורית סטרוק: אל תלביש עלי את התפקיד שלך.

יצחק פינדרוס: מעניין מה יהיה סעיף 98 בחוק החשמל, איתן, איך תסביר את זה אז.

אורית סטרוק: לגבי הטענה על כמה זה כואב לכם שאנחנו לא משתפים פעולה אתכם, אני רוצה להגיד שלמצביע הישראלי כואב יותר.

אורית סטרוק: המצביע הישראלי מרגיש שהקול שלו נשדד ממנו פעמיים.

אורית סטרוק: פעם אחת הוא נשדד ממנו על ידי מפלגת ימינה, שלקחו את הקולות של הימין והפכו אותם לשמאל.

אורית סטרוק: פעם שנייה הוא נשדד ממנו יום יום בכל ועדות הכנסת שהיו צריכות להיות ועדות שתואמות את אחוזי ההצבעה לכנסת, שיבטאו את רצון הציבור, ואתם ברגל גסה מפרים את הכלל הכי בסיסי הזה, ואז אתם באים ובוכים לנו בדמעות תנין, אוי ואבוי, איזו מן אופוזיציה לא משתפת פעולה אנחנו.

אורית סטרוק: אנחנו לא נשתף פעולה עם העוול הזה, כי זה לא עוול כלפינו, לא כלפיי ולא כלפי חבר הכנסת אוחנה ולא כלפי חברת הכנסת קטי שטרית, זה עוול כלפי המצביע הישראלי.

אמיר אוחנה: לא כולם.

אמיר אוחנה: מצביעי מרצ למשל לא מרגישים נשדדים.

אמיר אוחנה: להפך.

קטי קטרין שטרית: מה את המדבר, אתה יודע איזה טענות יש להם כלפי חברי הכנסת שלהם?

אורית סטרוק: לגופו של עניין שני דברים.

אורית סטרוק: קודם כל, אנחנו עוסקים פה בחוק הסוהרות.

אורית סטרוק: החוק הזה, אחרי שדיברנו על בר לב ועל גנץ, זה חוק הסרסור בסוהרות.

אמיר אוחנה: ומפלג פשיעה לאומני.

אורית סטרוק: נכון.

אורית סטרוק: ורק אתמול קרן נויבך בתוכנית שלה ברשת ב' הציפה סוהרת נוספת מזמן אחר לגמרי, תחת קמ"ן אחר לגמרי, שגם היא סיפרה על אותה התנהלות.

אורית סטרוק: זאת התנהלות שיטתית שאם אנחנו לא נעצור אותה אני לא יודעת מי יעצור אותה.

אורית סטרוק: בשביל רגעים כאלה, ניר, אנחנו נמצאים בכנסת, ולא יכול להיות שכל מיני חברי כנסת יצקצקו בלשונם כמה זה נורא, וכשזה מגיע לפתחם אז הם פשוט נאלמים דום ולא עושים כלום.

אורית סטרוק: ניר, אתה לא היית בדיון הזה ואני הייתי בדיון הזה, ישבנו שעתיים ואחר כך עוד שעתיים, כל מי שהגיע לדיון בוועדת החוץ והביטחון, והגענו להסכמות רחבות מאוד, מאורית סטרוק ועד מיכל רוזין.

אורית סטרוק: הייתה הסכמה על איך החוק צריך להיראות.

אורית סטרוק: שלמה קרעי ואני אמרנו שנמשוך את כל ההסתייגויות שלנו, אפילו את ההסתייגות על ימ"ר ש"י, כדי שהנושא הזה של הסוהרות יטופל.

אורית סטרוק: ואז זה לקח בדיוק רבע שעה עד שיושב-ראש הוועדה דיבר עם קטי פרי וכל הסיפור נגנז וירד לפח.

יצחק פינדרוס: קטי פרי היא של גנץ?

אורית סטרוק: לא, של בר לב.

אורית סטרוק: מיכל רוזין אפילו לא ידעה, היא הגיעה לדיון והיא לא הבינה איך פתאום כל ההסכמות שהיו נעלמו.

מיכל רוזין: אני מבקשת שלא תדברי בשמי.

מיכל רוזין: לא דייקת, בלשון המעטה.

אורית סטרוק: אין בעיה, את אחר כך תדברי בתורך ותגידי מה שאת רוצה.

אורית סטרוק: אני רק רוצה שנבין כולנו שהחוק הזה הוא חוק מעוול, ואנחנו צריכים לא רק לא לקצר את זמן ההצבעה שלו, אלא גם להצביע נגדו.

אורית סטרוק: דבר אחרון, לגבי סעיף 98.

אורית סטרוק: באמת יש גבול למה שאפשר לעשות עם הסעיף הזה.

אורית סטרוק: הסעיף הזה הוא סעיף שמשתמשים בו בהזדמנויות מאוד מאוד מיוחדות.

אורית סטרוק: אף אחד מהחוקים של הוראת שעה שאתם רוצים להעביר הוא לא אחת מההזדמנויות האלה, אף אחד מהם הוא לא חוק שאם הוא לא יעבור השבוע השמים יקרסו.

אורית סטרוק: מקסימום זה יעבור בעוד שבוע או בעוד שבועיים.

אורית סטרוק: אין שום הצדקה, לא לפי כמות ההסתייגויות שהגשנו, ופה אני מצטרפת למה שביקש חברי שלמה קרעי ממך, ארבל.

אורית סטרוק: אנחנו בפירוש, שלמה ואני, צמצמנו במספר ההסתייגויות וגם במספר המסתייגים כדי שלא יופעל סעיף 98.

אורית סטרוק: יש גבול כמה אתם יכולים לעשות חוכא ואתלולא מהאופוזיציה, ואני חושבת שפה אתם חציתם את הגבול הזה.

אורית סטרוק: אני מבקשת מאוד את עמדת היועצת המשפטית של הוועדה והיועצת המשפטית של הכנסת לשימוש הסיטונאי והשערורייתי שאתם עושים בסעיף 98.

ניר אורבך: חברת הכנסת סטרוק, תודה רבה.

ניר אורבך: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אני רק זקוק לתשומת הלב של ארבל, כי נדמה לי שבלעדי התשובות שלה קשה לנהל דיון ענייני בסוגיה שנמצאת פה.

יריב לוין: ברשותך, היושב-ראש, אני מבקש לשאול את ארבל קודם כל שאלה אינפורמטיבית שצריכה לעמוד בפנינו, על כמה חוקים עד היום בכנסת הזאת חל סעיף 98 והאם אני צודק בזה שבוודאי לא קרה כך מעולם במשך חצי שנה בכנסות קודמות, וספק אם אי פעם כבר היה שימוש בהיקף כזה בסעיף.

יריב לוין: אז אני מציע שברשותך נקבל תשובה שבוודאי צריכה לעניין את כולם בשאלה הזאת, ועל הבסיס הזה אני אוכל להמשיך.

ארבל אסטרחן: יש לי פה תשובות להרבה דברים שנשאלו.

ארבל אסטרחן: זה מתקשר קצת למה שאמר חבר הכנסת אמסלם קודם.

ארבל אסטרחן: לפי הדברים שאמר חבר הכנסת גינזבורג מדובר להביא השבוע את כל דברי החקיקה שפוקעים עד סוף השנה.

ארבל אסטרחן: מדובר בשלוש הצעות חוק לקריאה שנייה ושלישית, שזה שירות בתי הסוהר, הצבת יוצאי צבא, שזה תיקון לפקודת העיריות שזו הוראת שעה שמאריכה את הוראת השעה שקיימת כבר עשור, הופכת אותה להוראת קבע בעניין הסמכת רשויות מקומיות לקבוע חוקי עזר בענייני שמירה, אבטחה וסדר ציבורי, והנושא השלישי זה התוכנית הכלכלית בעניין של הגופים המשדרים, שזו גם הארכה של הוראת שעה שפוקעת.

ארבל אסטרחן: יש בקריאה ראשונה, שככל שיאושרו בוועדה רוצים להעביר אותם גם בקריאה שנייה ושלישית, חוק הבחירות דרכי תעמולה, שזה גם להפוך הוראת שעה להוראת קבע.

ארבל אסטרחן: זו הוראת שעה שבכנסת ה-19 עברה בהסכמה של קואליציה ואופוזיציה שמסמיכה את יושבי-ראש ועדות הבחירות - - -

יצחק פינדרוס: מישהו פה מכיר על מה היא מדברת?

יואב קיש: כן, זה מה שהם רוצים.

יצחק פינדרוס: זה לא נמצא בסדר היום.

ארבל אסטרחן: יצאה השלמה.

ארבל אסטרחן: מדברים על כל הדברים שפוקעים.

יצחק פינדרוס: ההשלמה יצאה ב-16:30.

ארבל אסטרחן: זה מה שפורסם בסדר היום של הנשיאות.

ארבל אסטרחן: לא מוסיפים דברים חדשים.

ארבל אסטרחן: הבנתי שהכוונה היא להוציא את כל הדברים שאין להם דחיפות בשל פקיעה, אולי יש להם דחיפות אחרת, ויישארו רק הדברים שפוקעים.

ארבל אסטרחן: אז כמו שאמרתי, חוק הבחירות דרכי תעמולה.

קטי קטרין שטרית: ארבל, לא היינו צריכים לדעת את זה מראש, בצורה מסודרת?

קטי קטרין שטרית: לא כשדוחים את הפתיחה בשעתיים בגלל זה.

קטי קטרין שטרית: מה הדחיפות?

ארבל אסטרחן: הצעת החוק החמישית היא פינוי שדות מוקשים, שזה גם הארכת הוראת שעה בשנה נוספת בעניין סמכויות הרשות לפינוי מוקשים.

ארבל אסטרחן: ויש הצו של המיסוי של החד פעמי.

ארבל אסטרחן: זה שישה נושאים.

יואב קיש: מה דחוף בצו מיסוי חד פעמי?

יואב קיש: למה הוא חייב להיות השבוע?

ארבל אסטרחן: כי הוא פוקע.

אורית סטרוק: אז הוא יפקע, מה קרה?

אורית סטרוק: יעשו אותו מחדש.

אורית סטרוק: תסבירי לי מה האסון למדינה אם זה יפקע.

ארבל אסטרחן: שום דבר הוא לא אסון למדינה.

ארבל אסטרחן: זה לא המבחן.

יואב קיש: זה כמו קריאה ראשונה, צו מיסוי חד פעמי?

יואב קיש: זה רק דיון והצבעה?

ארבל אסטרחן: כן.

ארבל אסטרחן: אני מבינה שאלה הנושאים על סדר היום, ששתי הצעות החוק שהזכרתי לקריאה ראשונה זה בעצם גם השנייה והשלישית, בעצם פעמיים.

ארבל אסטרחן: לגבי מה שנשאל כאן לגבי מה שהיה בעבר, כמו שאמרו חבר הכנסת לוין וחבר הכנסת אמסלם, זו תחושה נכונה.

ארבל אסטרחן: זה נכון, יש ללא ספק שינוי במספר ההחלטות שיש לגביהן החלטות של סדרי דיון מיוחדים בקריאה שנייה ושלישית.

ארבל אסטרחן: צריך גם לומר שיש גם שינוי בכמות ההסתייגויות שמוגשות לגבי הצעות חוק.

ארבל אסטרחן: החוברות האלה, וזה נכון מה שאמרת חברת הכנסת סטרוק שבמקרה הזה לא היו הרבה, כמויות ההסתייגויות בכנסת הזאת ומשך הדיון גם היו חריגים.

יצחק פינדרוס: הרבה פחות מהכנסת הקודמת.

יצחק פינדרוס: המכונה של בנט עבדה בכנסת הקודמת.

יצחק פינדרוס: זו המצאה של המפלגה שלו, שהם המציאו מכונה של הסתייגויות.

יצחק פינדרוס: קראו לו מתן כהנא.

ארבל אסטרחן: יש לי כאן כל ההחלטות שהיו בכנסת הזאת.

ארבל אסטרחן: היה מיסוי מקרקעין שבח ורכישה, הוגשו הסתייגויות למאות שעות.

ארבל אסטרחן: היה חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה.

ארבל אסטרחן: ביחד עם חוק הביטוח הלאומי, היו פה מעל אלף שעות של הסתייגויות.

יואב קיש: אבל זה השתנה, ארבל.

אורית סטרוק: איך המקרה הזה תואם בכלל את המקרים האלו?

אורית סטרוק: איך ההסתייגויות ששלמה ואני הגשנו עכשיו על חוק שירות ביטחון בכלל מתחילות להתקרב למקרים האלה?

ארבל אסטרחן: על פקודת העיריות יש 21 שעות דיבור.

אורית סטרוק: אנחנו בכוונת מכוון צמצמנו.

איתן גינזבורג: בכנסת הקודמת היו לא מעט חוקים שהוגשו 64 הסתייגויות, 34 הסתייגויות, וקיבלו 98.

מיכל מרים וולדיגר: על חוק הנכים לא הגשנו הסתייגות אחת, זה ענייני.

יריב לוין: אבל השאלה היא מספרית עובדתית.

יריב לוין: כמה פעמים השתמשו ב-98 בעבר?

איתן גינזבורג: איזה עבר?

יריב לוין: כל ההיסטוריה, כולל בקדנציה הקודמת.

יריב לוין: וכמה השתמשו בו בחצי השנה האחרונה.

יריב לוין: בואו נתחיל מהעובדה הזאת לפני שניכנס להתפלפלויות ונספור הסתייגויות בכל חוק.

ארבל אסטרחן: אני רואה שבע פעמים בכנסת הזאת, מאז כינון הממשלה.

יריב לוין: שבע פעמים על כמה חוקים?

יריב לוין: היו החלטות שחלו על שורה של חוקים.

יריב לוין: כמה חוקים נכללו?

ארבל אסטרחן: היו שניים, הקורונה וביטוח לאומי, אחר כך היה חוק יסוד: הכנסת, תיקון 51, זה החוק הנורבגי.

ארבל אסטרחן: אחר כך היה תיקון 49 שהיה על המועד האחרון לקבלת חוק תקציב ההתפלגות של ארבעה חברי כנסת.

ארבל אסטרחן: אחר כך היה חוק שירות ביטחון תיקון 18, שאני לא זוכרת על מה זה היה אבל הוגשו הסתייגויות שהיו מאפשרות 40 יממות של הנמקה.

יריב לוין: לא חשוב, השאלה היא מספרית.

איתן גינזבורג: למה לא חשוב?

איתן גינזבורג: זה בדיוק העניין.

איתן גינזבורג: בשביל זה נועד 98.

ארבל אסטרחן: ב-26 ביולי היו סדרי דיון מיוחדים על חוק יסוד: הממשלה.

איתן גינזבורג: אפשר גם לשאול כמה הצעות חוק עברו בימי שני באופן רגיל - - -

אורית סטרוק: תפקידנו למנוע מכם לחוקק חוקים שבעינינו הם מסוכנים.

אורית סטרוק: זה תפקידנו, ואל תפריע לנו.

איתן גינזבורג: תפקידך למנוע ממני, תפקידי להעביר אותם.

יריב לוין: אבל יש סדרי דין בבית הזה, מה זה תפקידך להעביר אותם?

איתן גינזבורג: אני פועל על פי סדרי הדין.

גלית דיסטל אטבריאן: אני עד עכשיו ספרתי שבעה חוקים.

יריב לוין: ארבל, אני אומר לך מה הדבר החמור.

יריב לוין: אני חשבתי שאת תשלפי את התשובה מהשרוול, כי אני חושב, עם כל הכבוד, שהייעוץ המשפטי של הכנסת צריך להיות עם היד על הדופק קודם כל בדבר הזה, שהוא ליבת סדרי הדין כאן בבניין.

יריב לוין: סעיף 98 הוא דריסה גדולה של הזכויות של האופוזיציה, דריסה גדולה של מי שמגיש הסתייגויות ושל הזכות שלו לדבר.

יריב לוין: יש מקרי קיצון, ואתם אמרתם שזה סעיף שמלבד התקציב משתמשים בו במקרים קיצוניים, במצבי אין ברירה.

יריב לוין: זה לא סעיף לשימוש סיטוני, ואתם צריכים לנהל את המעקב הזה באופן קבוע.

ארבל אסטרחן: אני מנהלת, לכן יכולתי להקריא לך.

יריב לוין: אני חושב שאת היית צריכה להרים דגל אדום, ואני שואל למה לא הרמת דגל אדום ואמרת: מאה אחוז, 40 יממות אני מבינה, אבל לא 14 שעות.

יריב לוין: על 14 שעות אני לא מאפשרת את זה.

ארבל אסטרחן: אין 14 שעות.

יריב לוין: אני אגיד לך גם יותר מזה.

יריב לוין: הרי בסוף זה לא אירוע שנפל עלינו בהפתעה.

יריב לוין: נניח שנדרשת עכשיו חקיקה דחופה כדי להתמודד עם איזשהו שינוי שנדרש בנושא הקורונה, אז אני מבין.

יריב לוין: אומרים לנו, אם אנחנו עכשיו נדון שבוע, האנשים יחלו, ומצד שני לא יכולנו להתחיל לפני שבוע כי לא ידענו שצריך.

יריב לוין: אז אני מבין, בדיוק בשביל זה קיים.

יריב לוין: אבל כל החוקים האלה, שהם גם לא דרמטיים כל כך אבל הם בוודאי כולם ידועים מראש, כבר לפני שנה ידעו שיש בעוד שנה צורך להאריך אותם אם רוצים.

יריב לוין: הניהול של הקואליציה הנכון והסביר הוא שהיא לוקחת את הדברים האלה ומחליטה – או שלא רוצים להאריך וזה לא חשוב, או אם מבינים שצריכים עד תאריך מסוים לגמור, אז לא פותרים את הבעיה על ידי זה שרומסים את האופוזיציה, אלא באים ואומרים נעשה את זה במדורג.

יריב לוין: ניקח חמישה שבועות אחרונים של השנה, ובכל שבוע נביא חוק אחד וכך נגמור את הדבר הזה.

יריב לוין: ואז אין בעיה להעביר את זה, חבר הכנסת גינזבורג, כפי שאתם אמונים וצריכים לעשות, ואין בעיה לעשות את זה בהליך מסודר ותוך שמירה על הזכויות של האופוזיציה, מבלי לרמוס אף אחד.

יריב לוין: ואני חושב, ארבל, שהייעוץ המשפטי צריך פעמיים להרים דגל.

יריב לוין: פעם אחת לבוא לפני חודשיים לקואליציה ולהגיד: יש בעיה, קחו בחשבון שיש לכם איקס חוקים שיש הוראות שעה שתסתיימנה עד סוף השנה, וכדאי שתיערכו בהתאם.

יריב לוין: ופעם שנייה להגיד להם: רבותי, מרגע שלא נערכתם בהתאם תעשו סדרי עדיפויות, תבחרו חוק או שניים או אולי שלושה, כמה שנספיק, נשב כל השבוע אם צריך וזה הכול.

יריב לוין: אבל אל תבחרו בפתרון הקל.

יריב לוין: עובדתית זה לא היה כך אף פעם.

יריב לוין: זו לא המטרה של סעיף 98.

יריב לוין: איך אני יודע?

יריב לוין: כי אתם תמיד אמרתם לי את זה, בצדק.

יריב לוין: אני חושב שגם לא התווכחתי.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני חושב שצריך להפסיק את הישיבה, צריך לבקש חוות דעת מסודרת מהייעוץ המשפטי, אחת ולתמיד, כדי שנבין האם בכלל אפשר לעשות את הדבר הזה, האם זה בסדר, האם זה תקין, האם יכול להיות שכך הדברים יתנהלו.

יריב לוין: בסוף, וכאן אני פונה לחבר הכנסת גינזבורג, יש דרך לייתר את הצורך בשימוש בסעיף 98, והדרך היא הגעה להבנות בלי דורסנות.

יריב לוין: אתן לך דוגמה בדיוק בחוק הזה שאנחנו דנים בו עכשיו.

יריב לוין: הרי בחוק שירות הביטחון, והיושב-ראש מכיר את הדברים כי אמרתי את אותם דברים לפרוטוקול בישיבה הקודמת שעשינו כאן ביום רביעי באישון לילה, אמרתי ליושב-ראש:

יריב לוין: אני מבקש את התערבותך ואת עזרתך, כי יש אפשרות להגיע להסדר פשרה, ארבל, נדמה לי שגם את היית פה.

יריב לוין: יש אפשרות להגיע להסדר פשרה פשוט, שבמסגרתו תתקבל ההצעה שהציע חבר הכנסת שלמה קרעי והיא הסתכמה רק בדבר אחד, שיאפשרו לחיילות שמועברות לשירות בתי הסוהר ולמשטרה לפנות לנציב קבילות חיילים, אם יש להן בעיה.

יריב לוין: זה כל מה שהוא ביקש.

יריב לוין: באמת לא אסון.

יריב לוין: בכל מצב נורמלי, לאורך כל השנים, כי אני הייתי תמיד בצד השני, אני אומר לכם, הייתי נותן הרבה יותר מזה, תמיד.

יריב לוין: בגלל זה ימי רביעי לא נמשכו עד 22:00 בלילה אלא נגמרו ב-16:00.

יריב לוין: אז אנחנו באים עם הצעה כזאת שיכלה לחסוך את כל הדיונים ביום רביעי, כולל בוועדת חוץ וביטחון וכאן בלילה, את הדיון הזה עכשיו, את כל מה שהולך במליאה ואת הכול, אבל לא, עומדים במן גישה דווקנית: לא ניתן לכם כלום, לא נתפשר מילימטר, נעמוד על שלנו כמו שהוא, ועכשיו אני מבין למה.

יריב לוין: למה לא מוכנים להתפשר על כלום?

יריב לוין: כי לא צריך, כי הייעוץ המשפטי ייתן לנו להביא 98, אז למה שננהל בכלל שיח?

יריב לוין: זה לא יכול להיות, זה זועק לשמים, ואתם צריכים להרים דגל אדום כאן ועכשיו ולהגיד: מספיק כבר.

יריב לוין: 98 בלית ברירה, לא כאשר יש דיונים של כמה שעות בחוק שהוא לא קריטי וכאשר הוצעה בו פשרה מינימליסטית, סבירה, הגיונית, שכולם הסכימו שגם לגופה היא נכונה.

יריב לוין: אז בואי תסבירי לי, ארבל, איך את מצדיקה להחיל סעיף 98 על החוק הזה, הספציפי, ולמה את לא אומרת עד כאן, זה לא יכול להיות.

יריב לוין: אני מבקש לשמוע.

ניר אורבך: חבר הכנסת יריב לוין, תודה רבה.

ניר אורבך: אנחנו ניתן התייחסות נוספת בסוף הסבב.

יריב לוין: היושב-ראש, אני חושב שהשאלה הזאת נדרשת כל כך, היא פשוטה.

יריב לוין: אני עוד לא סיימתי, יש לי דברים נוספים שאני רוצה לומר, אבל אני חושב שזאת שאלה ספציפית על החוק שבפנינו, על עובדות שאין עליהן ויכוח כי אדוני היה שותף לדיונים ומכיר את הכול היטב.

איתן גינזבורג: אבל אתה שוכח אדוני, חבר הכנסת לוין, שהממשלה ביקשה שלוש שנים לחוק הזה וחלק מהפשרה הייתה לקצר את זה לשנה, בניגוד לדעת השר לביטחון פנים, בניגוד לדעת שר הביטחון, לבקשת חברי הכנסת אורית סטרוק וקרעי ואחרים קיצרו את זה לשנה.

איתן גינזבורג: אפשר להציג את הסיטואציה בצורה מסוימת, אבל להציג את זה גם בצורה יותר מלאה.

יריב לוין: אפשר להציג את זה באלף צורות, אבל על דבר אחד אין ויכוח, גם אתם רציתם את הקיצור הזה ולכן הלכתם עליו.

איתן גינזבורג: אני רציתי את הקיצור?

איתן גינזבורג: נלחמתי נגדו.

יריב לוין: ואתם גם בהתחלה הסכמתם למשהו הרבה יותר מרחיב אפילו מהצעת הפשרה של חבר הכנסת קרעי.

יריב לוין: רק שאז הגיעה נציבות שירות בתי הסוהר והפכה לכם את העמדה.

יריב לוין: אתה הרי יודע את זה.

יריב לוין: כולנו היינו שם.

איתן גינזבורג: אני לא יודע על מה אתה מדבר.

עידית סילמן: חבר הכנסת יריב לוין, אני רק אשמח לשמוע, אמרת שהוצעה איזושהי פשרה.

יריב לוין: הרי הציע חבר הכנסת קרעי בשבוע שעבר.

עידית סילמן: אה, בשבוע שעבר.

עידית סילמן: חשבתי שהצעתם השבוע, כי השבוע לא רציתם להגיע להסכמות.

יריב לוין: לא על סדר היום, הוצעה על החוק.

יריב לוין: על התוספת השולית הזאת, הנה פתרנו.

עידית סילמן: חבר הכנסת יריב לוין, רק אומר באמירה שאינה משתמעת לשתי פנים שאני גם הייתי איתך בקשר ואני נמצאת איתך בקשר ואני מעריכה את הקשר הזה, כי אני גם מעריכה אותך באופן אישי, ואתה יודע את זה ודיברתי על זה מספר פעמים.

עידית סילמן: אני גם חושבת שהקשר בינינו הוא מאוד ענייני ומאוד פוליטי נכון.

עידית סילמן: אני רק חושבת שבסוף כשאנחנו רוצים להגיע לוועדה של הסכמות כדי לנסות לסכם ביחד מה להביא בשבוע הזה למליאה, ואומרים לי לא יקרה וכדומה - - -

יצחק פינדרוס: לא יקרה עד שלא תסדרו את הוועדות.

יואב קיש: הוא צודק, זה גם נאמר לכם בצורה מאוד ברורה.

ינון אזולאי: שקודם כל יענו למכתבים שהוא שולח, עזוב שיסדרו.

יואב קיש: לא יהיו הסכמות עד שהוועדות לא ייפתרו.

יואב קיש: תגידו לאלקין ולליברמן שיפסיקו לנהל את הכנסת.

קטי קטרין שטרית: אתם לא הייתם פה, לא שמעתם מה אמר טופורובסקי.

קטי קטרין שטרית: אנחנו לא מעוניינים בשום פשרה, אנחנו מאוד עיקשים.

קטי קטרין שטרית: שאלתי אותו אם הוא מוכן להסביר, אבל הוא לא הסביר, ואז קרא לנו חולי נפש.

קטי קטרין שטרית: אתה מבין?

קטי קטרין שטרית: זה מי שאמור להחליף בעוד שנה וחצי.

קטי קטרין שטרית: והוא לא היה מוכן להסביר מה הבעיה.

יואב קיש: ליברמן ואלקין מנהלים לכם את הקואליציה.

עידית סילמן: אני רק אומר שאני מצרה מאוד על האמירה הזאת של "חולי נפש" והיא לא צריכה להיאמר, בטח לא בבית הזה.

מיכל מרים וולדיגר: לא צריכה להיאמר?

מיכל מרים וולדיגר: זו בושה וחרפה.

עידית סילמן: יש פה הרבה חברי כנסת שמקדמים את עולם בריאות הנפש, אז אמירה כזאת לא צריכה להיאמר לא בבית הזה, לא על השולחן הזה, לא כלפי חברי כנסת ולא בכלל.

יואב קיש: תגידי את זה לבועז.

יואב קיש: שבועז יבוא ויתנצל.

מיכל מרים וולדיגר: היו צריכים להפסיק מיד את הדיון.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא יכול להיות.

עידית סילמן: אני באופן אישי, ויריב יודע את זה, אשמח לשבת איתו ולהגיע איתו לכל הסכמות, ככל שיהיו.

עידית סילמן: לגבי חקיקה, אני מסכימה, לא על כל דבר צריך לשים 98 ויכולנו להימנע ולהגיע להסכמות מסוימות.

עידית סילמן: אני מבינה שהרבה תלוי בנושא הוועדות.

עידית סילמן: אני מאמינה שאתה יכול, יחד איתי, למצוא פתרון ואתה מרכז את האופוזיציה ואין סיבה שזה לא יקרה.

יצחק פינדרוס: יש מכתב, תעני למכתב.

עידית סילמן: אפשר לשבת בצורה מכובדת ולדון גם בכל הנושאים האחרים, ככל שנוכל לסייע, ותמיד עמדנו בדברים האלה וגם במשאים ומתנים שהיו איתנו עד עכשיו סייענו.

עידית סילמן: לעניין סעיף 98, אנחנו מבינים שאלה חוקים שהם פקיעת תוקף עד סוף החודש הזה.

מיכל מרים וולדיגר: היום הם יודעים מזה, אתמול היו להם דברים אחרים.

יואב קיש: מה היה קורה אם היו עוד חמישה חוקים כאלה?

יואב קיש: גם אז היה אפשר לעשות 98 על הכול?

עידית סילמן: בשבוע שעבר רצינו להביא הרבה יותר חקיקה, גם לפני שבועיים.

עידית סילמן: הגענו להסכמות בגלל הקורונה.

יואב קיש: בשבוע שעבר לא היו הסכמות.

יואב קיש: לא היה לכם רוב.

יואב קיש: לא עשיתם כלום בשבוע שעבר בגלל שלא היה רוב.

איתן גינזבורג: מי ביקש מאתנו להפסיק חקיקה?

איתן גינזבורג: להזכירך.

עידית סילמן: אני מזכירה לך שכשאנחנו רוצים יש לנו רוב.

עידית סילמן: אנחנו יודעים לדאוג לרוב בקואליציה, הוכחתי לך לא פעם.

יריב לוין: אני אתייחס לדברים, למרות שהם מחוץ לגדר הדיון כרגע.

יריב לוין: חברת הכנסת סילמן, אני חושב שראשית הכול, ואמרתי לך את זה בזמן האמת בהתחלה, שכאשר מקבלים החלטות שרומסות את כל מבנה העבודה שהיה בבית הזה מאז ומעולם, בראש ובראשונה בנושא הוועדות אבל לא רק, אי אפשר לצפות שאחר כך דברים יתנהלו על מי מנוחות וכסדרם.

יריב לוין: כשהדבר הזה נשבר וכשמתעקשים להמשיך בו במשך חודשים ארוכים, אין פלא שכך נראים הדברים.

יריב לוין: צריך לעשות הבחנה.

יריב לוין: יש עולם של הגעה להסכמים על סדרי דיון, וכפי שאמרו לך החברים כאן, כל עוד לא נפתר נושא הוועדות ההחלטה באופוזיציה, ואני חושבת שהיא מובנת לגמרי, שבנסיבות האלה לא נכון להגיע להסדרים כאלה, כי בסופו של עניין היכולת שלנו לבוא לידי ביטוי בוועדות נרמסה עד עפר, ולכן לפחות שנבוא לידי ביטוי במליאה.

יריב לוין: זו נקודה אחת.

יריב לוין: אבל יש דרך נוספת להגיע להסדרים, שגם עליה דיברתי איתך מהיום הראשון, והיא להגיע בחוקים ספציפיים להבנות לתוכנו של חוק ולגופו, והדבר הזה פשוט לא קורה.

יריב לוין: בניגוד למה שקרה בעבר.

יריב לוין: בעבר היו לוקחים חוק ואומרים בואו נעשה בו תיקונים מסוימים שחשובים לכם, כנגד זה תצמצמו חלק.

יריב לוין: אגב, יש מקום אחד שזה כן קורה, בוועדת הכספים.

יריב לוין: הוא הצליח לא פעם בוועדת הכספים ועשה ויתורים מסוימים.

יריב לוין: נכון, העביר 95% ממה שרצה, ויתר בשוליים לאופוזיציה בדברים שהיו מבחינה חשובים.

דוד אמסלם: יש לי כאן מסמך של הכנסת.

דוד אמסלם: ארבל, את מכירה אותו.

דוד אמסלם: מאז קומה של הכנסת היו 16 מקרים, פרט לכנסת הזאת.

דוד אמסלם: כולל הכנסת שלנו במעבר.

דוד אמסלם: היו 16 מקרים, 12 מהם היו מסיבות של חוקים קונטרוברסליים ועוד ארבעה מקרים שהיו בקטע של ההתנתקות, כאלה שניתנו בהם יותר מדי הסתייגויות.

דוד אמסלם: אבל צריך להבין את הפרופורציות.

אופיר כץ: זה לא מעניין אותם.

יריב לוין: אבל אני חושב שזה צריך לעניין מאוד את הייעוץ המשפטי, זה צריך לעניין את ארבל.

יריב לוין: כשמביאים לנו עכשיו עוד חמישה מקרים חדשים, אחרי שכבר הצלחנו להגיע עד היום בקדנציה הזאת כמעט לסך כל המקרים שהיו בכל הקדנציות כולן ביחד, ולשיא שלא היה כדוגמתו באף כנסת, כשאנחנו בקושי חצי שנה, ועל חוקים שאין עליהם כמו הסתייגות בלתי סבירה, אין להם שעות דיבור בהיקף בלתי סביר, בנושאים לא קריטיים ברמה כזאת שהמדינה תיחרב אם לא יסתיימו השבוע, וכאשר לפחות בחלק מהמקרים הידברות לגופו של החוק, אמיתית ולא דורסנית, הייתה יכולה להביא פתרון שהיה חוסך את כל העניין הזה.

יריב לוין: לכן אנחנו מבקשים את הגנת הייעוץ המשפטי באופן רשמי, ארבל.

יריב לוין: אני פונה אלייך ומבקש את הגנתך, לא רק על האופוזיציה אלא על הכנסת כמוסד ועל סדרי העבודה כאן, ומבקש את התערבותך ומבקש שתרימי כאן דגל אדום ותצערי את הדבר המטורף הזה שאסור לתת לו לקרות.

דוד אמסלם: בדוח מצוינת גם חוות הדעת שלך, מה שאת אמרת על זה.

ארבל אסטרחן: אני מכירה את זה.

יריב לוין: חברת הכנסת סילמן, לכן צריך להבין שאי אפשר ביד אחת לדבר על סדרי דיון וביד השנייה להביא לממשלה, כמובן בדחיפות ובמהירות, חוק לסתימת פיות באינטרנט לאופוזיציה ולכל מי שתומך בעמדותיה.

יריב לוין: זו בדיוק הדוגמה איך לא מתנהלים ואיך לא עושים.

יריב לוין: אלא שאתם כל הזמן עם אצבע בעין בצד אחד, ובצד השני רוממות ה"בואו נגיע להבנות ובואו נגיע להסדרים".

יריב לוין: זה לא עובד בצורה הזאת.

יריב לוין: אין לכם עניין עם אנשים אידיוטיים, אלא יש לכם עניין עם אנשים פרקטיים שרוצים לדעת שהם בולמים דברים רעים שהם לא מוכנים לחיות איתם, וכנגד זה הם צריכים להשלים עם דברים אחרים, שגם אותם אנחנו לא אוהבים אבל אלה החיים, מגיעים לפשרות מסוימות.

יריב לוין: אבל פשרה היא דו-צדדית, היא לא חד-צדדית במובן הזה שתעשו לנו טובה ותורידו איזה חוק השבוע, ואחר כך תביאו אותו בשבוע הבא ותסתמו לנו גם את הפה במקביל בוועדת שרים לחקיקה עם החוקים שאתם מאשרים.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני פונה אליך ואני לא אתייאש מהניסיונות האלה, למרות שאני מודה שאני מרגיש שאולי יש פער בין הערכתי האמיתית אליך לבין המציאות.

יריב לוין: אין לי דרך אחרת להסביר את זה.

יריב לוין: כי אני עדיין חושב שאדם עם הידע והיכולות שלך שיושב בתפקיד כמו יושב-ראש ועדת הכנסת צריך להיות כתובת לפניות האלה שגם עושה איתן משהו ולא פעם אחר פעם פשוט שומע את הדברים, עובר לדובר הבא ובסוף עובר להצבעות.

יריב לוין: מה שמתרחש היום זה דבר מטורף.

יריב לוין: גם כמוהו לא היה.

יריב לוין: אז ביד אחת אתם באים עם כל ערימת ה-98 חסרת התקדים הזאת, וביד השני תראו מה קורה במליאת הכנסת.

יריב לוין: אגב, זה לא רק עניין של רוב, כמו שדיברו כאן.

יריב לוין: יש כאן דבר הרבה יותר חמור.

יריב לוין: קם ראש הממשלה ומחליט על דעת עצמו, בניגוד לתקנון, בלי שום סיבה שהוא יכול להיאחז בה, לא חוקית ולא אחרת, שלא מתחשק לו להופיע היום לדיון 40 חתימות ולתת הסברים ולשמוע את הטענות ולתת תשובות.

יריב לוין: אגב, לא רק לאופוזיציה אלא לציבור.

יריב לוין: דיון 40 חתימות הוא אחד הכלים הכי חשובים שיש לחברי הכנסת, בוודאי לאופוזיציה, כי הוא מחייב את כל ראש הממשלה, שבדרך כלל לא יושב בדיונים כי הוא באמת איש עסוק, לשבת בדיון ולשמוע את מה שנאמר ואת הטענות שישנן, או את ההתייחסויות שישנן, והוא מחייב אותו גם לתת התייחסות והוא מאפשר לחברי הכנסת להצביע על ההתייחסות הזאת ולהביע את עמדתם.

יריב לוין: עכשיו אנחנו מוצאים את עצמנו במצב שדיון 40 חתימות אמור להתקיים מיד לאחר נאומים בני דקה, וראש הממשלה מודיע – אני קיבלתי את ההודעה 50 דקות לפני פתיחת המליאה – פתאום יש מאין, שהוא החליט שבגלל שהוא בבידוד הוא לא מוכן לבוא.

יריב לוין: אני נאלץ להוציא מכתב ליושב-ראש הכנסת שבו אני אומר את המובן מאליו, שהוא חייב לבוא והוא לא יכול לא לבוא, ובוודאי שאי אפשר לשנות את סדר היום ולהימנע מלקיים את הדיון ולעבור לדון בחוקים אחרים וכו'.

יריב לוין: ואז מוצאים פתרון נפלא, נמתין לראש הממשלה, בזמן שיהיה נוח לו.

יריב לוין: אדוני, זה מה שקורה עכשיו.

יריב לוין: אגב, את זמן ההמתנה הזה למה מנצלים?

יריב לוין: כדי לדון בסעיף 98 באופן חסר תקדים, ובכלל לדרוס את כל הכנסת ואת כל המליאה.

יריב לוין: וכל זה, אדוני, אתה עושה.

יריב לוין: אתה יושב-ראש ועדת הכנסת, אתה היית צריך להפסיק מיד את הישיבה, להתקשר ליושב-ראש הכנסת ולהגיד לו שכאשר רוצים לעשות שינוי בשעות פתיחת מליאה ודברים מהסוג הזה, צריך לבוא אליך.

יריב לוין: אי אפשר לעקוף את ועדת הכנסת.

יריב לוין: אני לעולם לא הייתי נותן לזה לקרות.

יריב לוין: אי אפשר לבוא, להכות בפטיש, להגיד אני פותח את הישיבה, אני סוגר, אני מחדש אותה ב-16:30, לבוא ב-16:30 שוב להכות בפטיש, להגיד אני אפתח ב-18:00, אני ממתין שיואיל בטובו נפתלי בנט להחליט מתי נוח לו להתייצב לדיון 40 חתימות.

יריב לוין: ובינתיים כולנו נחכה.

יריב לוין: מה זה?

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, מה זה?

יריב לוין: זו הסמכות שלך.

יריב לוין: זו האחריות שלך.

יריב לוין: זה הבניין שאני בטוח חשוב גם לך.

יריב לוין: יש לי המון כבוד ליושב-ראש הכנסת ולתפקיד יושב-ראש הכנסת, אבל יש דברים שלא במקרה, וגם את זה ארבל יודעת היטב, דאגנו שיישארו בסמכות ועדת הכנסת.

יריב לוין: אתה יודע למה?

יריב לוין: בדיוק בגלל המצבים האלה, כדי שלא יהיה מישהו שישב ויחשוב שהוא יכול לשחק פה עם העניין הזה כפי שהוא רוצה.

יריב לוין: זה בדיוק האיזון שעשינו, אלה בדיוק הבלמים שחייבים להיות אבל הם לא קיימים פה בכלל.

יריב לוין: ואני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, לך ליושב-ראש הכנסת ותאמר לו: לא יכול להיות כדבר הזה.

יריב לוין: בעניין הזה אני אומר בצורה ברורה, אם היו רוצים לדחות את דיון 40 חתימות בשבוע, קרה לראש הממשלה משהו שהוא מרגיש שהוא צריך, שיבוא ויאמר בצורה גלויה: יש לי קושי, יש לי בעיה, אני רוצה שהעניין הזה יידחה.

יריב לוין: אני מבין שכנגד הדבר הזה אני צריך להסכים לדחות את כל החוקים, אלא אם יהיו דברים שהאופוזיציה בכל זאת תסכים להביא.

יריב לוין: היינו מנהלים איזשהו שיח ובזה העניין היה נגמר.

יריב לוין: כך היה תמיד, אף פעם לא היו דברים כאלה.

יריב לוין: ואני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, עמוד על כבודה של הכנסת ועמוד על כבודה של הוועדה, וגם על כבודה שלך כמי שעומד בראשה.

יריב לוין: זה לא יכול לעבור ככה כאילו כלום.

יריב לוין: לכן אני חושב שאתה צריך לדרוש שסוגיית שעת פתיחת המליאה, אם בכלל, תבוא לכאן, שנקיים דיון בעניין הזה, ואם דעתי תישמע גם נקבל החלטה שהמליאה לא יכולה להיפתח היום בנסיבות האלה.

יריב לוין: ואז יהיה ברור שאין דבר כזה שראש ממשלה מחליט ברגע האחרון שלא מתחשק לו לבוא בשעה הייעודה לדיון 40 חתימות וכולם מחכים.

יריב לוין: כי אתם מבינים שזה עכשיו התקדים וכך יהיה הכלל כל הזמן.

יריב לוין: אנא ממך, אדוני, תגן על המוסד הזה לא רק להיום, לעתיד.

יריב לוין: ואני מבקש ממך, עצור את ישיבת המליאה בשעה 18:00 והחזר את הסדר.

יריב לוין: זה לא יכול להיות.

יריב לוין: זה לא קרקס, זה פרלמנט.

יריב לוין: תודה.

ניר אורבך: תודה, חבר הכנסת יריב לוין.

ניר אורבך: חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני חייב לומר שחבר הכנסת לוין אמר שמה שעל דעתם של רבים מחברי האופוזיציה פה.

יואב קיש: אני רק רוצה לחדד כמה דברים.

יואב קיש: אם אפשר את תשומת ליבה של ארבל בעיקר.

יואב קיש: לאחר מכן אתייחס לכל נושא ההסכמות, אבל סעיף 98 לתקנות הכנסת כותרתו סדרי דיון מיוחדים בנימוק של מקרים יוצאים מן הכלל.

יואב קיש: אני לוקח את כל חמשת או ששת הנושאים שהממשלה רוצה להשלים השבוע דרך הקואליציה ואני שואל שתי שאלות.

יואב קיש: האחת, מה היה קורה אם היו עוד חמישה נושאים?

יואב קיש: זה לא משנה?

ארבל אסטרחן: בטח שזה משנה.

יואב קיש: התוכנית הכלכלית של הגופים המשדרים, מה שפה בדיון הזה עכשיו, נניח שאין 98, מה קורה לממשלה?

יואב קיש: יש לה פה שבוע עבודה.

יואב קיש: אנחנו לא באנו לשחק.

יואב קיש: יכולים להריץ את זה, יהיה דיון, הדיון על החוק הזה הוא לדעתי 20 שעות במקסימום.

יואב קיש: זה אומר שלא כל חמישה החוקים יעברו, אבל אם זה חוק חשוב נעשה בו את הדיון, אם יעבור יעבור ואם לא ייפול, אבל אתם משתמשים בזכות של הכנסת להצביע.

יואב קיש: נניח שאתה בוחר שהוא לא בעדיפות ואתה שם אותו והוא נפל לך, מה יקרה אם בשבוע הראשון של ינואר יעשו דיון ויביאו קריאה ראשונה ואחרי זה קריאה שנייה ושלישית תוך שבועיים-שלושה?

יואב קיש: תוך חודש כל החוקים האלה עברו.

יואב קיש: אני אומר לך, ארבל, לא יהיה שום נזק, אין פה שום נסיבות יוצאות מן הכלל.

יואב קיש: זה לא תקציב המדינה, זה לא אירוע ההתנתקות שהוזכר.

יואב קיש: כל החוקים האלה, כולל החוק עכשיו של השב"ס – אז חיילות שבוע לא יופנו מצה"ל לשב"ס, זה המחיר הנורא.

יואב קיש: על מה אנחנו מדברים?

יואב קיש: זה הפך להיות זילות הכנסת, זילות הסעיף.

יואב קיש: גם צו מיסוי חד פעמי, תחוקק אותו בחזרה.

יואב קיש: מה קרה?

יואב קיש: אז חודש לא ישלמו מס על חד פעמי.

יואב קיש: הרי בזה עסקינן.

יואב קיש: אנחנו לא באיזה מחיר כואב שאם זה לא עובר השמים קורסים.

יואב קיש: למה זה עוד יותר צורם?

יואב קיש: כי בשבוע שעבר גם לא היו הסכמות.

יואב קיש: למה לא היו הסכמות?

יואב קיש: כי כמו שאמר יריב, עד שלא ייפתר נושא הוועדות אין שום סיכוי שיהיו הסכמות.

יואב קיש: הקואליציה, בגלל שלא הייתה מסוגלת להביא את האנשים שלה, בימי החקיקה של הממשלה לא עשתה חקיקה ממשלתית.

יואב קיש: זאת אומרת, קריאה ראשונה של פינוי המוקשים הייתה צריכה להיות בשבוע שעבר, אבל לא היה להם רוב.

בועז טופורובסקי: זה לא נכון.

יואב קיש: בועז, תודה רבה.

עידית סילמן: אתם תמיד מדברים, גם השבוע דיברתם על זה שאתם לא רוצים ביום רביעי שום חקיקה ממשלתית.

יואב קיש: אני אזכיר שאנחנו אמרנו בצורה מאוד ברורה שאין לנו הסכמות כל עוד אין ועדות, ובשבוע שעבר אתם לא עשיתם חקיקה, חששתם מקורונה.

יואב קיש: זה היה כביכול הסיפור.

עידית סילמן: היה על סדר היום וביקשתם לדחות.

עידית סילמן: ונדחה.

יצחק פינדרוס: אנחנו ביקשנו לדחות?

עידית סילמן: כן.

יצחק פינדרוס: בשבוע שעבר לא היה דיון אתכם.

עידית סילמן: לפני שבועיים זה היה על סדר היום, ביקשתם לדחות.

יואב קיש: עידית, את עוד פעם משקרת וזה נמאס כבר השקרים האלה.

יואב קיש: אף אחד לא היה מוכן לדבר איתנו בשבוע שעבר.

עידית סילמן: לפני שבועיים.

עידית סילמן: זה היה על סדר היום לפני שבועיים וביקשתם לדחות.

יואב קיש: את שקרנית במצח נחושה.

עידית סילמן: אנחנו לא עובדים מולך, אנחנו עובדים מול מרכז האופוזיציה יריב לוין.

יואב קיש: אני מבקש לשמור על זכותי.

יואב קיש: את השקרים אפשר להגיד אחר כך.

עידית סילמן: את השקרים שלך.

ניר אורבך: חבר הכנסת קיש, אבל הם יגיבו אם אתה תגיד את זה.

עידית סילמן: קיש, שאני אספר לך מה אתה כתבת על יושב-ראש הסיעה שלך בנימין נתניהו כשהלכת עם סער?

עידית סילמן: שאני אוציא לך את כל הציוצים שלך?

יואב קיש: כל הכבוד.

אופיר כץ: עידית, מה זה רלוונטי עכשיו?

יואב קיש: האמירות שלה לא מעניינות אותי, אני לא מסתכל עליה כרלוונטית.

יואב קיש: היא שקרנית והיא משקרת גם עכשיו.

עידית סילמן: בוא נדבר לא לעניין כמו שאתה מדבר לא לעניין.

עידית סילמן: אנחנו נענה לך כמו שאתה מדבר.

דוד אמסלם: סילמן, מה קורה עם תחנת הדלק?

ניר אורבך: די, חבר הכנסת אמסלם.

ניר אורבך: תנו בבקשה לחבר הכנסת קיש לסיים.

עידית סילמן: ביקשתם שביום רביעי לא יהיה ולא היה.

יריב לוין: למה שנריב, חברת הכנסת סילמן?

עידית סילמן: הייתה ישיבת הסכמות, תשאל את יואב, הוא היה נציג.

יואב קיש: לא היינו בשבוע שעבר.

עידית סילמן: לפני שבועיים.

יואב קיש: אבל דיברתי על שבוע שעבר.

עידית סילמן: אבל אני דיברתי על לפני שבועיים ואתה מדבר על שבוע שעבר.

עידית סילמן: איתן ציין שלפני שבועיים זה היה על סדר היום.

דוד אמסלם: תשאל אותה מה קרה בתחנת הדלק.

דוד אמסלם: מה בסוף קרה בתחנת הדלק?

דוד אמסלם: נו, אני משתגע ממתח.

ניר אורבך: די, אמסלם.

עידית סילמן: נשלח לך לינק לצביעה.

דוד אמסלם: טוב, נשמה.

דוד אמסלם: אל תשכחי.

מיכל מרים וולדיגר: גם אנחנו רוצים לדבר.

יואב קיש: אתה לא שומר על זכות האופוזיציה לדבר.

ניר אורבך: אני נותן לך לדבר, אבל תחליט אם זה אתה או חבר הכנסת לוין.

יואב קיש: הוא רוצה להגיב.

יריב לוין: פה הנושאים הם מספיק חשובים כדי שלא נריב על עובדות שהן פשוטות.

יריב לוין: אני רק אקרא, כדי שלא יהיה ספק, חברת הכנסת סילמן, את מה שאני כתבתי לחבר הכנסת טופורובסקי ביום שני בשבוע שעבר בשעה 11:54 לפני הצהריים.

עידית סילמן: דיברנו על לפני שבועיים.

יואב קיש: עידית, את עוד פעם משקרת.

יואב קיש: תוציאי את הדיון.

יואב קיש: אמרתי לכם את חוק המוקשים קריאה ראשונה, למה לא העברתם לפני שבוע?

עידית סילמן: לפני שבועיים.

יואב קיש: לא שבועיים, שבוע.

יואב קיש: למה לא העברתם ביום שני לפני שבוע?

יואב קיש: כי אין לכם רוב, ועכשיו אתם עושים 98.

יואב קיש: אין לכם בושה ואתם גם משקרים.

עידית סילמן: ממש לא.

יריב לוין: אני אקרא רק כדי שתבינו, דברים שכתבתי בשעה 11:54 ביום שני בשבוע שעבר לחבר הכנסת טופורובסקי.

יריב לוין: הוא כתב לי מה שכתב, עניתי לו: אל תעמיד את זה כך.

יריב לוין: אנחנו לא ביקשנו הסכמות ומאסנו בכל התהליכים האלה.

יריב לוין: הייתה בקשה מיוחדת של מיקי, יושב-ראש הכנסת, שנעשה מאמץ לאור המצב.

יריב לוין: נרתמתי לזה לבקשתו.

יריב לוין: כך שאין כאן לא טובה שנעשתה כלפינו ולא הליכה לקראתנו.

יריב לוין: אנחנו היינו ערוכים על מלא לקיים סדר יום רגיל, ולא הסכמנו לרגע לתת שום התחייבות מעבר לסיכום הזה.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת לוין, נתנו אמון.

יואב קיש: להפך, אתה קיבלת ולא נתת.

יריב לוין: כתבתי לך את זה ברחל בתך הקטנה בזמן אמת.

יואב קיש: אני אעשה סדר.

יואב קיש: לפני שבועיים הייתה ישיבת הסכמות והיה סיכום לגבי אותו שבוע.

יואב קיש: אני אמרתי לחברת הכנסת סילמן עכשיו, שבגלל זה התפרצת, שלפני שבוע - - -

עידית סילמן: לא, אני דיברתי על לפני שבועיים.

יואב קיש: אז לא על זה דיברנו.

יואב קיש: ארבל, יש להם שני חוקים שאפילו לא עברו קריאה ראשונה, פינוי מוקשים וחוק הבחירות דרכי התעמולה.

יואב קיש: מדוע לפני שבוע ביום שני, אם הם יודעים שזה דחוף, לא העבירו קריאה ראשונה?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי נגיע לפה ונעשה 98 השבוע, גם ראשונה וגם שנייה ושלישית.

ארבל אסטרחן: ראשונה אין.

יואב קיש: ברור, אבל הם יצטרכו שנייה ושלישית בשבוע עמוס.

יואב קיש: הרי צריך זמן גם לדיונים.

יואב קיש: זו בדיוק ההתנהלות הקלוקלת של מה שאני מנסה להגיד פה, והיה לי חשוב להבהיר, אין הסכמות.

יואב קיש: היה שבוע אחד של הסכמות ומאז אין.

יואב קיש: עד שהם לא יפסיקו את הדריסה בוועדות לא נחזור לשום הסכמות.

יואב קיש: אני אומר את זה גם לבועז טופורובסקי, שהבנתי שאמר משהו על הסכמות, בגלל שלא הגענו להסכמות אז אתם נדחיתם עם השעתיים האלה.

יואב קיש: אתם ביקשתם הסכמות, אמרנו שנעשה דיון לאור המצב של הקורונה והחלטנו שלא יהיו שום הסכמות ולא תהיה ועדת הסכמות.

יואב קיש: זה המצב כרגע, אין הסכמות.

יואב קיש: ארבל, מה קורה עכשיו?

יואב קיש: לקחנו את שני החוקים שעליהם הדיון עכשיו.

יואב קיש: בנושא של שירות ביטחון הציע פה יו"ר האופוזיציה שתגיעו להסכמה מאוד פשוטה על העברת הסתייגות שכנראה קיימת בחקיקה, אורית, על קבילות חיילים.

יואב קיש: אם אתם תאשרו את זה, אני בטוח שאת זה אפשר יהיה לקצר.

יואב קיש: וזה מראה שאין שום סיבה ללכת ל-98.

יואב קיש: הרי מה קרה פה?

יואב קיש: 98 במקום להיות כלי למקרים חריגים של תקציב המדינה, הפך להיות כלי לדריסה נוספת של למנוע מהאופוזיציה להשיג הישגים מינוריים.

יואב קיש: אלכס לא פה, 5% בהיטל ההשבחה, עשינו את זה והצלחנו.

יואב קיש: ולדימיר יודע את זה.

יואב קיש: וזה היה באירוע שעבר יחסית בשקט.

יואב קיש: דרך אגב, למה נדחה בשעתיים?

יואב קיש: אין להם רוב בלי בנט, אז הם דאגו להביא את בנט גם ל-40 חתימות.

יואב קיש: עכשיו יש רוב, אז עכשיו זה כאילו בסדר, אבל הם שרפו שעתיים עכשיו, הם טוענים שיש להם שבוע יקר.

יואב קיש: חמישה חוקים הם רוצים להריץ פה ושעתיים הם שרפו עכשיו סתם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, ב-18:00 נפתחת המליאה או יש הארכה?

נועה בירן-דדון: יש הארכה עד 18:45.

איתן גינזבורג: אני שומע איתך שיש הארכה עד 18:45.

דוד אמסלם: אתה לא מהאו"ם.

דוד אמסלם: אתה חלק מכל הבוחלטריה הזאת.

איתן גינזבורג: אני נמצא כאן בדיוק כמוך.

דוד אמסלם: אז בגלל זה יש לך טלפון מהיושב-ראש.

דוד אמסלם: מה אתה עושה את עצמך כאילו באת עכשיו מהאו"ם, מהבית, עברת ואמרו לך לשבת?

דוד אמסלם: תראה את החוצפה שלך.

איתן גינזבורג: אה, עכשיו אני גם חצוף.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: תברר אתה, אני צריך לברר?

יואב קיש: אז אני מבין שיש זמן עד המליאה.

איתן גינזבורג: לא, המליאה נפתחת ב-18:00, לנו יש אישור לשבת עד 18:45.

יואב קיש: אבל אנחנו רוצים להיות גם במליאה.

יואב קיש: דרך אגב, עוד לא נתנו נוהל בכלל ל-98, זאת אומרת אנחנו מדברים בכלל על משהו כללי.

יואב קיש: יש כבר נוסח?

יואב קיש: אפשר לראות שעות?

יואב קיש: אז איך אנחנו עושים דיון שלם, ארבל?

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רוצים להיות גם שם וגם פה.

ינון אזולאי: גם אנחנו רוצים להיות.

ינון אזולאי: אני לא מבין מה זה, זו דורסנות.

ינון אזולאי: אין משהו אחר.

ינון אזולאי: ממשיכים לדרוס.

יואב קיש: אני רוצה לסכם את דבריי ולומר, איתן, אפילו את ההצעה על ה-98 לא הבאתם.

יואב קיש: אני לא יודע, אולי תגידו שיש לכם 30 שעות לדבר.

יואב קיש: עוד לא ראינו את ההצעה, אנחנו מדברים באוויר.

איתן גינזבורג: אתם ביקשתם לדבר.

איתן גינזבורג: אדוני, כאשר נפתחה הישיבה לא היית כאן ממש בהתחלה, חברי כנסת ביקשו לדבר לפני שנאמרה אמירה כלשהי.

איתן גינזבורג: אני הצגתי את ההצעה, אמרתי מה אנחנו מבקשים ואז התחיל דיון.

יואב קיש: אז למה אין את זה בכתב?

אופיר כץ: לא אמרתם מה ההצעה.

אופיר כץ: לא אמרתם כמה שעות.

איתן גינזבורג: אני מבין שלא פירטי, אבל אמרתי שאנחנו מבקשים להפעיל את סעיף 98.

יואב קיש: את זה אני קורא במסמך.

איתן גינזבורג: אבל ככה התחילה הישיבה.

איתן גינזבורג: הבא בתור לדבר היה שלמה קרעי והוא התחיל לדבר על הנושא הזה.

איתן גינזבורג: עוד לא הספקנו אפילו להציג את ההצעה.

אורית סטרוק: איתן, יש מצב של תשובה, אחרי כל מה ששמענו?

איתן גינזבורג: הוא מסיים את דבריו ואחרי זה נעבור.

איתן גינזבורג: אנחנו צריכים להתחיל להתכנס.

מיכל מרים וולדיגר: יש פה אנשים שעדיין לא דיברו.

יואב קיש: בדרך כלל כשעושים נוהל 98, ואת זה אתה זוכר היטב גם כיו"ר ועדת הכנסת בעצמך, מצרפים דף נוסף שבו כתוב כך וכך שעות, זה הנוהל שאתה מאשר.

יואב קיש: כרגע אין לי את זה.

יואב קיש: על זה אני מדבר בסך הכול, איתן.

יואב קיש: אתה יכול להגיד לי שלא הייתי פה ב-16:00.

יואב קיש: אני עוד לא ראיתי דף על מה אנחנו מדברים.

יואב קיש: זה מה שאמרתי.

יואב קיש: ואני מבקש שתטפל בזה.

יואב קיש: ארבל, כל מה שרציתי לומר, אני מסתכל על חמשת חוקי הליבה האלה של כנסת ישראל.

אופיר כץ: יש פה שניים.

ארבל אסטרחן: לצו אין סדרי דיון.

ארבל אסטרחן: כרגע יש שלושה ועוד שניים.

יואב קיש: זו רק יריית הפתיחה לשבוע.

יואב קיש: אם אנחנו באירוע שבו סוף שנה להוראת קבע הופך להיות אירוע לגיטימי לסעיף 98, בעיני זו זילות של הסעיף, זו פגיעה ביכולת האופוזיציה לפעול ולהיות אפקטיבית בחוקים.

יואב קיש: אם היה פה חוק אחד מכל אלה שהייתי אומר שאם הוא לא עובר ונופל השמים קורסים, שקר וכזב.

יואב קיש: כל דבר כזה אפשר לחוקק שוב בהליך שייקח חודש ולא קרה כלום, ובא לציון גואל.

יואב קיש: והקואליציה לא דרסה את האופוזיציה.

איתן גינזבורג: תודה.

יואב קיש: תן לי לסיים את דבריי.

איתן גינזבורג: אני לא יודע אם שמת לב, אתה מדבר רבע שעה.

יואב קיש: כי יו"ר הקואליציה לא נתנה לי לדבר שעה.

יואב קיש: מעבר לנושא הזה של החוקים עצמם שהם לא קריטיים ולא חשובים ויכולים להידחות, בסוף אנחנו חייבים גם את טיפה הכבוד לכנסת.

יואב קיש: תנו חקיקה ובואו נעבוד.

יואב קיש: את כל החוקים האלה אפשר להביא, תעשו קריאה ראשונה.

יואב קיש: הם ידעו את זה לפני שבוע, הם לא עשו קריאה ראשונה לחוקים האלה, הם לא עשו חקיקות.

יואב קיש: הם מביאים את זה בניצול גס שאפילו אין לו סיבה ואין לו שום הסבר.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברת הכנסת וולדינגר.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: קודם כל אני מבקשת מהיועצת המשפטית ארבל לענות לנו איך אפשר לקיים גם מליאה ודיון של 40 חתימות וגם את הדיון פה ביחד.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שזה לא נכון, לא ראוי.

מיכל מרים וולדיגר: אשמח לחוות דעת שלך איך אפשר לעשות את שניהם גם יחד.

אופיר כץ: אולי כדאי שתעצרי ונקבל תשובה.

איתן גינזבורג: באמת, פעם ראשונה בהיסטוריה של הכנסת שיש דיון במקביל למליאה.

מיכל מרים וולדיגר: דבר שני, אני חייבת לציין.

מיכל מרים וולדיגר: אני יושבת בחדר שלי יחד עם מתמודד נפש שכבר ביקש הרבה זמן להיפגש איתי ולא היה יכול.

מיכל מרים וולדיגר: אני יושבת איתו ושמה את ערוץ הכנסת בקול כדי שאדע מתי אני צריכה לעלות למליאה.

מיכל מרים וולדיגר: והוא מספר לי על תלאותיו ועל כל מה שהוא עבר בחיים וכמה קשה לו, והסטיגמה והבושה וכמה המצב שלו באמת נואש.

מיכל מרים וולדיגר: ואז פתאום אנחנו שומעים את חברי חבר הכנסת טופורובסקי קורא לאופוזיציה, בלי להתבלבל, חולי נפש, התחרפנתם?

מיכל מרים וולדיגר: אני אשמח אם הוא ירים את הראש.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להגיד לך שזו פשוט בושה וחרפה.

מיכל מרים וולדיגר: הבחור הזה שישב אצלי בלשכה היה בהלם, הוא כבר התחיל לבכות, וכבר לי תכף בא לבכות, ואומר לי: את רואה?

מיכל מרים וולדיגר: אתם קואליציה נכבדה, כל הזמן צועקים כמה אנחנו, האופוזיציה, מביאים את האלימות לרחוב וכמה אנחנו מדברים כל כך לא יפה ומביאים את דודי אמסלם כדוגמה.

מיכל מרים וולדיגר: אבל ממלא מקום יושב-ראש הקואליציה לא מתבייש בכלל לקרוא – הרי המטרה שלך הייתה לבזות את האופוזיציה, להגיד כמה היא נמוכה, כמה היא גרועה, ואתה לא מתבייש לקרוא למי שאתה רוצה לבייש אתו חולי נפש.

מיכל מרים וולדיגר: אז אני כבר לא מאוכזבת, כי לכם מותר הכול.

מיכל מרים וולדיגר: אין לכם תקנון, התקנון בכלל לא מעניין אתכם.

אופיר כץ: אם זה היה דודי, 17 פושים.

קטי קטרין שטרית: זה היה פותח מהדורות.

מיכל מרים וולדיגר: אז מותר גם לדבר ולהגיד את הכול, ומותר להעליב 500,000 אנשים במדינת ישראל, מתמודדי הנפש יחד עם המשפחות שלהם.

מיכל מרים וולדיגר: מותר להעליב, מותר לפגוע, כי לכם מותר הכול ולנו אסור שום דבר.

מיכל מרים וולדיגר: אז תתבייש לך.

בועז טופורובסקי: את תתביישי כי את עושה מזה הון פוליטי.

מיכל מרים וולדיגר: נכון, אני עושה מזה הון פוליטי.

מיכל מרים וולדיגר: אתה צודק, אני עושה מזה הון פוליטי, ואתה ממש בסדר גמור.

בועז טופורובסקי: אכפת לכם לעשות מזה כותרת.

מיכל מרים וולדיגר: תתבייש לך.

מיכל מרים וולדיגר: אני ציפיתי שיעצרו פה את הדיון עד שטופורובסקי יתנצל ויאמר טעיתי.

בועז טופורובסקי: אני אומר, תתמני לוועדת האתיקה ובואו תזמינו אותי לדיון על זה.

בועז טופורובסקי: אני אשמח מאוד.

מיכל מרים וולדיגר: אתה תתבייש.

מיכל מרים וולדיגר: אין לך בכלל זכות דיבור.

מיכל מרים וולדיגר: תתנצל.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת וולדינגר וטופורובסקי, די.

איתן גינזבורג: הדברים האלה לא היו מוכוונים בצורה כזאת.

איתן גינזבורג: לא צריך להגיד את הדברים האלה.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא מבינה, אם היו אומרים עכשיו הומואים כגנאי זה היה עובר?

איתן גינזבורג: אני הרגע אמרתי שלא צריך להגיד את הדברים האלה.

איתן גינזבורג: זה גם לא בסדר?

איתן גינזבורג: תגידי, את לא מקשיבה למה שאני אומר?

מיכל מרים וולדיגר: הוא התכוון להנמיך ולזלזל.

איתן גינזבורג: מספיק עם הפופוליזם הזה.

איתן גינזבורג: אני הרגע אמרתי שלא צריך להגיד את הדברים האלה, ואת צורחת עלי?

איתן גינזבורג: מה קרה לך, השתגעת?

איתן גינזבורג: מה קרה לך?

קטי קטרין שטרית: הנה, אתה ממשיך?

איתן גינזבורג: תפסיקו עם השטויות האלה, מספיק.

מיכל מרים וולדיגר: טופורובסקי יכול להתנצל לבד, הוא לא צריך אותך, איתן.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: הדברים האלה לא צריכים להיאמר, גם אם הם נאמרים באבחה של לשון או בעדנא דרתחא, זה לא משנה, לא צריכים להיאמר.

איתן גינזבורג: מהצד השני, אני מבקש מכם, תאפשרו לי לנהל את הוועדה הזאת.

איתן גינזבורג: כל אחד אומר כלפי השני דברים שהוא לא היה רוצה לשמוע, ומעליב ומכליל, ואנחנו שומעים את זה בהרבה מאוד מקומות.

איתן גינזבורג: זה לא בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: לא בסדר זה אנדרסטייטמנט.

מיכל מרים וולדיגר: אין דבר כזה לא בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: אם היו אומרים פה מילים שאתה לא אוהב לשמוע - - -

איתן גינזבורג: גברתי, אמרתי שהדברים האלה לא צריכים להיאמר.

איתן גינזבורג: רוצה שאני אגביר את החריפות של הדברים עד שתגידי שהגעתי לרמה הנכונה לפי דעתך?

מיכל מרים וולדיגר: שיתנצל.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אקוניס, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: נועה, אפשר לדעת מתי אני אמורה לדבר?

קטי קטרין שטרית: כי זה קצת הזוי לדעתי.

קטי קטרין שטרית: אנחנו פה מ-16:00.

איתן גינזבורג: מי שקובע את סדר היום זו לא נועה, זה אני.

איתן גינזבורג: בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אז אתה מדלג עלינו?

איתן גינזבורג: אני קובע שעכשיו אופיר אקוניס ידבר.

קטי קטרין שטרית: אין לי בעיה, הוא חבר שלי.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לדעת אם אני אמורה לדבר.

קטי קטרין שטרית: אם לא, אז אני אצא.

איתן גינזבורג: אני אודיע לך.

אופיר כץ: שניהם חברים שלי, וקטי הייתה פה ראשונה לפני כולם.

קטי קטרין שטרית: אני פה משעה 16:00.

קטי קטרין שטרית: עכשיו 18:07.

קטי קטרין שטרית: זה לא יאומן.

אופיר אקוניס: אני מוותר על זכות הדיבור שלי לחברת הכנסת קטי שטרית.

אופיר אקוניס: אני אדבר אחריה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: לאן דרדרתם את הכנסת הזאת?

קטי קטרין שטרית: לא יאומן.

אופיר אקוניס: קטי, כבר היית שתי דקות בזכות דיבור.

איתן גינזבורג: קטי, את רוצה לדבר או לא?

קטי קטרין שטרית: איתן, אתה לא עושה לי טובה.

קטי קטרין שטרית: זו זכותי המלאה.

קטי קטרין שטרית: גם את זה אתה רוצה לקחת ממני?

איתן גינזבורג: מעבר לפופוליזם שלך ולקול החזק שיש לך, את רוצה לדבר או לא?

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אופיר אקוניס, בבקשה.

איתן גינזבורג: היא ויתרה על זכות הדיבור.

קטי קטרין שטרית: לא, אני לא ויתרתי.

קטי קטרין שטרית: לא נתת לי.

קטי קטרין שטרית: נתת לו את זכות הדיבור.

אופיר כץ: איתן, מה יש לך?

איתן גינזבורג: אופיר, אני פונה אליה שלוש פעמים שתדבר, היא מעדיפה לא להקשיב לי ולכן אני אקבע את זכות הדיבור פה.

מיכל מרים וולדיגר: היא נפגעה, מותר לה להיפגע.

איתן גינזבורג: אז תירגעי מהפגיעה, ועד שתירגעי מהפגיעה ידבר חבר הכנסת אקוניס.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אני אמרתי בתחילת דבריי שאני מעביר את זכות הדיבור לקטי שטרית.

אופיר אקוניס: כנראה הייתה אי הבנה.

איתן גינזבורג: מיד כשאמרת את זה העברתי, אבל היא העדיפה להמשיך להגיד שלא נותנים לה את זכות הדיבור.

קטי קטרין שטרית: כי אתה תקפת אותי.

קטי קטרין שטרית: גם קראת לי "השתגעת", גם את זה אמרת.

קטי קטרין שטרית: אבל אם אתה אומר את זה כיושב-ראש, מה אתה מתפלא שגם הוא?

איתן גינזבורג: את רוצה לדבר או לא?

קטי קטרין שטרית: בוודאי שאני רוצה.

איתן גינזבורג: אז תתחילי לדבר.

קטי קטרין שטרית: אני כן ציפיתי ממך.

קטי קטרין שטרית: איתן, אתה יודע לעשות את זה.

קטי קטרין שטרית: ציפיתי ממך להגיד לו, כי אתה יודע על מה זה היה?

קטי קטרין שטרית: אתה לא היית כאן.

איתן גינזבורג: נכון, ואני לא אשפוט מה שלא הייתי כאן.

איתן גינזבורג: והציפייה שלך בתור מחנכת שאני אומר דברים שלא הייתי כאן ולא הייתי בסיטואציה, אז אני מתפלא עלייך בתור מורה ומחנכת.

קטי קטרין שטרית: אבל יש דברים שלא קשורים לזה שלא היית כאן.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, אמרתי אחר כך שלא התכוונתי לפגוע בתשושי הנפש, אבל זה לא משנה.

איתן גינזבורג: ואני גם שומע שהוא גם אמר שהוא לא התכוון, ולכן אפשר להמשיך.

איתן גינזבורג: אני לא מתכוון להיות השופט במקרה הזה.

קטי קטרין שטרית: הסוגיה הייתה שהוא קם ואמר שהאופוזיציה לא נכנסת לוועדות כי היא לא רוצה להגיע להסכמות.

קטי קטרין שטרית: ואמרתי לו, תסביר בדיוק למה אתה מתכוון שהאופוזיציה לא נכנסת, ואז הוא אמר: כי התחרפנתם, חולי נפש.

קטי קטרין שטרית: ועל זה הוא היה צריך להתנצל, לא בפניי, בפני כל אותם חולי נפש שכל יום משוועים לטיפול וממתינים שעות וימים וחודשים כדי שיטפלו בהם.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, מתי יש הצבעה?

קטי קטרין שטרית: זה לא פופוליזם.

בועז טופורובסקי: הכי פופוליזם.

קטי קטרין שטרית: זה לא הגיוני שכל פעם שנרצה להביע את דעתנו יגידו לנו שזה פופוליזם, וכשהוא מדבר זה חופש הביטוי.

קטי קטרין שטרית: זו טעות, זה לא טוב, כי הציבור כן רואה את זה והציבור כן יודע מה קורה.

קטי קטרין שטרית: אני מסתובבת.

קטי קטרין שטרית: יכול להיות שאתם נמצאים במקומות אחרים, אני מסתובבת בקרב הציבור ואני שומעת שהציבור יודע בדיוק על מה דורסים אותנו.

קטי קטרין שטרית: כי אי אפשר להתנהל בצורה כזאת שאת סעיף 98 מפעילים כמו שמפעילים בסיטונאות כל דבר.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, אין פה שרים שעונים לנו לא על מכתבים, לא על פניות, לא על שום דבר.

קטי קטרין שטרית: אני פניתי לשר לביטחון פנים, עמר בר לב, לפני חודשים רבים, וכן ישבתי בוועדה לביטחון פנים וכן הייתי בדיונים בעניין הסוהרות וכן ישב שם נציג הצבא שאמר:

קטי קטרין שטרית: אנחנו נותנים לשב"ס את הבנות, מכאן אנחנו מסירים אחריות.

קטי קטרין שטרית: ותקפנו ואמרנו שזה לא הגיוני וזה לא יכול להיות, ואמרו ששר הביטחון רוצה להקים ועדה וכשהוועדה תסיים את תפקידה אז יביאו ויציגו בפני הוועדה לביטחון פנים את המסקנות שלה.

קטי קטרין שטרית: לא קיבלנו את זה עד עכשיו.

קטי קטרין שטרית: מה קורה עכשיו?

קטי קטרין שטרית: פשוט מצפצפים, מביאים את החוק הזה בסעיף 98 מבלי להביא שום הסבר, לא לאותן בנות שיושבות בטראומה, אפרופו חולי נפש, וקשה להן מאוד והן נמצאות במצוקה נפשית, שהן נאלצות היום לתבוע באופן אישי כדי שמישהו יקשיב להן, ועכשיו אנחנו שולחים לשם סוהרות.

קטי קטרין שטרית: עוד פעם חוזרים על הטעות הזאת, מבלי שנקבל שום תשובה מהשר לביטחון פנים.

קטי קטרין שטרית: ואני שואלת אתכם מה העניין, מה הפחד הזה.

קטי קטרין שטרית: אני מבינה שימינה משותקת, היא לא מסוגלת לעשות שום דבר כדי להגן על האזרחים ששלחו אותה לכנסת הזאת.

קטי קטרין שטרית: אז גם עכשיו כשמבטיחים שתקום ועדה שתקבע את הכללים, ועדיין לא הביאו את הכללים, מביאים את זה בסעיף 98.

קטי קטרין שטרית: זה הזוי מבחינתי.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת אקוניס.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: אנחנו כבר בשלהי הדיון הזה.

אופיר אקוניס: אני מצטער שחבר הכנסת בגין לא כאן, אבל אני אפנה אליו במליאה, משום שכולנו תלמידיו של הדמוקרט הגדול ביותר בתולדות ישראל, מנחם בגין.

אופיר אקוניס: רציתי שהוא ישמע את הדברים, אבל הוא ישמע אותם בעוד הרבה הזדמנויות.

אופיר אקוניס: אני בבית הזה 13 שנה, עו"ד אסטרחן יודעת את הדברים.

אופיר אקוניס: היינו במאות ישיבות של מליאה ושל ועדות ושל כל מה שהכנסת הזאת מכילה כפרלמנט חי ובועט והיה למגדלור של דמוקרטיה במזרח התיכון.

אופיר אקוניס: ואני חייב להגיד לך, ארבל, לא רק במזרח התיכון, בעולם כולו.

אופיר אקוניס: ואני אומר לך, איתן, וגם בועז נמצא פה כנציג הקואליציה, אתם רומסים ודורסים כל כלל וכל מוסכמה, ואני חייב להגיד לך, ארבל, אני אפילו לא יודע גם לא אם התקנון עצמו.

אופיר אקוניס: הדבר הזה יהיה בדברי ועדת הכנסת ובדברי הכנסת.

אופיר אקוניס: יושב-ראש ראש הבית, בשל בקשה או דרישה של הממשלה או של הקואליציה, עוצר דיונים במליאת הכנסת עד אשר יימצא הרוב.

אופיר אקוניס: זה דבר חסר תקדים, זה מסוכן, זה הופך אותנו מדמוקרטיה לאנרכיה.

אופיר אקוניס: אין כאלה דברים.

אופיר אקוניס: זה דבר מסוכן מאוד.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת גינזבורג, אני רוצה שתקשיב לי כי אני יודע שאתה דמוקרט, לפחות ביסודותיך.

אופיר אקוניס: מה קורה לך פה בקואליציה הזאת, יחד עם חבריך, זו כבר שאלה שעוד תילמד גם ברטרוספקטיבה.

איתן גינזבורג: כל מה שלמדתי בכנסת הזאת למדתי בכנסת הקודמת.

אופיר אקוניס: יפה.

אופיר אקוניס: אז אני למדתי מהכנסת ה-18 כחבר כנסת ומהכנסת ה-14 או ה-15 כאדם שיוצא ונכנס במסדרונות הללו במגוון תפקידים.

אופיר אקוניס: ב-20 השנים האחרונות ישנו הביטוי המרהיב, מרטיט הלבבות, שומרי הסף.

אופיר אקוניס: אנחנו צריכים שומרי סף.

אופיר אקוניס: הרי כולנו במקור, לכאורה, מושחתים, כולנו במקור מפרים את החוק, כולנו במקור לא בסדר.

אופיר אקוניס: אתה צריך להוכיח כל הזמן שאתה איש ציבור, פוליטיקאי, שר או חבר כנסת שלא דבק בו רבב.

אופיר אקוניס: הם בסדר, שומרי הסף.

אופיר אקוניס: זה ביטוי פשוט בולשביקי.

אופיר אקוניס: ובביטוי הבולשביקי הזה הייתי מצפה מהייעוץ המשפטי, גם של הוועדה וגם של הכנסת, לבוא ולומר: כדבר הזה לא היה.

אופיר אקוניס: אני עוד לא מדבר על סעיף 98, מיד אגיע אליו.

אופיר אקוניס: אני מדבר על ההספקה במליאה.

אופיר אקוניס: זה דבר מטורף, חסר תקדים, חמור ביותר.

אופיר אקוניס: אני לא רוצה שאפילו נחשוב על העתיד ונשתמש באירוע הזה כדבר שנאמר שהיה לו תקדים.

אופיר כץ: תחשוב, תחשוב.

אופיר אקוניס: אני חושב כל הזמן, אבל אני מעדיף, חבר הכנסת כץ, בתפיסות הדמוקרטיות שלי, אפילו לא להעלות על הדעת דבר כזה.

אופיר אקוניס: אני לא אעשה שום השוואות מן ההיסטוריה של ה-120 איך מתנהגים פרלמנטרים שכביכול נבחרו בצורה דמוקרטית וההתנהלות שלהם הייתה בדיוק ההפך מהדמוקרטיה.

אופיר אקוניס: אני שואל גם אותך וגם את הייעוץ המשפטי של הכנסת, מה קרה כאן היום.

אופיר אקוניס: הדבר הזה צריך להיבדק בצורה יסודית.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת גינזבורג, אין ועדת אתיקה, יש ועדת אתיקה, אינני יודע.

אופיר אקוניס: אבל זה בוודאי דבר הרבה יותר גדול מוועדת האתיקה.

אופיר אקוניס: אם אתם לא מבינים מה שקרה היום בשעה 16:05 במליאת הכנסת בירושלים אתם לא מבינים מהי דמוקרטיה.

אופיר אקוניס: כאדם שאבא שלו וסבא שלו באו מן המחנה אשר תמיד היה סכנה לדמוקרטיה, עוד בימיו של זאב ז'בוטינסקי, היינו הפשיסטים, היינו מחרחרי המלחמה, זו הרי התעמולה הבולשביקית במיטבה.

אופיר אקוניס: אדם שלא מבין כלום בדמוקרטיה, או קבוצה שלא מבינה כלום בדמוקרטיה, ויסודותיה בולשביקים, ואני לא רוצה להגיד עוד דברים אחרים גרועים יותר, מאשימים את היריב בחוסר דמוקרטיה או בסכנה לדמוקרטיה.

אופיר אקוניס: אתם, חברי הכנסת גינזבורג וטופורובסקי, שניכם באים ממפלגות דמוקרטיות, עברתם פריימריס קשים, הזעתם בסניפים, וגם כשעשיתם פייק פריימריס לא היה אף מתמודד.

אופיר אקוניס: אתם תטיפו לנו על דמוקרטיה?

אופיר אקוניס: אתם סכנה לדמוקרטיה, אתם מחריבים את הדמוקרטיה הישראלית.

אופיר אקוניס: הכנסת הזאת, הישיבה הזאת, היום הזה בירושלים ייזכרו לדיראון עולם.

אופיר אקוניס: לגבי סעיף 98, יש חוקים לסתימת פיות ויש תקנון לסתימת פיות.

אופיר אקוניס: אני מבין ואני אומר את זה כאן, וגם היועצת המשפטית לוועדת הכנסת יודעת, עשינו שימוש כקואליציה בסעיף 98, פעם, פעמיים אולי בכנסת של ארבע שנים.

אופיר אקוניס: בכנסת של שישה חודשים לדעתי אנחנו כבר בעשירייה השנייה של שימוש בסעיף 98.

אופיר אקוניס: עוד לא הגענו, מתקרבים.

אופיר אקוניס: לכן אני אומר לכם, אני אומר לקואליציה, כדי לטשטש את ההחלטה ההזויה שהתקבלה אחר הצהריים כאן, לפחות תסירו את ידיכם מסעיף 98, תנו לקיים דיון.

אופיר אקוניס: אפשר לקיים כאן דיונים עד חמישי בלילה.

אופיר אקוניס: זה קשה, זה לא נוח, אני גם לא מחובבי הז'אנר כידוע לכם, אני חושב שבלילות אנשים צריכים לישון, ולקיים יום עבודה במהלך היום.

אופיר אקוניס: אני מודה, לא מסתיר את הדבר.

איתן גינזבורג: לזכותך ייאמר.

אופיר אקוניס: אבל אם הגענו למצב הזה וזה נדרש, ויש כזאת כמות של הסתייגויות וכזאת כמות של הסתייגויות דיבור, תנו לאופוזיציה לעשות את דברה.

אופיר אקוניס: ובפרלמנט טו-פרלה, לדבר.

אופיר אקוניס: זה מה שביקשנו.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אקוניס.

איתן גינזבורג: אני מסכם את הדיון כאן ורוצה להציע את הצעת הוועדה לגבי השימוש בסעיף 98.

איתן גינזבורג: רק אזכיר שבכנסת הקודמת נעשו שימושים בסעיף 98 על הנושאים הבאים.

איתן גינזבורג: תגידו בהולים, אינני יודע.

איתן גינזבורג: דחופים, אינני יודע.

איתן גינזבורג: מיוחדים – תגידו אתם.

איתן גינזבורג: חוק עידוד תעסוקה, חוק חומרי נפץ, סמכויות מיוחדות, הארכת מועד תקציב, חוק משק המדינה.

אופיר כץ: כמה הסתייגויות הוגשו?

איתן גינזבורג: אגיד לך.

איתן גינזבורג: על חוק חומרי נפץ, חוק עידוד תעסוקה, על 60 הסתייגויות דיברו עד שעתיים במליאה.

בועז טופורובסקי: מה, כשראש הממשלה היה נתניהו?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: חוק חומרי נפץ, רק הארכת שעה, בדיוק כמו שיש היום, שעה דיברו במליאה, עד 20 הסתייגויות.

איתן גינזבורג: סמכויות מיוחדות, 480 הסתייגויות.

אופיר כץ: לא כמה הסתייגויות קיבלו להצבעה, כמה הוגשו בוועדה.

איתן גינזבורג: 60 הסתייגויות, 484 הסתייגויות בחוק חומרי נפץ.

אופיר כץ: כמה זה 484 בשעות וכמה זה מה שאנחנו מבקשים?

איתן גינזבורג: לא הקשבת.

איתן גינזבורג: חוק עידוד תעסוקה, 60 הסתייגויות הוגשו.

אופיר כץ: למה אתה בוחר מה שנוח לך?

איתן גינזבורג: אני הבאתי לך את חוק חומרי נפץ.

איתן גינזבורג: חוק עידוד תעסוקה, 60 הוגשו, שעתיים דיבור.

איתן גינזבורג: חומרי נפץ, 480 הוגשו, שעה דיבור, 20 הסתייגויות הוצגו כי זה הארכת שעה.

איתן גינזבורג: אלה בדיוק החוקים שיש כאן.

איתן גינזבורג: סמכויות מיוחדות, הגדול, 480 הסתייגויות, שלוש שעות דיבור.

איתן גינזבורג: בחירת האוזר, 64 הסתייגויות, שלוש שעות דיבור, 40 הצבעות.

איתן גינזבורג: משק המדינה, 64 הסתייגויות, שעתיים דיבור.

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת כץ הצביע בעד?

בועז טופורובסקי: חבר הכנסת אקוניס הצביע בעד?

בועז טופורובסקי: יושב-ראש הכנסת היה לוין ואישר את זה.

אופיר כץ: פה הוגשו 40 הסתייגויות, שם 484.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טופורובסקי, מספיק.

איתן גינזבורג: ארבל, בבקשה.

ארבל אסטרחן: אני רוצה להגיד בקצרה.

ארבל אסטרחן: לגבי מה שקרה במליאה, אין לי מושג, אני לא יכולה להתייחס לזה.

ארבל אסטרחן: אני ישבתי, כידוע, ביחד אתכם כאן כל הזמן הזה.

אופיר כץ: אז עדכנו אותך מה היה.

אופיר כץ: פתחו ב-16:00 וסגרו ב-16:05.

אופיר כץ: צריך עוד מידע?

ארבל אסטרחן: כן, בוודאי.

אופיר כץ: אנחנו רוצים תשובות.

איתן גינזבורג: היא עוד לא התחילה לדבר, אתה כבר יודע מה היא רוצה לומר.

איתן גינזבורג: תן לה לדבר.

ארבל אסטרחן: זה לא נושא שעל סדר היום.

ארבל אסטרחן: ועדת הכנסת לא מטפלת בזה.

ארבל אסטרחן: הנושא שעל סדר היום הוא נושא של קביעת סדרי דיון לגבי השבוע.

ארבל אסטרחן: אכן, כמו שאמרתי, בכנסת הזאת היה מספר חריג של החלטות בדבר סדרי דיון מיוחדים לעומת כנסות קודמות.

ארבל אסטרחן: אבל צריך לומר כך.

ארבל אסטרחן: הקואליציה הציגה בפנינו את המצב שבו יש חמישה חוקים שעומדים לפקוע.

ארבל אסטרחן: הצו יעלה השבוע, אבל לא מדובר על סדרי דיון כמובן לגביו.

ארבל אסטרחן: מדובר בחמישה חוקים שעומדים לפקוע, שלושה מהם הונחו לקריאה שנייה ושלישית ושניים לראשונה ורוצים להעביר את כולם בשלוש קריאות.

ארבל אסטרחן: לפי הצעתנו סוכם שירדו נושאים אחרים שאינם דחופים.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת למעט יום רביעי כמובן, הצעות חוק והצעות לסדר, לא יעלו נושאים נוספים שאינם קשורים לפקיעות.

ארבל אסטרחן: בגלל שזו חקיקה של פקיעות מדובר בחקיקה קצרה, אלה לא חוקים חדשים.

ארבל אסטרחן: נכון שיש פה נושאים שהם שנויים במחלוקת, אבל בסופו של דבר ההסדרים הם הסדרים שכבר נקבעו בעבר, הכנסת כבר האריכה אותם.

יואב קיש: זה מקל את סעיף 98?

ארבל אסטרחן: כן.

איתן גינזבורג: בכנסת הקודמת אמרתי, יואב, שהיה חוק חומרי נפץ שרק האריכו את תוקפו, זו הארכת שעה.

איתן גינזבורג: היינו יחד באותה עת בקואליציה, הקואליציה נתנה שעה דיבור במליאה ואפשרות להצביע רק על 20 הסתייגויות מתוך 480 הסתייגויות.

איתן גינזבורג: אתן לך דוגמה אחרת שלא 400 הסתייגויות, של 60 הסתייגויות.

אופיר כץ: אתה אומר חוק, תזכיר גם כמה הסתייגויות היו.

יואב קיש: אבל מה שאתה אומר, שהחוקים האלה הם חוקים עם חשיבות מיוחדת שאם הם נופלים זה הסוף.

איתן גינזבורג: אין סוף.

ארבל אסטרחן: זה חוקים קצרים, אז אם יש חוק שכל כולו במקום 31 בדצמבר 2021 יבוא 31 בדצמבר 2022, בוודאי שצריך לדבר על זה.

ארבל אסטרחן: ההחלטה היא לא שלנו, אבל אם באה הקואליציה ואומרת שלא ידברו על זה 38 שעות, כפי שהתבקש, אלא כמות אחרת שעדיין צריכה להיות סבירה ולאפשר לחברי הכנסת המסתייגים לדבר, אז אנחנו לא יכולים להגיד שזה לא משהו - - -

שלמה קרעי: אבל ההסתייגויות שלנו הן הסתייגויות מהותיות.

איתן גינזבורג: קרעי, אתה דיברת, ואנחנו עכשיו נמצאים בסיכום.

שלמה קרעי: לאן ניר אורבך ברח?

ארבל אסטרחן: מדובר בחקיקות קצרות, לא בהסדרים חדשים, שהמועדים שלהם הולכים לפקוע.

שלמה קרעי: אבל האג'נדות חדשות.

שלמה קרעי: ראינו מה שהיה בכלא גלבוע.

איתן גינזבורג: שלמה, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

איתן גינזבורג: די, מספיק.

איתן גינזבורג: אתה מתפרץ ואי אפשר כך לנהל דיון.

אופיר כץ: אבל היה פה יריב ואמר - - -

איתן גינזבורג: לא, אופיר, אני לא פותח את הדיון.

איתן גינזבורג: לא פותח את זה לשיח בינך לבין היועצת המשפטית.

איתן גינזבורג: היו שאלות, אנשים שאלו, עכשיו היא עונה.

איתן גינזבורג: זה לא שאלות פינג-פונג.

שלמה קרעי: החוק של התוכנית הכלכלית לערוצים היה צריך להיפסק.

איתן גינזבורג: אני לא רוצה להוציא אותך, שלמה, מספיק.

אופיר כץ: את לא נותנת תשובות.

איתן גינזבורג: ארבל, לא להתייחס לחברי כנסת שלא מדברים ברשות דיבור.

איתן גינזבורג: אי אפשר כך.

איתן גינזבורג: הוועדה צריכה להתנהל בצורה מסודרת.

איתן גינזבורג: הדיון הסתיים.

איתן גינזבורג: היה למעלה משעתיים דיבור, די.

איתן גינזבורג: היו שאלות, היו תשובות, היא השיבה.

יואב קיש: תשובות לא היו.

יואב קיש: היא לא ענתה.

איתן גינזבורג: תשובות לרוחך.

יואב קיש: אני מנסה להבין.

יואב קיש: אז לגיטימי לעשות עכשיו על חמישה חוקים?

שלמה קרעי: מי היה הדיקטטור בכנסת הקודמת שהזכרת?

אופיר כץ: הוא אמר, ניסנקורן.

אופיר כץ: יריב לוין אמר שזאת הייתה הצעת פשרה.

אופיר כץ: את בתור יועצת משפטית לא אמורה להגיד לקואליציה לנסות לדבר איתם, להביא לפשרה?

ארבל אסטרחן: אני דיברתי איתם כמה פעמים.

אופיר כץ: את ישר דוחפת אותם ל-98 כאילו זה הדבר הכי מקובל.

ארבל אסטרחן: אני דוחפת ל-98?

ארבל אסטרחן: אני הפוך, אני דוחפת לא לעשות 98.

איתן גינזבורג: היא לא דחפה את זה.

איתן גינזבורג: זו בקשה של הקואליציה, זו החלטה שלנו.

איתן גינזבורג: היא נותנת ייעוץ משפטי.

איתן גינזבורג: הנושא הזה נדון גם אצל ארבל.

איתן גינזבורג: היועצת המשפטית היא לא צד בעניין הזה.

איתן גינזבורג: אנחנו באנו אליה עם הודעה שאנחנו רוצים לקיים את סעיף 98, זה התחיל בשיחה אצל שגית במשרד שהודענו לה את זה, עברנו לארבל כדי לקבוע את הדיון הזה.

איתן גינזבורג: היא לא קשורה, היא לא דחפה, ולהפך היא מנסה למנוע ככל שהיא יכולה.

איתן גינזבורג: גם היא לא אוהבת את השימוש בכלי הזה, היא לא אהבה את זה בעבר ולא אוהבת את זה גם היום.

אופיר כץ: לא שמעתי שהיא לא אוהבת.

אופיר כץ: היא אמרה שזה בסדר.

איתן גינזבורג: היא לא אמרה את זה.

ארבל אסטרחן: לא אמרתי.

איתן גינזבורג: ההצעה היא כזאת, הצעה לקביעת סדרי דיון מיוחדים.

יואב קיש: אפשר לקבל דף?

איתן גינזבורג: כן, ברגע שאנחנו נביא את ההצעה נביא לך.

יואב קיש: אבל אתה עכשיו מקריא אותה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוד לא בהצבעה.

יואב קיש: אני צריך לרשום.

יואב קיש: מה הבעיה לצלם את זה?

איתן גינזבורג: אני אבקש שיצלמו.

איתן גינזבורג: בינתיים אני מקריא, ואין כללים בנושא הזה.

איתן גינזבורג: השבוע יוקדש לחקיקה בנושאים נוספים שעומדים לפקוע עד סוף השנה, מבלי לפגוע בחקיקה פרטית, שאילתות והצעות לסדר ביום רביעי.

איתן גינזבורג: לכל אחת מהצעות החוק הבאות בקריאה שנייה ושלישית יוקדשו זמנים לפי הזמנים שנקבע בכל אחת מהצעות החוק, כולל פטור מחובת הנחה לפני קריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: וההצעות הן כדלקמן.

איתן גינזבורג: נתחיל עם הצעות החוק של הקריאה הראשונה, השנייה והשלישית.

איתן גינזבורג: הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 38), שמספרה 877, בכפוף לאישור בקריאה ראשונה והנחה לקריאה שנייה ושלישית.

אופיר כץ: איפה זה?

אופיר כץ: אני לא רואה את זה.

אופיר כץ: בסדר היום שיש לנו זה לא מופיע.

יואב קיש: אבל הדיון היה על שני חוקים.

איתן גינזבורג: הדיון לא היה על זה.

יואב קיש: אני לא מוכן.

יואב קיש: תסביר למה.

איתן גינזבורג: אני לא אסביר לך.

איתן גינזבורג: אתה מפריע לי באמצע.

איתן גינזבורג: אני אקרא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, יואב.

איתן גינזבורג: די, אי אפשר.

איתן גינזבורג: אתה לא היית פה כל הדיון.

יואב קיש: הייתי.

ארבל אסטרחן: יצא עדכון.

יואב קיש: מתי יצא עדכון?

איתן גינזבורג: ב-16:20, וזה מה שאמרו פה.

איתן גינזבורג: פינדרוס אמר יצא ב-16:20.

יואב קיש: אפשר לקבל את הדיון?

יואב קיש: איתן, תעצור, תן לנו להבין.

איתן גינזבורג: הצעת חוק לפינוי שדות מוקשים (תיקון – הוראת שעה) (תיקון), שמספרה 1484, בכפוף לאישור בקריאה ראשונה והנחה לקריאה שנייה ושלישית.

יואב קיש: זה ביזיון, איתן.

יואב קיש: אתה אפילו לא יודע על מה אנחנו מדברים.

איתן גינזבורג: אתה בקריאה ראשונה, יואב.

איתן גינזבורג: אתם לא מקשיבים לי.

איתן גינזבורג: אני מצטער, אופיר, אני לא אתן לך את זה.

שלמה קרעי: אתה מדבר באוויר, איתן.

שלמה קרעי: אין לנו סדר היום על השולחן.

איתן גינזבורג: אני שמעתי.

יואב קיש: אז תעצור רגע.

איתן גינזבורג: אני לא אעצור.

איתן גינזבורג: אני לא אעבוד לפי החליל שלך.

יואב קיש: אתה דורס את הכול.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לך.

איתן גינזבורג: אני ממשיך הלאה.

איתן גינזבורג: הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2018-2017)(תיקון מס' 6), שמספרה 1470.

יואב קיש: זה מופיע.

איתן גינזבורג: אני לא צריך את העזרה שלכם.

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע לי בזמן שאני מדבר.

יואב קיש: אז אתה תיתן לנו לדבר אחרי זה?

איתן גינזבורג: לא, אני עכשיו מדבר.

איתן גינזבורג: אתה בקריאה שנייה.

יואב קיש: אני שאלתי שאלה.

איתן גינזבורג: שמעת מה שאמרתי?

איתן גינזבורג: אני מבקש, אל תשאל שאלות.

איתן גינזבורג: אתה לא ברשות דיבור.

יואב קיש: אני מבקש זכות דיבור.

איתן גינזבורג: אני שמעתי מה ביקשת אבל לא מאפשר את זה.

איתן גינזבורג: אני חוזר, הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה), בכפוף לקריאה ראשונה והנחה לקריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: הצעת חוק לפינוי מוקשים - - -

אופיר כץ: זה גם לא מופיע?

שלמה קרעי: לא הבנתי, קריאה ראשונה אתה גם עושה סעיף 98?

איתן גינזבורג: לא, לאחר קריאה ראשונה, בכפוף לאישור בקריאה ראשונה.

שלמה קרעי: אתם מראש יודעים איזה הסתייגויות נגיש ומה יהיה זמן הדיבור ואתם מראש עושים סעיף 98?

שלמה קרעי: ארבל, זה דבר שלא יעלה על הדעת.

שלמה קרעי: מה זה סעיף 98 לחוק שאת עדיין לא יודעת מה הזמן?

שלמה קרעי: זה באמת מוגזם.

ארבל אסטרחן: זה הכול פה פקיעות והארכות תוקף.

שלמה קרעי: איזה מן דבר זה לקבוע סעיף 98 כשאין שום צורך?

איתן גינזבורג: אני חוזר ואומר, הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה), בכפוף לאישור בקריאה ראשונה והנחה לקריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: הצעת חוק פינוי מוקשים - - -

שלמה קרעי: איתן, זה תקדים מאוד מסוכן מה שאתה עושה.

שלמה קרעי: אתה קובע סעיף 98 לחוק שעדיין אתה לא יודע כמה הסתייגויות הגשנו לו.

איתן גינזבורג: שלמה, אתה לקראת קריאה שלישית.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: אל תגרום לי.

איתן גינזבורג: די, קראתי לך פעמיים, שלמה.

אופיר כץ: מה הבעיה לעצור רגע ולהדפיס לנו?

איתן גינזבורג: כי אני רוצה לסיים עם זה.

אופיר כץ: מה זה אתה רוצה לסיים?

אופיר כץ: לסיים בצורה לא תקינה?

איתן גינזבורג: הכול בצורה תקינה.

אופיר כץ: אני פעם ראשונה שומע על פינוי המוקשים הזה.

יואב קיש: ארבל, הרגע דיברתי עם היועצת המשפטית שגית.

יואב קיש: היא לא מכירה את זה, כמו שאנחנו לא מכירים.

יואב קיש: לא יכול להיות שיותר משני החוקים האלה אתם מביאים לפה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, אני קורא אותך לסדר.

איתן גינזבורג: אני לא רוצה להוציא אותך, תעשה לי טובה.

איתן גינזבורג: אתה בקריאה שנייה.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: הצעת חוק הבחירות, ואני חוזר על זה, בכפוף לאישור בקריאה ראשונה ולאחר קריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: הצעת חוק פינוי מוקשים, בכפוף לאישור בקריאה ראשונה ולאחר קריאה שנייה ושלישית.

איתן גינזבורג: הצעת חוק התוכנית הכלכלית, תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית ל-2018-2017, התשפ"ב, 1470, שעתיים דיבור.

איתן גינזבורג: יש 10 הסתייגויות.

איתן גינזבורג: הצעת חוק שירות ביטחון (הצבת יוצאי צבא במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר) (תיקוני חקיקה) (הוראת שעה), שמספרם 1481 ו-1482, שלוש שעות דיבור על 52 הסתייגויות.

איתן גינזבורג: הצעת חוק תיקון פקודת העיריות (מס' 150), ממשלתית 1462, שעה דיבור על חמש הסתייגויות.

יואב קיש: למי, לכל חברי הכנסת ביחד?

איתן גינזבורג: זה רק הארכת תוקף.

איתן גינזבורג: זה בדיוק מה שהיה בחוק פינוי מוקשים.

יואב קיש: זאת אומרת 50 חברי כנסת, שעה דיבור לכולם.

יואב קיש: אפילו חמש דקות אתה לא נותן לדבר.

יואב קיש: לא יאומן.

איתן גינזבורג: בחוק חומרי נפץ, בממשלה שאתה כיהנת בה, שעה דיבור על 440 הסתייגויות.

יואב קיש: כמה אנשים רצו לדבר?

יואב קיש: אפילו חמש דקות לבן אדם.

איתן גינזבורג: 480 הסתייגויות.

יואב קיש: אבל זה היה של בן אדם אחד.

איתן גינזבורג: לא.

יואב קיש: אתה לא זוכר.

יואב קיש: אפילו חמש דקות זכות דיבור לכל אחד אתה לא נותן, ואנחנו רוצים את החמש דקות.

יואב קיש: פשוט בושה.

איתן גינזבורג: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות אמרתי, שירות ביטחון אמרתי, תוכנית כלכלית אמרתי, הצעת חוק פינוי שדות מוקשים, גם זה רק תוקף, זה בדיוק כמו חומרי נפץ, יהיה שעה דיבור.

איתן גינזבורג: והצעת חוק דרכי תעמולה, בכפוף לאישור בקריאה ראשונה ולאחר קריאה שנייה ושלישית, זה יהיה שלוש שעות דיבור.

איתן גינזבורג: סיעות האופוזיציה יקבעו את חלוקת הזמן ואת סדר הדוברים של חבריהן בקריאות השניות.

איתן גינזבורג: במקרה של היעדר הסכמה תחלק מזכירות הכנסת את הזמן בין הסיעות לפי גודלן.

איתן גינזבורג: לעניין בקשה להצבעה שמית, לפי סעיף 36ב לתקנון, תתקיים ביחס לכל אחת מהצעות החוק לא יותר מהצבעה אחת שהתבקשה על ידי הממשלה או חברי כנסת שרובם מהקואליציה, ולא יותר מהצבעה אחת שהתבקשה על ידי חברי הכנסת מהאופוזיציה או רובם מהאופוזיציה.

איתן גינזבורג: יושב-ראש הכנסת רשאי, ביחס לכל אחת מהצעות החוק, לאשר מספר מקסימלי יותר של הצבעות שמיות במספר זהה לשתי הקבוצות.

שלמה קרעי: אני מבקש שהאישור של יושב-ראש הכנסת יהיה בתחילת החקיקה ולא כמשרת הקואליציה.

איתן גינזבורג: זו ההצעה.

איתן גינזבורג: אני משאיר את זה כפי שהיה לאורך כל הפעמים.

אופיר כץ: ארבעה, כל אחד שעה?

איתן גינזבורג: לא כל אחד שעה.

איתן גינזבורג: חוק פקודות העיריות שעה, שירות ביטחון שלוש שעות, תוכנית כלכלית שעתיים, פינוי מוקשים שעה ובחירות דרכי תעמולה, שעתיים דיבור.

שלמה קרעי: זאת אומרת, קריאה שנייה ושלישית פחות מקריאה ראשונה.

שלמה קרעי: שים לב מה אתה עושה.

שלמה קרעי: זכות דיבור בקריאה שנייה ושלישית אתה נותן בערך דקה לכל חבר כנסת שהגיש הסתייגויות, ובקריאה ראשונה הוא יכול שלוש דקות.

שלמה קרעי: וכשמבקשים רשות דיבור בלי הסתייגויות זה חמש דקות.

שלמה קרעי: אתה לא חושב שזה מוגזם?

שלמה קרעי: האם היה תקדים כזה שלפני שבכלל הגשנו הסתייגויות הפעילו סעיף 98?

איתן גינזבורג: אני אומר את זה עכשיו כמי שמנהל את הוועדה.

איתן גינזבורג: הלוואי שנוכל לוותר על סעיף 98 בשני החוקים שעוד לא עברו בקריאה הראשונה, כדי שנוכל להעביר אותם, כי אלה חוקים שמשתקים מערכות.

איתן גינזבורג: אבל אם לא, נצטרך להשתמש ב-98.

איתן גינזבורג: גם חוק פקודת העיריות, שיש קונצנזוס על זה מימין ומשמאל, עדיין יש פה עשרות שעות דיבור.

איתן גינזבורג: חיים ביבס מבקש את זה, האופוזיציה רוצה את זה, ועדיין יש עשרות שעות דיבור.

איתן גינזבורג: מה לעשות שמדובר רק בהארכת התוקף של החוק וסיום הסאגה הזאת, רוצים להאריך את זה בלי סוף.

איתן גינזבורג: אני רוצה לעבור להצבעה.

שלמה קרעי: האם היה תקדים לזה?

בועז טופורובסקי: לא היה תקדים עם אופוזיציה כזאת חסרת אחריות.

יואב קיש: אני מבקש לדבר.

איתן גינזבורג: אנחנו נחזור ב-18:40.

איתן גינזבורג: הפסקה להתייעצות סיעתית.

איתן גינזבורג: אנחנו מחדשים את ישיבת ועדת הכנסת, אחרי התייעצות סיעתית.

איתן גינזבורג: אנחנו מציעים את ההצעה כדלקמן, והיא מונחת גם בפניכם והיא מודפסת:

איתן גינזבורג: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות יהיה במשך שלוש שעות.

איתן גינזבורג: הצעת חוק שירות ביטחון (הצבת יוצאי צבא במשטרה ובשירות בתי הסוהר, ארבע שעות.

איתן גינזבורג: הצעת חוק התכנית הכלכלית, שלוש שעות.

איתן גינזבורג: הצעת חוק לפינוי שדות מוקשים, שלוש שעות, בכפוף לאישור בקריאה ראשונה והנחה לקריאה שנייה ושלישית, וגם ניתן פטור.

איתן גינזבורג: הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה), כפוף לאישור בקריאה ראשונה והנחה לקריאה שנייה ושלישית ומתן הפטור, שלוש שעות.

איתן גינזבורג: כל שאר ההסדר נשאר בעינו כפי שאמרתי קודם.

אופיר כץ: זה הסדר שזה גם יעלה למליאה?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: סדר היום נקבע על ידי היושב-ראש, לא על ידי הוועדה הזאת.

איתן גינזבורג: אני אעלה את זה להצבעה.

איתן גינזבורג: מי בעד ההסדר?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד – 5

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: פה אחד.

איתן גינזבורג: אין נגד, אין נמנעים.

אופיר כץ: רביזיה.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה אושרה.

איתן גינזבורג: רביזיה תתקיים בשעה 19:45.

איתן גינזבורג: הישיבה יצאה להפסקה.

ניר אורבך: אני מחדש את ישיבת ועדת הכנסת.

ניר אורבך: הנושא: רביזיה על ההחלטה לפני חצי שעה.

ניר אורבך: חבר הכנסת אופיר כץ שהגיש את הרביזיה, לא התייצב ולכן רואים את הרביזיה כנדחית.

זאב בנימין בגין: בלי דיון?

ניר אורבך: אני מאחל לעצמנו המשך ערב נעים.

ניר אורבך: תודה רבה.