ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 78, 2021-12-27 10:08

וליד טאהא: בוקר טוב לכולם.

וליד טאהא: אנחנו מתחילים דיון של הסתייגויות והצבעה על הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 137) (אי-תחולת סעיף 157א – חיבור לחשמל, למים או לטלפון), התשפ"ב–2021, פ/2312/24 כ/875.

וליד טאהא: אני רוצה להתחיל ישירות עם רעות מהייעוץ המשפטי בהקראת הנוסח, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אפשר, אדוני, שאלה לפני הנוסח?

וליד טאהא: כן.

יואב קיש: רק מתי הנוסח הזה הועבר לוועדה?

וליד טאהא: לפני שבועיים, שלושה.

יואב קיש: לא, עבר נוסח לא לפני שבועיים, עבר נוסח עם תיקונים לפני כמה ימים, שבועיים בטח לא.

וליד טאהא: לא, זה שבועיים.

יואב קיש: לא, זה לא שבועיים.

אורית סטרוק: מה פתאום, תיקנתם אתמול.

וליד טאהא: שבוע וחצי, מה זה משנה?

יואב קיש: לא, זה הנוסח שאנחנו מכירים?

יואב קיש: אין המצאות חדשות?

יואב קיש: זה מה שאני שואל.

וליד טאהא: את זה נראה בהמשך.

יואב קיש: אז אם נראה אז אני מבקש דיון על זה.

וליד טאהא: אז תהיה דרוך.

יואב קיש: אני לא צריך להיות דרוך.

וליד טאהא: אתה פה בשביל זה.

יואב קיש: אתה צריך להיות דרוך, אני לא צריך להיות דרוך.

וליד טאהא: בבקשה, אוסאמה.

קריאה: אתם תיקנתם אתמול.

אוסאמה סעדי: כן, אדוני היו"ר, הצעת החוק האחרונה, הנוסח האחרון, באמת היה לפני כשבוע, שבוע וחצי, עוד לפני שבוטלו כל הדיונים, ואנחנו קיבלנו את המתווה אתמול.

וליד טאהא: נכון.

אוסאמה סעדי: אני רציתי לשאול, מבחינה משפטית, על מנת שאנחנו נדע ונגבש את עמדתנו הסופית בעניין החוק, מה התוקף של המתווה הזה?

אוסאמה סעדי: המתווה הזה הוא לא חתום, הוא טיוטה, הוא יהיה חלק מהחוק או רק מתווה מדיניות של השרה, או שאנחנו מגישים הסתייגויות על המתווה?

אוסאמה סעדי: על החוק?

אוסאמה סעדי: מה המעמד המשפטי של המתווה?

אוסאמה סעדי: כדי שנדע מה לעשות.

אוסאמה סעדי: זאת שאלה ליועץ המשפטי.

תומר רוזנר: כן, המתווה הוא לא חלק מהחוק, הוא מבטא את המדיניות שהשרה תגבש לאחר שהחוק יעבור, בעקבות התיקון של הנוסח הקיים של החוק.

תומר רוזנר: כפי שעשינו גם במסגרת תיקוני חקיקה אחרים, הממשלה התבקשה להציג את המדיניות שלפיה יופעל ההסדר החדש, וכאן מוצג המתווה ששרת הפנים בעצם מתכוונת לגבש כהסדר משלים להסדר שיהיה בחוק.

אוסאמה סעדי: מה זה הסדר משלים?

תומר רוזנר: זאת המדיניות שהיא מצהירה עליה, שזאת המדיניות שתהיה לה.

אוסאמה סעדי: היא מצהירה, היא יכולה לשנות ולעשות דברים בלי אישור של ועדת הפנים?

וליד טאהא: היא לא תשנה.

אוסאמה סעדי: לא, אני שואל משפטית עכשיו.

קריאה: כל עוד זה עומד בהוראות החוק.

וליד טאהא: כי המתווה מסביר גם את השינוי שעבר החוק.

וליד טאהא: היה מתווה על הפעמים הקודמות, אז עכשיו המתווה עוד כאן בהתאם לניסוח של התיקון, על כן, לא כל אחד יושב ומשנה.

אוסאמה סעדי: לא, ברגע שזה לא חלק מהחוק - - -

וליד טאהא: זה לא חלק, המתווה הוא לא חלק.

אוסאמה סעדי: לא חלק ולא מצביעים עליו?

וליד טאהא: לא, אתה מצביע על נוסח החוק, לא על המתווה.

אוסאמה סעדי: אני מצביע לחוק, ואני לא מגיש הסתייגויות על המתווה?

וליד טאהא: ברור, לא מגישים הסתייגויות על המתווה.

אוסאמה סעדי: אוקיי.

וליד טאהא: כן, רעות בבקשה.

אורית סטרוק: אני גם מבקשת, סליחה.

וליד טאהא: הוא שאל שאלה, את רוצה לשאול שאלה?

וליד טאהא: תשאלי שאלה.

אורית סטרוק: בדיוק מהסיבה של מה שאמרתם מקודם - - -

וליד טאהא: מלכיאלי, אתה מפריע.

מיכאל מלכיאלי: קודם כל הגעתי, בוקר טוב.

וליד טאהא: בוקר טוב ומבורך, תשב בבקשה.

וליד טאהא: כן, אורית סטרוק.

אורית סטרוק: כן, אני שואלת כך, מכיוון שכפי שאמרת, חלק מהדברים שהוצאו מנוסח החוק כפי שהוצג לנו בישיבה הקודמת, הוכנסו בעצם לתוך המתווה, ואתה בעצמך אמרת שלא תעביר את החוק לפני שנראה מה יש במתווה.

וליד טאהא: אז יש אותו מולך.

אורית סטרוק: רגע, רק שנייה.

וליד טאהא: אבל תעשי את זה מהר, אני צריך להתחיל להקריא, כן, בבקשה.

אורית סטרוק: אז אני מבקשת שהיועץ המשפטי יסביר גם את המתווה, כדי שנבין היטב.

וליד טאהא: את המתווה את תקראי ואת תסבירי לעצמך, היועץ המשפטי לא יסביר.

וליד טאהא: בבקשה, מה עוד?

אורית סטרוק: עוד זה מדיניות סתימת הפיות שלך, היא בהחלט מרשימה.

אורית סטרוק: תודה רבה, רעות, את מתחילה להקריא, בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה.

קריאה: אתה לא מנהל דיון?

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: רעות מתחילה להקריא, בבקשה.

אורית סטרוק: זאת סתימת פיות לאופוזיציה.

וליד טאהא: אני לא אאפשר לאף אחד לבזבז זמן, להעביר זמן, לקשקש.

וליד טאהא: יש לך מתווה, את יודעת לקרוא עברית, תקראי מה כתוב במתווה, אני לא רוצה להסביר לך אותו.

קריאה: ממתי לעשות דיון שקוראים מסמך זה נקרא - - -

וליד טאהא: זה לא התפקיד של הוועדה להסביר לך את המתווה.

וליד טאהא: את תקראי אותו, אני מניח שקראת אותו והבנת אותו, אז באת עכשיו?

וליד טאהא: עזבי.

אורית סטרוק: תפקיד הוועדה להסביר לחברי הכנסת על מה הם מצביעים, וזה שאתה נוקט במדיניות - - -

וליד טאהא: את מצביעה על נוסח החוק.

אורית סטרוק: אבל אתה בעצמך אמרת שנוסח החוק מתכתב עם המתווה.

וליד טאהא: יפה.

אורית סטרוק: לא תהיה פה הצבעה לפני שנראה אותו ונדון בו, ככה אתה אמרת.

וליד טאהא: נכון.

אורית סטרוק: ועכשיו אתה אומר שלא נדון בו.

וליד טאהא: לא, לא אמרתי שנדון בו, אמרתי שהמתווה יהיה מונח על השולחן, זה מה שאמרתי, לא אמרתי שנדון בו, כי באמת, זה לא התפקיד של הוועדה לדון בו.

וליד טאהא: הוועדה דנה בנוסח החוק.

אורית סטרוק: בסדר, אדוני היו"ר, נוח לך - - -

וליד טאהא: אני מבין אותך, אני מבין אותך עד הסוף.

וליד טאהא: מה לעשות, זה לא התפקיד שלי לדון במתווה מולך.

וליד טאהא: רעות, את מתחילה להקריא, ואם את תמשיכי להפריע אני אתחיל לנקוט צעדים.

אורית סטרוק: צעדים.

וליד טאהא: כן.

רעות בינג: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 137) (אי-תחולת סעיף 157א – חיבור לחשמל, למים או לטלפון), התשפ"ב–2021, פ/2312/24 כ/875.

וליד טאהא: פה את עושה תיקון ל-30 ימים.

יואב קיש: סליחה, זה לא בנוסח שהעברת.

וליד טאהא: כן, זה לא בניסוח, זה תיקון, אנחנו מצביעים על הנוסח כולל התיקון.

יואב קיש: איך מצביעים?

יואב קיש: אם אתה רוצה להציע תיקונים, תתחיל דיון נוסף.

וליד טאהא: תמשיכי רעות.

יואב קיש: סליחה, אני גם מבקש מהייעוץ המשפטי, אם יש פה שינויים מהנוסח שהועבר - - -

וליד טאהא: חה"כ יואב קיש, אני מבקש שתפסיק להפריע.

יואב קיש: אני לא מפריע, אני מבקש - - -

וליד טאהא: אתה מפריע.

יואב קיש: אתה עכשיו באמצע נוסח שהועבר - - -

וליד טאהא: חה"כ יואב קיש, אני מבקש שתפסיק להפריע.

וליד טאהא: אני אמרתי שנצביע על הנוסח כולל התיקון, אז עכשיו שינינו את זה ל-30 יום.

יואב קיש: שאלתי אותך מתי העברת את הנוסח הזה, אמרת לפני שבועיים.

וליד טאהא: זה מזמן.

יואב קיש: יפה.

וליד טאהא: עכשיו אני משנה.

יואב קיש: ועכשיו אתה אומר שיש שינויים שאתה עושה.

וליד טאהא: נכון.

יואב קיש: אני מבקש דיון על השינויים האלה.

יואב קיש: אני לא רוצה להתחיל, אני אפילו לא יודע אם אני אזכור.

וליד טאהא: בסדר, אוקיי, אנחנו נמצאים בדיון.

יואב קיש: אפילו לא, אתה בהקראה.

וליד טאהא: נסיים את ההקראה.

יואב קיש: אני רוצה להבין מדוע 30 יום.

וליד טאהא: נסיים את ההקראה כדי לשמוע אותך בדיון.

יואב קיש: אני רוצה לשמוע מהרשויות האם 30 יום זה רלוונטי.

וליד טאהא: בסדר, תודה.

יואב קיש: אני לא מבין למה מצד אתה אומר שזה הנוסח - - -

וליד טאהא: יואב, תודה.

יואב קיש: אני מבקש דחייה בכל לוחות הזמנים של הגשת הסתייגויות של כל הדברים.

יואב קיש: אי אפשר להצביע היום.

וליד טאהא: בסדר, רשמנו.

יואב קיש: סליחה, כשאתה מביא היום שינויים, אתה לא יכול לבקש היום הצבעה, לא על הסתייגויות ולא על שום דבר.

וליד טאהא: אוקיי, רשמנו.

וליד טאהא: תמשיכי, רעות.

תומר רוזנר: רק דקה, פה אנחנו רוצים להעיר.

תומר רוזנר: התוספת בנוסח היא מיותרת, שחוות הדעת תימסר למגיש התוכנית או למוסד התכנון שרשאי להפקיד.

וליד טאהא: אז אוקיי, בסדר.

וליד טאהא: בסעיף הקודם משאירים אותה.

אורית סטרוק: מה מיותרת?

תומר רוזנר: התוספת שחוות הדעת, אחרי שהיא תינתן, תימסר למגיש התוכנית ולמוסד התכנון שרשאי להפקיד את התוכנית, היא מיותר.

תומר רוזנר: היא פשוט תימסר למי שביקש את חוות הדעת, היא לא צריכה להימסר לגופים לא רלוונטיים.

תומר רוזנר: אם מגיש התוכנית לא ביקש, אז אין צורך לתת לו.

תומר רוזנר: בקיצור, זה מיותר, אפשר להוריד את זה.

יואב קיש: הם מסוגלים תוך 30 יום להגיש חוות דעת?

יואב קיש: לעמוד בשצף של בקשות כאלה?

יואב קיש: זה רלוונטי?

אורית סטרוק: ברור שלא.

וליד טאהא: בסעיף 1 את משאירה 45 יום, רעות, בסעיף הבא, עכשיו.

רעות בינג: אוקיי, אז מחזירים את זה ל-45 ומורידים את הסיפא.

תומר רוזנר: כן.

יואב קיש: לא הבנתי, אז יורד ל-30 או לא יורד ל-30.

רעות בינג: לא יורד ל-30.

יואב קיש: אז איך היו"ר שינה את דעתו הרגע?

וליד טאהא: בסעיף הזה נפלה טעות, בהמשך ירד ל-30, זה לא פה.

תומר רוזנר: פה זה נשאר 45.

יואב קיש: זה מראה את הבלגן שאתה עושה, זה מראה שאתה בא בלי נוסח מסודר, תוריד ל-30, תעשה זה, את אל תדברי, ככה לא מעבירים חוק במדינת ישראל.

וליד טאהא: אוקיי, בסדר יואב.

וליד טאהא: חתמתי לך פעם על התחייבות שאני לא טועה?

וליד טאהא: לא חתמתי, גם לא חתמתי לאף אחד על כזאת התחייבות, אני טועה לפעמים, מי אמר שלא?

וליד טאהא: אז פה טעיתי.

וליד טאהא: תמשיכי, רעות.

קריאה: אז מורידים את התוספת הזאת?

תומר רוזנר: כן, היא מיותרת.

קריאה: מה שבאדום עכשיו יורד?

רעות בינג: כן, מה שבאדום יורד.

רעות בינג: כאן זה 30 ימים במקום 45.

וליד טאהא: נכון.

יואב קיש: אתה בטוח?

יואב קיש: שלא אחרי זה תגיד שטעית עוד פעם.

וליד טאהא: כן, כן.

קריאה: 45 יום, נכון?

רעות בינג: 30, זה שונה.

קריאה: אני מבקש מיו"ר הוועדה לשנות ל-30.

וליד טאהא: אז שיתקנו.

וליד טאהא: בתוך 60 ימים.

יואב קיש: ואם הוא לא עושה את זה?

וליד טאהא: תמשיכי.

יואב קיש: אני מבקש רק לרכז את השינויים, עשיתם פה שני שינויים, אני מבקש שזה יופיע בצורה מסודרת.

וליד טאהא: אתה מפריע להקראה.

יואב קיש: אני יודע, אני מבקש כי אתה עושה שינויים תוך כדי הקראה, שלא מופיעים בנוסח, אני מבקש שירכזו את זה ויעבירו את זה מרוכז.

וליד טאהא: חה"כ יואב קיש, אתה מתבקש לא להפריע להקראה.

וליד טאהא: תודה.

יואב קיש: אבל אתה עושה שינויים בהקראה.

יואב קיש: ממתי עושים הקראה בלי שינויים?

יואב קיש: הקראה עושים כשגמרת את השינויים.

וליד טאהא: תמשיכי, רעות.

אורית סטרוק: זה כמו עם כמו עם חוק התכנון והבנייה שאצלם זה חוק הבנייה והתכנון, ככה גם פה, אין סדר, הכל הוא הפוך.

וליד טאהא: חה"כ אורית, את לא נכנסת לדברים ללא אישור, אז אל תעשי את זה.

אורית סטרוק: רק עניתי לך.

וליד טאהא: תבקשי, ואם אני לא נותן לך, את לא מדברת.

וליד טאהא: זה הנוהל.

אורית סטרוק: לא בדיוק, הנוהל הוא שחברי הכנסת יכולים גם להתפרץ.

וליד טאהא: חברת הכנסת, בבקשה ממך, תפסיקי.

יואב קיש: אני רק מבקש שמה שאמרת יהיה בפרוטוקול, שיש פה דיון עם נוסח להקראה - - -

וליד טאהא: חה"כ יואב קיש, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יואב קיש: נוסח להקראה בלי שקיבלנו אותנו.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

וליד טאהא: תמשיכי.

סמי אבו שחאדה: אפשר רק שאלת הבנה בבקשה?

יואב קיש: לא, אי אפשר, אתה באמצע הקראה.

יואב קיש: למה לו מותר ולי אסור?

וליד טאהא: אתה מנהל את הוועדה, יואב קיש?

יואב קיש: לא, ככה אתה אמרת.

וליד טאהא: נתתי לך לשאול, נתתי לה לשאול, נתתי לאוסאמה לשאול - - -

יואב קיש: לא נתת לי, אתה משתיק אותי, אתה לא מדבר עניינית, אתה משתיק אותי.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית, בבקשה תצא מהאולם.

יואב קיש: על מה?

אורית סטרוק: על מה אתה מוציא?

אורית סטרוק: על מה?

וליד טאהא: אתה בא להפריע לדיון.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

אורית סטרוק: כן, כן, בריונות.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

יואב קיש: אתה באמת קורא לי לסדר בפעם השלישית?

וליד טאהא: אתה תצא מהאולם, בבקשה.

יואב קיש: תדע לך שאתה חוצפן, אתה פושע, ככה לא עושים חקיקה במדינת ישראל.

וליד טאהא: אתה תצא מהאולם, בבקשה.

יואב קיש: פושע, זה מה שאתה.

וליד טאהא: תצא מהאולם.

וליד טאהא: (חבר הכנסת יואב קיש יוצא מאולם הוועדה)

וליד טאהא: תשאל, סמי.

סמי אבו שחאדה: פשוט, המשפט הזה של "ככל שהדבר בשליטתו", למה הכוונה?

וליד טאהא: אם אין דבר אחר מטעם הרשויות, שמעכב.

קריאה: מה למשל?

וליד טאהא: אני לא יודע, זה יכול להיות רעידת אדמה, זה יכול להיות כל מיני דברים, מאיפה אני יודע.

יצחק פינדרוס: הוא ביקש מהרשות המקומית, מניסיון, הוא ביקש את היטל ההשבחה והרשות המקומית עוד לא העבירה לו את זה, ולכן הוא לא קיבל היתר בנייה.

וליד טאהא: ככל שזה בשליטתו.

וליד טאהא: זאת אומרת, לא מענישים אותו על עיכוב שלא נובע ממנו.

וליד טאהא: זה לטובת האזרח, סמי, לא בגנותו.

סמי אבו שחאדה: אני מבין.

סמי אבו שחאדה: האזרח הגיש את כל הטפסים, עשה את עבודתו כהלכה, ואז הרשות המקומית, המתכנן, לא יודע מי, התעכב, אז מבחינתו אין לו על זה אחריות?

וליד טאהא: לא, אז יש לבוא בטענות לרשות המקומית.

יצחק פינדרוס: ועל המתכנן גם.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: בבקשה, רעות.

פטין מולא: אפשר לשאול פה?

וליד טאהא: לא, אנחנו רוצים לסיים את ההקראה, אתה תשאל אחרי זה.

פטין מולא: למה לא עכשיו?

פטין מולא: שנבהיר מה זה סעיף 145 (ד), איזה סכומים הוא צריך לשלם?

פטין מולא: איזה אגרות הוא צריך לשלם?

פטין מולא: תפרט לנו, תפרטו לנו בבקשה.

וליד טאהא: אוקיי, פטין.

פטין מולא: שנייה, ווליד, תרשה לי.

וליד טאהא: פטין, תכתוב אצלך, כשנסיים את ההקראה נענה לך.

וליד טאהא: יאללה, נמשיך.

פטין מולא: אני יודע - - -

וליד טאהא: חה"כ פטין.

פטין מולא: נו, באמת.

וליד טאהא: נו, באמת?

וליד טאהא: שב בשקט.

פטין מולא: נו, באמת, שאלתי.

פטין מולא: לא, אתה לא תגיד לי שב בשקט, לא באתי לפה לשבת בשקט.

וליד טאהא: היא מקריאה, חה"כ פטין.

פטין מולא: שאלתי, תענה לי.

פטין מולא: מה זה תשב בשקט?

פטין מולא: מה זה יכול להיות?

וליד טאהא: אז מסיימים הקראה ועונים, אל תתפרע.

פטין מולא: איזה מין התנהגות זאת?

פטין מולא: לא, זאת לא התנהגות, ווליד, עם כל הכבוד.

וליד טאהא: אל תתפרע, תירגע, אל תתפרע.

פטין מולא: לא, אתה, עם כל הכבוד, תן כבוד לאנשים ואל תתנהג בצורה מוזרה.

וליד טאהא: סיימת?

פטין מולא: בבקשה.

וליד טאהא: היא תסיים הקראה ונענה לך, תודה.

פטין מולא: בסדר, אבל תתנהג בהתאם, בבקשה.

פטין מולא: כבוד לכל אחד, כמו שאתה מבקש כבוד, תתנהג בכבוד ונתנהג אליך בכבוד.

פטין מולא: תודה, ביי.

וליד טאהא: אז בא לך לעשות הצגות, גם אתה?

פטין מולא: לא, לא, אני שאלתי שאלה עניינית על החוק.

וליד טאהא: אלה, אני מבין אותם, ואתה מה?

פטין מולא: לא, אני לא עושה הצגה.

וליד טאהא: אוקיי, אז תשב.

פטין מולא: לא, אני לא, אתה עושה הצגה.

פטין מולא: אני שאלתי שאלה.

וליד טאהא: תמתין לתשובה.

מופיד מרעי: האגרות הן על פי החוק, תעזבו.

וליד טאהא: חה"כ מופיד, אל תענה לו, אין חוק.

פטין מולא: אתה לא צריך לענות לי.

וליד טאהא: לא, אין חוק, יש סיסמאות ושקרים וכל הדברים האלה.

פטין מולא: אל תמציא המצאות, ווליד, אני מבקש.

וליד טאהא: תמשיכי, רעות.

משה אבוטבול: ווליד, אני מרגיש פה מאוד מיעוט, אתה והוא והוא, מה איתי?

משה אבוטבול: מותר גם לשאול שאלות?

וליד טאהא: עוד מעט גם אתה תשאל שאלות.

משה אבוטבול: כי אתם ממש השתלטתם בצורה מאוד - - -

וליד טאהא: מי זה השתלטתם?

משה אבוטבול: לא יודע, אני מרגיש מיעוט.

וליד טאהא: אני מריח קצת גזענות.

משה אבוטבול: למה את פטין לא הוציאו?

משה אבוטבול: אני מבקש להוציא את פטין.

וליד טאהא: אבל הספקתי להריח אותה.

פטין מולא: לא הפרעתי, אני שאלתי שאלה, לא הפרעתי למה שהוא יוציא אותי?

אורית סטרוק: גזענות מהצד שלך, למה הוצאת את יואב קיש ולא הוצאת אף אחד אחר, הגזענות היא מהצד שלך.

משה אבוטבול: תוציאו את פטין.

וליד טאהא: חה"כ משה אבוטבול, אל תתחרה באף אחד על גזענות.

משה אבוטבול: לא, אני רוצה שתוציא גם אותו.

פטין מולא: על מה?

משה אבוטבול: למה אותו לא הוציאו?

משה אבוטבול: תוציא גם אותו וגם אותי, אין לי בעיה, שיהיה שוויון, לא אפליות, לא גזענות.

פטין מולא: לא, אבל למה שיוציאו אותי?

פטין מולא: אני שאלתי שאלה ואני גם אקבל תשובה, בבקשה.

קריאה: אם פטין יוצא אנחנו גם יוצאים.

אורית סטרוק: כולם צועקים ואתה לא מוציא אף אחד, אבל את יואב קיש הוצאת, אתה גזען, אתה.

אורית סטרוק: למה הוצאת את יואב קיש?

אורית סטרוק: רק את יואב קיש.

וליד טאהא: חה"כ פטין מולא, תפסיק.

פטין מולא: אני באתי לשאול שאלה - - -

וליד טאהא: אה, הנה, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

פטין מולא: אתה יכול לקרוא לסדר כמה פעמים - - -

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר פעם השנייה.

פטין מולא: יאללה, באמת.

וליד טאהא: אז בפעם השלישית, בבקשה צא מהאולם.

פטין מולא: אני לא יוצא מהאולם, זה לא האולם שלך.

וליד טאהא: סדרנים, בבקשה להוציא אותו מהאולם.

פטין מולא: אתה לא תוציא אותנו החוצה, אתה לא תעשה מה שאתה רוצה פה.

וליד טאהא: תוציאו אותו מהאולם.

וליד טאהא: (תרגום מערבית) צא החוצה, יאללה.

פטין מולא: (תרגום מערבית) אתה תצא החוצה, אני לא יוצא החוצה, אתה תצא החוצה.

פטין מולא: זאת לא התנהגות של חבר כנסת ויו"ר ועדה, זה לא מקובל.

וליד טאהא: קדימה.

פטין מולא: לא, אני לא יוצא, לא מוכן לצאת.

וליד טאהא: קדימה.

פטין מולא: שהוא ייצא החוצה, הוא ייצא, אני לא יוצא, לא פשעתי ולא הרגתי, אני שאלתי ואתה פשוט בא עם בריונות ומוציא את כולם החוצה, זה לא בא בחשבון.

וליד טאהא: פטין, תצא החוצה.

פטין מולא: אל תמנע מאיתנו, נסענו לפה על מנת להשלים את הדברים שלנו.

וליד טאהא: סיימת, עשית הצגה, תצא החוצה.

פטין מולא: אני לא יוצא מפה.

וליד טאהא: אתה יוצא החוצה, אתה לא יכול להגיד לסדרנים לא.

פטין מולא: אני לא יוצא מפה, אני לא עשיתי דבר רע שאני אצא מפה.

וליד טאהא: אני הוצאתי אותך, אל תתווכח עם הסדרנים.

פטין מולא: זה לא עסק פרטי שלך, עם כל הכבוד.

וליד טאהא: בבקשה.

קריאה: פטין, אתה צריך לצאת.

פטין מולא: תעזוב אותי, זה לא עסק פרטי שלו.

וליד טאהא: זה גם לא שלך, אז בבקשה צא החוצה.

פטין מולא: אני לא יוצא מפה.

וליד טאהא: אתה מתנהג בביזיון עם הסדרנים, תקום תצא החוצה.

פטין מולא: חתיכת בריון, תתבייש לך, אתה לא מתבייש.

וליד טאהא: תקום תצא החוצה.

וליד טאהא: בבקשה.

משה אבוטבול: פטין, אני יוצא איתך כהזדהות, בוא, אני מזדהה איתך.

פטין מולא: אתה לא מתבייש.

פטין מולא: (חבר הכנסת פטין מולא הוצא מאולם הוועדה)

וליד טאהא: בבקשה.

וליד טאהא: תמשיכי רעות.

תומר רוזנר: אנחנו נסביר בקצרה את ההסדר המוצע, הוא מאוד דומה להסדר שהיה לפני הוועדה לפני הקריאה הראשונה, ולכן ההסבר שלנו יהיה יחסית קצר.

תומר רוזנר: לפי החוק הקיים, נדרש ככלל היתר בנייה ותעודת גמר לצורך אכלוס, כתנאי לחיבור המבנה לחשמל, מים וטלפון.

תומר רוזנר: הסעיף הזה מהווה הסדר חלופי להסדר כאשר אין עדיין היתר בנייה או תעודת גמר למבנה.

תומר רוזנר: הסדר כזה, היום לפי המצב החוקי הקיים, דורש תוכנית מופקדת, וההסדר המוצע כאן בסעיף הראשון בעצם משנה את המצב ומסתפק בתוכנית מפורטת שהוגשה לוועדה, בהתקיים אחד משלושה תנאים: או שהתוכנית הוגשה על ידי גורם ממשלתי, או שהתוכנית תואמת תוכנית כוללנית, או שהוחלט להפקידה.

תומר רוזנר: במקרה השני, של תוכנית שתואמת תוכנית כוללנית, נדרשת כאמור חוות דעת של מתכנן המחוז שקיימת התאמה כזו.

אוסאמה סעדי: תומר, פה בעניין הזה, התנאי הבסיסי שתהיה תוכנית כוללנית מאושרת, זה נשאר.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על תוכנית מפורטת, שעכשיו לא נדרשת תוכנית מפורטת מאושרת, אלא תוכנית מפורטת שהוגשה.

תומר רוזנר: נכון.

אוסאמה סעדי: אבל התנאי הראשון, הוא תוכנית כוללנית מאושרת, שבתוכה התוכניות המפורטות האלה.

תומר רוזנר: באחד המסלולים.

תומר רוזנר: יש שני מסלולים נוספים, מסלול שני הוא אם מדובר במצב שבו, למשל, אין תוכנית כוללנית, והתוכנית המפורטת הוגשה על ידי גורם ממשלתי, אז לא נדרשת תוכנית כוללנית.

תומר רוזנר: המסלול השלישי הוא המצב שבו מדובר בתוכנית שהוחלט להפקידה, זאת אומרת, אם התוכנית המפורטת שהוגשה, כבר הוחלט להפקיד אותה, לא נדרשת - - -

אוסאמה סעדי: לא, אני מדבר על תוכנית מפורטת, על התוכנית הכוללנית המאושרת.

תומר רוזנר: יש שלושה מסלולים, רק במסלול אחד מתוך השלושה נדרש כתנאי מוקדם שתהיה תוכנית כוללנית.

תומר רוזנר: זה מסלול מס' 2.

תומר רוזנר: במקרים אחרים, למשל במקום שאין תוכנית כוללנית מאושרת, עדיין אפשר יהיה לעשות את זה, אם יתקיים אחד משניים, או שהתוכנית הזו המפורטת הוגשה על ידי גורם ממשלתי

אוסאמה סעדי: שזה סעיף 1?

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: או שהוועדה המחוזית או מי שמוסמך החליט להפקיד את אותה תוכנית מפורטת.

אורית סטרוק: אתה יכול עכשיו לתת דוגמאות לשני המסלולים האלה שאינם תוכנית כוללנית?

תומר רוזנר: כן, בוודאי.

תומר רוזנר: אם יש לנו יישוב שבו עדיין אין תוכנית כוללנית, ומשרד ממשלתי מתכנן לצורך העניין שכונה מסוימת - - -

אורית סטרוק: כמו למשל?

אורית סטרוק: תן דוגמה.

תומר רוזנר: אני לא נותן דוגמאות למקומות ספציפיים, אינני יודע.

תומר רוזנר: אני יכול להגיד לך ברמה העקרונית, אם עכשיו מתכננים איזושהי שכונה במקום מסוים, אין ביישוב הזה תוכנית כוללנית אבל רוצים לתכנן את השכונה ומשרד השיכון, לצורך העניין, הגיש תוכנית למוסד התכנון המוסמך תוכנית מפורטת לשכונה, במקרה כזה, לא נדרשת תוכנית כוללנית כתנאי מוקדם לצורך הפעלת הסעיף.

אורית סטרוק: כלומר, למשל בנגב?

וליד טאהא: את לא מתשאלת אותו, את שאלת שאלה, הוא ענה לך, תמשיך תומר.

אורית סטרוק: לא הבנתי, אנחנו חברי הכנסת צריכים להבין על מה אנחנו מצביעים.

וליד טאהא: אתה לא עונה לה, תומר, אתה ממשיך.

אורית סטרוק: מה זאת אומרת אתה לא עונה לה, אני חברת כנסת - - -

וליד טאהא: יש פה - - -

קריאה: הלו, הלו, חתיכת בריון, תירגע עם איך שאתה מדבר אליה, תירגע.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

אורית סטרוק: אני כחברת כנסת לא יכולה לקבל תשובות, אני לא מבינה דבר כזה.

וליד טאהא: כן, בדיוק, את לא מדברת אלא אם כן אני נותן לך זכות דיבור.

אורית סטרוק: אני לא מדברת, אני שואלת.

וליד טאהא: אז את אל תשאלי גם, אלא אם כן נתתי לך זכות לדבר, בסדר?

אורית סטרוק: סליחה, אדוני היו"ר.

וליד טאהא: תכתבי את כל ה - - - אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

וליד טאהא: אני מחקתי את הפעמיים הקודמות, בבקשה ממך, את לא תסכלי את הדיון, בסדר?

אורית סטרוק: אני לא מתכוונת - - -

וליד טאהא: אז את לא, את מתכוונת.

אורית סטרוק: אני מתכוונת להבין את החוק.

וליד טאהא: אני לא רוצה לתת לך, את מתכוונת.

אורית סטרוק: את קורא את המחשבות שלי?

וליד טאהא: בבקשה, את מפריעה לדיון.

אורית סטרוק: אני לא רוצה להפריע, אתה תגיד לי ואני לא אפריע.

וליד טאהא: אז תרשמי את השאלה שלך, כשאני אתן לך זכות דיבור - - -

אורית סטרוק: אתה תגיד לי מתי אני יכולה לשאול שאלות ולקבל תשובות.

וליד טאהא: לא, לא, חה"כ אורית סטרוק, תרשמי את השאלות שלך, כשאני נותן לך זכות דיבור, תדברי.

אורית סטרוק: אני לא רוצה לדבר, אני רוצה לשאול.

אורית סטרוק: מתי אני יכולה לשאול ולקבל תשובות?

וליד טאהא: עוד פעם?

וליד טאהא: אל תנסי, אל תמשיכי עם הסגנון.

וליד טאהא: תמשיך, תומר.

אורית סטרוק: מתי אני יכולה לשאול שאלות ולקבל תשובות?

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

אורית סטרוק: בגלל שאני רוצה לשאול שאלות ולקבל תשובות?

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית, בבקשה תצאי מהאולם.

אורית סטרוק: אתה באמת, זאת גזענות, אדוני היו"ר.

וליד טאהא: בבקשה תצאי מהאולם.

קריאה: אתה לא צריך להיות בכנסת, ווליד.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

אורית סטרוק: - - - ולקבל תשובות, ועל זה אתה מוציא אותי מהאולם?

וליד טאהא: בבקשה, תוציאו אותה מהאולם.

אורית סטרוק: אוסאמה יכול לשאול שאלות, אבל אני לא יכולה כי למה?

אורית סטרוק: כי אתה גזען, כי אני יהודייה והוא ערבי, אז אתה יכול לשאול שאלות ואני לא יכולה?

וליד טאהא: תצאי מהאולם.

אורית סטרוק: הוא יכול לשאול ולקבל תשובות כשאני שואלת - - -

וליד טאהא: תצאי מהאולם, סיימת עם ההצגה שלך תצאי מהאולם.

אורית סטרוק: זאת גזענות, אני כבר באה איתך.

וליד טאהא: סדרנים, תוציאו אותה מהאולם.

אורית סטרוק: הוא יכול לשאול שאלה ולקבל תשובה, ואני אם אני שואלת אתה אומר לו לא לענות לי?

אורית סטרוק: זאת גזענות.

אורית סטרוק: (חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק יוצאת מאולם הוועדה)

וליד טאהא: תומר, אתה יכול להמשיך.

תומר רוזנר: אז כאמור, אמרנו שיש שלושה מסלולים, לאחר שמתקיימים התנאים המקדימים שדיברנו עליהם כרגע.

תומר רוזנר: שר הפנים יכול להוציא את הצו, לאחר שהוא מתייעץ עם הוועדה המחוזית.

תומר רוזנר: הסעיף השני בהצעת החוק, בעצם מתווה את לוח הזמנים לפעולת השר.

תומר רוזנר: הוא יכול לעשות אותה ביוזמתו או לפי בקשה שמוגשת לו.

תומר רוזנר: אם מוגשת לו בקשה, ועדה מחוזית צריכה לתת את עמדתה תוך 30 ימים, כפי שביקש היו"ר לשנות ממה שכתוב כרגע, ושר הפנים צריך להחליט בבקשה תוך 60 ימים.

יצחק פינדרוס: לא הצלחתי להבין, בסעיף הראשון יש לך 45 יום ששר הפנים - - -

תומר רוזנר: זה מתכנן המחוז.

יצחק פינדרוס: מתכנן המחוז צריך לענות לשר הפנים?

תומר רוזנר: לא, מתכנן המחוז קובע, במסלול של התאמה לתוכנית כוללנית, הוא צריך לקבוע האם התוכנית הזאת מתאימה לתוכנית כוללנית או לא מתאימה.

יצחק פינדרוס: ובסעיף השני מה?

תומר רוזנר: בסעיף השני, אחרי זה יש את השלב של שר הפנים.

תומר רוזנר: שר הפנים צריך להחליט אם מוגשת לו בקשה לתת צו - - -

יצחק פינדרוס: גם מבקש ממתכנן המחוז?

וליד טאהא: לא, וועדה מחוזית.

תומר רוזנר: אז ועדה מחוזית צריכה לחוות את דעתה בתוך 30 ימים, ושר הפנים צריך להחליט בתוך 60 ימים.

יצחק פינדרוס: השאלה שנשאלת היא, האם 30 ימים זה זמן סביר לוועדה מחוזית?

וליד טאהא: כן, כבר יש לה את חוות הדעת של המתכנן.

יצחק פינדרוס: אבל היא מתכנסת?

יצחק פינדרוס: כל כמה זמן היא מתכנסת?

וליד טאהא: אני לא יודע האם היא צריכה להתכנס כדי לבדוק.

יצחק פינדרוס: אז מי זה הוועדה המחוזית?

יצחק פינדרוס: זה מה שאני מנסה להבין, מי זה הוועדה המחוזית ומי זה מתכנן המחוז?

תומר רוזנר: מתכנן המחוז הוא פקיד.

יצחק פינדרוס: והוועדה המחוזית זאת ועדה שמתכנסת?

תומר רוזנר: נכון.

יצחק פינדרוס: עכשיו אתה אומר ככה, מתכנן המחוז יש לו 45 יום, אבל הוועדה המחוזית, שלפעמים מתכנסת ולפעמים חודש לא התכנסה כמו באוגוסט שיצאו לחופשת קיץ?

תומר רוזנר: אז זה חוזר לשרת הפנים.

יצחק פינדרוס: זה צריך להיות הפוך.

וליד טאהא: זה בדיוק ככה, אם היא לא התכנסה זה עובר לשרת הפנים.

יצחק פינדרוס: אבל זה צריך להיות הפוך מבחינת היגיון, מתכנן המחוז זה בן אדם, הוועדה המחוזית היא לא בן אדם.

וליד טאהא: לא, לא צריך להיות הפוך.

וליד טאהא: זה לא החלטה במליאה, פינדרוס, זאת החלטה של פקיד מקצועי בוועדה, אז אם התכוונת שהיא צריכה להתכנס, זאת לא החלטה של מליאת ועדה, אתה מבין?

יצחק פינדרוס: לא, אבל מתכנן המחוז.

יצחק פינדרוס: ווליד, שאלתי אותך שאלה, אין בעיה, אני מקבל את זה.

יצחק פינדרוס: אתה אומר שזה הגוף הזה, מתכנן המחוז את מי מייצג?

וליד טאהא: את הוועדה.

יצחק פינדרוס: יפה אז מה זה שני ההליכים?

יצחק פינדרוס: אז תסביר.

תומר רוזנר: לא, ההחלטה השנייה זה במליאה.

יצחק פינדרוס: יפה, אם זה החלטה במליאה, אתה לא יכול להגביל את זה ל-30 יום, זה לא הגיוני.

וליד טאהא: ההחלטה השנייה במליאה?

תומר רוזנר: כן, הוועדה המחוזית.

יצחק פינדרוס: זה לא הגיוני, אתה עושה חוק והוא לא הגיוני.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, אם היית אומר שמתכנן המחוז צריך לענות תוך 30 יום - - -

וליד טאהא: אז אוקיי, אז המליאה תצטרך לתת תוך 30 יום, זה המצב.

יצחק פינדרוס: אבל הוועדה לא מתכנסת.

וליד טאהא: לא, היא כן יכולה, החוק מחייב אותה.

רון כץ: לא הבנתי, פינדרוס, מה הבעיה?

יצחק פינדרוס: לא הבנת, למתכנן המחוז יש 45 יום לענות.

יצחק פינדרוס: יש מציאות שבה הוועדה המחוזית לא מתכנסת 30 יום?

רון כץ: יש, ברור, אבל עכשיו הוא אומר - - -

יצחק פינדרוס: לא, הוא אומר לוועדה המחוזית תוך 30 יום לתת תשובה.

רון כץ: הוא קובע לה לוח זמנים אחר.

יצחק פינדרוס: אני, יעקב, הגשתי בקשה - - -

וליד טאהא: אז היא תתאים את עצמה לחוק החדש, מה קרה?

רון כץ: בדיוק, ואם היא לא תתכנס זה יעבור למשרד הפנים, יש דרך.

יצחק פינדרוס: זה הרי משרדי ממשלה, הוועדה המחוזית זה לא - - -

וליד טאהא: אוקיי, חבר'ה, ניתן לתומר שיסיים, בבקשה.

תומר רוזנר: לאחר ששר הפנים נותן את הצו - - -

קריאה: תוציא בכלל, לא צריך ועדה מחוזית.

קריאה: אם אתה עושה את זה, ווליד, תוציא את הוועדה המחוזית, זה לא הגיוני.

וליד טאהא: תמשיך, תומר.

תומר רוזנר: לאחר ששר הפנים נותן את הצו, אנחנו דנים עכשיו בבקשות הפרטניות של התחברות לחשמל, מים או טלפון, ובסעיף השלישי, בעצם נמנים התנאים שבהם ייעשה אותו חיבור: מי שמגיש את הבקשה צריך להיות אותו אדם שרשאי להגיש בקשה להיתר בנייה, הוא צריך להתחייב שהוא יבצע את כל מה שצריך כדי להוציא היתר בנייה לכשיתאפשר, הוא צריך לשלם או להפקיד ערבות בנקאית בגובה החיובים שהיו משתלמים אילו היה ניתן היתר בנייה באותו שלב.

תומר רוזנר: זאת אומרת, בשלב הזה הוא צריך לשלם את אותם החיובים שמשלמים כשנותנים היתר בנייה, מדובר בדרך כלל בהיטל השבחה ובהיטלי פיקוח, לא כולל ארנונה.

פטין מולא: זה סעיף 145?

תומר רוזנר: נכון.

פטין מולא: אבל אתה יכול לפרט לנו בבקשה בדיוק מה - - -

וליד טאהא: רגע, פטין, שנייה תן לו לסיים.

תומר רוזנר: החיובים שמדובר בהם הם היטלי השבחה ובדרך כלל בהיטלי פיתוח כמו היטלי סלילה, היטל כבישים, תלוי מה יש באותה רשות מקומית ספציפית.

פטין מולא: גם רישיון בנייה וגם אגרות שמיועדות לשלם לרישיון שאתה צריך לקבל היתר?

תומר רוזנר: לא, אגרת בנייה אתה לא צריך לשלם כי אתה לא מקבל היתר, אבל אם יש היטלי פיתוח או היטל השבחה, אתה צריך לשלם.

פטין מולא: אני לא מדבר על היתר השבחה.

פטין מולא: אתה צריך להגיש רישיון לקבלת היתר בנייה, האם תחת אותם תנאים אני צריך לבוא לשלם לפי ערבות על הסכומים האלה או משהו אחר?

תומר רוזנר: כשמקבלים היתר בנייה יש שלושה סוגי תשלומים בדרך כלל, היטל השבחה שמשלמים לפני שמקבלים היתר בנייה, היטלי פיתוח שמדובר בדרך כלל בהיטל סלילה, היטל רחובות, היטל ביוב, , ודמי הקמה לתאגיד המים, זה משתנה לפי המקומות, והדבר השלישי שמשלמים זה אגרת בנייה, לא משלמים ארנונה ולא דברים שהם שוטפים.

פטין מולא: ואגרה לוועדה?

תומר רוזנר: זה אגרת בנייה.

פטין מולא: זה 25 שקלים למטר?

תומר רוזנר: זה אגרת בנייה.

וליד טאהא: תן לי לעשות סדר, חה"כ פטין מולא.

פטין מולא: אני שואל.

וליד טאהא: חכה, חכה, אני שמעתי את השאלה.

וליד טאהא: האזרח שמבקש להגיש בקשה להתחברות לחשמל ישלם או יתחייב לשלם את כל מה שאזרח שהתחבר לחשמל שילם.

פטין מולא: ווליד, לא התחייב, יש הבדל, מדובר כאן בערבות בנקאית או בתשלום.

וליד טאהא: אז אוקיי, התחייבות דרך הערבות.

וליד טאהא: התכוונתי באמצעות ערבות, ברור שצריך שתהיה התחייבות בנקאית לזה, אז הוא ישלם את כל מה שאזרח רגיל שנמצא בתוך אזור מאושר שהלך וביקש להוציא היתר בנייה, ושילם על הכל, זה הכל.

איתמר בן גביר: ובסך הכל הוא מפר חוק, לא קרה כלום.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה, אבל אני מקווה שאתה לא חמוש ושאתה לא תשלוף אקדח.

איתמר בן גביר: אחד כמוך צריך להיות בכלא.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

יצחק פינדרוס: ווליד, זה לא הזמן, באמת.

וליד טאהא: תומר, סיימת?

תומר רוזנר: רק להוסיף, ולאחר שמתקיימים התנאים האלה, בעצם הרשות המאשרת, שזה יו"ר הוועדה והמתכנן שלה, מהנדס הוועדה, מוציאים את האישור, ואז חברת המים, החשמל או הטלפון יכולות לחבר אתה המבנה לחשמל.

תומר רוזנר: תיקנו גם את פיסקה 2 הקיימת של החוק, שבמצב שבו מתברר שהמבנה שנבנה לא תואם את התוכנית, אפשר יהיה לבטל את האישור.

תומר רוזנר: בסעיף השני של הצעת החוק, אנחנו משמרים את תוקפם של צווים שניתנו לפי ההסדר הישן.

תומר רוזנר: כלומר, אם ניתנו צווים שמאפשרים חיבור במצב של תוכנית מופקדת, הם לא פוקעים אלא ממשיכים לחול כל עוד לא יבוטלו בידי שר הפנים.

וליד טאהא: אוקיי, תודה תומר.

יצחק פינדרוס: ווליד, אני לא יודע אם הבנת את המשמעות של מה שאמרת, ווליד.

וליד טאהא: שנייה, חה"כ פינדרוס.

יצחק פינדרוס: לא, המשמעות של מה שאמרת זה שאין משרד לאיכות הסביבה, למשל.

יצחק פינדרוס: בחוק ההסדרים ישתוללו, אתה ביטלת את כל הוועדה המחוזית.

וליד טאהא: שנייה.

יצחק פינדרוס: השר לאיכות הסביבה הופך להיות לא רלוונטי, שר השיכון לא רלוונטי.

וליד טאהא: עכשיו הוגשו לוועדה, כמובן, רשימה של הסתייגויות של יהדות התורה, פינדרוס כמובן גם, של ש"ס, של הציונות הדתית, של אורית, שלמה קרעי וסמוטריץ'.

וליד טאהא: לפני שאני אכנס להסתייגויות, אני רוצה לתת לחברי הכנסת שלא הגישו הסתייגויות זכות דיבור.

קריאה: אולי תעשה הפוך, קודם אלה שהגישו הסתייגויות כדי שיוכלו ללכת?

קריאה: לא, באמת, אותנו אתה מחזיק כבני ערובה.

וליד טאהא: לא, אני לא נותן עשר דקות זכות דיבור, כל אחד דקותיים וזהו.

פטין מולא: שאלה אחד, כבוד ווליד, אפשר לשאול שאלה בבקשה?

וליד טאהא: לא, אתה תשאל כשאתה תקבל זכות דיבור.

וליד טאהא: בבקשה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היו"ר.

אוסאמה סעדי: האמת היא שאנחנו דנו, אדוני היו"ר, בישיבה הקודמת, ואני שאלתי אותך האם החוק בנוסח שהיה אז, ושלמעשה לא היה בו שינוי נכון להיום, חוץ מהתקופות, ואתה אמרת שבלי המתווה, למעשה, אתה לא תצביע על החוק הזה וגם אני לא אצביע עליו.

אוסאמה סעדי: אז, קרה מה שקרה, שרת הפנים שקד אמרה מה שאמרה, ואתה, בצדק נפגעת ואנחנו נפגענו, וביטלת את כל הישיבות.

וליד טאהא: לא, לא נפגעתי, היה סילוף של הדברים, כאילו להכניס לתיקון הזה דברים שלא קשורים אליו, אלא קיימים בחוק מזה עשרות שנים, זה סילוף של הדברים, זה הכל.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, אדוני היו"ר, ואתה אישית אמרת, וזו הייתה העמדה שלכם, שאתם לא סומכים על שקד, ואתם מבקשים להעביר את הסמכויות האלה משקד.

אוסאמה סעדי: עכשיו, אני רואה במתווה שלא רק שהדרישה הזאת לא התקיימה, נהפוך הוא, יש במתווה הזה נסיגה חמורה מאוד מהמתווים הקודמים, אדוני היו"ר.

אוסאמה סעדי: יש דבר שהוא יהיה שינוי חיובי, בעניין הצו השיפוטי, שצו שיפוטי עכשיו אומר שאם עברו שנתיים, הבית יכול להתחבר.

אוסאמה סעדי: אבל, אני מפנה אותך ואת מי שרואה אותנו, לעמוד 2, אדוני היו"ר, שכתוב במפורש, זאת המדיניות.

אוסאמה סעדי: אתה אומר שזאת מדיניות וזה לא נכנס לחוק, אבל זאת הצהרת כוונות של שרת הפנים.

אוסאמה סעדי: "...

אוסאמה סעדי: מובהר כי השימוש בסמכות האמורה בידי שר הפנים הינו בגדר חריג לכלל שקבע המחוקק בסעיף 157א לפיו לא ייתנן אישור להספקת חשמל, טלפון או מים, אלא לאחר קבלת אישור מאת הרשות המאשרת, לפיו ניתן היתר לפי חוק התכנון והבנייה לעבודות שלגביהן בקשות חיבור חשמל, מים וטלפון, לפיכך, השימוש בסמכות זו נדרש שייעשה במשורה, בכדי שלא לעקר את הכלל שקבע המחוקק, ואת התכלית שעמדה ביסוד קביעתו.

אוסאמה סעדי: ..".

אוסאמה סעדי: מה זה במשורה?

אוסאמה סעדי: הלכתי ובדקתי מה זה במשורה, במשורה זה בצמצום.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך אדוני היו"ר, אתה כבר הכנסת סד של זמנים, חייבת את הוועדה - - -

וליד טאהא: תתחיל להתכנס, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אדוני, זה חוק שהוא בנפשנו, והוא ציפור נפש שלך ושלנו, ושל האזרחים שאנחנו מייצגים.

וליד טאהא: כן, אבל בכל זאת צריך לנהל זמנים, תתחיל להתכנס.

אוסאמה סעדי: בסדר, עוד לא דיברתי דקה.

אוסאמה סעדי: אדוני היו"ר, זה האליבי של שרת הפנים, שיילכו ויגישו בג"ץ למה היא לא נותנת תוך 60 יום, או 30 יום, היא תגיד שזה החריג.

אוסאמה סעדי: ברגע שאנחנו משאירים את הסמכות הזאת בשיקול דעת של שרת הפנים, ואנחנו יודעים, ואני נותן המחשה רק, יש חוק איחוד משפחות, יש חוק, וכבר חודשים ארוכים ששרת הפנים לא מקיימת את החוק ולא דנה בבקשות.

אוסאמה סעדי: על אף שהוגשו עתירות, אנחנו ראינו מה הייתה התשובה שלה.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת שאנחנו, היום, נעגן את העניין הזה של המים ושל הטלפון, כאשר היום יש גישה כזאת.

אוסאמה סעדי: היום, אדוני היו"ר, אין התניה ואין בקשה, לא של חיבור מים ולא של חיבור טלפון לטופס 4.

וליד טאהא: זה הנוסח הסטנדרטי שקיים זה עשרות שנים.

אוסאמה סעדי: אבל נוסח סטנדרטי אנחנו עכשיו באים - - -

וליד טאהא: אבל אף אחד לא מתעסק עם זה, אוסאמה, אל תיכנס למחוזות האלה.

אוסאמה סעדי: אבל זה החוק, כתוב.

וליד טאהא: טוב, אני רוצה להודות לך, אוסאמה, ובכל זאת לומר משפט.

וליד טאהא: אנחנו היינו רוצים לראות את המדינה מתכננת את החברה הערבית, והיינו רוצים לגשת להוציא היתרים, לא הייתי צריך את התיקון הזה.

אוסאמה סעדי: נכון.

וליד טאהא: זה בהיגיון הנכון, אבל מכיוון שאנחנו לא חיים בהיגיון הנכון הזה, אנחנו נאלצים לחפש דרכים כדי להקדים התחברות, אנחנו לא רוצים ליצור שתי אוכלוסיות, אוכלוסייה שהלכה ושילמה ועמדה בכל התנאים, ואוכלוסייה שיש לה פוליטיקאים שצורחים וצועקים ועל כן צריך לפטור אותם.

וליד טאהא: זה כל הקטע.

וליד טאהא: לומר לי, אוסאמה, שאני מאוהב בדבר הזה?

וליד טאהא: לא, אני הייתי רוצה את המדינה מתכננת את החברה הערבית, ולגורמי התכנון אני אומר, לכו תעשו עבודה.

וליד טאהא: אל תאלצו את הח"כים הערבים לאלתר, אבל אתם לא עושים את כל העבודה.

אוסאמה סעדי: אבל אני מסכים איתך, ווליד.

וליד טאהא: אז זה כל הקטע, אז מה אתה רוצה לשכנע אותי, אוסאמה?

אוסאמה סעדי: לא, אבל אם היית יושב לידי פה, באופוזיציה, הייתי אומר לך, נכון.

אוסאמה סעדי: אבל, אתה היום בשלטון.

וליד טאהא: טוב, נכון.

שרון רופא אופיר: אם הוא היה יושב לידך באופוזיציה לא היה בכלל אפילו אור למעט בתים שיש להם עכשיו אור, אם הוא היה יושב לידך באופוזיציה, על מה אתה מדבר בכלל?

וליד טאהא: טוב, חה"כ אוסאמה, ידידי, אני רוצה להודות לך.

וליד טאהא: רבותיי, חה"כ שרון, חה"כ אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אתה אמרת כל הזמן, אדוני היו"ר.

וליד טאהא: אבל סיימת, אני לא, יש לי חלוקה אחרת, חה"כ אוסאמה.

וליד טאהא: אני רוצה באמת להודות לך, אני לא יכול לתת לכל חבר כנסת כראות עיניו לדבר חופשי.

וליד טאהא: אולי בסוף יישאר זמן ואני אתן לך, אני בינתיים - - -

אוסאמה סעדי: אבל אני רוצה להגיש הסתייגויות, ווליד, אדוני היו"ר, אני רוצה להגיש שלוש הסתייגויות.

וליד טאהא: אז לא עכשיו, אני אחזור אליך להסתייגויות.

ישראל אייכלר: אדוני היו"ר, אני כבר פעם שנייה בישיבה ואי אפשר לפתוח את הפה, אני סך הכל רוצה לתת כמה הסתייגויות וללכת.

קריאה: אבל הוא אמר שעכשיו נותנים למי שלא הסתייג.

וליד טאהא: אני חוזר על ההסתייגויות, אני נותן לך אחרי שחה"כ ג'ידא תדבר, בסדר?

וליד טאהא: בבקשה, חה"כ ג'ידא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, אני אומרת שהיום אנחנו מתחילים צעד היסטורי, לא פחות, זה צעד היסטורי שבו סוף סוף - - -

איתמר בן גביר: מוכרים את המדינה.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית, צא החוצה.

איתמר בן גביר: אתה ממש לא נורמלי.

וליד טאהא: צא החוצה, (תרגום מערבית) צא החוצה.

איתמר בן גביר: אתה לא נותן לאנשים לדבר.

וליד טאהא: סדרנים, בבקשה להוציא אותו החוצה.

איתמר בן גביר: איילת שקד אשמה - - -

וליד טאהא: להוציא אותו.

איתמר בן גביר: אני אומר משפט ואתה מוציא אותי החוצה?

וליד טאהא: תצא החוצה.

איתמר בן גביר: מי שלח אותך לנהל את הוועדה הזאת?

וליד טאהא: (תרגום מערבית) תצא החוצה, תסתלק החוצה.

איתמר בן גביר: החוצה אתה לסוריה.

איתמר בן גביר: לא נותן לאנשים לדבר.

וליד טאהא: ותיזהר שלא תבוא לאולם עם נשק, כי אתה אדם מסוכן.

וליד טאהא: צא החוצה.

איתמר בן גביר: מי שמדבר, מסתבר שגם לך יש עבר בטחוני.

וליד טאהא: צא החוצה.

אוסאמה סעדי: אתה היחיד שיש לו עבר בטחוני פה.

וליד טאהא: אתה הורשעת יותר מפעם אחת, יא פושע.

וליד טאהא: צא החוצה.

אוסאמה סעדי: לך תבדוק בציציות שלך.

וליד טאהא: צא החוצה, תפסיק כבר.

וליד טאהא: (חבר הכנסת איתמר בן גביר הוצא מאולם הוועדה)

ג'ידא רינאוי-זועבי: עשה את ההצגה שלו.

וליד טאהא: כן, ג'ידא, הוא הפיק את הסרטון ועשה את שלו, זאת העבודה שלו, והוא גם יודע לשלוף נשק ולאיים אז אני חששתי על הנוכחים פה, שמא ישלוף נשק ויתחיל לאיים.

וליד טאהא: בבקשה.

אוסאמה סעדי: ואחרי זה הוא מרגיש קורבן.

וליד טאהא: הוא מאיים בהצגה של קורבן.

אורית סטרוק: זה פשע שמחבלים שמדברים ככה.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

וליד טאהא: את מתגעגעת לצאת בחזרה?

וליד טאהא: אז קיבלת קריאה ראשונה.

וליד טאהא: בבקשה, ג'ידא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: צעד היסטורי, לא פחות, שסוף סוף מדינת ישראל מתחילה לעשות בשכל ולעסוק בצדק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה מה שהיה צריך לעשות מ-1948 והיום מתחילה מדינת ישראל, סוף סוף, להתחיל בצעד צודק כלפי החברה הערבית, שפשוט רצתה פתרון מתאים לחיים שלהם, פתרון שמכבד אותם ופתרון שייתן להם מענה לחיים היום-יומיים שלהם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לחבר אותם לחשמל שזאת זכות בסיסית שלא צריך לחשוב ולדבר על זה בישראל 2021.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה להגיד משהו לגבי הקואליציה, ברשותכם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: קואליציה אמורה להיות בנויה על אמון, ולכן, כל מה שאנחנו פה בוועדת הפנים, המחוקקים בכנסת, עשינו למען הבאת החוק הזה וכדי לחוקק אותו ולאשר אותו אל מול פיתחה של שרת הפנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עכשיו מבחן התוצאה יהיה אצלה, כי אנחנו רוצים להאמין ששרת הפנים תרצה לקדם את החוק הזה ולא לעצור אותו, וליישם אותו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה מה שאנחנו דורשים, כי קואליציה בנויה על שותפות, והבסיס של שותפות זה אמון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

וליד טאהא: תודה לך, חה"כ ג'ידא רינאוי זועבי.

וליד טאהא: אני רוצה לעבור ישירות לחה"כ ישראל אייכלר מיהדות התורה, אתה הגשת פה 50 הסתייגויות, אז אני אתן לך זכות דיבור.

קריאה: אבל אתה ביקשת שאנשים ידברו לפני ההסתייגויות.

וליד טאהא: כן, הוא ביקש לצאת, אז הוא רוצה לנמק את ההסתייגויות שלו ולצאת.

ישראל אייכלר: אדוני היו"ר, אני רוצה לומר משפט גם לעצם העניין.

ישראל אייכלר: אני מאוד שמח שאחרי 70 שנות מדינת ישראל מנתקים את הנושא של חיבור חשמל לאנשים מהנושא של בנייה, מהנושא של טופס 4, ומהנושא של מדרכות לא מוכנות וגנים לא מוכנים.

ישראל אייכלר: אילו היו שומעים לדרישה של היו"ר, שהמתכננים יתכננו את היישובים, ולא רק במגזר הערבי אלא בכל המקומות, ולא לקשר בין חשמל ומים לבין בעיות בנייה כללית לכל המדינה, הייתי מאוד שמח.

ישראל אייכלר: כי יש אלפי אנשים צעירים שקונים דירות, והקבלנים מתמהמהים לסיים את הבנייה ולא נותנים להם חשמל, ולכן הם צריכים לשלם גם שכירות במקום אחר וגם משכנתא, בכל הארץ, שנים רבות, זה לא משהו שקרה עכשיו.

ישראל אייכלר: חבל שהמדינה אף פעם לא שמעה לבקשותינו, לדרישותינו, לתת חשמל גם אם הקבלן לא עשה את העבודה ולא סיים, למצוא דרכים אחרות לאלץ את הקבלנים לעשות.

ישראל אייכלר: אותו דבר לגבי דירות של אנשים במצוקה, כמו שאתה יודע ומבין שאצל הבדויים הם נאלצו לבנות מחוץ להיתרים בגלל שלא היה להם איפה לגור, כך יש אלפי ואלפי יהודים שחייבים לפצל דירות כי המדינה הזאת לא עשתה את החוק לפיצול דירות, למרות ההיגיון, ולא נותנים חשמל לחדרים האלה והם צריכים לעשות את זה באופן בלתי חוקי.

ישראל אייכלר: אני מאוד הייתי שמח שמסגרת החוק הזה ייתנו היתר כללי לנתק את החשמל מהנושא של החוקים האחרים, ולאפשר גם לא רק למגזר הערבי אלא לכל המגזרים, לכל העניים, לכל האנשים שנאלצים לעשות את זה, להתקין את העניין של החשמל.

ישראל אייכלר: עכשיו להסתייגויות, אדוני היו"ר.

ישראל אייכלר: כתוב פה על שר הפנים, אני שואל איפה ארגוני הנשים?

ישראל אייכלר: שר הפנים היא שרה, למה לא כתוב שרת הפנים, אז זאת הסתייגות ראשונה, צריך לכתוב שרת הפנים.

ישראל אייכלר: והיה אם יהיה פעם שר, מה נעשה?

ישראל אייכלר: אני לא יודע, אבל עכשיו זאת שרת הפנים וזה צריך להיות שרת הפנים.

וליד טאהא: זו כבר הסתייגות 51, יש לך 50 הסתייגויות.

ישראל אייכלר: לא, עכשיו זה הכל אותו דבר.

וליד טאהא: אני מבקש להוסיף לפרוטוקול להוסיף הסתייגות 51, למה שר ולא שרה.

רעות בינג: לא, זה כתוב בהסתייגויות.

ישראל אייכלר: אדוני היו"ר, אני קורא, אמרתי לך שזאת ההסתייגות הראשונה.

יצחק פינדרוס: אימאן ח'טיב יאסין נמצאת בשבעה ואתה מזלזל בעניין בהסתייגות הזאת, אם היא הייתה פה לא היית מזלזל בזה.

וליד טאהא: לא, בכלל לא, אני אף פעם לא מזלזל במי שיש לה את המעמד של אמא.

וליד טאהא: מי זו אישה?

וליד טאהא: זאת אמא שלי, זאת הבת שלי, זאת אחותי, איך אפשר?

וליד טאהא: זה טמטום לזלזל.

תומר רוזנר: חה"כ אייכלר, אתה מסכים שההצבעות יתקיימו בתום הנימוק של כל ההסתייגויות, או שאתה רוצה הסתייגות והצבעה?

וליד טאהא: אין לו בעיה, מה שהיו"ר יחליט.

ישראל אייכלר: אין לי בעיה, בדיוק, אני סומך על ווליד.

ישראל אייכלר: בכל אופן, לחלופין א', במקום משרד הפנים יבוא: משרד האנרגיה.

ישראל אייכלר: אנחנו עוסקים בחשמל.

וליד טאהא: אתה רוצה לעבור אחד אחד על ההסתייגויות, אייכלר?

וליד טאהא: אתה מיהרת, נתתי לך כדי שתדבר בכללי, לא תקריא לי כל הסתייגות.

וליד טאהא: אני קראתי את זה לבד.

ישראל אייכלר: אני רוצה להבין, אדוני היו"ר, תן לי לשאול את המנהלת.

ישראל אייכלר: אם אני לא מקריא את זה, זה גם נכנס, לא?

וליד טאהא: גם, הכל נכנס.

ישראל אייכלר: אז אני אעשה את זה יותר קצר.

ישראל אייכלר: במקום משרד הפנים: משרד החשמל, במקום משרד הפנים: משרד הביטחון, במקום משרד הפנים: משרד הכלכלה, במקום משרד הפנים - - -

וליד טאהא: עוד פעם אתה חוזר להקריא?

ישראל אייכלר: תן לי רגע, כמה שעות אני לקחתי ממך פה?

ישראל אייכלר: אתה יודע שאני חבר פה בוועדה ועוד לא הצלחתי לדבר.

וליד טאהא: נכון.

ישראל אייכלר: במקום משרד הפנים יבוא גם: משרד התקשורת, כי באמת גם צריך את הטלפונים, במקום הפנים: לשיתוף פעולה, במקום הפנים: התפוצות, הגנת הסביבה, הרווחה, המודיעין, התיירות, החקלאות, הנגב והגליל, התשתיות, התרבות והספורט, במקום הפנים: שירותי דת.

וליד טאהא: כדי לחבר כנסיות, אתה אומר?

ישראל אייכלר: לא, של ישראל ביתנו.

ישראל אייכלר: במקום הפנים: המדע, העלייה, הקליטה, ביטחון פנים, החינוך, השיכון, הבינוי, הבריאות, האוצר, החוץ, בלי תיק, סגן שר מיותר, סגן שר שהתפטר בחוק הנורבגי, ראש מששת המנדטים, איש ממתפקדי ימינה, מתפקדי ישראל ביתנו, בית המשפט, יו"ר מפלגת רע"מ, ראש ממשלת שמאלת ימינה, וכל השאר, אדוני היו"ר, עד ה-50 אתה תקבל, כן?

ישראל אייכלר: מצידי אתה יכול גם לעשות על זה הצבעה אם זה יעזור.

וליד טאהא: הצבעה נעשה עכשיו או אחרי זה?

ישראל אייכלר: עכשיו מצידי.

וליד טאהא: אז אנחנו נצביע עליהם בבת אחת, בסדר?

קריאה: רגע ווליד, אני לא קיבלתי זכות דיבור.

קריאה: גם אני עוד לא.

וליד טאהא: אנחנו רוצים להצביע על ההסתייגויות שהגיש עכשיו חה"כ אייכלר, אז מה הקשר אליך?

קריאה: בסדר.

וליד טאהא: לא, זה לא בסדר, אתה התפרצת לא במקום.

קריאה: אני מבקש סליחה.

וליד טאהא: ההסתייגויות של סיעת יהדות התורה שעכשיו נימק חה"כ ישראל אייכלר, 50-1, אז אנחנו רוצים להצביע על כולם בחבילה אחת, חה"כ אייכלר.

וליד טאהא: בעד – 1

וליד טאהא: נמנעים – 0

וליד טאהא: ההסתייגויות שלך נפלו, חה"כ ישראל אייכלר, תודה רבה לך.

וליד טאהא: אנחנו ממשיכים.

אורית סטרוק: אדוני היו"ר, אני מבקשת גם לשאול שאלות וגם להציג הסתייגויות.

וליד טאהא: לא, אז את תיגשי ישירות להסתייגויות שלך.

אורית סטרוק: למה אני לא יכולה לשאול שאלות?

וליד טאהא: זהו, סיימנו שאלות.

אורית סטרוק: לא הבנתי.

וליד טאהא: כן, כן, סיימנו שאלות.

אורית סטרוק: אתה רוצה להעביר חוק - - -

וליד טאהא: שנייה אחת, יש פה הסתייגויות בשם סיעת הליכוד, ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית, ואחרי זה, יש עוד מסמך.

יצחק פינדרוס: יש הסתייגות שאני הגשתי וגם יש ליהדות התורה.

וליד טאהא: זה שלך אישית גם?

יצחק פינדרוס: ביחד עם יהדות התורה, היו חתימות, כן.

וליד טאהא: אז אני עובר עכשיו להסתייגויות שהגישה חה"כ אורית.

יצחק פינדרוס: אני גם אומר לך יותר מזה, אם ההסתייגות תתקבל, אנחנו נצביע בעד החוק במליאה.

וליד טאהא: אוקיי, חה"כ אורית סטרוק, שלמה קרעי, וסמוטריץ', רק אורית סטרוק פה מבין כולם, זה לה את זה לפי סעיפים, 86 הסתייגויות מחולקות לפי סעיפים.

וליד טאהא: את רוצה שאני אתן לך פרק זמן לנמק בכללי?

אורית סטרוק: לא.

וליד טאהא: אז מה את רוצה?

אורית סטרוק: קודם כל, יש לי פה שתי קבוצות של הסתייגויות, יש לי הסתייגויות שהגשתי בשם הסיעות, סיעת הליכוד, ש"ס, יהדות התורה, והציונות הדתית, עשר הסתייגויות במספר.

אורית סטרוק: יש עוד רשימה יותר ארוכה של הסתייגויות שהגשנו רק בשם חה"כ קיש, חה"כ סמוטריץ' - - -

וליד טאהא: זה מה שאני הקראתי, זה לא קיש.

איתן גינזבורג: אדוני היו"ר, מי שלא הגיש הסתייגות לא ידבר?

וליד טאהא: ידבר.

וליד טאהא: יש פה סטרוק, קרעי וסמוטריץ', אין קיש.

אורית סטרוק: גם רוטמן וגם קיש.

וליד טאהא: אני מקריא מתוך הדף.

קריאה: בסדר, מה זה חשוב מי הגיש?

וליד טאהא: כן, מה זה חשוב, דברי לעניין.

וליד טאהא: את מנמקת את שני סוגי ההסתייגויות, נכון?

אורית סטרוק: בהחלט, נכון, אני רק אומרת, שלפי מה שאני מכירה העמדה של היועץ המשפטי של הכנסת היא שאני מנמקת הסתייגות הסתייגות, וככה אני מתכוונת לעשות.

וליד טאהא: לא, אל תקבעי את הנוהל כמו שבא לך.

אורית סטרוק: אני לא קובעת נוהל, אני עושה לפי עמדת היועצת המשפטית לכנסת - - -

וליד טאהא: לא, לא, את לא קובעת כלום, עזבי את דעת, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם היועצים המשפטיים.

וליד טאהא: את כנראה רוצה לוותר על הזכות גם לנמק.

אורית סטרוק: אני ממש לא רוצה - - -

וליד טאהא: אז תיכנסי לנימוק.

וליד טאהא: אם אתה מתווכח איתי על השאלה אם זכותי לנמק הסתייגויות, אז אני אבקש לקרוא ליועצת המשפטית לכנסת.

וליד טאהא: יש לנו פה יועץ משפטי בוועדה, את לא סומכת עליו.

אורית סטרוק: אם דעתו שונה מעמדת היועצת המשפטית לכנסת, אז אנחנו נקרא ליועצת המשפטית לכנסת, כי בסוף, אדוני היו"ר, עם כל הכבוד לך אני חברת כנסת, ישבתי שעות ארוכות להכין הסתייגויות וזכותי, על פי עמדת היועצת המשפטית לכנסת, לנמק אותן אחת אחת.

וליד טאהא: דרך אגב, יש לי זמן עד השעה 16:00 בשבילך, הכל בסדר.

אורית סטרוק: בבקשה, הכל בסדר.

וליד טאהא: אל תחשבי שיש לי בעיה, אז בואי תגידי מה את רוצה עכשיו.

אורית סטרוק: אני לא חושבת שיש לך בעיה.

וליד טאהא: כנראה שאת הולכת לקבל גם, מה את רוצה?

אורית סטרוק: לנמק את ההסתייגויות.

וליד טאהא: לכל הסתייגות כמה זמן את רוצה?

איתן גינזבורג: 30 שניות.

אורית סטרוק: אפשר 30 שניות, תלוי לפי - - -

וליד טאהא: אז יאללה מתחילים לספור, מאיזו הסתייגות את מתחילה.

אורית סטרוק: עוד רגע אחד לפני כן, אני רוצה להעיר לך ולהציע לך, עלולה להיות לך בעיה, אני מציגה לך ואתה יכול להתעלם מזה להחלטתך, עלולה להיות לך בעיה אם החוק הזה יעלה לבג"ץ, וייתכן מאוד שהוא יעלה לבג"ץ, ויהיה ניכר מהפרוטוקולים שלחברי הכנסת - - -

איתן גינזבורג: את תעתרי לבג"ץ?

וליד טאהא: כן, כן, בסדר, יש לה גופים שעובדים אצלה בעניין הזה.

איתן גינזבורג: זה מעניין לכשעצמו.

אורית סטרוק: איתן, אני לא אמרתי שאני אעתור.

איתן גינזבורג: שאלתי, לא את כל כך חוששת ודואגת לווליד טאהא, אז אני רוצה לדעת על מה מבוססת הדאגה הזאת?

איתן גינזבורג: עם מה את הולכת לעתור לבג"ץ?

אורית סטרוק: אני אישית לא הולכת לעתור לבג"ץ, בסדר?

אורית סטרוק: אם זה מה שמדאיג אותך.

איתן גינזבורג: אבל הדאגה שלך מאוד מכמירת לב.

אורית סטרוק: אז אני מסבירה ליו"ר, אם החוק הזה יגיע לבג"ץ.

איתן גינזבורג: אני גם נרגעתי שהמעמד של בג"ץ עולה ועולה פה.

וליד טאהא: רבותיי, אני נאלץ להפסיק אותך, ולתת לחברי הכנסת שלא הגישו הסתייגויות לדבר, ואני חוזר אלייך, אני אתן לך לכל הסתייגות דקה לפי החלוקה, מה שמקובץ בתוך סדרה אז מצביעים על זה ומדברים על זה, אחרת אני רוצה לעבור.

איתן גינזבורג: אתה מאוד נדיב, תדע לך אדוני היו"ר, בוועדת החוץ והביטחון אנחנו נתנו חצי מהזמן הזה.

וליד טאהא: כן, אני יודע, על כן אני עובר אליך, חה"כ איתן גינזבורג.

אורית סטרוק: אבל למה אתה עוצר אותי באמצע משפט, אני הייתי באמצע משפט.

וליד טאהא: אני הפסקתי אותך.

אורית סטרוק: אתה באופן קבוע לא מאפשר לי לדבר.

וליד טאהא: אני מפסיק אותך כשאת מדברת לא לעניין.

אורית סטרוק: אני מדברת מאוד לעניין.

וליד טאהא: את הופכת לשופטת, ליועצת משפטית, וגם לפרשנית לענייני משפט.

יואב קיש: ווליד, גם כשחושבים אחרת ממך אתה לא מכבד.

וליד טאהא: ואת קובעת מה עובר בבג"ץ ומה לא עובר בבג"ץ, לא בא לי לשמוע אותך, אז חה"כ איתן גינזבורג.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

איתן גינזבורג: אני לא יודע אם שמת לב, חה"כ סטרוק, אבל היית לקראת פתיחת נימוק הסתייגויות - - -

אורית סטרוק: אתה שמת לב, אתה חתכת אותי.

איתן גינזבורג: את לא היית פה, את היית בחוץ, והוא אמר שלפני נימוקי הסתייגויות הוא ייתן למי שלא הגיש הסתייגויות לדבר, ולכן ביקשנו, חברי הכנסת שלא הגישו הסתייגויות, לדבר לפני שנשמע את ההסתייגויות, כי ההסתייגויות זה החלק האחרון של הדיון, ולכן קיבלת את זכות הדיבור, גברתי.

אורית סטרוק: איתן, אני ביקשתי לשאול שאלות והוא לא נתן לי לשאול שאלות.

וליד טאהא: חה"כ אורית סטרוק, אל תאלצי אותי להוציא אותך תוך כדי שאת רצית לנמק הסתייגויות.

וליד טאהא: בבקשה אל תדחפי אותי לשם, הגזמת, אפילו יותר מידי הגזמת.

יואב קיש: מי שהגזים זה אתה עם החוסר סובלנות שלך.

אורית סטרוק: באמצע משפט אתה עוצר אותי?

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יואב קיש: אני מבקש זכות דיבור, אני מבקש להירשם לדיון, לפני ההסתייגויות.

אורית סטרוק: מה שקורה פה הוא לא ייאמן.

וליד טאהא: אז נרשמת, אתה תשב ללא הערות, בסדר?

אורית סטרוק: אני לא יכולה?

וליד טאהא: לא, זהו.

אורית סטרוק: למה אני לא יכולה לשאול שאלות?

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית, בבקשה החוצה.

אורית סטרוק: זה לא בסדר שאני לא יכולה לשאול שאלות.

וליד טאהא: בבקשה החוצה.

איתן גינזבורג: אדוני היו"ר, חה"כ סטרוק לא מאפשרת לי להוציא מילה.

איתן גינזבורג: אורית, את לא מאפשרת לי לדבר.

וליד טאהא: בבקשה לצאת החוצה.

איתן גינזבורג: אורית סטרוק, את לא מאפשרת לאחרים לדבר.

אורית סטרוק: זאת התנהגות בריונית, גועלית.

וליד טאהא: היא התכוונה מלכתחילה להגיע להפריע, להיכנס לדברים של כל דובר, לנסות למשוך זמן, היא חושבת שהיא מענישה אותי, אמרתי לך שיש לי זמן היום עד 16:00 בשבילך, אז תירגעי.

וליד טאהא: בינתיים תצאי החוצה, תיקחי קצת אוויר, תנשמי קצת אוויר, אולי תמצאי כיוון חשיבה אחר ותבואי בחזרה, בינתיים תצאי החוצה.

איתן גינזבורג: אני רוצה לומר - - -

וליד טאהא: לא, לא, היא תצא החוצה, איתן.

אורית סטרוק: אני לא מבינה איך אתה בתור ג'נטלמן משלים עם הדבר הזה שהוא לא נותן - - -

וליד טאהא: אז היא תצא, בבקשה.

איתן גינזבורג: אני לא יודע אם את שמת לב, אורית, הוציאו אותך החוצה, חזרת באישור, ואת ממשיכה להפריע.

וליד טאהא: אני מבקש שתצאי החוצה, בבקשה.

איתן גינזבורג: אמרו לך שתגישי הסתייגויות, ייתנו קודם לאנשים שלא הגישו הסתייגויות לדבר, את נכנסת בדברים, התחלת לנמק, והוא עצר אותך כדי לאפשר למי שלא הגיש הסתייגויות לדבר, אז קצת סבלנות, יש לך המון שעות דיבור, אז חכי קצת.

וליד טאהא: חה"כ איתן, אני מבקש שהיא תצא, אל תפנה דברים אליה כי אני לא מעוניין לשמוע אותה.

וליד טאהא: (חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק יצאה מאולם הוועדה)

איתן גינזבורג: אני מפנה את הדברים לוועדה.

איתן גינזבורג: אדוני היו"ר, תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני רוצה להתחיל בפתח הדברים ולומר שצר לי על הצעת החוק הזאת, טוב לו הייתה לא מגיעה לעולם.

איתן גינזבורג: היא לא הייתה צריכה להגיע לעולם מתוקן שבו כל היישובים בישראל מוסדרים ברמה התכנונית.

איתן גינזבורג: כולכם יודעים שאני מגיע מתחום ועולם התכנון והבנייה, אני מכיר את העולם הזה בצורה מאוד טובה.

איתן גינזבורג: מציאות שבה, חה"כ שיקלי, יש יישובים שלמים מוכרים על ידי המדינה, ערים שלמות שיש בהן בחירות, שמשרד הפנים מכיר בהן, שיש להן מענקי איזון, שיש להם ארנונות, שהן ערים לכל דבר ועניין.

איתן גינזבורג: רק דבר אחד לא מוסדר בהן, תכנון.

איתן גינזבורג: אין להן תוכניות מתאר.

בצלאל סמוטריץ': למה?

איתן גינזבורג: אין להן שום הסדרה, המדינה לא אישרה שם תוכניות.

בצלאל סמוטריץ': מה אתה אומר?

וליד טאהא: אני מבקש לא להיכנס לו לדברים, חה"כ סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': כן, כן, בסדר.

איתן גינזבורג: ומהרגע שלא אושרו שם תוכניות, אין יכולת, על פי חוק, להוציא היתרי בנייה, מכיוון שהיתר בנייה לבתים למגורים, אי אפשר להוציא על קרקע חקלאית.

איתן גינזבורג: לכן, מהרגע הזה, ומכיוון שאלה ערים שמוכרות ויש בהן רחובות, ורמזורים, וחנויות, והכל קיים שם למעט תכנון, החוק הזה בא לתת מענה לאותם בתים שמתחברים באופן פרוביזורי לחשמל, צריכים להתחשמל, צריכים למשוך קווים לא מורשים, צריכים להעביר חוטים מבית לבית, דבר שיוצר שריפות, יוצר פגיעה בחיי אדם וכולי.

איתן גינזבורג: מה שנכון שיהיה, זה שהחוק הזה יעבור מהעולם ביום שבו המדינה תדע להסדיר את כל סוגיות תוכניות המתאר בתוכניות מפורטות, דבר שהוא הלחם והמים של כל יישוב בישראל, למעט יישובים מסוג אחד מסוים.

איתן גינזבורג: לכן, אני הייתי קורא למינהל תכנון, שנציגו כרגע יצא אבל אני בטוח שנציגיו נמצאים בזום, ראיתי גם אותם, לסיים את תוכניות המתאר ברשויות האלה שלא מוסדרות.

איתן גינזבורג: לא מדובר על מאחזים כאלה או אחרים, או על כל מיני פיסטילים שמישהו שם שם חתיכת קרוואן או חתיכת פחון, אלה יישובים, מוכרים, רשמיים של המדינה.

איתן גינזבורג: אני מציע גם לסיים את תוכניות המתאר, גם תוכניות מפורטות, ולעודד הוצאת היתרי בנייה כדין.

איתן גינזבורג: עד אז, חשוב שאנשים יהיו מחוברים בצורה מסודרת.

איתן גינזבורג: לכן, חבל שהחוק הזה בא לעולם, כי בעולם מתוקן הוא לא היה צריך להיות, אבל מהרגע שיש לנו מציאות עגומה, צריך לטפל באותה מציאות עגומה באמצעים חוקיים.

איתן גינזבורג: לכן, אני מברך על זה שיש דרך להסדיר את הנושא הזה, שהוא בהרבה מאוד מובנים הזכויות הבסיסיות של אנשים שרוצים לחיות בבתיהם, גם מים, גם חשמל, גם תקשורת, אבל אין ספק שהצעד החשוב יותר והמורכב יותר, הוא לסיים שם את כל סוגיית התכנון ביישובים הללו.

איתן גינזבורג: לכן, אני אצביע בעד החוק הזה, ואני מקווה שמינהל התכנון ייקחו את הנושא הזה בידיים, וראש מטה התכנון אני יודע שהוא עובד על כך, לסיים את התכנון באותם מקומות שהם לא מתוכננים.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה לך, חה"כ איתן גינזבורג, אני מסכים עם כל מילה ממה שאמרת, ואני אומר את זה כל יום, אנחנו לא היינו צריכים את זה ללא מדיניות מפלה של היעדר תכנון שנמשכה עשרות שנים, אנחנו נאלצנו לחפש אחר פתרון כזה, לא היינו צריכים אותו.

וליד טאהא: עדיין, התכנון לא מתקדם כמו שאנחנו רוצים, שתדעו לכם.

וליד טאהא: אנחנו ב-2021 ויש יישובים שעדיין אין בהם קולניות מאושרות.

וליד טאהא: אנחנו ב-2021, יש מתחמים שלמים שלא הוגש עבורם תוכנית תכנון מפורטת, אז כנראה שזה לא היה בראש של מישהו, ועדיין זה לא נמצא עמוק בראש של מישהו.

וליד טאהא: אנחנו מקווים שלמישהו האסימון ייפול.

וליד טאהא: חה"כ מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: אדוני היו"ר, אני לא רוצה לעכב הרבה את הדיון, כי אני חושב שחשוב מאוד שהוא יתקיים.

מוסי רז: החוק הזה, בעיניי, הוא כמו תרופה, יותר טוב שלא היינו צריכים לקחת אותה אם לא הייתה מחלה, הבעיה היא שיש.

מוסי רז: 74-73 שנים של התעלמות של הממסד, שבעצם הובילה למצב הזה של הקיפוח, של ההדרה, של חוסר התכנון, שבסוף מזיק לכולם, גם לאזרחים הערבית, ויותר, וגם לאזרחים היהודיים, אמנם קצת פחות אבל מזיק בסוף גם להם ובוודאי מזיק לכל החברה.

מוסי רז: אני רוצה לברך אותך על הצעת החוק הזו, ועל החוק הזה שעומד להיות בקרוב, עם ג'ידא רינאוי זועבי ושאר החתומים על הצעת החוק הזו.

מוסי רז: אני חושב שהיא חשובה מאוד.

מוסי רז: אני מוחה וחושב שצריך להגיד משהו על הדרך שבו חלק קטן מהח"כים של האופוזיציה מתנהגים בצורה בריונית.

מוסי רז: יש כאלה שיש להם טיעונים ענייניים, אפשר להביע אותם, זה בסדר גמור, אבל לא בצורה כזו.

מוסי רז: אני בכוונה מקצר, כי חבל על הזמן של כולם, בואו נתקדם עם ההצעה.

וליד טאהא: תודה רבה לך, חה"כ מוסי רז.

וליד טאהא: יש לי שאלה טכנית לחה"כ יואב קיש.

וליד טאהא: אתה הפקדת בידיה של אורית סטרוק לנמק את ההסתייגויות בשמך?

יואב קיש: אני ביקשתי זכות דיבור.

וליד טאהא: לא, בסדר, אני אתן לך זכות דיבור, שאלתי שאלה אז תענה לי.

יואב קיש: אני עוד לא יודע איך פה זה מתנהל בוועדה, אני הורחקתי בחטף.

וליד טאהא: לא, אני יודע איך זה בוועדה, אני שאלתי אם אתה נתת לאורית לנמק במקומך.

יואב קיש: אני צירפתי את חתימתי, ואני בהחלט רוצה לנמק חלק מההסתייגויות, ואני לא בהכרח נותן לאורית את כל ההסתייגויות.

יואב קיש: כרגע, אני הורחקתי וחזרתי כי חשוב לי לדבר.

וליד טאהא: בסדר, אני שאלתי שאלה טכנית אז תענה לי.

יואב קיש: אז אין לי תשובה טכנית, יש לי תשובה מהותית.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: חה"כ פטין מולא, בבקשה.

פטין מולא: אדוני היו"ר, חבריי, חברי הכנסת.

פטין מולא: דבר ראשון, ווליד, אל תבוא אליי כי אני בא עם החלטה שאני נגד החוק.

וליד טאהא: המפלגה שלך נגד החוק, אני רק מזכיר לך.

פטין מולא: אוקיי, בהצבעה טרומית פטין מולא הצביע בעד החוק.

פטין מולא: אני בא ממגזר דרוזי, ואני מהמגזר הערבי, ופנו אליי מהמגזר היהודי על הבנייה הלא חוקית ועל הזלזול של ועדות תכנון ובנייה, כמו שאמר איתן לפני כן, שנים רבות אין לנו תכנון ביישובים הדרוזיים, וגם ביישובים הערביים, וגם ביישובים היהודים כמו למשל שלומי.

פטין מולא: הנושא הזה מאוד כאוב לי, ואני אחד מהאנשים שיש לי את הבעיות האלה עם המשפחה והקרובים והידידים.

פטין מולא: אני שמח על החוק הזה, ואני הגשתי הצעת חוק לחיבור חשמל, אבל בחוק הזה יש הרבה נטל כבד על האוכלוסייה.

פטין מולא: למה אני שאלתי והתעקשתי על סעיף 145 והוציאו אותי החוצה?

פטין מולא: כי אני עשיתי בדיקה נדירה, שמי שבנה דירה בגודל 200 מטר, הוא משלם אגרות לפי ערבות בנקאית של קרוב ל-150-140 אלף שקלים.

פטין מולא: ריבונו של עולם, היום לאנשים אין כסף, חיילים משוחררים.

איתן גינזבורג: לא הבנתי.

פטין מולא: רגע, זה אחד מהסעיפים בחוק, אני מבקש.

וליד טאהא: טוב, לדבר על סכומים זה לא - - - אני אגיד לך למה, כי היטלי השבחה משתנים מיישוב ליישוב.

פטין מולא: אוקיי, יש בזה משהו.

וליד טאהא: אז אין לדבר על סכומים, זה לא אותו דבר.

פטין מולא: אין בעיה על הסכומים, כל אזור יש לו את הרגישות שלו, כל אזור יש לו את העלות שלו, וזה נע בין 200-100 אלף שקלים ערבות בנקאית.

איתן גינזבורג: אבל זה גם נע בין אפס, יש מקומות שאין השבחה, אז מה אתה אומר על זה.

פטין מולא: איתן בוא לא נתווכח, תן לי לסיים את דבריי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אני לא אבלבל אותך עם העובדות.

פטין מולא: את הצו של כחלון, ב-7 בנובמבר 2019 אני הבאתי מכחלון, כשלא הייתי חבר כנסת, בכנסת ה-22.

פטין מולא: אני דחפתי שיהיו חיבורי חשמל, ואני רוצה להסדיר.

פטין מולא: גם אצלי בבית שאני גר בו אני נותן כבלים של חשמל לאנשים, אני רוצה למנוע את זה, זה חשוב לי שיהיו חיבורי חשמל חוקיים, בנייה חוקית, קודם כל.

פטין מולא: ממשלת ישראל הקודמת הגישה הסרת חסמים לחברה הערבית, ואתה יודע את זה טוב, ווליד, ואתם יזמתם את זה גם בחברה הדרוזית.

פטין מולא: למשרד המשפטים יש המלצות של ארז קמיניץ על הסרת החסמים.

פטין מולא: אני מאמין שאם הממשלה הנוכחית תפעל להסרת החסמים בתכנון ובנייה לפי המלצתו של ארז קמיניץ והוועדה שהוקמה במשרד המשפטים, אני חושב שהחוק הזה לא צריך לבוא לעולם.

פטין מולא: דבר שני, מי שהביא את חוק קמיניץ היא שרת המשפטים שהיא היום אחראית על החוק הזה.

פטין מולא: אם אנחנו רוצים להסתכל, אני מסתכל פה בסעיף 2.

וליד טאהא: היא הייתה אז בממשלה יחד איתכם.

פטין מולא: נכון, אני אז לא הייתי בכנסת, אז אני מדבר מהעמדה שאני לא הייתי בכנסת.

וליד טאהא: לא, אני מדבר על המפלגה שלך.

פטין מולא: אוקיי, אל תדבר על המפלגה, תדבר אליי כאל פטין מולא, מולך כחבר כנסת, כמוני כמוך, בבקשה, כבוד כמו שאני נותן לך כבוד.

איתן גינזבורג: מרד ראשון בליכוד.

פטין מולא: לא, אני אומר, בסעיף כתוב שלא תתקבל בקשה ביחס למבנים שלגביהם קיים צו מינהלי או צו שיפוטי להריסה.

וליד טאהא: יש לך עוד דקה, פטין.

פטין מולא: אין בית בחברה הערבית או בחברה הדרוזית או בצ'רקסית, שברגע שהתחילו לבנות כבר יש צו שיפוטי, וכבר יש צו הריסה, וגם מי שהביא את הבטון ומי שחפר מקבל את זה.

פטין מולא: זה נטל, זה עוד נטל על אלה שקיבלו את הצווים, מתי הם יתחברו לחשמל?

פטין מולא: אני הייתי מציע ומבקש, ויש זמן ווליד, אל תמהר.

פטין מולא: תאמין לי, אני רוצה שהחוק הזה יעבור ושייתן פתרון לאלפי אנשים וילדים, ושימנע גם שריפות של בתים במזג האוויר, בחורף והכל.

פטין מולא: יש פה תיקונים בחוק הזה, תשמעו את המומחים.

פטין מולא: אני בדרך היום שמעתי הרבה מומחים מהמגזר הערבי, אם זה עורכי דין ואם זה מתכננים ועוד, יש תיקונים בחוק, אל תמהר להביא אותם להצבעה.

וליד טאהא: אז תביא את התיקונים, נעשה אותם אחרי שזה עובר, הכל בסדר.

וליד טאהא: תודה רבה לך חה"כ פטין מולא.

וליד טאהא: סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני היו"ר.

סמי אבו שחאדה: אין לי מה להגיד.

וליד טאהא: תודה רבה, אז חה"כ יוראי להב, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, הדיון הזה עוסק בזכות יסוד בסיסית, מאחר והחשמל הוא זכות יסוד בסיסית, הוא המשאב לקיום בכבוד ובבריאות, ובמקרים של מצב רפואי, או של ימים קרים או חמים במיוחד, הוא לא עוסק רק בזכות לכבוד ובריאות, הוא עוסק בזכות לחיים.

יוראי להב-הרצנו: אני לא מדמיין מצב שבו אני חי בלי חשמל, מהרגע שבו הפלאפון שלי בבוקר ועד לנקודה שבה אני מאחל לאמא שלי שגרה בצרפת לילה טוב כל לילה, אני משתמש בחשמל.

יוראי להב-הרצנו: עצם העובדה שבחלקים של מדינת ישראל עוסקים במהו מקור החשמל, האם הוא מגיע ממזוט או מפחם, או באנרגיות מתחדשות, בעוד בחלק אחר של מדינת ישראל עוסקים בעצם אספקת החשמל, זאת בעיניי תעודת עניות גדולה ומקור לבושה עבורנו כמדינה יהודית ודמוקרטית.

יוראי להב-הרצנו: הצורך של חברי הכנסת, וביניהם אתה אדוני, לאקרובטיקה חקיקתית היא בעיניי מגוחכת.

יוראי להב-הרצנו: אני מצטרף לדבריהם של חה"כ גינזבורג וחה"כ רז בצורך ללכת בדרך המלך ולהסדיר את היישובים הערביים במדינת ישראל בדרך של תכנון, וכך אני גם קורא למוסדות התכנון.

יוראי להב-הרצנו: מוטב היה אילו החוק הזה לא היה מגיע לעולם והיה מוסדר בצורה אחרת, אבל הזכות והצורך לספק חשמל לכל אזרחי ישראל, ללא יוצא מן הכלל, הוא ברור, הוא דחוף, ואני מקווה מאוד שנתקדם מה שיותר מהר עם החוק הזה.

וליד טאהא: תודה רבה לך חה"כ יוראי להב הרצנו.

וליד טאהא: חה"כ עמיחי שיקלי, בבקשה.

עמיחי שיקלי: ראשית, אני מבקש לחלוק על דבריו של יוראי, ולא להכיר בנושא של חשמל כזכות מולדת.

עמיחי שיקלי: זה לא מופיע במגילת זכויות האדם של המהפכה הצרפתית ולא במגילת זכויות האדם של האו"ם.

עמיחי שיקלי: מי שבונה כחוק ומי שמשלם - - -

קריאה: יכול להיות שבמהפכה הצרפתית לא דיברו על חשמל?

עמיחי שיקלי: לא מופיע שם הסעיף הזה.

יוראי להב-הרצנו: אבל זה כן מופיע במספר אמנות שמדינת ישראל חתומה עליהן.

עמיחי שיקלי: מי שבונה כחוק ומי שמשלם - - -

וליד טאהא: אבל שיקלי, זה מופיע במערכת הערכים האוניברסלית שאתה לא נמנה איתה.

עמיחי שיקלי: של החמאס?

עמיחי שיקלי: של מי?

קריאה: יכול להיות שבכת האמיש לא, אדוני היו"ר.

עמיחי שיקלי: אני יכול לדבר?

יוראי להב-הרצנו: זה כן מופיע בכמה אמנות בין-לאומיות שישראל חתומה עליהן.

יואב קיש: לא נותנים פה לדבר, תלמד שיקלי, רק הוא מדבר, הוא מחליט וזהו, אף אחד אחר לא מדבר.

וליד טאהא: בבקשה, שיקלי.

עמיחי שיקלי: אז אני אומר עוד פעם בעניין החשמל, מי שבונה כחוק ומי שמשלם, יש לו זכות לחשמל.

עמיחי שיקלי: לגבי הנתון שעלה כאן קודם, כאילו במדינת ישראל ישנה אפליה בהקשר הזה של תכנון ובינוי בחברה הערבית, המצב נכון להיום הוא הפוך, כאשר למעשה בנגב יש 134,000 דונם מתוכננים שבהם חיה אוכלוסייה, בעיקר אוכלוסייה בדווית, כאשר ממוצע הצפיפות לנפש הוא 4.8 דונם לנפש, לעומת 0.6 במגזר היהודי, עם 55,000 דונם שיש בהם בנייה יהודית.

עמיחי שיקלי: לכן, אני חושב לגבי הנתונים שהוצגו פה, שצריך להיות מדויקים בהם.

עמיחי שיקלי: הדבר הבא, הוא הנושא של סד הזמנים שמופיע פה בחוק.

עמיחי שיקלי: זה לא הגיוני לדרוש מאותה ועדה להתייחס תוך 30 יום לכל אחת מהבקשות האלה, אי אפשר לעשות את הדבר הזה, זה לא הגיוני.

סמי אבו שחאדה: לחברת ים המלח יש שטח יותר גדול מכל הערבים בנגב, אם אתה אומר את זה.

עמיחי שיקלי: אני מדבר איתך על מקומות יישוב.

סמי אבו שחאדה: היא קיבלה זיכיון מהמדינה על 15,000 דונם.

סמי אבו שחאדה: זה יותר מכל החברה הערבית בנגב.

עמיחי שיקלי: מה הקשר למסחרי תעשייתי?

עמיחי שיקלי: מדברים על בנייה למגורים, מה הקשר?

סמי אבו שחאדה: כי הוא השווה.

עמיחי שיקלי: השווה בנייה למגורים.

קריאה: השטח של דימונה זה 180,000 דונם, אפשר לבנות.

וליד טאהא: אתם לקחתם את המספרים של שיקלי ברצינות?

וליד טאהא: זה מה שאני לא עושה בדרך כלל, תמשיך.

סמי אבו שחאדה: סליחה אדוני היו"ר.

עמיחי שיקלי: אני חושב שהחוק הזה, מעבר להיותו מעוות באופן מוחלט, זה שבעצם חוק לאי שמירה על החוק, אני חושב שגם מה שנקבע פה, סד הזמנים לוועדות להגיש את חוות הדעת שלהם, זה פשוט לא רציני.

עמיחי שיקלי: זאת אומרת, גם אם לוקחים את החוק העקום הזה ורוצים להעביר אותו, זה לא ככה.

עמיחי שיקלי: זה לא הגיוני שוועדה תוך 30 יום תיתן תשובה.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה לך חה"כ עמיחי שיקלי, שוב פעם דיברת פה, נקבת במספרים, אני לא יודע מאיפה שלפת, מאיפה הבאת אותם.

עמיחי שיקלי: ממינהל תכנון.

וליד טאהא: בסדר, כנראה יש לך מינהל תכנון משלך, חוץ ממינהל התכנון שאנחנו מכירים.

עמיחי שיקלי: זה קצת כמו בוועדה הזאת.

וליד טאהא: אז תודה למינהל התכנון של שיקלי.

וליד טאהא: אני נותן עכשיו זכות דיבור לחה"כ רון כץ, בבקשה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: קודם כל אני רוצה לברך אותך, אדוני היו"ר.

רון כץ: מדובר פה בחוק שבאמת, אם המדינה הייתה עושה את העבודה שלה כמו שצריך, לא היה צריך לעלות, אבל צריך גם לומר שאם אתה לא היית יושב בכיסא הזה, החוק לא היה עולה.

רון כץ: את זה צריך להגיד ולתת לך את הקרדיט על זה.

רון כץ: אני מתחבר לדברים שנאמרו פה, גם של חה"כ אייכלר וגם של חברים נוספים, החוק הזה לא מדבר רק על האוכלוסייה הערבית, יש אוכלוסיות נוספות שהחוק הזה יעזור להם, וזה חוק טוב וזה חוק חשוב.

רון כץ: אני גם עברתי על המתווה של החוק, והמתווה הוא נכון.

רון כץ: יש ועדה מחוזית, לוועדה המחוזית יש X זמן להתכנס, זה עובר אחרי זה לסמכות מעל הוועדה המחוזית, ובסופו של דבר זה גם מגיע למשרד הפנים, לשר/ת הפנים לקבל החלטות, וכך זה צריך להיות.

רון כץ: אני מאוד מקווה שיושבים פה גורמי המקצוע ושומעים אותנו, שלא נצטרך לעשות שימוש בסמכות של שרת הפנים, ושהנושא הזה יוסדר.

רון כץ: אין היגיון במדינה נורמלית, שתהיה עיר שמתפקדת, שיש בה בחירות, שהכל מתקיים בה מלבד הסדרה של הנושא התכנוני.

רון כץ: אני באתי מרשות מקומית, אני מכיר את ההתנהלות של גורמי התכנון, ואני חושב שזו האמירה הכי חשובה של הוועדה הזו, שהחוק הזה יהיה משהו שהוא חריג לכלל, ושתעשו סדר בדבר הזה.

רון כץ: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה לך, חה"כ רון כץ.

וליד טאהא: חה"כ שרון רופא אופיר, בבקשה.

שרון רופא אופיר: תודה, אדוני היו"ר.

שרון רופא אופיר: אני רוצה לברך אותך.

שרון רופא אופיר: אני חושב שהדלקת, הדלקנו היום אור, אולי לא אור גדול, אבל הדלקנו אור, אור במקום חשוך שמהווה תעודת עניות למדינת ישראל.

שרון רופא אופיר: מדינת ישראל מציינת השנה את שנתה ה-74, מדינה יהודית, ציונית, דמוקרטית, מדינה חזקה שצריכה לדאוג לאזרחים שחיים בה, בין אם זה אזרחים יהודים ובין אם זה אזרחים ערבים, בין אם זה אזרחים שנמצאים בפריפריה ובין אם זה אזרחים שנמצאים במרכז.

שרון רופא אופיר: כשאנחנו חיים בתוך מציאות שישנם בתים שאין עליהם הליך תכנוני, וישנם בתים שאין להם חשמל, אתם יודעים, זה נשמע כמו מחוזות רחוקים שלא מתאימים לצביון של מדינת ישראל החזקה, שאמורה לדאוג גם לשלומם של אזרחיה, גם לביטחונם של אזרחיה, אבל גם לחיים נורמליים, יציבים, טובים של אזרחיה.

עמיחי שיקלי: וואו, מרגש.

שרון רופא אופיר: אני מנסה לחשוב על ילדים שחיים בחושך.

שרון רופא אופיר: אני מנסה לחשוב על הילדים שלי למשל, כשיש להם במקרה הפסקת חשמל, מה הם עושים באותה שעה שיש להם הפסקת חשמל, מה קורה באותה שעה, ויש כל כך הרבה ילדים ששעות ארוכות אין להם חשמל.

שרון רופא אופיר: אז אני מברכת על מה שעשית, אני חושבת שאם לא היית יושב במקום שבו אתה נמצא היום, ואם רע"מ לא הייתה היום חלק מהקואליציה, וכן עשיתם צעד אמיץ בהיותכם חלק מהקואליציה, לא היה נדלק האור הזה.

שרון רופא אופיר: אני רוצה להצטרף לקריאה של חבריי, גם אני מגיעה משלטון מקומי.

שרון רופא אופיר: לא יכול להיות שבתוך רשויות שמתנהלות בצורה דמוקרטית, אין הליכי תכנון.

שרון רופא אופיר: צריכים להוביל הליך תכנון, צריכים לעשות את זה בצורה מסודרת, ואני מקווה שהוועדה הזו, שהיא ועדה חזקה, התברכנו בוועדת פנים חזקה, תשוב ותדון בסוגיות האלה, כדי שנוכל, בתום ארבע שנים של הממשלה הזו לדעת שעשינו משהו, הובלנו לשינוי.

שרון רופא אופיר: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה לך, חה"כ שרון רופא אופיר.

עמיחי שיקלי: וואו.

שרון רופא אופיר: אני שמחה שאתה מתרשם.

וליד טאהא: אני הייתי מייעץ לך, חה"כ שיקלי, לכבד את עצמך.

עמיחי שיקלי: תודה רבה, מר חיג'אזי.

וליד טאהא: תשמע, אין לך רמה אז אני לא אתעסק איתך, אני לא ארד לרמה הירודה שלך.

וליד טאהא: חה"כ יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: יש לי שני נושאים שרציתי לשאול.

יואב קיש: אחד, את היועץ המשפטי של הוועדה, תומר, מכיוון שהוגשו שינויים בזמן ההקראה, בעיקר בלוחות הזמנים, בציפוף הימים וכיוצא בזה, ויש לזה משמעויות והשלכות רבות כמי שרוצה להכין הסתייגויות לעניין הזה, אני מבקש דחייה של יום לפני שאנחנו בכלל ניגשים להצבעה על הסתייגויות פה, הבנתי שזאת כוונת היו"ר.

יואב קיש: כשמקריאים נוסח, זה נוסח שצריך להיות כבר אחרי שבוצעו עליו כל העבודות.

יואב קיש: יש פה שינויים שבוצעו תוך כדי דיון, אני רוצה להתייחס אליהם, ואני מבקש לדעת האם לא מחויב שיהיה זמן לחברי הכנסת להגיש הסתייגויות לשינויים שנעשו פה בזמן אמת.

יואב קיש: זו שאלה ראשונה.

תומר רוזנר: יו"ר הוועדה, ככל אחד מחברי הוועדה, יכול להציע הצעות לשינוי הנוסח, קרי הסתייגויות משלו, ואם ההסתייגויות האלה יתקבלו או יידחו, זה כמו כל הסתייגות אחרת.

יואב קיש: אז אנחנו צריכים להצביע על זה למעשה, זה מה שאתה אומר?

תומר רוזנר: אנחנו נצביע, בוודאי.

יואב קיש: אז זה למעשה כמו נוהל הסתייגות?

יואב קיש: כי הוא הקרא את זה כאילו זה הנוסח עכשיו, זה מה שהפריע לי פה באירוע הזה.

תומר רוזנר: הוא יכול לבקש את זה כשינוי לנוסח, ואם זה יתקבל אז זה יתקבל.

יואב קיש: אז מצביעים על זה כהסתייגות?

תומר רוזנר: כן, כן, אפשר להצביע על זה.

יואב קיש: לא אפשר, אני אומר לך, לי יש בעיה קשה עם השינויים האלה, אז אני מבקש שתהיה על זה הצבעה.

תומר רוזנר: אין בעיה.

וליד טאהא: לא, אני אגיד לך איך ההצבעה תיערך בעניין הזה.

וליד טאהא: כשאני מקריא נוסח להצבעה, אני אומר שזה כולל השינויים שעודכנו על הנוסח הקיים, ואז אתה מצביע על התיקון, בסדר?

וליד טאהא: זה המצב.

יואב קיש: אני אומר עוד פעם, אני לא אכנס עכשיו לוויכוח, הבנתי - - -

וליד טאהא: אתה לא צריך גם, אתה רוצה להיות חלק בנימוק ההסתייגויות?

וליד טאהא: כי אני נכנס לזה עכשיו.

יואב קיש: תכף, אני רק רוצה לסיים את דבריי כי אמרתי לך שיש שני נושאים.

יואב קיש: נושא אחד הבנתי, ונושא שני הוא, שאני לא ראיתי התנהגות של יו"ר ועדה ככה בכנסת מכל שנותיי בכנסת.

וליד טאהא: התנהגות טובה, אתה מתכוון.

יואב קיש: התנהגות ביזיונית שמבזה את הוועדה שלך, מבזה אותך.

וליד טאהא: למה?

יואב קיש: אז אני אסביר לך, אם תיתן לי ולא תפריע לי, אני יודע שקשה לך.

וליד טאהא: מעניין, מסקרן אותי.

יואב קיש: אני יודע שזה קשה לשמוע את זה אבל אני אשמח אם תכבד את זכות הדיבור שלי.

וליד טאהא: לא קשה, ממש לא, שמעתי דברים יותר קשים.

בצלאל סמוטריץ': מעניין למה, כי אתה לא נותן לו לדבר, אתה מוכיח את הטענה תוך כדי הדיבור.

וליד טאהא: אתה יוצא לעזרתו או לעזרתי?

בצלאל סמוטריץ': אתה לא צריך עזרה, אתה עושה פה מה שאתה רוצה.

יואב קיש: בכנסת ישראל יש ויכוחים לגיטימיים סביב נושאים מהותיים, זה אופי הבית הזה, והבית הזה עבד תמיד כך שגם אם עמדתו של יו"ר הוועדה הפוכה לחלוטין ממה שהוא שומע, הוא היה נלחם על הזכות של אותם אנשים לומר את עמדותיהם.

יואב קיש: אני הייתי פה בדיון, הייתי ענייני לחלוטין, אתה לא נתת לי להוציא מילה, אתה זרקת אותי פה בשלוש קריאות על כלום, התנהגת בבריונות, היה לך קשה לשמוע את האמת שהיא האמת שלי לא שלך, אבל אתה מתנהג בחוסר כבוד לבית הזה, בדורסנות, בדיוק במקום שאתה צריך לנהוג ההיפך, לכבד את הדעה השונה, להקשיב לה, ולהתנהל מולה בצורה הוגנת.

יואב קיש: אתה יכול לא להסכים איתה, תנצל את הרוב שלך פה, זה בסדר, זה חלק מהמשחק הדמוקרטי, אבל הדבר שאתה עשית, אני אומר לך, זה יתהפך עליך אישית, כי אני כשאני ביום מן הימים אחליף ואשב בכיסא ואתה תשב באופוזיציה, אני אעשה לך בדיוק את מה שאתה עשית, כי אתה באופן אישי דוגמה רעה וחריגה לאיך שמנהל ועדה מתנהל פה.

יואב קיש: עשית ביזיון לוועדת הפנים.

יואב קיש: כואב לי, כי הייתי יו"ר של ועדה, מעולם לא התנהגתי איך שאתה מתנהג, הקשבתי לדברים קשים מאוד של אנשים שאמרו דברים הפוכים.

יואב קיש: לא קיללתי אותך, לא אמרתי שום דבר לא ענייני, ואתה פשוט סתמת פיות - - -

קריאה: איפה שמעת קללות?

קריאה: סליחה, לא, הגזמת, איפה שמעת קללות?

יואב קיש: ככה אתה מתנהל מתחילת הדיונים פה.

יואב קיש: אני אומר לך, אתה פוגע במוסד, ואתה מבזה את הוועדה הזו.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לך, חה"כ יואב קיש.

וליד טאהא: אתה כנראה לא מעודכן מהחברים שלך בליכוד על שיתופי הפעולה איתם פה בוועדה, ועל הדברים שמעביר להם כאן בוועדה, אז אני אתן לך - - -

יואב קיש: אני מדבר על היחס שאתה נתת, אני לא מודע לשום דבר אחר.

וליד טאהא: אני הקשבתי לך בשקט, אז אתה תקבל הזדמנות גם להתעדכן, אתה לא לגמרי מעודכן.

וליד טאהא: לגבי ההאשמות, אתה גם יוצא מהמקום הפוליטי שלך, אוקיי בסדר, אני מבין את זה, כואב לך, אתה רוצה להיות כאן במקומי, בסדר היית כאן הרבה שנים, והלוואי והיית פותר את בעיית החשמל ללא צורך בחוק.

יואב קיש: לא, זה יקרה, אנחנו נחליף אתכם.

וליד טאהא: הייתי שמח גם אם היית עושה את זה.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לך.

וליד טאהא: חה"כ סמוטריץ', אתה רוצה לנמק את כל ההסתייגויות?

בצלאל סמוטריץ': לא, אני קודם כל רוצה זכות דיבור, כמו כולם, אחר כך אני אנמק.

וליד טאהא: טוב, קח זכות דיבור ונחזור לעשות את ההנמקות.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': תראו, אני אומר גם לחה"כ גינזבורג שנתן נאום חוצב להבות אש והלך, אתם רוצים לעשות מהמקפצה, תעשו, אל תשקרו לפחות.

בצלאל סמוטריץ': הסיבה שאין תכנון ביישובים הערביים היא בגלל שהערבים במשך שנים סירבו לשתף פעולה בהליכי תכנון.

בצלאל סמוטריץ': המדינה מאז ומעולם רצתה לתקצב, דחפה, נתנה הליכי תכנון חסרי תקדים מקלים, תוכניות כוללניות, מה שאתם רוצים כדי שתתכננו, ואתם במשך שנים לא תכננתם.

בצלאל סמוטריץ': תוצר קודם כל של כפירה בסמכות של המדינה, מי אתם בכלל, המדינה היהודית, שתתכננו אצלנו.

בצלאל סמוטריץ': חוסר רצון שלכם להתכנס לתוך אזורים מתוכננים והרצון להשתלט ולהתפרע ולעשות מה שאתם רוצים.

בצלאל סמוטריץ': אתם כמו אותו אחד שרצח את ההורים ואז בוכה שהוא יתום, אתם בוכים היום שאין לכם תכנון והולכים להמציא המצאות פיקטיביות כמו חוק החשמל הזה.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אתם רוצים מהמקפצה, אתם עכשיו מקדימים את זה.

בצלאל סמוטריץ': הרי, שמעתי את ימינה אומרים שאין כמעט הבדל בין החוק הזה לחוק שקיים מ-2014.

בצלאל סמוטריץ': סתם ווליד טאהא מתאבד פה, עושה משברים קואליציוניים, לא מגיע להצבעות?

בצלאל סמוטריץ': אין בכלל שינוי, רק שינוי קטן, החוק אז חל אחרי הפקדת תוכנית שעברה את כל, או חלק גדול מהתהליכים המקצועיים, ויש בה התניות, והיא כנראה מתכתבת עם המציאות והיא בסיכוי גבוה תאושר, ואתם לוקחים את זה אחורה, לשלב הגשת תוכנית פיקטיבית לחלוטין, לפני תוכניות איחוד וחלוקה.

בצלאל סמוטריץ': למי תהיה המוטיבציה עכשיו להתכנס ולוותר בתוכניות איחוד וחלוקה, ולשנות את מבנה הבעלות על הקרקע, ולהקצות שטחים למבני ציבור, אם כבר יש לו חשמל ומים וטלפון, והוא משלם הרבה פחות, כי כל הערבות שאתם לוקחים ממנו זה בסך הכל אגרות והיטלים.

בצלאל סמוטריץ': הרי, כדי להגיש היתר בנייה, אדוני היו"ר, הוא צריך לקחת אדריכל, ולקחת מהנדס, ולעשות שינויים בנכס כדי להתאים אותו להוראות ולתקנון של התוכנית, ואחר כך יהיה לו נכס רשום שהוא יצטרך לשלם עליו ארנונה, יאללה, קחו, תחלטו את הערבות, עדיין זה עולה חצי ממה שעולה להסדיר ממילא.

בצלאל סמוטריץ': לבן אדם יש חשמל בלי שהוא מוותר ומתכנס לתוכניות איחוד וחלוקה, ממילא התוכנית לא תתבטל.

בצלאל סמוטריץ': ביקשנו כאן, בדיון הקודם, שלפחות יהיה כתוב בחוק שאם התוכנית לא התקדמה ואושרה בתוך זמן מסוים, או שהוא הגיש בקשה להיתר וההיתר הזה לא התקבל, אז החשמל ינותק.

בצלאל סמוטריץ': אפילו את זה לא הכנסת, אתה רק מחלט את הערבות אם הוא לא הגיש בקשה תוך ארבעה חודשים.

בצלאל סמוטריץ': ואם הוא הגיש בקשה ואחר כך עשר שנים לא עושה שום דבר כדי שהבקשה הזו גם תתקדם ותאושר?

בצלאל סמוטריץ': ואם התוכנית לא מאושרת עשר שנים כי אף אחד לא מוכן לשתף פעולה בתוכניות איחוד וחלוקה, הוא יישאר עם החשמל, אפילו לא תחלט לו את הערבות.

בצלאל סמוטריץ': אתה מחלט את הערבות רק במקרה שהתוכנית אושרה, כי יש תוכנית איחוד וחלוקה, כי כל התנאים התקיימו והתוכנית מאושרת, והוא לא הגיש את הבקשה.

בצלאל סמוטריץ': הוא גם יכול להגיש בקשה פיקטיבית לחלוטין אחרי שהתוכנית אושרה.

בצלאל סמוטריץ': כתבתם בחוק שהוא צריך לעשות את כל המאמצים הנדרשים, אבל הוא לא יעשה, ולך תגדיר מה נקרא לעשות ומה נקרא לא לעשות, אתה אפילו לא מחלט לו את הערבות.

בצלאל סמוטריץ': שלא נדבר על ההתנגדות שלך, ושקד נכנעה לך בעניין הזה, שלא יהיה כתוב את הדבר הכי טריוויאלי בעולם, לא אושרה התוכנית בתוך X זמן או שלא ניתן היתר בנייה מאישור התוכנית בתוך X זמן, מנתקים את חיבור החשמל, אפילו את זה אתה לא מסוגל לכתוב.

בצלאל סמוטריץ': אז אל תעבדו עלינו, תעשו מהמקפצה, התוכנית הזאת היא חסם התכנון הגדול ביותר, כי התמריץ הכי בסיסי לקידום תכנון, קרי שאין חשמל, מים וטלפון, התמריץ הזה עכשיו הולך (תרגום מערבית) כמו מילים ריקות.

בצלאל סמוטריץ': ברגע שיוגשו תוכניות הכי פיקטיביות לחלוטין, וגם רשויות מקומיות יכולות, נכון שצריך חוות דעת של מתכנן המחוז, ואם לא תתקבל חוות הדעת הזאת בתוך זמן נתון, אז שרת הפנים תצטרך לקבל החלטה בלי שיש בפניה חוות דעת מסודרת.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע מצוין שבג"ץ בחיים לא יאשר החלטה שלה שלא לאשר בקשה לחיבור אם היא לא מתבססת על חוות דעת.

בצלאל סמוטריץ': אבל, מה לעשות שהרשות לא תספיק לתת חוות דעת תוך 30 יום או 45 יום, כמה שאתם נותנים לה?

בצלאל סמוטריץ': אז הכל פיקציה.

בצלאל סמוטריץ': אתם תגישו תוכניות פיקטיביות, אף אחד לא יספיק לחוות דעה על התוכניות האלה בלוחות הזמנים שאתם קובעים, תגישו בקשה לשרה והיא תקבל החלטה בלי תשתית מקצועית, וההחלטה הזאת תיפסל בבג"ץ.

בצלאל סמוטריץ': אתם תקבלו אוטוסטרדה לחשמל, מים וטלפון, מרגע זה אתם תתקעו את התכנון כי אין לכם שום אינטרס לקדם אותו, הוא רק מרע את מצבכם, הוא לא מיטיב אותו בשום דבר.

בצלאל סמוטריץ': זאת התוכנית שהיא החסם התכנוני הגדול ביותר, אני אומר לכם, לעם ישראל, ראשי הרשויות מאחורי הקלעים מתנגדים לה, דיברתי עם חלק מהם.

בצלאל סמוטריץ': הם יודעים שהיא הדבר שהכי ימנע את התכנון ביישובים הערביים.

בצלאל סמוטריץ': אין להם אומץ, כי הפוליטיקאים האלה משחקים אותה כאילו הם הולכים להיטיב עם המגזר הערבי.

בצלאל סמוטריץ': לא יהיה תכנון במגזר הערבי בגלל החוק הזה, לא תהיה גביית ארנונה, אתם תמשיכו לבנות לא חוקי כי אתם רוצים את זה מלכתחילה, אתם תמשיכו לא לשלם ארנונה ואז לבכות שהרשויות שלכם עניות, וצריך לתת לכם עוד מענקי איזון, שיגיעו אחר כך לעמותות ולארגוני הטרור של התנועה האסלאמית, כמו 140 מיליון שהעברנו כאן השבוע לצערי הרב, לא אנחנו העברנו, אתם העברתם, הקואליציה הזאת העבירה בוועדת כספים כסף מזומן לרשויות בלי שום מנגנון פיקוח.

וליד טאהא: תודה רבה לך.

בצלאל סמוטריץ': רגע, עכשיו יש לי רק שאלה אחת.

בצלאל סמוטריץ': איילת שקד טוענת שהחוק לא יחול על הפזורה הבדווית בכלל, מה עמדת אדוני בעניין?

וליד טאהא: תודה רבה לך חה"כ סמוטריץ'.

וליד טאהא: חה"כ בני בגין, תרצה לומר משהו?

זאב בנימין בגין: לא, אני חושב שהכל נאמר.

זאב בנימין בגין: לגבי התמריץ שדובר פה עכשיו, אז אנחנו אחרי עשרות שנים רואים שכנראה לא היה תמריץ בלאו הכי, גם בלי החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': לא היה רצון.

זאב בנימין בגין: לאיחוד וחלוקה, אז זה כנראה עניין אחר, והעיכובים הם אחרים.

זאב בנימין בגין: צריך את העניין הזה לסדר, זה לא סביר שבמדינת ישראל יהיו כל כך הרבה אזרחים, תושבים, שאינם מחוברים לחשמל באופן תקין.

זאב בנימין בגין: לכן, אני חושב שאחרי דיונים לא קצרים, וגם דיונים הלוך ושוב עם הממשלה ועם שרת הפנים, אז הגיעה העת לחוקק את החוק הזה.

זאב בנימין בגין: תודה, אדוני.

וליד טאהא: תודה רבה לך, חה"כ בני בגין.

וליד טאהא: חה"כ יצחק פינדרוס, בבקשה.

וליד טאהא: אתה גם תגיד את מה שרצית להגיד, וגם תנמק את ההסתייגויות שלך ונצביע.

יצחק פינדרוס: אני קודם כל רוצה לדבר על התיקון שהיה כאן היום, ואני מפנה את תשומת ליבם של אנשי משרד הפנים, ויותר, את הנציגים פה של השרים של השרה לאיכות הסביבה ושר השיכון, וכל השרים שנמצאים בוועדה המחוזית.

יצחק פינדרוס: המשמעות של 30 יום לוועדה המחוזית ו-45 יום למתכנן המחוז, היה צריך להיות הפוך.

יצחק פינדרוס: גם לפי ההיגיון שמנחה אותך, אדוני היו"ר, היה צריך להיות הפוך.

יצחק פינדרוס: ועדה מחוזית מורכבת מכמה משרדי ממשלה.

יצחק פינדרוס: לדרוש מכמה משרדי ממשלה לתת תשובה תוך 30 יום, וממתכנן המחוז, שהוא אדם אחד, לתת תשובה תוך 45 יום, הסדר היה צריך להיות הפוך, בדיוק הפוך.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, המשמעות של זה היא בעצם לכתוב שאין ועדה מחוזית.

יצחק פינדרוס: אז תכתבו אין, אל תכתבו 30 יום, אני בעד, אבל תכתבו שאין ועדה מחוזית.

יצחק פינדרוס: ועדה מחוזית לא צריכה לתת, איכות הסביבה לא צריכה לתת את דעתה על העניין, כל משרדי הממשלה הרלוונטיים.

יצחק פינדרוס: כי אני מזכיר לך, זאת תוכנית שהוגשה ועוד לא נידונה, אז אם זאת תוכנית שהוגשה ועוד לא נידונה, המשרד לאיכות הסביבה לא נתן את דעתו, משרד הכלכלה לא נתן את דעתו, משרד התחבורה לא נתן את דעתו, כל חברי הוועדה המחוזית עוד לא ראו את התוכנית בכלל, הרי אתה יודע לבד מה זה 30 יום.

יצחק פינדרוס: אנחנו בוועדה הזאת, אדוני היו"ר, כבר דנים 30 יום על החוק הזה, אז אתה מבין ש-30 יום שמשרדי הממשלה הרלוונטיים יתנו את חוות דעתם לא מעשי.

יצחק פינדרוס: המשמעות של זה הוא שאין לאף משרד ממשלתי שום עניין, אני לא מבין את ההיגיון איך בחוק ההסדרים קבעתם שכל השרים יכולים בעצם לקבל החלטה, ופה קבעתם שכל השרים, שזה באמת הרבה יותר משמעותי לשר לאיכות הסביבה ולשר התחבורה, אם התוכנית עומדת בתנאים, ופה הם לא רלוונטיים.

יצחק פינדרוס: מתכננת המחוז, עם כל הכבוד לה, היא לא משרד הפנים, היא לא משרד התחבורה, היא לא המשרד לאיכות הסביבה, ולכן לדעתי, הדבר הזה הוא בעצם ביטול המעמד של הוועדות המחוזיות.

יצחק פינדרוס: אני לא מדבר רק על היישובים הערביים, גם ביישובים היהודיים, כי הדבר הזה יחול על כולם, לא כתוב פה ערבים בחוק.

יצחק פינדרוס: המשמעות היא שאין יותר ועדות מחוזיות, אין משרד לאיכות הסביבה, אין משרד תחבורה, ואין אף משרד במדינת ישראל שאמור לחוות דעת על התוכנית, התוכנית רצה קדימה גם בלעדיהם.

יצחק פינדרוס: לטעמי זה לא הגיוני, אלא אם כן יחליטו שמבטלים את הוועדות המחוזיות.

יצחק פינדרוס: זאת הערה אחת.

יצחק פינדרוס: עכשיו אני רוצה לעצם ההסתייגות.

יצחק פינדרוס: אני מבקש להגיש הסתייגות.

וליד טאהא: אבל אני מבקש ממינהל התכנון לחשוב על מה שהוא אמר.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לעצם ההסתייגות.

יצחק פינדרוס: אתה אמרת פה ביום הראשון, שהחוק הזה הוא לא חוק פוליטי, ואם הוא לא חוק פוליטי, וכנים דבריך והמשמעות של החוק היא כמו שאני אמרתי גם בדיון הראשון.

וליד טאהא: אתה מאמין לי, לא?

יצחק פינדרוס: אני מאמין לך אז אני בטוח שאתה תצטרף להסתייגות.

וליד טאהא: לא, עזוב את ההסתייגות, לא ראיתי אותה, אבל עד ההסתייגות אתה מאמין לי או לא מאמין לי?

יצחק פינדרוס: אני מאמין לך, ולכן אני אומר, בגלל שהוא לא חוק פוליטי, יש לך אוכלוסייה של עשרות אלפי איש שהם באותו מצב, שהם נמצאים בגנרטורים וכל מיני חיבורים פיראטיים מסיבות פוליטיות ומדיניות.

יצחק פינדרוס: לכן, אני מבקש בהסתייגות, שבסוף הצעת החוק יבוא: סעיף 3.

יצחק פינדרוס: אלוף פיקוד המרכז יחתום על צו המורה על החלת החוק ביהודה ושומרון בכל יישוב מעל חמש שנים שטרם ניתן לו אישור בשל סיבות מדיניות.

יצחק פינדרוס: אני אמרתי את זה גם הבוקר, אם אתה תקבל את ההסתייגות הזאת, אני מודיע לך, גם במליאה אני אצביע בעד החוק.

וליד טאהא: תודה, חה"כ יצחק פינדרוס.

וליד טאהא: אני אמרתי, בגלל שאני מאמין אני בטוח שאתה גם תצביע בעד ההסתייגות.

תומר רוזנר: ההסתייגות היא בשם סיעת יהדות התורה?

וליד טאהא: ההסתייגות היא בשם חה"כ פינדרוס.

תומר רוזנר: גם על ההסתייגות הזאת הוא הביא חתימות.

וליד טאהא: אוקיי.

יצחק פינדרוס: יש עוד הסתייגות שאני רוצה להעלות.

וליד טאהא: אני רוצה להצביע על ההסתייגות שהעלה חה"כ יצחק פינדרוס.

זאב בנימין בגין: רגע, היו"ר, נדמה לי שהפנת את תשומת הלב - - -

וליד טאהא: לא, זה היה על החלק הראשון, אדוני חה"כ, זה משהו אחר.

וליד טאהא: אני מדבר על ההסתייגות שהביא בכתב - - -

יצחק פינדרוס: אני הייתי שמח לשמוע את עמדת הממשלה על ההסתייגות הזאת.

וליד טאהא: חה"כ בני בגין נכנס לדברים בתוך ההצבעה.

יצחק פינדרוס: לא, אני שואל מה עמדת הממשלה על ההסתייגות הזאת.

וליד טאהא: נסיים הצבעה, לא, עזוב.

יצחק פינדרוס: מה עמדת משרד המשפטים, היועץ המשפטי לממשלה?

וליד טאהא: זה מינהל התכנון, אתה רוצה שאני אגיד לך מה עמדתו על ההסתייגות?

יצחק פינדרוס: לא, אני רוצה לדעת את עמדת משרד המשפטים על ההסתייגות הזאת.

וליד טאהא: לא, זה משהו אחר.

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה לדעת את עמדת משרד המשפטים על ההסתייגות הזאת.

וליד טאהא: אוקיי, אבל בינתיים התחלתי הצבעה, שאלתי מי בעד ההסתייגות של חה"כ יצחק פינדרוס, יש אחד.

וליד טאהא: מי נגד ההסתייגות?

וליד טאהא: מי נמנע?

וליד טאהא: אין נמנעים.

וליד טאהא: לא אושרה

יצחק פינדרוס: לא הבנתי ווליד, אמרת שזה לא פוליטי החוק הזה.

וליד טאהא: ההסתייגות של חה"כ יצחק פינדרוס נפלה.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה לדעת את עמדת משרד המשפטים.

וליד טאהא: עד סוף הדיון אני רוצה לשמוע מכם התייחסות לחלק הראשון של הדברים.

וליד טאהא: לגבי משרד המשפטים הם יכולים לשלוח לך תשובה בכתב מבחינתי, הכל בסדר.

יצחק פינדרוס: התברר שזה כן חוק פוליטי, ווליד.

וליד טאהא: לא, פינדרוס.

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: אם אתה רוצה שלאזרחים יהיה חשמל, תסביר לי מה ההבדל.

וליד טאהא: בגלל שאני לא מערבב פוליטיקה בחוק הזה, אני לא רוצה לענות לך, כי אתה משתמש בפוליטיקה בעניין.

יצחק פינדרוס: זאת לא הסתייגות פוליטית, זאת הסתייגות עניינית שלאנשים יהיה חשמל.

בצלאל סמוטריץ': אתה אף פעם לא עושה פוליטיקה, ווליד.

וליד טאהא: אני לא, אני בכלל לא מבין בפוליטיקה.

וליד טאהא: חה"כ אוסאמה סעדי, אני לא ראיתי הסתייגות שלך.

אוסאמה סעדי: אני יכול בעל פה.

וליד טאהא: אתה רוצה לעשות את זה בעל פה?

וליד טאהא: כמה הסתייגויות יש לך?

אוסאמה סעדי: שלוש.

וליד טאהא: בבקשה, חה"כ אוסאמה.

וליד טאהא: סמוטריץ', אתה נשאר לנמק את ההסתייגויות שלכם?

בצלאל סמוטריץ': כן, עד שבת.

וליד טאהא: עד שבת כולל או לפני?

בצלאל סמוטריץ': אם צריך אז אפשר כולל, איך אומרים, עליכם אני יכול להאמין הכל, אתם הרי מסוגלים גם ביום כיפור לעשות לנו את זה.

יצחק פינדרוס: ווליד, אני שואל אותך ברצינות, אני לא יכול לשמוע את עמדת משרד המשפטים על ההסתייגות הזאת?

בצלאל סמוטריץ': אתה לא מבין שהוא לא רוצה שתהיה עמדה, כי אם תהיה עמדה אז יבינו שאתה צודק.

וליד טאהא: לא, אתה יכול לענות לחה"כ פינדרוס בכתב, אני לא מעוניין להפוך את הדיון לפוליטי.

וליד טאהא: בבקשה חה"כ אוסאמה.

יצחק פינדרוס: לא, אני רוצה באמת לדעת מה עמדת משרד המשפטים על ההסתייגות הזאת.

וליד טאהא: בסדר, שמעתי, אני אבקש מכם שיענו לך בכתב.

יצחק פינדרוס: מה יענו בכתב?

יצחק פינדרוס: שיענו לוועדה?

יצחק פינדרוס: מה העבדה זה קרקס?

וליד טאהא: אוקיי, אז יענו לוועדה בכתב.

בצלאל סמוטריץ': רק תנוח דעתך, חה"כ פינדרוס, זאת לא הפעם הראשונה שהוא לא נותן לאנשי המקצוע להביע את עמדתם פה.

בצלאל סמוטריץ': כל פעם כשהם רוצים להביע עמדה שלא ממש תואמת את האג'נדה שלו, הוא משתיק אותם כי אחרת מה הוא יעשה.

וליד טאהא: תודה, חה"כ סמוטריץ', תודה על המחמאות שלך.

וליד טאהא: בבקשה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אדוני היו"ר, מכיוון שאנחנו באמת לא רוצים להפוך את הנושא הזה לפוליטי, ואני רוצים לקדם חיבור חשמל לבתים, שזה מצרך בסיסי, על מנת באמת למנוע אסונות כמו שקרו, אז חשוב מאוד שהצעת החוק שבפנינו תיתן מענה לעשרות אלפי בתים.

אוסאמה סעדי: אני מסכים איתך שזה פותר חלק מהבעיה, אבל מצד שני זה סותם את הגולל וסותם את התקווה לאלפי בתים שחיכו היום - - -

וליד טאהא: למה סותם?

אוסאמה סעדי: כי הם לא יתחברו.

וליד טאהא: למה?

וליד טאהא: כי הם מחוץ לתחום התכנון?

אוסאמה סעדי: כן.

וליד טאהא: אז שיתכננו, זה מה שאני רוצה.

אוסאמה סעדי: אבל בנגב הם לא יכולים לתכנן, בכפרים הלא מוכרים - - -

וליד טאהא: לא, בנגב אנחנו צריכים קודם כל לעבוד על הכרה ביישובים.

אוסאמה סעדי: אז לכן אני אומר.

וליד טאהא: אוסאמה, צריך להשתמש במונחים הנכונים, אנחנו לא צריכים לרמות אף אחד.

וליד טאהא: אי אפשר לדבר על חיבור לחשמל ביישוב שעוד לא הכירו בו, זה ההיגיון הפשוט.

אוסאמה סעדי: לא, ווליד, אני מסכים איתך.

וליד טאהא: הרי זה מה שסמוטריץ' אומר, אתה רוצה להגיד אותו דבר?

אוסאמה סעדי: לא.

יצחק פינדרוס: ווליד, אני רק רוצה הערה, אני לא רוצה להפריע לך אני רק רוצה להגיש רוויזיה גם על ההסתייגויות של אייכלר, זה הכל.

וליד טאהא: בסדר.

אוסאמה סעדי: אדוני היו"ר, ברגע שאין הכרה אתה צודק, אין הכרה, אין תכנון, אין חשמל.

אוסאמה סעדי: אז אפריורית, היישובים האלה הם מחוץ לחוק, לא רק בנגב.

וליד טאהא: אוסאמה, שנייה, אני רוצה לתת הערה למנהלת הוועדה, להודיע על עיכוב של חצי שעה בדיון הבא, תודה.

וליד טאהא: תמשיך, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אני אומר, אפריורית, היישובים האלה הם מחוץ לחוק, כי הם לא יכולים לתכנן אפילו, גם אם הם רוצים הם לא יכולים, כי אין הכרה.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, אדוני היו"ר, בכל המגעים שהיו לנו במשך שנים עם היועץ המשפטי לממשלה, הוצע לנו העניין הזה של לחבר בין תכנון לבנייה.

אוסאמה סעדי: הרי לפני 80 בכלל לא הייתה דרישה חוקית - - -

וליד טאהא: אוסאמה, אני רוצה להפתיע אותך.

וליד טאהא: קריית א-סייד בנגב מוכרת, מוכרת מזה הרבה שנים, יש בה למעלה מ-800 בתים, ויש ארבעה בתים בלבד שמחוברים לחשמל.

אוסאמה סעדי: ועכשיו הם יתחברו?

וליד טאהא: אני רוצה לומר לך, שעניין התכנון, אם לא עושים את כל מה שצריך בהמשך, זה גם לא, לדבר עכשיו על יישובים שעוד לא הוכרו במובנים של לא יתחברו - - -

אוסאמה סעדי: לא אבל אתה מדבר על אבו תלול ועל זה, ווליד.

וליד טאהא: אתה יודע מה, כאשר רוצים להשתמש בחשמל ככלי ענישה, אז גם כאשר מתוכנן לא משתמשים בו ככלי ענישה.

אוסאמה סעדי: אני רוצה כלי ענישה?

וליד טאהא: לא, אני אומר כמדיניות.

אוסאמה סעדי: לא, אני נגד המדיניות הזאת.

וליד טאהא: מישהו מאיתנו שאל למה א-סייד לא מחוברת לחשמל?

אוסאמה סעדי: לכן אני מעלה את זה כאן, לא רק היישובים הלא מוכרים אמרתי, גם יישובים שאין בהם תוכנית מתאר כוללנית הם לא יחוברו, א-סייד, אבו תלול, עכשיו שלושת הכפרים האלה - - -

וליד טאהא: למה לא יחוברו?

וליד טאהא: אם אנחנו נרדוף את זה הם כן יחוברו.

וליד טאהא: אבל מי דיבר על זה עד עכשיו?

אוסאמה סעדי: אבל א-סייד עד עכשיו כמה שנים?

אוסאמה סעדי: אבו תלול כמה שנים?

וליד טאהא: אז עכשיו כן, עכשיו אני אבדוק מה עם א-סייד.

אוסאמה סעדי: אבל החוק הזה לא יחבר אותם.

וליד טאהא: לא, החוק יחבר אותם, אוסאמה.

וליד טאהא: לא, בבקשה, לא-סייד יש תוכנית כוללנית ואם הוגשו בה תוכניות מפורטות יחברו אותה.

וליד טאהא: מה אתה רוצה, אני מדבר על היגיון תכנון.

בצלאל סמוטריץ': זה וויכוח מעניין, כמה שנים יש לא-סייד תוכנית כוללנית?

וליד טאהא: הרבה, אפשר לבדוק.

בצלאל סמוטריץ': הרבה, אני אומר לך באחריות, רשות הבדויים עשתה את זה לפני הרבה מאוד שנים כבר.

בצלאל סמוטריץ': למה כל כך הרבה שנים יש רק תוכניות כוללניות ואין תוכניות מפורטות בא-סייד?

אוסאמה סעדי: כי לא מקדמים, המדינה לא מקדמת.

בצלאל סמוטריץ': מי לא מקדם?

בצלאל סמוטריץ': המדינה מוציאה על זה הון תועפות, לא, לא, רשות הבדווים עובדת על זה כבר עשר שנים.

וליד טאהא: על מה היא עובדת?

בצלאל סמוטריץ': הסיבה היחידה היא - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: היית שר בממשלה הקודמת, יכולת לשאול את עצמך את השאלה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': לא הייתי שר בממשלה הקודמת, תתעדכני.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היית שר בממשלה לפני הקודמת.

בצלאל סמוטריץ': הייתי עשר שנים בממשלת מעבר.

בצלאל סמוטריץ': גברת, אני על הסיפור הזה עובד עוד מאז שהקמתי את רגבים.

וליד טאהא: אבל לקחת את זכות הדיבור, זכות הדיבור של אוסאמה, סמוטריץ', חבר שלך לאופוזיציה, אתה לוקח לו את הזמן שלו.

בצלאל סמוטריץ': אני רק עוזר לך.

אוסאמה סעדי: לא חבר שלו.

בצלאל סמוטריץ': אני עוזר לך, ווליד, כי אתה צודק.

וליד טאהא: אני מושך את הדברים.

בצלאל סמוטריץ': אתה צודק, ווליד, החוק הזה יחבר את א-סייד לחשמל.

בצלאל סמוטריץ': הרי הסיבה שעד היום אין תוכניות מפורטות בא-סייד זה כי אף אחד לא מוכן לשתף פעולה, ואף אחד לא מוכן לעשות את התיקונים שצריך, ואף אחד לא מוכן להרוס את הבתים שנמצאים על כבישים ושטחי ציבור.

בצלאל סמוטריץ': מה שאתם תעשו עכשיו זה שאתם רק תגישו תוכנית פיקטיבית וזה יישאר ככה תקוע עוד שנים.

בצלאל סמוטריץ': אותו דבר באבו תלול.

וליד טאהא: אז אני רוצה להפתיע אותך, לך תבדוק את עצמך עכשיו מחדש, כי לך יש דעה כזאת ששמת מאחורה בראש ואתה לא משנה אותה, אז לך תבדוק את עצמך.

בצלאל סמוטריץ': אין לי דעה, יש לי מידע ביחס ליישובים הבדווים, שנים מקדמים - - -

וליד טאהא: אוקיי, אתה מפריע לדיון, סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה יעזור לכם להמשיך לתקוע אותם.

אוסאמה סעדי: אדוני היו"ר, אלה שרוממו את שלטון החוק בגרונם ועכשיו כל כך אכפת להם והם דואגים לשלטון החוק בחוק הזה.

אוסאמה סעדי: הם אלה שהביאו ומביאים הצעות חוק כל שני וחמישי לחבר את אותם מאחזים בלתי חוקיים לחיבורי חשמל.

אוסאמה סעדי: ראינו איזה דמעות הזילו על מנת לחבר אותם לחשמל, אז אל תלמדו אותנו.

אוסאמה סעדי: אדוני היו"ר, אנחנו מציעים, ואנחנו לא סומכים על שיקול הדעת של שרת הפנים כמוך בדיוק, ומה שיש במתווה מדאיג אותנו עכשיו ביתר שאת, לכן, ההסתייגות הראשונה שלנו, אדוני היו"ר, היא מה שאתה אמרת, שברגע שכל התנאים האלה מתקיימים, לא צריך לא את שרת הפנים ולא התייעצות עם ועדה מחוזית.

אוסאמה סעדי: הוועדה המקומית שם היא תאשר את זה, כדבר שבשגרה.

אוסאמה סעדי: לא צריך חתימה של שרת הפנים או כל שר פנים אחר על כל בקשה בכל שכונה, אתה יודע איזה הצפה של בקשות תהיה?

אוסאמה סעדי: ואז היא תגיד לך שהיא בודקת את זה, שהיא ביקשה פרטים.

אוסאמה סעדי: אני אתן לך דוגמה.

אוסאמה סעדי: ההכרה בכפר כנא, שאנחנו עובדים על זה, שנים אנחנו עובדים על זה ועד היום, למרות שיש המלצה של הוועדה, היא עכשיו ביקשה לבדוק עוד דברים ועוד דברים.

אוסאמה סעדי: לכן, זו ההסתייגות הראשונה שלנו, אדוני היו"ר.

תומר רוזנר: זאת אומרת, אתה מבקש שבפסקה 1 לא יהיה צו של שר הפנים, ואת פסקה (1א) למחוק?

אוסאמה סעדי: כן, בדיוק.

אוסאמה סעדי: זה מה שאמר היו"ר לפני שבוע, ואני מאמץ את זה.

אורית סטרוק: כמה זמן ניתן לאוסאמה להציג את ההסתייגות האחת שלו?

אוסאמה סעדי: יש לי שלוש הסתייגויות.

וליד טאהא: תמשיך, אל תענה לה.

אורית סטרוק: אני עוקבת.

אוסאמה סעדי: הסתייגות שנייה.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים שהצו הזה יחול על כל הבתים שנבנו, איך שאמרת פה עד 1 בינואר 2018, וכל מחבר חשמל יחתום על התחייבות שהוא מתחייב לקבל ולהוציא היתר ברגע שיתאפשר הדבר, ואם לא אז רשות החשמל תנתק אותו.

אוסאמה סעדי: זה יפתור לנו את כל הבעיה של היישובים בנגב, יישובים לא מוכרים ושכונות חדשות שהן מחוץ לתחום אבל הן בתוכנית מתאר מוצעת.

תומר רוזנר: מה ההסתייגות, אני עוד לא הבנתי.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, במקום 1 בינואר 2018 עם תוכנית מפורטת עם הכל, אני אומר שהחוק הזה יחול על כל הבתים שנבנו לפני 1 בינואר 2018, עם התחייבות של כל מחבר חשמל.

תומר רוזנר: אני באמת לא מבין את ההסתייגות, מה אתה רוצה לשנות?

רעות בינג: מה אתה רוצה לשנות בנוסח?

אוסאמה סעדי: בנוסח אני מוריד את כל ההתניות האלה של תוכניות מפורטות וזה.

תומר רוזנר: בלי תוכנית?

אוסאמה סעדי: בלי תוכנית.

תומר רוזנר: להוריד את כל סעיפי המשנה?

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: לחלופין - - -

וליד טאהא: עכשיו זה הסעיף השלישי?

אוסאמה סעדי: זה לחלופין בשתיים ויש לי עוד את שלוש.

וליד טאהא: תעשה את זה מהר, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: כן, אז לחלופין בשתיים, החוק הזה יחול על כל בית מגורים שנבנה לפני ה-1 בינואר 2018, והוא בתוך תוכנית כוללנית שהוגשה או שנקלטה.

תומר רוזנר: זה אותו דבר.

אוסאמה סעדי: לא, שם אני לא מדבר בכלל על תוכניות מתאר.

אוסאמה סעדי: פה, לחלופין אני אומר, זה מופיע במדיניות האכיפה שמדובר על תוכנית כוללנית שהוגשה או שנקלטה.

תומר רוזנר: אני הבנתי מה אתה אומר.

תומר רוזנר: אוקיי.

אוסאמה סעדי: שלוש, ההסתייגות האחרונה, בעניין סעיף (1ב)(א)(3) על הערבות הבנקאית, אני מבקש להמיר את הערבות הבנקאית בהתחייבות ושמבקש החיבור יחתום על התחייבות ועל תצהיר שאם הוא לא יבקש היתר ברגע שתתאפשר הוצאת היתר, החשמל ינותק.

אוסאמה סעדי: לחלופין, מה שהצעת, אדוני היו"ר, בישיבה הראשונה גם עם פרופ' ראסם חמאיסי, שהערבות תעמוד על 50 אחוזים מהאגרות.

אוסאמה סעדי: אני חושב שזה תמריץ ראוי ומספיק ולא מטיל נטל כבד על האזרח שיבקש חיבור חשמל, והוא צריך להביא ערבות בנקאית על מלוא ההיטלים.

וליד טאהא: הוא יכול לשלם במיידי מחצית.

אוסאמה סעדי: לא, הוא יכול לשלם מחצית אבל הוא צריך להביא ערבות בנקאית על המחצית הנוספת.

וליד טאהא: כן, נכון.

אוסאמה סעדי: אני אומר, בין אם זה בהפקדה ובין אם זה ערבות, הרי מה המטרה של הערבות הבנקאית, אדוני היו"ר?

אוסאמה סעדי: שמחבר החשמל בסופו של דבר ילך ויוציא היתר.

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, אם הוא עוד לפני שיקבל היתר ייתן 50 אחוזים מהערבות, זה תמריץ מספיק כדי שהוא ילך ויבקש את ההיתר ברגע שיתאפשר.

אוסאמה סעדי: ברגע שאתה אומר לו, אתה יודע מה?

אוסאמה סעדי: לא 200,000 כי כעסת על הסכום הזה, אז אתה יודע מה?

אוסאמה סעדי: 100,000.

אוסאמה סעדי: להביא היום ערבות בנקאית בסך 100,000 - - -

וליד טאהא: לא, הסכום לא רלוונטי, אוסאמה, כי יש מקומות שאולי ישלמו 30,000, אז למה להגיד 200,000?

אוסאמה סעדי: אבל אין דבר כזה 30,000.

אוסאמה סעדי: אני בניתי ואתה בנית.

וליד טאהא: בסדר, אוסאמה, זה תלוי בגודל הבית.

וליד טאהא: אם בנית 700 מטר, בטח שתשלם הרבה כסף.

אוסאמה סעדי: לא 700 מטר, אני מדבר על בית של 200 מטר, אז הוא יגיע ל-100,000 שקלים ויותר, אתה יודע את זה.

וליד טאהא: בסדר, אז הוא ישלם את מה שמגיע.

אוסאמה סעדי: לא, הוא ישלם ברגע שהוא יקבל היתר.

אוסאמה סעדי: אתה עכשיו מבקש ממנו אולי חצי שנה, אולי שנה, אולי שנתיים לפני - - -

וליד טאהא: הבנתי בסדר, הדיון הזה מאחורינו.

אוסאמה סעדי: אמרת בדיון הראשון, וזה מוקלט, שאנחנו נבקש להוריד את זה ל-50 אחוזים, אז אני מבקש להוריד את זה ל-50 אחוז.

אוסאמה סעדי: ואני מגיש את זה בשם הרשימה המשותפת.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: אתה רוצה שנצביע על כל ההסתייגויות בבת אחת, אוסאמה, נכון?

אוסאמה סעדי: לא, כל אחת לבד.

וליד טאהא: כל הסתייגות לבד?

אוסאמה סעדי: כן, כל שלוש ההסתייגויות.

וליד טאהא: הסתייגות מספר אחת, לא צריך חתימת שרה.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה.

וליד טאהא: הסתייגות מספר שתיים, שהצו יכול גם ללא תוכנית.

וליד טאהא: לא אושרה הסתייגות לחלופין של שתיים, שזאת תהיה תוכנית כוללנית שהוגשה או שנקלטה.

וליד טאהא: לא אושרה הסתייגות מספר שלוש, התחייבות במקום ערבות בנקאית

וליד טאהא: לא אושרה הסתייגות לחלופין של שלוש, 50 אחוזים ערבות ו-50 אחוזים התחייבות.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות של חה"כ אוסאמה סעדי לא התקבלו.

וליד טאהא: אנחנו עוברים - - -

בצלאל סמוטריץ': לנו יש שני מסמכי הסתייגויות, יש מסמך אחד להסתייגויות בשם סיעת הליכוד, ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית, עשר הסתייגויות, ואחר כך יש פה כמה הסתייגויות - - -

וליד טאהא: כן, מחולקות לפי סעיפים.

וליד טאהא: איך אתה רוצה?

בצלאל סמוטריץ': אני אנמק הסתייגות הסתייגות ותצביע עליה.

וליד טאהא: אתה תרצה לנמק כל הסתייגות בנפרד ולהצביע עליה?

בצלאל סמוטריץ': בוודאי.

וליד טאהא: טוב, אוקיי, אז בהסתייגויות האחרות נלך לפי סדרות.

וליד טאהא: בסדר, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל יש פה עכשיו עשר הסתייגויות, אני אנמק כל אחת מהן, הן הסתייגויות מהותיות מאוד.

וליד טאהא: כן, יש לך עד דקה לכל הסתייגות, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני דורש לקבל את אותו הזמן שהיה לאוסאמה.

וליד טאהא: לך יש עד דקה לכל הסתייגות, בבקשה, התחלת.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש מהיועץ המשפטי חוות דעת.

וליד טאהא: חה"כ סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': רגע, יש פה יועץ משפטי, איך יכול להיות שאוסאמה סעדי יכול לנמק חמש דקות, עשר דקות, ואני מבקש לקבל את חוות דעתו, מה הבעיה?

בצלאל סמוטריץ': הוא פה, תן לו לתת חוות דעת.

וליד טאהא: לא, בסדר, אני החלטתי בעקבות התייעצות עם היועץ המשפטי שלי.

וליד טאהא: יש לך דקה לכל הסתייגות בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': היועץ המשפטי, אני מבקש את חוות דעתך על האפליה בין אוסאמה סעדי לביני.

אוסאמה סעדי: אני יש לי שלוש הסתייגויות, לא סתם.

בצלאל סמוטריץ': יש פה עשר הסתייגויות, אתה חבר כנסת אחד, יש פה ארבע סיעות של 52 חברי כנסת ביחד שהגישו בסך הכל עשר הסתייגויות.

תומר רוזנר: שיתחיל לנמק ונראה אם צריך לתת לו יותר מזה.

וליד טאהא: אז אני אתן לך דקה לכל הסתייגות, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תומר, אני מבקש את עמדתך לפרוטוקול, חוות דעת משפטית, לאפליה שהיו"ר נוהג בה בין אוסאמה סעדי לביני.

בצלאל סמוטריץ': אתה יועץ משפטי, אתה לא עובד אצל היו"ר.

תומר רוזנר: יתחיל אדוני לנמק את ההסתייגויות, ואם יהיה צורך אנחנו נציע ליו"ר דרך פעולה.

בצלאל סמוטריץ': טוב.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגויות בשם סיעת הליכוד, ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר 1.

בצלאל סמוטריץ': לפני סעיף 1 יבוא: 1.

בצלאל סמוטריץ': מטרת תיקון זה לחוק התכנון והבנייה היא לעגן את המשך קיום הממשלה וזאת בשם התלות שלה בזרוע הפוליטית של התנועה האסלאמית, מפלגת רע"מ, בכל מקרה בו תלות זו תיפסק יבוטל התיקון לחלוטין ובאופן מידי.

בצלאל סמוטריץ': תראו, החוק הזה, כפי שאמרתי, חותר תחת עקרונות היסוד הכי בסיסיים של עולם התכנון, הוא חוק שהוא הכי רחוק מלהיות חוק מעודד הסדרה, הוא חוק שמטיל את אחד החסמים הגדולים ביותר, אני חושב, שהיו מאז קום המדינה לתכנון ולבנייה במגזר הערבי.

בצלאל סמוטריץ': נימקתי קודם, אז פה אני עכשיו אכן אקצר, אני רק אפנה בפרוטוקול לדברים שאמרתי ברשות הדיבור שניתנה לי קודם, שבהם הסברתי בהרחבה למה החוק הזה יהיה אחד ממעכבי התכנון הגדולים ביותר במגזר הערבי, ומאחר ולשיטתי, תכליות של חוקים צריכים להיות גלויים וכתובים בגוף החוק, אני מציע להכניס את סעיף המטרה הזה לפני סעיף 1.

וליד טאהא: הצבעה

אורית סטרוק: רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': רוויזיה, כמובן.

וליד טאהא: תמשיך להסתייגות מספר שתיים.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר שתיים לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה 1 סעיף 157א(ח) – (1) המוצע, אחרי "רשאי לקבוע" יבוא: במקרים חריגים ביותר ובשל נסיבות הומניטאריות שיפורטו בדו"ח מיוחד.

בצלאל סמוטריץ': בהמשך לדברים שאמרתי ברשות הדיבור, ומאחר והחוק הזה חותר תחת מוסכמות היסוד של עולם התכנון בכלל במדינת ישראל, מאחר והחוק הזה מפלה באופן מובהק בין אוכלוסייה יהודית, שבה יחול חוק התכנון והבנייה, לבין האוכלוסייה הערבית, שבה יחול חוק הבנייה והתכנון לאחר החוק הזה, מאחר וכאמור, החוק הזה יסכל את מאמצי האכיפה, גם המאמצים הכספיים, גם מאמצי הזמן של כל אנשי המקצוע שמשקיעים המון בלנסות ולהסדיר את היישובים הערביים.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה, כפי שאמרתי, יתקע מקלות בגלגלים ויסכל, אז גם אם יש מקום, במקרים חריגים, לשקול חיבורי חשמל, הרי שזה צריך להיעשות אך ורק במקרים בהם יש נסיבות הומניטאריות, נניח אדם חולה, חלילה, שצריך מקרר לאחסן תרופות לחולי סרטן או משהו כזה.

וליד טאהא: תודה.

בצלאל סמוטריץ': ובשום פנים ואופן לא באופן גורף, כפי שאתם מציעים.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש שתהיה הסתייגות כזאת.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: לא אושרה תיגש בבקשה להסתייגות מספר שלוש.

בצלאל סמוטריץ': כמובן רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, יש לי רק את הסוף של ההסתייגות הזו.

בצלאל סמוטריץ': לאחר פסקה (2) לחוק המוצע יבוא: סעיף קטן (3) הדו"ח כאמור בסעיף 157א(ח) – (1) יפרט את הנימוקים לאישור הבקשה או דחייתה, ויועבר אחת לשישה חודשים לוועדת הפנים של הכנסת ולקבינט הדיור.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אנחנו לא נגד שבמקרים חריגים והומניטאריים יהיה חשמל, אגב, יש על זה גם פסיקה של בג"ץ ביחס להתיישבות הבדווית בנגב, במקרים חריגים, ובניגוד למה שנאמר כאן בעבר, על ידי חה"כ יוראי נדמה לי, קודם לכן בדיון בג"ץ קבע חד משמעית שחשמל איננו זכות יסוד במדינת ישראל.

וליד טאהא: את ההסתייגות השנייה סיימנו והצבענו, תיגש בבקשה להסתייגות השלישית.

בצלאל סמוטריץ': טוב, אז רק הצבעת על ההסתייגות הלא נכונה.

וליד טאהא: לא, הצבענו על הכל בחבילה אחת.

בצלאל סמוטריץ': טוב, אז הסתייגות מספר שלוש.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע, אחרי "הנוגעת בדבר" יבוא: ותוך מתן משקל להיקף הפגיעה בביטחון הלאומי, ברצף ההתיישבות היהודית ובשלטון החוק.

בצלאל סמוטריץ': זאת הסתייגות קריטית מאחר, או כפי שאמרתי, הסיבה שבה אין עד היום תכנון מסודר במרבית היישובים הערביים, היא חוסר רצון מובהק, התנגדות, ומאמצים לסכל את התכנון הזה במשך עשרות שנים, למרות שהמדינה ניסתה בכל השנים הללו לקדם את התכנון, בניגוד לנרטיב השקרי שאתם מפיצים כאן בכל הדיונים.

בצלאל סמוטריץ': הייתה אסטרטגיה מאוד ברורה של השתלטות על עוד ועוד שטחים ומרחבים, תוך מבט, לפעמים, לאומי, לא מתוך צורך או מצוקה כי אין איפה לגור, אלא מבט לאומי שמבקש לתפוס שטחים ולייצר רצפים של התיישבות ערבית, כמו למשל אזור ואדי שמבקש לחבר את ערביי צפון השומרון עם ערביי ואדי ערה ואחר כך הצפון, ולחנוק את ההתיישבות היהודית באזורים הללו.

בצלאל סמוטריץ': לכן, אנחנו מבקשים שבמסגרת השיקולים שיישקלו, האם נכון לחבר חשמל?

בצלאל סמוטריץ': במילים אחרות, האם נכון לתת פרס לעבריינות ולהלבין את הבנייה רטרואקטיבית, כאשר היא בוצעה משיקולים שפוגעים בביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מבקשים שהשיקול הזה יילקח בחשבון, ובמקרים שבהם יתברר שאכן ההתיישבות הלא חוקית נעשתה תוך פגיעה באינטרסים של ביטחון לאומי והתיישבות לאומית באזורים דמוגרפיים כאלה, הדבר יילקח בחשבון.

וליד טאהא: תודה, נצביע על הסתייגות מספר שלוש של סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': לא, זה לא שלי, היו"ר, זה של הסיעות ש"ס, ליכוד, יהדות התורה והציונות הדתית, שלא תהיה טעות בפרוטוקול.

וליד טאהא: כן, שאתה מנמק בשם הסיעות, אני לא צריך לחזור על זה שוב ושוב.

וליד טאהא: לא אושרה אתה ממשיך להסתייגות מספר ארבע.

אורית סטרוק: רוויזיה, כמובן.

בצלאל סמוטריץ': רוויזיה כמובן, כן.

וליד טאהא: לאה, תעשי כבר רוויזיה על כל ההסתייגות.

בצלאל סמוטריץ': לא, איך אתה יודע אם אנחנו נרצה או לא, תן לנו בבקשה לשיקול דעתנו על מה אנחנו רוצים רוויזיה או לא רוצים רוויזיה.

וליד טאהא: לא, אני ארצה.

בצלאל סמוטריץ': אז אתה תגיש מה שאתה רוצה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נגיש, גברתי המנהלת, רק למה שאנחנו נבקש.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר ארבע.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע, אחרי סעיף קטן (א) יבוא: סעיף קטן (א)(1) ברשות המבקש או משפחתו מבנה אחד בלבד.

בצלאל סמוטריץ': גם כאן, מאחר וכפי שאתם מציגים את החוק הזה, אפילו לשיטתכם, התכלית שלו היא בסוף תכלית הומניטארית, אנשים גרים בבית ואין להם חשמל, ואולי הם מתחברים בחיבור פיראטי וזה מסוכן, אז אנחנו רוצים לתת להם חשמל.

בצלאל סמוטריץ': כמובן, שאין שום הצדקה בעולם לתת - - -

וליד טאהא: אני רק רוצה לבקש ממך, ערוץ הכנסת מבקשים להוריד את המסכה כי לא שומעים טוב את הקול, אז מי שמדבר יכול לדבר בלי מסכה.

בצלאל סמוטריץ': אז שוב, מאחר ולפי איך שאתם מציגים את החוק, תכליתו בסוף היא הומניטארית, ביקשנו קודם, בהסתייגות שדחיתם, שההומניטארי יהיה מאוד מוגדר ומדויק, אבל גם לשיטתכם, בסוף המטרה היא שאנשים שגרים ואין להם מקומות אחרים לגור, לא יצטרכו לקפוא מקור בלילה, כמו המתנחלים בהתיישבות הצעירה שימשיכו לקפוא מקור בלילה, כי להם אין את ווליד טאהא שיתאבד בשבילם.

בצלאל סמוטריץ': אתם לא רוצים שאצל היישובים הערביים זה יקרה, אז נדמה לנו שתנאי בסיסי, שגם אתה אדוני היו"ר צריך להסכים עליו, זה שתיתן מבנה אחד למשפחה.

בצלאל סמוטריץ': לא ייתכן שאותו מחזיק, מחזיק שניים, שלושה, ארבעה, חמישה בתים לפעמים, את כל הבתים האלה הוא יחבר לחשמל.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע למה הוא צריך חמישה בתים, אולי יש לו חמש נשים, גם זה קיים שם לפעמים, בפוליגמיה וריבוי נישואים, בוודאי כשמדובר על בדווים בנגב.

וליד טאהא: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו מבקשים להגביל את זה למבנה אחד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כל הדעות הקדומות - - -

וליד טאהא: לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': אלה לא דעות קדומות, אלה עובדות.

וליד טאהא: אז סיימת לנמק את הסעיף הזה, אנחנו מעלים את הסעיף להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': אבל היא מפריעה לי, רגע, אני רק מסכם במשפט, ואני מבקש שיהיה ברור שגם אם החוק יחול הוא יאפשר חיבור של מבנה אחד למשפחה ולא מעבר.

וליד טאהא: אוקיי, נצביע על הסתייגות מספר ארבע שזה עתה נימק חה"כ סמוטריץ'.

וליד טאהא: לא אושרה אתה ניגש להסתייגות מספר חמש.

תומר רוזנר: מבחינה טכנית, רק ההסתייגות הזאת היא נכונה בפסקה (1)(ב) שמדברת על התנאים של המבקש, ולכן היא תוצג כך.

בצלאל סמוטריץ': אתה צודק, עשינו את זה בגרסה הקודמת, תודה.

וליד טאהא: אז הסתייגות מספר חמש.

וליד טאהא: אתה רוצה רוויזיה על מספר ארבע?

בצלאל סמוטריץ': כן, בטח, בוודאי, מה אתה רוצה שניתן חמישה מבנים למשפחה.

וליד טאהא: אני לא רוצה שתשכח, חששתי חס ושלום שתשכח.

וליד טאהא: כן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו דנים פה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בהסתייגות מספר חמש, אדוני היו"ר.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1)(ב)(2) המוצע, המילים "מי שיש לו עניין בקרקע" יימחקו.

בצלאל סמוטריץ': גם פה, זה ברור.

בצלאל סמוטריץ': תראו, מי שהוא בעלי הקרקע, עוד איכשהו אפשר להבין שהוא בסוף יהיה רשאי להגיש בקשה להיתר בנייה וכולי.

בצלאל סמוטריץ': להרחיב את זה למונח שסתום פלואידי של כל מי שיש לו עניין בקרקע.

תומר רוזנר: לא לגבי בקשות להיתר בנייה.

אוסאמה סעדי: גם היום בהיתר הבנייה לכל המגזרים, מי שיש לו עניין בקרקע הוא מי שיש לו זיקה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היועץ המשפטי, הפסקת אותי באמצע.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי שבהקשר של היתרי בנייה אתם דרשתם תנאי בחוק שהוא יהיה רשאי להגיש היתר בנייה אחר כך, זאת אומרת שהוא כנראה בעל הזכויות בנכס, אחרת הוא לא יכול להגיש היתר בנייה.

בצלאל סמוטריץ': למרות זאת, ביחס לאפשרות להגיש את התוכנית מראש, הכנסתם איזה מין מושג מאוד רחב ומאוד לא ברור, אגב, בהגדרה החוקית שלו, כל מי שיש לו עניין בקרקע.

תומר רוזנר: כמו בכל תוכנית אחרת.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אני חושב שפה מדובר בחריג, ואתם עושים חריג על גבי חריג על גבי חריג, ולכן אנחנו מבקשים למחוק את המילה הזו.

וליד טאהא: טוב.

בצלאל סמוטריץ': אני רק מבקש רגע לפני ההצבעה התייעצות סיעתית, ברשותך אדוני.

תומר רוזנר: התייעצות סיעתית תהיה על כל הצעת החוק, זאת אומרת, תהיה לכם התייעצות סיעתית אחת.

בצלאל סמוטריץ': איפה ראית דבר כזה?

בצלאל סמוטריץ': אתמול היינו בדיון בוועדת הכספים שעות על גבי שעות, ולפני כל הצבעה היה - - -

תומר רוזנר: לא, לא תהיה התייעצות סיעתית לפני כל הצבעה.

בצלאל סמוטריץ': אבל כיוון שאתה הערת כאן הערה משמעותית, שמאחר ומדובר כאן - - -

תומר רוזנר: אתה יכול לעשות.

בצלאל סמוטריץ': אז אני אבקש התייעצות סיעתית, אולי אני אמשוך את ההסתייגות.

וליד טאהא: חה"כ סמוטריץ', אתה רוצה את ההתייעצות האחת עכשיו או בהמשך?

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה עכשיו על הרוויזיה הזאת התייעצות סיעתית של שלוש דקות, כיוון ששמענו כאן תשובה ויכול להיות שאנחנו נשקול את הרוויזיה הזאת.

וליד טאהא: אז זו גם האחרונה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא אומר שהיא אחרונה, ואני לא חושב שיש לך סמכות, תומר, לקבוע לי התייעצות סיעתית אחת לכל ההצבעות.

וליד טאהא: אז קיבלת התייעצות סיעתית עד השעה 12:20, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני רק אומר כאן לפרוטוקול, שתומר לא מוסמך.

בצלאל סמוטריץ': חה"כ אורית סטרוק, אני מבקש שתלכי לשגית ותשאלי אותה האם הוא מוסמך לתת לנו בכל החוק הזה, אני לא יודע כמה יש, 300-200 הצבעות, התייעצות סיעתית אחת, בעיניי זה לא תקין, בטח לא אם אתה רוצה, תומר, שהדיון יהיה רלוונטי.

בצלאל סמוטריץ': הרי העליתם עכשיו טיעון אמיתי ביחס לרלוונטיות של זה, מותר לנו לבדוק האם אנחנו עומדים מאחורי ההסתייגות הזאת או לא.

בצלאל סמוטריץ': לזה בדיוק נועדה ההתייעצות הסיעתית, וכשעושים בה שימוש מושכל, אל תגביל אותה מראש.

בצלאל סמוטריץ': זה שאתם דורסים ורומסים זה כבר רבע אנטי, חבל שגם הלשכה המשפטית פה הופכת עכשיו להיות איזו זרוע ביצוע של הדורסנות של הקואליציה.

תומר רוזנר: התייעצות סיעתית מותרת לפי התקנון פעם אחת לכל נושא.

תומר רוזנר: מכיוון שאנחנו מדברים על נושא אחד, אז תהיה התייעצות סיעתית אחת.

בצלאל סמוטריץ': לא, ממש לא, אני לא יודע מאיפה הבאת את זה, באף ועדה עד היום לא היה דבר כזה.

תומר רוזנר: בסדר.

זאב בנימין בגין: אפילו לא ידעת צדדים, אפילו לא נאמר יש רועים בירושלים, כדאי שתדייק.

בצלאל סמוטריץ': טוב, אני שמח.

וליד טאהא: חה"כ בני בגין.

בצלאל סמוטריץ': אני הבנתי שעגבנייה וביצה זה לא אותו דבר, פסקי דין של בג"ץ נגד ההתיישבות צריך לקיים, פסקי דין להריסה של בית משפט נגד תוכנית של ערבים, את זה לא צריך לקיים, לשיטתו של בני בגין.

וליד טאהא: חה"כ בני בגין, אני מבקש, תקשיב לי שנייה.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא חייב לי, אתה חייב לעם ישראל תשובות.

וליד טאהא: אבל אי אפשר ככה, רבותיי.

וליד טאהא: חה"כ בני בגין, אנחנו צריכים להמשיך להצביע, אז אתה תשב כדי שנמשיך להצביע.

וליד טאהא: אתה עושה לסמוטריץ' בדיוק את מה שהוא רוצה, זה מה שהוא רוצה, להתווכח בריש גלי.

בצלאל סמוטריץ': אז לאחר ההתייעצות הסיעתית, אנחנו עומדים בכל זאת על ההסתייגות הזאת, מאחר וכאמור מדובר בחוק חריג שיפגע מאוד בהליכי התכנון, ואנחנו רוצים לצמצם אותו ושלא כל מי שהוא בעל עניין בקרקע יוכל להגיש תוכנית.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש להצביע, אנחנו בהסתייגות מספר חמש.

וליד טאהא: נצביע על ההסתייגות שזה עתה נימק חה"כ סמוטריץ'.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה, בבקשה הסתייגות מספר שש.

קריאה: רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר שש.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) (ב2) המוצע, הסיפא, החל במילים "חוות הדעת תינתן" תימחק.

בצלאל סמוטריץ': פה אני חוזר למה שאמרתי קודם, הרי די ברור שכאשר אתה דורש חוות דעת מקצועית כדי לבסס עליה את החלטתו של השר או השרה לאפשר או לא לאפשר, ואתה קוצב את מתן חוות הדעת הזו בזמן, אתה, למעשה, מייצר מצב שבו הגוף התכנוני לא יוכל לתת את חוות הדעת בזמן.

בצלאל סמוטריץ': התוצאה תהיה שהשר ייאלץ לקבל החלטה מבלי שיש לו תשתית מקצועית עניינית להישען עליה, וההחלטה הזאת, כמובן, אם היא לא תמצא חן בעייני מי שביקש את הבקשה וסורב, תיתקף בבג"ץ, כי זאת החלטת שר אז זה בבג"ץ, ובג"ץ יגיד במידה מסוימת של צדק שאם השר מקבל החלטה אוטומטית לשלול בקשה, ואין לו חוות דעת מקצועית של גוף תכנוני שמסביר למה זה נכון, אז ההחלטה כנראה תישלל.

בצלאל סמוטריץ': לכן אנחנו מבקשים שלא ייקצבו לוחות זמנים למתן חוות הדעת, תינתן חוות הדעת, יש עומס גדול על מערכות התכנון.

בצלאל סמוטריץ': אמר קודם אוסאמה סעדי שיהיו כאן

בצלאל סמוטריץ': אלפי בקשות, אז להיכנס עכשיו למיטת סדום ולהגיד שאם תוך X זמן, 30 יום, 45 יום, לא תתנו חוות דעת המשמעות היא שאפשר לקבל החלטה בלי חוות הדעת, כשאנחנו יודעים שהאמת היא שלא באמת אפשר לקבל החלטה בלי חוות הדעת, זה לא יעבוד.

וליד טאהא: תודה רבה, אנחנו נצביע על ההסתייגות שזה עתה נימק חה"כ סמוטריץ'.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה, אנחנו עוברים להסתייגות מספר שבע.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו כמובן מגישים רוויזיה, כי זו ליבת הכניעה של איילת שקד בסיבוב הנוכחי, אדוני היו"ר.

וליד טאהא: הסתייגות מספר שבע, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר שבע.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1א) המוצע, הסיפא החל במילים "לא העבירה הוועדה המחוזית" תימחק, בהמשך להסתייגות הקודמת.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר באמת לקבל החלטה, שהגורם המינהלי, קרי השר, יקבל החלטה מבלי שתונח בפניו תשתית מקצועית שיכולה לבסס את ההחלטה לכאן או לכאן.

בצלאל סמוטריץ': בין אם ההחלטה שתתקבל תאשר את הבקשה ובין אם ההחלטה שתתקבל תדחה את הבקשה, כל עוד היא לא נשענת על חוות דעת מקצועית של הגורם התכנוני, זאת החלטה שלא תוכל לעמוד.

בצלאל סמוטריץ': אתם מייצרים פה עכשיו מנגנון עקום, מנגנון שנוגד את עקרונות המשפט המינהלי הכי בסיסיים, אתם מייצרים בכוונה פרצה שתקרא לגנב, ואז יצטרך לעמוד השוטר בדמות בג"ץ מעבר לפרצה, ולהגיד לגנב, אדוני איך אתה מקבל החלטה בלי שקיבלת חוות דעת?

בצלאל סמוטריץ': לכן, אנחנו מבקשים למחוק את הסיפא, אין אפשרות לקבל החלטה מבלי שתונח בפני הגורם המחליט, קרי שר הפנים, תשתית מקצועית, חוות דעת של הגורם המקצועי.

בצלאל סמוטריץ': איך אתם רוצים שהוא יקבל החלטה מקצועית?

יצחק פינדרוס: אני מבקש התייעצות סיעתית לפני ההצבעה.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: יש לנו חוות דעת של היועץ המשפטי, חה"כ פינדרוס, שנותנים התייעצות סיעתית אחת לאותו דיון, וקיבל אותה באותו נושא - - -

יצחק פינדרוס: למי?

יצחק פינדרוס: לכל סיעה, ולי יש חבות בוועדה, יש לי התייעצות סיעתית.

בצלאל סמוטריץ': אבל הוא סיעה אחרת.

יצחק פינדרוס: אני סיעה אחרת, אני רוצה לדון עליה, מה קרה?

תומר רוזנר: התקנון קובע התייעצות סיעתית אחת לכל נושא.

יצחק פינדרוס: מכיוון שלא קיבלתי חוות דעת משפטית ממשרד המשפטים על ההסתייגות שלי - - -

בצלאל סמוטריץ': אבל מה זה בכל נושא?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו עכשיו בנושא אחר בכלל.

בצלאל סמוטריץ': מה זה נקרא נושא, תומר?

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה רגע להבין, אתה יכול להגיד שכל המושב זה נושא אחד כי זה בסוף לעשות טוב לאזרחי ישראל, או רע לשיטתי לאזרחי ישראל, אז זה הכל נושא אחד?

בצלאל סמוטריץ': זה לא אותו נושא, אנחנו עכשיו בנושא אחר.

בצלאל סמוטריץ': השאלה האם תונח חוות דעת מקצועית לפני שהשר מחליט, כדי שעל בסיסה יוכל להחליט או לא, היא נושא אחר בכלל מהשאלה האם מגיש התוכנית הוא רק מי שיש לו בעל עניין בקרקע או שהוא צריך להיות גוף ממשלתי.

תומר רוזנר: צר לי, הנושא הוא אותו נושא, הנושא הוא איך מגישים את הבקשות, אתה יכול להתייעץ על כל הדברים, זאת עמדתי.

וליד טאהא: נצביע על הסתייגות מספר שבע שנימק חה"כ סמוטריץ'.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה, אנחנו ניגשים להסתייגות מספר שמונה.

אורית סטרוק: רוויזיה.

אורית סטרוק: אפשר להבין בבקשה, תומר, מה הנושא מבחינתך?

יצחק פינדרוס: רוויזיה, ואני חושב שאדוני היועץ המשפטי, זכותי לבקש התייעצות סיעתית כסיעה.

וליד טאהא: חה"כ פינדרוס, אני קיבלתי את עמדתו של היועץ המשפטי של הוועדה שאמר שהתייעצות נותנים פעם אחת על אותו נושא, וכבר נתנו.

יצחק פינדרוס: אני עדיין על השאלה שלי לא קיבלתי את עמדת משרד המשפטים.

אורית סטרוק: מה הנושא?

בצלאל סמוטריץ': תומר, יש לך תקדים?

בצלאל סמוטריץ': אתה מוכן לתת לנו דיון מהכנסת הקודמת החלת את הכלל הזה?

בצלאל סמוטריץ': דוגמה אחת.

וליד טאהא: תומר, אתה לא עונה.

וליד טאהא: חה"כ סמוטריץ', אני מבקש שתתחיל את הנימוק של הסתייגות מספר שמונה, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, הסתייגות מספר שמונה.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1ג) לחוק המוצע, המובא בה יסומן בסעיף קטן (א) ובסופו יבוא סעיף קטן (ב) היה חיבור המבנה כרוך בעלות חריגה, יישא המבקש בעלות הנוספת במלואה.

בצלאל סמוטריץ': איך כותבים "יישא"?

בצלאל סמוטריץ': עם יו"ד אחת או עם שתיים?

וליד טאהא: שתי יו"דים.

אורית סטרוק: לא, יו"ד אחת.

בצלאל סמוטריץ': אז אני מבקש לתקן, אם אפשר, גברתי המנהלת, בהסתייגות לכתוב רק יו"ד אחת, למחוק יו"ד.

בצלאל סמוטריץ': תראו, משק החשמל, כידוע, מנוהל בשוק סגור.

וליד טאהא: אתם רוצים התייעצות משפטית לגבי יו"ד אחת או שתי יו"דים?

וליד טאהא: זה צריך לבוא ממשרד המשפטים או משרד החינוך?

וליד טאהא: המשרד להשכלה גבוהה מתבקש לתת לנו ייעוץ לגבי יו"ד אחת או שתי יו"דים במילה "יישא".

בצלאל סמוטריץ': לא, אני שלא כמוך אין לי עניין, היו"ר, לך יש עניין למשוך זמן כי אתה הרי לא רוצה לקדם את חוק חריש, שלא כמוך לי אין עניין, לכן אני לא מבקש חוות דעת משפטית על מה שלא צריך.

וליד טאהא: אז בוא תסיים, רוצים לקדם את חוק חריש.

וליד טאהא: אני ביקשתי בשמך.

בצלאל סמוטריץ': לא, אל תבקש בשמי, לא מיניתי אותך מעולם.

וליד טאהא: אז בשמי, הייעוץ המשפטי הוא בשמי, יישא זה עם יו"ד אחת או עם שתיים.

וליד טאהא: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לנמק את ההסתייגות, זו הסתייגות קריטית ואני אשמח אם תיתן לי לנמק אותה כי צריך להבין.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול לנמק את ההסתייגות בבקשה?

וליד טאהא: כן, עכשיו אתה, אנחנו כבר רוצים להצביע על ההסתייגות.

בצלאל סמוטריץ': לא, אני רוצה לנמק אותה.

וליד טאהא: תסיים.

בצלאל סמוטריץ': עוד לא התחלתי.

וליד טאהא: אתה התחלת ותסיים.

בצלאל סמוטריץ': נו, תן לי היו"ר, אתה כל הזמן מפסיק אותי.

וליד טאהא: יאללה תסיים.

בצלאל סמוטריץ': מבלי שההסתייגות הזו תתקבל, החוק הזה ייקר את תעריף החשמל לכל אזרחי ישראל, שומרי החוק, שבנו כחוק, שהתחברו לחשמל בחוק.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שמשק החשמל הוא שוק סגור.

בצלאל סמוטריץ': רשות החשמל קובעת את תעריף החשמל בהתאם להוצאות ולהכנסות של חברת החשמל.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה בעצם עכשיו מטיל על חברת החשמל עלויות עתק של חיבור בתים בכל מיני טיז-אנאבי או לא יודע איפה.

וליד טאהא: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, הרי צריך להבין, כשאתה מראש בונה יישוב ומתכנן אותו, ואתה מראש מכניס את כל התשתיות ביחד, ואתה מראש חופר תעלות לחשמל ועוד, פה עכשיו יש יישוב קיים - - -

וליד טאהא: אתה צריך לסיים, אני לא נותן לך שלוש דקות לנמק הסתייגות אחת.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה אפילו לא שלוש דקות, ותאמין לי, יש לי הסתייגות סופר עניינית.

וליד טאהא: אתה קיבלת שלוש דקות על ההסתייגות הזאת.

וליד טאהא: אל תעזרי לו חה"כ אורית, הוא מוכשר מספיק כדי לענות לבד.

וליד טאהא: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': חברת חשמל תצטרך אחרי החוק הזה להשקיע מאות מיליוני שקלים בלחבר חשמל ליישובים שבהן אין הכנות תשתיתיות - - -

וליד טאהא: תודה רבה, נצביע על הסתייגות מספר שמונה שזה עתה סיים לנמק - - -

בצלאל סמוטריץ': רגע, רגע, לא נתת לי, רק עוד משפט.

וליד טאהא: אתה לא תעשה את זה בכוח.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום.

וליד טאהא: יש לך דקה בלבד ואתה לקחת פה שלוש דקות.

יצחק פינדרוס: כיוון שהנושא הזה הוא נושא של עלויות ולא הגשת תוכניות, אני מבקש התייעצות סיעתית, זה לא אותו דבר, שיירשם בפרוטוקול.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום.

וליד טאהא: חצי משפט.

בצלאל סמוטריץ': כל מה שאנחנו מבקשים, זה שאם לחיבור החשמל תהיה עלות מיוחדת, בגלל שמדובר על חיבור רטרואקטיבי, אז ישא בעלות הזאת מי שמבקש להתחבר, ולא יישאו בה כל אזרחי ישראל דרך תעריף החשמל אחר כך, זה הכל.

יצחק פינדרוס: אני חושב שזה נושא אחר ואני מבקש התייעצות סיעתית.

וליד טאהא: טוב, נצביע על הסתייגות מספר שמונה שנימק חה"כ סמוטריץ'.

וליד טאהא: אני בהצבעה, חה"כ פינדרוס.

בצלאל סמוטריץ': כל אזרחי ישראל ישלמו מהכיס שלהם בתעריף החשמל את הפרוטקשן של איילת שקד לתנועה האסלאמית ושהממשלה תשרוד.

שרון רופא אופיר: בינתיים כל ההטרלות האלה תוקעות את חוק חריש שכל כך חשוב לכם, אז אולי נתקדם?

בצלאל סמוטריץ': אזרחי ישראל, תכינו את הכיס לפרוטקשן.

וליד טאהא: הצבעה

וליד טאהא: נגד – 5

וליד טאהא: לא אושרה

יצחק פינדרוס: ושיירשם בפרוטוקול שאני ביקשתי התייעצות סיעתית, ואתה, בלי לשאול אפילו את היועץ המשפטי, סירבת.

בצלאל סמוטריץ': אין לזה תקדים.

וליד טאהא: לא, שיירשם בפרוטוקול ששמעתי, היועץ המשפטי שלי אמר שעל אותו נושא נותנים התייעצות אחת, נתנו כבר, אז אל תמשיכו להתווכח על אותו דבר, סיימנו את זה.

יצחק פינדרוס: אבל זה לא אותו נושא.

אורית סטרוק: רוויזיה, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': כמובן, רוויזיה, לסעיף הפרוטקשן שכל אזרחי ישראל משלמים לך.

וליד טאהא: אנחנו עוברים, ברשותך חה"כ פינדרוס, להסתייגות מספר תשע.

שרון רופא אופיר: אולי במקום זה נעבור לחוק של חריש, זה נראה לי יותר חשוב מכל ההסתייגויות האלה, יאללה, בואו נתקדם.

וליד טאהא: הסתייגות מספר תשע, בבקשה.

אורית סטרוק: חוק חריש הוא בן הערובה של ווליד טאהא.

שרון רופא אופיר: חוק חריש הוא בינתיים בן הערובה שלכם.

שרון רופא אופיר: 86 הסתייגויות, אנחנו נגיע לשעה 20:00.

יצחק פינדרוס: ו-30,000 איש שהם בלי חשמל ביהודה ושומרון, זה לא אנשים שצריכים לקבל?

בצלאל סמוטריץ': זה לא מעניין אותה, מה אכפת לה?

יצחק פינדרוס: כן, רציתי את עמדת משרד המשפטים, הוא לא היה מוכן לתת להם אפילו לענות לי.

אורית סטרוק: שרון, את בישראל ביתנו?

שרון רופא אופיר: אנחנו עכשיו ב"חיים שכאלה", גב' סטרוק?

אורית סטרוק: זאת המפלגה שרצתה למסור את ואדי ערה לרשות הפלסטינית, לא? מעניין.

בצלאל סמוטריץ': היא רוצה שקודם נשלם שם חשמל.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היו"ר, אני יכול להתחיל לנמק את ההסתייגות?

אורית סטרוק: רציתם למסור את ואדי ערה לרשות הפלסטינית, לא שכחנו.

שרון רופא אופיר: תגידי את זה ארבע פעמים, את רגילה כל דבר להגיד ארבע פעמים, גם אנחנו לא שכחנו.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול להתחיל לנמק, אדוני היו"ר?

בצלאל סמוטריץ': מפריעים לי פה.

וליד טאהא: אורית סטרוק, את רוצה לתת לחבר שלך להמשיך לדבר?

אורית סטרוק: אתה זוכר?

וליד טאהא: לא, אני לא זוכר.

וליד טאהא: את נכנסת לו לדברים, את מדברת אליה, את לא צריכה לדבר אליה, היא אמרה את מה שהיא אמרה ואת אל תעני לה, את לא יושבת כאן על תקן עונה לכל דובר.

אורית סטרוק: אני יושבת כאן על תקן חברת כנסת, והגיע הזמן שתכבד את זה.

וליד טאהא: אז אני רוצה לעדכן אותך, שלחבר כנסת אין את הזכות לענות לכל חבר כנסת שמדבר.

וליד טאהא: יופי, תמשיך להסתייגות מספר תשע, תנמק.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגויות מספר תשע ועשר הן הסתייגויות לסעיף 2.

בצלאל סמוטריץ': לאחר סעיף 2 לחוק המוצע יבוא: 3.

בצלאל סמוטריץ': לא ניתן אישור הרשות המאשרת לביצוע החיבור, ייהרס - - - רגע, ייהרס זה עם יו"ד אחת או עם שתי יו"דים?

אורית סטרוק: אחת.

בצלאל סמוטריץ': אז גם פה, איפה לאה?

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש להוריד כאן יו"ד אחת.

וליד טאהא: בהרס אתה מבין יותר ממני, על כן אני לא אתערב.

בצלאל סמוטריץ': יהרס המבנה תוך שישה חודשים מיום קבלת ההחלטה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, צריך להבין אם כנים דבריכם.

בצלאל סמוטריץ': הרי אם הרשות המאשרת לא נתנה אישור לחבר לחשמל, זאת אומרת שבשום צורה המבנה הזה לא עומד להסדרה, נכון?

בצלאל סמוטריץ': הרי אם הוא היה עומד להסדרה, הוא מתאים להוראות התוכנית המפורטת שהוגשה, שהיא מתאימה להוראות התוכנית הכוללנית שהוגשה על ידי רשות ממשלתית או רשות שהוקמה מכוח חוק.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, שהוא בית שעומד להסדרה, אז כנראה שהרשות המאשרת הייתה מאשרת והוא היה מחובר לחשמל.

בצלאל סמוטריץ': אם הרשות המאשרת, אפילו בחוק מהמקפצה הזה שאתם עושים, קובעת שלא ניתן לחבר את המבנה, זאת אומרת, שזה מבנה שאין לו שום אופק תכנוני, לשיטתכם, ואם כנים דבריכם, צריך להרוס אותו.

בצלאל סמוטריץ': אין בעיה, אתם רוצים שמה שעומד להסדרה יחובר לחשמל, נניח, אבל מה שלא עומד להסדרה, צריך להרוס.

בצלאל סמוטריץ': לכן, אנחנו מבקשים שיהיה כתוב במפורש, שמי שהגיש בקשה לחיבור חשמל, והרשות המאשרת דחתה את הבקשה, קרי אין לו שום סיכוי בעולם להיות מוסדר, תוך שישה חודשים המבנה ייהרס.

וליד טאהא: תודה רבה, סמוטריץ', אתה תתחיל להתכנס ל-60 שניות של הנמקה.

בצלאל סמוטריץ': תאמין לי שאני עושה את זה מהר, תמציתי וענייני, ואם הייתי רוצה למרוח זמן היית מרגיש שאני מורח זמן.

וליד טאהא: אני עושה לך ג'סטות ונותן לך מעבר.

בצלאל סמוטריץ': אל תעשה לי ג'סטות, אתה לא עושה לי ג'סטה.

וליד טאהא: אבל אני עושה לך, אתה לא יכול לקחת לי את זה.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא עושה לי ג'סטה, אתה נתת פה חמש דקות לפחות לכל הסתייגות של אוסאמה, אתה לא עושה לי ג'סטות.

וליד טאהא: נצביע על הסתייגות מספר תשע.

וליד טאהא: לא אושרה

בצלאל סמוטריץ': למה אתה מתנגד לזה, ווליד?

בצלאל סמוטריץ': הרי אתה בעד שלטון חוק ובעד תכנון ובעד הסדרה, למה אתה נגד?

וליד טאהא: הסתייגות מספר תשע נפלה, אתה מתחיל לנמק את הסתייגות מספר עשר.

בצלאל סמוטריץ': טוב, הסתייגות מספר עשר.

בצלאל סמוטריץ': לאחר סעיף 2 לחוק המוצע יבוא: סעיף 3.

בצלאל סמוטריץ': תיקון זה ייכנס לתוקף רק לאחר פרסום צו אלוף המאשר חיבור חשמל ליישובי ההתיישבות הצעירה.

בצלאל סמוטריץ': תראו, אני כשלעצמי, כופר לחלוטין בניסיון לייצר משוואה או סימטריה בין עבריינות הבנייה במגזר הערבי, שהיא אישית, ספורדית, מכוונת, לבין ההתיישבות הצעירה ביהודה ושומרון שהוקמה על ידי המדינה.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לאהוב את זה, אפשר לא לאהוב את זה, אבל גם דו"ח ששון וגם דו"ח אדמונד לוי ז"ל אמרו - - -

וליד טאהא: אתה אומר ששם העבריינות היא של המדינה?

בצלאל סמוטריץ': בוודאי, זאת לא עבריינות.

בצלאל סמוטריץ': שני הדוחות הללו, הגם שהם הגיעו למסקנות משפטיות הפוכות, לא מתווכחים על התשתית העובדתית, ולפיה המדינה על זרועותיה השונות, משרד הביטחון, משרד השיכון, החטיבה להתיישבות, ועוד, הם שהקימו את היישובים האלה, פיתחו אותם, פרצו בהם את התשתיות, הקימו בהם את המבנים, הביאו להם את הקרוואנים ושלחו את המתיישבים לגור שם מסיבות ציוניות, אידאולוגיות, ביטחוניות, מדיניות, כל אחד והסיבות שלו.

בצלאל סמוטריץ': האנשים שם הם תמי לב, הגיעו לגור ביישובים שהמדינה בנתה להם, ואין סיבה בעולם, שאתם תתנו פרס לעבריינים שלבד, למרות שהמדינה ביקשה לתכנן להם והם סרבו כמו שאמרתי, הלכו ועשו דין לעצמם ובנו, ועכשיו הם מקבלים פרס ומתחברים לחשמל, ושאותם חלוצים שנשלחו על ידי המדינה ימשיכו לקפוא מקור, רק כי יש חסרי חוליות בממשלה שמגדירים את עצמם ימין, שבחיים לא יעשו משבר כמו שאתה עושה, ווליד, ועל זה החברה הערבית צריכה להוריד את הכובע בפניך, שאתה עושה משבר ודואג להם, ואין מי שדואג להתיישבות הצעירה.

בצלאל סמוטריץ': אז א'-ב' זה לייצר סימטריה, שוב, אין סימטריה בתשתית העובדתית אבל לפחות שתהיה סימטריה בעובדות, שהחוק הזה ייכנס לתוקף רק כאשר יהיה שוויון במדינת ישראל, ומי שנשלחו על ידי המדינה לפחות יקבלו גם הם חשמל.

וליד טאהא: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': עשינו לך את זה, אגב ווליד, כדי שתוכל להצביע בעד.

בצלאל סמוטריץ': הרי, הדבר הכי פשוט היה פשוט להחיל את החוק הזה ביהודה ושומרון כמו שהוא, אבל אמרנו שיהיה לכם קשה, ריבונות, חקיקה של הכנסת באזור, אז האלוף יוציא צו שיתאים את המצב המשפטי למה שקורה במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לראות מי מצביע נגד ההסתייגות הזאת.

וליד טאהא: נצביע על ההסתייגות שזה עתה סיים לנמק חה"כ סמוטריץ'.

יצחק פינדרוס: אני מבקש התייעצות סיעתית.

וליד טאהא: לא, אנחנו מצביעים בינתיים.

וליד טאהא: לא אושרה

בצלאל סמוטריץ': ישראל ביתנו נגד ההתיישבות הצעירה, מדהים, מדהים.

וליד טאהא: ההסתייגות נפלה, כל עשר ההסתייגויות נפלו.

בצלאל סמוטריץ': רגע, כמובן רוויזיה, רוויזיה על הדבר הזה.

וליד טאהא: את זה מנהלת הוועדה דואגת לרשום לי, אל תדאגו, סיימנו עשר הסתייגויות.

וליד טאהא: אנחנו עוברים עכשיו - - -

בצלאל סמוטריץ': עכשיו יש לנו הסתייגויות בשם חה"כ אורית סטרוק, שלמה קרעי, בצלאל סמוטריץ', הוספנו את יואב קיש, ושמחה רוטמן.

וליד טאהא: יש לנו פה 86 הסתייגויות.

בצלאל סמוטריץ': חמישה חברי כנסת, תאמין לי שכל הסתייגות פה היא בוננזה.

וליד טאהא: ויש לנו פה הסתייגויות לפי סדרה ונושא.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להצטרף להסתייגויות.

בצלאל סמוטריץ': חה"כ פינדרוס מבקש להצטרף.

וליד טאהא: הייעוץ המשפטי של הוועדה יחליט איך זה מחולק לפי סדרות.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש לקרוא לפה לשגית.

תומר רוזנר: להקריא הסתייגות הסתייגות.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות הסתייגות, אני מנמק כל הסתייגות.

וליד טאהא: אנחנו נעבור על 90 ההסתייגויות אחת אחת?

בצלאל סמוטריץ': מה השאלה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, אפשר לפי קטגוריות.

בצלאל סמוטריץ': כמה שיש, חבר'ה, כל הסתייגות לגופה, עניינית לחלוטין, אם יש כפל הסתייגויות אני מוכן למחוק, אין לי עניין סתם להתיש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ככה אנחנו עושים בכספים.

בצלאל סמוטריץ': לא, ממש לא ככה עושים בכספים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בכספים אנחנו עושים לפי קטגוריות, לא כל הסתייגות אחת אחת.

בצלאל סמוטריץ': ממש לא ככה עושים, כל הסתייגות כאן היא שונה, הרי אם היינו מגישים - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: ממש, אתה היית איתי שם ואתה יודע את זה, וגם אתה עשית את זה שם.

בצלאל סמוטריץ': בכספים הגשנו 12,000 הסתייגויות שהיו ברובן פיקטיביות, פה כל הסתייגות זה סוכר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, עשית גם בכספים הסתייגויות בקטגוריות, ואני זוכרת את זה.

רעות בינג: אני מזכירה שאנחנו גם צריכים חתימות להסתייגויות האלה.

בצלאל סמוטריץ': חתמנו לפני רגע, רק פינדרוס צריך להצטרף?

רעות בינג: גם את של שלמה קרעי אין לי.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו נצטרף, אין בעיה.

יצחק פינדרוס: ביקשתי להצטרף.

וליד טאהא: תתחיל עם ההסתייגויות, הסתייגות מספר אחת.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר אחת.

בצלאל סמוטריץ': לפני סעיף 1 יבוא: מטרת תיקון זה לחוק התכנון והבנייה היא לעגן את המשך קיום הממשלה ואפשרות סחיטתה על ידי רע"מ בכל מקרה בו תלות זו תיפסק, יבוטל התיקון לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': היו"ר, מאחר ומדובר בהסתייגות שנימקתי כבר, אני לא רוצה לנמק אותה שוב ולא סתם למשוך זמן אז נצביע.

וליד טאהא: נכון, אנחנו מצביעים עליה ישירות.

יצחק פינדרוס: אני מבקש התייעצות סיעתית.

יצחק פינדרוס: מוציאים חוות דעת שזה אותו נושא עוד הפעם, והיועץ המשפטי יגיד שעלויות החשמל זה באותו נושא.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא, אני בעד, תצביע אדוני היו"ר.

בצלאל סמוטריץ': תצביע, נו, אתה אמרת שאתה הולך להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי, אין לך רוב אז אתה עוצר?

יצחק פינדרוס: לא, אני ביקשתי התייעצות סיעתית.

וליד טאהא: אבל רגע.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתה אמור להצביע.

וליד טאהא: ברגע שפינדרוס מתחיל לדבר אתה רוצה להפריע לו?

בצלאל סמוטריץ': לא, אני רוצה שתהיה הגון, וברגע שאמרת שאתה עובר להצבעה, תצביע.

וליד טאהא: אז אני אצביע.

בצלאל סמוטריץ': לא, זה בסדר, אנחנו יודעים שאתה מעל החוק ומעל התקנון, זה בסדר, הכל בסדר.

וליד טאהא: אני לא מעל כלום.

בצלאל סמוטריץ': הכל בסדר.

וליד טאהא: סיימת לדבר, פינדרוס?

וליד טאהא: אני יכול להצביע?

יצחק פינדרוס: לא, ביקשתי התייעצות סיעתית.

וליד טאהא: לא, התייעצות לא תהיה עכשיו.

וליד טאהא: אפשר לתת לו, תומר?

תומר רוזנר: אני חושב שזה אותו נושא.

וליד טאהא: אז זה אותו נושא.

וליד טאהא: אז נצביע על הסתייגות מספר אחת שזה עתה נימק חה"כ בצלאל סמוטריץ'.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה, נא לגשת להסתייגות מספר שתיים.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר שתיים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לפני סעיף 1, אני מדגיש: מטרת תיקון זה לחוק התכנון והבנייה היא לאשר בדיעבד בנייה בלתי חוקית, ובכך לכרסם בכושר ההרתעה של רשויות האכיפה, פגיעה באמון הציבור במוסדות השלטון ועידוד עבריינות בנייה.

בצלאל סמוטריץ': צריך להבין, בית המשפט באין ספור מקרים טבע מושג שאומץ שוב ושוב על ידי משרד המשפטים, שלא יצא חוטא נשכר, מכיוון שכאשר יוצא חוטא נשכר מחטאו, הוא ואחרים הרואים אותו יוצא נשכר מחטאו, מקבלים תמריץ גדול להמשיך ולחטוא.

בצלאל סמוטריץ': מאחר ומכת העבריינות והבנייה הבלתי חוקית בחברה הערבית היא ממש מכת מדינה, הדבר האחרון שנכון זה לעודד אותו, ואם אתם מעודדים, לפחות תהיו כנים עם עצמכם ותגידו, המטרה שלנו מהמקפצה היא לעודד ולאפשר לערבים להמשיך להשתולל בבנייה בלתי חוקית.

וליד טאהא: נצביע על הסתייגות מספר שתיים.

וליד טאהא: לא אושרה

יצחק פינדרוס: היועץ המשפטי, אני מבקש התייעצות סיעתית.

וליד טאהא: ההסתייגות נפלה, אתה ניגש להסתייגות מספר שלוש.

בצלאל סמוטריץ': רגע, אני מגיש רוויזיה.

וליד טאהא: כן, כן, היא רושמת.

בצלאל סמוטריץ': אגב, על הקודמת לא הגשנו רוויזיה, על זאת כן.

בצלאל סמוטריץ': אני מגיש עליה כי יש כבר רוויזיה, זאת אותה הסתייגות שהגשנו קודם.

וליד טאהא: אתה מתחיל לנמק את הסתייגות מספר שלוש.

בצלאל סמוטריץ': כן, הסתייגות מספר שלוש גם היא תוספת מטרה לפני סעיף 1: מטרת תיקון זה לחוק התכנון והבנייה היא תשלום דמי חסות פרוטקשן לרע"מ.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היועץ המשפטי, האם מותר לכתוב בחוק לועזי?

בצלאל סמוטריץ': לכתוב דמי חסות או פרוטקשן, מה עדיף?

תומר רוזנר: אני לא יועץ לשוני, אני יועץ משפטי.

בצלאל סמוטריץ': לא, האם מקובל בחוק במדינה יהודית לכתוב מונחים באנגלית?

תומר רוזנר: מכיוון שחוק המטרו שאדוני מכיר, משתמש במילה - - -

בצלאל סמוטריץ': אני אגב התנגדתי לשם מטרו, אם כבר.

תומר רוזנר: אני הצעתי חישמלית.

בצלאל סמוטריץ': נו, אני איתך בעניין הזה, לפעמים אתה צודק.

וליד טאהא: תודה רבה, ניגשים להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, רגע, אני מנמק, סליחה רגע.

וליד טאהא: סיימת, לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': לא, סליחה, שאלתי שאלה.

בצלאל סמוטריץ': בוא היו"ר, תן לי חצי דקה לנמק.

וליד טאהא: אני אחזיר אותך עכשיו להיות קפדני בזכות הדיבור.

בצלאל סמוטריץ': כמו שהיית עם אוסאמה סעדי.

וליד טאהא: כן, כמו שהייתי עם אוסאמה סעדי.

בצלאל סמוטריץ': אבל לא היית איתו, נתת לו לפחות חמש דקות לכל הסתייגות, אז אני לא כזה, אני מבקש דקה, דקה וחצי.

וליד טאהא: בוא נתחיל לעשות את זה אחרת.

בצלאל סמוטריץ': אז רק תן לי בבקשה לנמק את ההסתייגות.

וליד טאהא: אתה אומר משפט ואני עובר להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': לכולם ברור שהחוק הזה הוא נורא ואיום בכל קנה מידה תכנוני, ולכן ברור שהוא פרוטקשן כי אחרת לא תהיה ממשלה, ואם לא תהיה ממשלה לא תהיה קריירה פוליטית לאיילת שקד.

וליד טאהא: נצביע על ההסתייגות של סמוטריץ'.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה, הסתייגות מספר ארבע, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, רוויזיה כמובן.

וליד טאהא: אפשר לבקש רוויזיה ללא רגע, הכל טוב, תמשיך.

בצלאל סמוטריץ': לא, לפני שאתה עובר לבא.

וליד טאהא: לא, אפשר לעבור ולאה תרשום הכל, אל תדאג.

בצלאל סמוטריץ': טוב, אני מודה ללאה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בהסתייגות מספר ארבע, אף היא תוספת לפני סעיף 1: מטרת תיקון זה לחוק התכנון והבנייה היא להפוך את עולם המושגים, ולהגדיר עברייני בנייה כקורבנות, ואת דוחפי החוק כעבריינים.

בצלאל סמוטריץ': נתתי פה קודם ברשות הדיבור שלי, ולכן אני לא אאריך, מציבים כאן נרטיב שקרי שמאשים את המדינה בהיעדר תכנון למגזר הערבי, הוא הופך את העבריינים לקורבנות, וממילא, מטיל על המדינה, כביכול, את החובה עכשיו לפצות אותם, לבוא לקראתם עם איזה אקסטרות שלא מקובלות באף חברה ובאף מגזר אחר במדינת ישראל ובאף מדינה מערבית אחרת.

וליד טאהא: תודה.

בצלאל סמוטריץ': האמת היא, ולכן החוק הזה הופך את היוצרות, האמת היא שמדובר בעברייני בנייה שסירבו לתכנן, למרות שהמדינה במשך שנים השקיעה מאמצים עילאיים בלקדם את התכנון הזה, ואין סיבה בעולם להפוך אותה.

וליד טאהא: מכיוון שאמרת את זה 20 פעם היום, אני חושב שמספיק.

בצלאל סמוטריץ': אז אפשר להצביע.

וליד טאהא: אפשר לגשת להצבעה.

וליד טאהא: לא אושרה

אורית סטרוק: רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': גם הסתייגות מספר חמש היא לפני סעיף 1, אנחנו מבקשים להוסיף: מטרת תיקון זה לחוק התכנון והבנייה היא לאפשר מצב של בנייה לא חוקית ולאחריה תכנון.

בצלאל סמוטריץ': שוב, החוק הזה הוא חסם התכנון הגדול ביותר במגזר הערבי, הוא שומט את השטיח מתחת לתמריץ הכי בסיסי של עברייני הבנייה לשתף פעולה עם מאמצי ההסדרה של המדינה, בין אם זה בתוכניות איחוד וחלוקה, ובין אם זה בשלבים אחרים בהליכי התכנון שדורשים את שיתוף הפעולה של המחזיקים או של הרשויות.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו הם יקבלו חשמל, מים וטלפון, ולא יעשו את הצעדים הנדרשים בהם, ולכן, ברור שהמטרה שלו היא בסך הכל לאפשר להמשיך לבנות לא חוקי.

וליד טאהא: תודה.

בצלאל סמוטריץ': וכפי שאמרה חברתי, חה"כ אורית סטרוק, קודם, ליהודים יהיה חוק התכנון והבנייה, ולערבים יהיה חוק הבנייה והתכנון.

וליד טאהא: נצביע על הסתייגות מספר חמש.

וליד טאהא: לא אושרה הסתייגות מספר חמש נפלה, ניגשים לסעיף 1, הסתייגות מספר 1, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': פה אני חושב, אדוני, שאתה דווקא אמור להסכים להסתייגות הזאת.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר אחד.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע, אחרי "שר הפנים" יבוא: באישור ועדת הפנים.

בצלאל סמוטריץ': שוב, מאחר ומדובר בחריג, אתם עוד הופכים אותו להרבה יותר חריג, כי אפילו לא צריך חוות דעת מקצועית, כי קצבתם לה לוחות זמנים בלתי אפשריים ואז אם היא לא תינתן אז אתם רוצים שהשר או השרה יקבלו החלטה ללא תשתית מקצועית.

בצלאל סמוטריץ': הבסיס הוא שיהיה פיקוח פרלמנטרי.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב, אדוני, שכל החלטה של השר או השרה, לכאן או לכאן, צריכה לקבל את אישור ועדת הפנים, פה יהיה דיון פתוח, כאן יינתנו הנתונים, אתה בדרך כלל לא נותן פה לנהל דיונים ולא נותן לאנשי המקצוע להציג טיעונים, אבל אולי זה שיבוא אחריך כן יעשה את זה.

בצלאל סמוטריץ': זה המינימום הנדרש, אתם הולכים למהלך כל כך חריג, ושהסמכות לא תהיה רק של שר הפנים, אלא יהיה פיקוח של ועדת הפנים של הכנסת, זה קיים בחוקים אחרים, ואני לא חושב שאתה צריך להתנגד לזה.

וליד טאהא: תודה רבה, נצביע על הסתייגות מספר אחד בסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה

בצלאל סמוטריץ': כמובן רוויזיה.

וליד טאהא: הסתייגות מספר אחד בסעיף 1 נפלה, הסתייגות מספר שתיים בסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': כן, הסתייגות מספר שתיים לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע, אחרי "לאחר התייעצות" יבוא: עם שר האנרגיה.

בצלאל סמוטריץ': ופה צריך להבין, דיברנו קודם על זה שמשק החשמל הוא סל סגור, ולכל צו כזה שיינתן, ובעצם יחייב את חברת החשמל לפרוס עכשיו תשתיות, ישנה עלות משמעותית מאוד, ששר האנרגיה הוא זה שאמור לקבל את עמדת רשות החשמל, להבין את ההשלכות, להבין במבחני עלות תועלת האם נכון לאפשר עכשיו את החיבור בעיתוי הנוכחי, באופן הנוכחי, והתוצאה תהיה התייקרות מחירי החשמל לכל אזרחי מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אז לכל הפחות, אנחנו לא מבקשים, אדוני היו"ר, להפוך את שר האנרגיה לשחקן וטו, אבל לכל הפחות, שלפני שהשר מקבל החלטה, הוא צריך להתייעץ עם שר האנרגיה ולהבין את המשמעויות של קבלת ההחלטה.

בצלאל סמוטריץ': איך אפשר לקבל החלטה בלי שמבינים מה המשמעויות שלה, מה ההשלכות שלה לכל אזרחי ישראל.

בצלאל סמוטריץ': ושוב, רק התייעצות, אנחנו לא מבקשים שחקן וטו, הסמכות תהיה של שר הפנים, אנחנו חושבים שבאישור הוועדה כמו שאמרנו בהסתייגות הקודמת, אדוני סרב והפיל את ההסתייגות, לפחות ששר הפנים יצטרך להתייעץ עם שר האנרגיה ולהבין את השלכות החלטתו.

וליד טאהא: תודה רבה, נצביע על הסתייגות מספר שתיים לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה הסתייגות מספר שתיים לסעיף 1 נפלה, הסתייגות מספר שלוש.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כמובן מגישים רוויזיה.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר שלוש, אף היא לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי המילים "לאחר התייעצות" יבוא: עם היועץ המשפטי לממשלה.

בצלאל סמוטריץ': שוב, גם כאן, מדובר בחריג, מדובר במצב שבו יוצא חוטא נשכר.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה בעניין הזה, אדוני היו"ר, להפנות אותך - - -

וליד טאהא: כן, אותם דברים שאמרת בהנמקה הקודמת, אבל רק משנים את הנמען.

בצלאל סמוטריץ': לא, רגע, הנה עכשיו אני רוצה להפנות אותך - - -

וליד טאהא: אנחנו יכולים להצביע גם על המודל הזה, זה בסדר.

בצלאל סמוטריץ': רגע, לא, אני רוצה להפנות אותך לסעיף מפורש בנוהל, הרי אתה הצמדת היום לדיון הזה גם את המתווה של שרת הפנים.

בצלאל סמוטריץ': יש שם משפט שכתוב באותיות קידוש לבנה, ולפיו מדובר בחריג שסותר את עקרונות החוק, ולכן ייעשה בו שימוש מצומצם במשקל, במידה ובמשורה.

בצלאל סמוטריץ': אז אפילו אתם מודעים לזה שזאת לא דרך המלך ויאללה שכל הבקשה מאושרת, אז מאחר ומדובר בכזה חריג, מן הראוי שתינתן עמדתו של היועץ המשפטי לממשלה לפני החלטת השרה, זה הכל.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה.

וליד טאהא: נצביע על הסתייגות מספר שלוש.

וליד טאהא: לא אושרה

בצלאל סמוטריץ': רוויזיה כמובן, איך נוותר על התייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה בכזו קלות.

וליד טאהא: אבל אתה סומך על השליחים שלו.

בצלאל סמוטריץ': אז זה מה שאמרתי, אני מוכן - - -

וליד טאהא: אתה רוצה אותו בעצמו או את העובדים במשרד המשפטים?

בצלאל סמוטריץ': אם אתה מוכן, אם אני אחליף את זה במקום היועץ המשפטי לממשלה עו"ד עותמאן רוסלאן, אני מוכן שההתייעצות תהיה איתו.

וליד טאהא: תפסיק להגיד עליו דברים לא נכונים בטוויטר, אחרי זה אני אחשוב על זה.

בצלאל סמוטריץ': מה אמרתי עכשיו לא נכון בטוויטר?

בצלאל סמוטריץ': תאמין לי שכל מילה שאמרתי היא נכונה, הוא יודע שזה לא אישי, הרי הוא הציג עמדות הפוכות לחלוטין בדיונים אחרים כשהוא ייצג כאן את היועץ המשפטי לממשלה, אבל אתה לא סומך עליו.

וליד טאהא: הסתייגות מספר ארבע.

בצלאל סמוטריץ': מה אכפת לך שתהיה התייעצות איתו?

בצלאל סמוטריץ': מילא אני לא סומך.

וליד טאהא: טוב, עכשיו אתה הולך לשר המשפטים, בוא נצביע.

בצלאל סמוטריץ': רגע, לא, קודם כל תן לי להקריא.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר ארבע לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי המילים "לאחר התייעצות" יבוא: עם שר המשפטים.

בצלאל סמוטריץ': הרי, אתם לא רוצים התייעצות עם שר האנרגיה, אתם לא רוצים התייעצות עם היועץ המשפטי לממשלה, לפחות תתנו התייעצות עם שר המשפטים, ששוב, יושב באיזשהו שפיץ של פירמידה שאמור להיות מסוגל לתכלל ולעזור לשר הפנים או לשרת הפנים להבין את ההשלכות, השלכות בתחום דיני התכנון והבנייה, השלכות בתחום מחירי האנרגיה במדינת ישראל, השלכות במה יהיו המשמעויות של תקדימים כאלה אחר כך למקרים אחרים במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': תנו לשר המשפטים לפחות לחוות את דעתו.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אדוני היו"ר, אם אתה יודע, הרי שר המשפטים הנוכחי, בתפקידו כשר פנים ב-2014 הוא הרי התחיל בכלל את המנגנון הזה, כמובן אחרי הפרדה, אני מדגיש שזה הבדל קריטי בין אם אחרי הפקדה או החלטה על הפקדה ותנאים, לבין כמו שאתם עושים את זה עכשיו אחרי שלב הבקשה.

בצלאל סמוטריץ': לפחות ששר הפנים יתייעץ.

וליד טאהא: תודה, חה"כ סמוטריץ.

וליד טאהא: נצביע על ההסתייגות - - -

בצלאל סמוטריץ': רגע, חה"כ בני בגין, אתה לא רוצה שתהיה התייעצות עם שר המשפטים?

וליד טאהא: לא, חה"כ סמוטריץ', אתה מנצל הזדמנויות.

וליד טאהא: אני מבין שיש לך כישרון לדבר מהר, אבל זה לא נותן לך את הלגיטימציה לנצל את הזמן.

בצלאל סמוטריץ': לא, אני רק רציתי לתת לך הזדמנות להתייעץ איתו.

בצלאל סמוטריץ': אז אני אדבר לאט, בסדר, מעכשיו אני אדבר לאט.

וליד טאהא: אז אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1 הסתייגות מספר ארבע.

וליד טאהא: בעד – 0

וליד טאהא: נמנעים – 0

וליד טאהא: עוברים להסתייגות מספר חמש לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': רגע, מה התוצאה?

בצלאל סמוטריץ': אדוני לא הכריז את התוצאה.

וליד טאהא: עוברים להסתייגות מספר חמש לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': תומר, היו"ר לא צריך להכריז את תוצאות ההצבעה, האם ההסתייגות עברה או לא עברה?

תומר רוזנר: בהחלט צריך.

בצלאל סמוטריץ': נו, אז אדוני יכריז.

וליד טאהא: תמשיך.

בצלאל סמוטריץ': אדוני לא הכריז, הנה היועץ המשפטי אומר שצריך.

וליד טאהא: אמרה מנהלת הוועדה מי בעד ומי נגד, זהו, לא חוזרים.

בצלאל סמוטריץ': אתה צריך להכריז את התוצאה.

בצלאל סמוטריץ': תומר, הוא לא צריך להכריז את התוצאה?

וליד טאהא: היא הכריזה.

בצלאל סמוטריץ': היא לא הכריזה, היא רק שאלה.

וליד טאהא: אז היא אמרה אחד בעד ושלושה נגד.

בצלאל סמוטריץ': אז מה התוצאה?

וליד טאהא: אפילו לא היה אחד בעד, 0-3.

בצלאל סמוטריץ': אז לא התקבלה, בסדר, אז אנחנו כמובן מגישים רוויזיה.

וליד טאהא: תמשיך.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

וליד טאהא: עוד מעט, נסיים את הדף הראשון, נצא להפסקה, נתאוורר קצת ונחזור.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היו"ר, לבקשתך אני רק אדבר לאט יותר, אני מבין שקשה לך עם הדיבור הארוך, אז אני אשתדל שזה יהיה יותר מובן.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר חמש לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי הנוגעת בדבר יבוא: והמטה לביטחון לאומי.

בצלאל סמוטריץ': מאחר וכאמור לעיל, אנו סבורים כי לחוק ישנן השלכות אסטרטגיות על הביטחון הלאומי, מאחר וההשתלטות והבנייה הלא חוקית לאורך השנים בחברה הערבית היו שיטתיות אסטרטגיות במטרה לתפוס שטחים, לייצר רצפים, ולחצוץ ולחנוק את ההתיישבות הישראלית, אנו סבורים כי, לכל הפחות, בטרם תקבל שרת הפנים או יקבל שר הפנים מי שיהיה בעתיד, ראש הממשלה הרי אמור להיות שר הפנים אחר כך, אז בטרם יקבל שר או שרת הפנים את החלטתו, לפחות הוא יקבל חוות דעת של המטה לביטחון לאומי האם ישנן השלכות ביטחוניות מתחום הביטחון הלאומי, אין השלכות בתחום הביטחון הלאומי.

וליד טאהא: את סוכנות החלל הכנסת?

בצלאל סמוטריץ': לא, אתה רואה שאני מכניס את מה שיש בו היגיון ורציונל, ומה שאין בו היגיון אני לא מכניס, אין לי עניין להטריל אותך, יש לי עניין לשנות תיקונים אמיתיים בחוק.

וליד טאהא: אז זה לא יפה, תכניס את זה בעל פה, ולהנהלת הכור הגרעיני של דימונה הכנסת?

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע על מה אתה מדבר, אני לא יודע שיש דבר כזה, והנה עוד חוסר אחריות של תומך טרור אנטי ציוני שאין לו שום בעיה בהפקרות לפגוע בביטחון המדינה, זה מה שעשית עכשיו, מה יש לך?

וליד טאהא: תודה רבה, נצביע על הסתייגות מספר חמש.

וליד טאהא: לא אושרה ניגשים להסתייגות מספר שש.

בצלאל סמוטריץ': אדוני לא הכריז על התוצאה שוב.

תומר רוזנר: ההסתייגות לא עברה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כמובן מגישים רוויזיה.

וליד טאהא: ניגשים להסתייגות מספר שש לסעיף 1, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': טוב, הסתייגות מספר שש לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי המילים "הנוגעת בדבר" יבוא: בתוך מתן משקל להיקף הפגיעה באינטרס הציוני, הביטחון הלאומי, ברצף ההתיישבות היהודי ובשלטון החוק.

בצלאל סמוטריץ': ואדוני, מאחר ואני לא מבקש למשוך זמן ולהטריל, ומאחר ונימקתי כבר הסתייגות זהה בסבב ההסתייגויות הקודם, אז אני מוותר על זכותי לנמק באופן מפורט גם את ההסתייגות הזו, כן אבקש להצביע עליה.

וליד טאהא: נצביע על הסתייגות מספר שש לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כמובן מגישים רוויזיה.

וליד טאהא: ניגשים להסתייגות מספר שבע, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר שבע לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי המילים "הנוגעת בדבר" יבוא: ולאחר שקיבל מיחידת האכיפה הארצית לעבירות תכנון ובנייה תזכיר המתייחס להיקף עבירות הבנייה ביישוב המדובר, ולהיקף האירועים האלימים שנלוו למבצעי ההריסה ואכיפת חוקי התכנון והבנייה ביישוב זה.

בצלאל סמוטריץ': שוב, מאחר ומדובר בחוק חריג, שחותר תחת עקרונות היסוד הבסיסיים ביותר של עולם התכנון המקובל במדינת ישראל ובכל מדינה מערבית מודרנית מתוקנת, ומאחר ואנחנו חוששים שהחוק רק יהווה פרס לעבריינים ויעודד הפרות, אז המינימום הוא שהיחידה הארצית תסביר לנו האם אכן מדובר ביישוב של עבריינו בנייה או לא, האם כאשר בוצעו ניסיונות אכיפה חוקיים, על פי חוק, על פי צווי בית משפט, הייתה אלימות קשה שהופעלה כפי שלצערנו מופעלת לא פעם כנגד כוחות האכיפה, או לא.

בצלאל סמוטריץ': אם מדובר ביישובים שומרי חוק, שבאמת אולצו בלית ברירה מנסיבות הומניטאריות כי המדינה אשמה וכל הבלה בלה בלה, אז יכול להיות שאפשר לשקול את זה, אבל אם מדובר בישובים עברייניים מועדים, שלא רק שהם בונים לא חוקית, ולא רק שהם מצפצפים על צווי בית משפט במשך שנתיים ועכשיו לא אכפת לבני בגין מצווי בית משפט כאלה, אלא הם גם אחר כך מפעילים אלימות כנגד יחידות כוחות האכיפה של החוק שבאים לממש את החוק, אני לא חושב שמגיע להם עוד פרס.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: נצביע על הסתייגות מספר שבע לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה, ניגשים להסתייגות מספר שמונה.

בצלאל סמוטריץ': איך אדוני שואל מי נמנע ולא מסתכל מי מצביע בכלל?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מגישים כמובן רוויזיה.

וליד טאהא: ניגשים להסתייגות מספר שמונה.

וליד טאהא: אני כל הזמן חשבתי שלחבר בית ערבי לחשמל זה חתירה תחת יסודות המדינה, עכשיו אתה ריככת את זה קצת, ועשית את זה כחתירה תחת יסודות התכנון, אז זה קצת יותר מעודן, ואני חשבתי שהמדינה תקרוס כי חותרים תחתה בגלל שרוצים לחבר בית לחשמל.

בצלאל סמוטריץ': לא, כל המטרה שלכם זה לדרוס את הליכי התכנון, כדי שתמשיכו לבנות לא חוקי מסיבות לאומיות.

וליד טאהא: אתה נשמע גרוע מאוד, תיגש להסתייגות מספר שמונה.

בצלאל סמוטריץ': טוב, הסתייגות מספר שמונה, אדוני היו"ר ברשותך, אף היא לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי המילים "הנוגעת בדבר" יבוא: ולאחר שקיבל משירות הביטחון הכללי חוות דעת לגבי מעורבות בעלי המבנה ודייריו לרבות קטינים בפעילות טרור ו/או הסתה.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאתה, היו"ר, צריך להיות הראשון שתומך בהסתייגות זו - - -

וליד טאהא: אתה בושה וחרפה למדינת ישראל,

בצלאל סמוטריץ': בושה וחרפה למדינת ישראל שיש אצלכם מי שמעורבים בטרור והסתה.

וליד טאהא: אתה וחבריך בושה וחרפה לדמוקרטיה, כזאת כמות של גזענות בתוך נייר אחד, אתם צריכים להתבייש.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, אני רק אנצל את זכות ההנמקה שלי להסתייגות הזו כדי להפנות את כל צופינו ואזרחי ישראל לראיונות שהתפרסמו אתמול בערוץ 14 שפנתה למפלגה שלך, שתומך בטרור ומסית וברצח של מתיישבים בשומרון, ולכן אני חושב שנדרשת חוות דעת גורמי הביטחון שאין כאן מעורבות בטרור, כי לא ייתכן, שאנשים שמעורבים בטרור והסתה, גם אם הם חברים שלך והם מצביעים למפלגה תומכת הטרור שלך, יקבלו פרס וחיבורי חשמל, זה הכל.

וליד טאהא: נצביע על הסתייגות מספר שמונה.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה, אנחנו עוברים להסתייגות מספר תשע לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': כמובן רוויזיה, גברתי המנהלת.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר תשע לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי המילים "הנוגעת בדבר" יבוא: ולאחר שנתן דעתו על המרשם הפלילי של בעל המבנה ודייריו לרבות קטינים.

בצלאל סמוטריץ': רגע, פה יש לי שאלה, אני חושב שאנחנו צריכים לחזור בנו מההסתייגות.

בצלאל סמוטריץ': תומר, לא כל אחד יכול לפנות למרשם הפלילי ולבקש נתונים על אזרח ספציפי, נכון?

תומר רוזנר: בהחלט לא, אבל אם זה מופיע בחוק אז אתה מסמיך אותו.

בצלאל סמוטריץ': לא, אז אני מבקש, ברשותכם, למשוך את ההסתייגות הזאת, אנחנו לא נפגע בכל העקרונות המקובלים.

בצלאל סמוטריץ': שלא כמוכם, לנו יש כבוד למסורת החקיקתית והתפיסתית של הדמוקרטיה במדינת ישראל.

וליד טאהא: אז אתה מסיר אותה מההצבעה?

בצלאל סמוטריץ': כן, אני מבקש להסיר את ההסתייגות הזאת.

וליד טאהא: אז הסרנו את הסתייגות מספר תשע לסעיף 1.

וליד טאהא: אנחנו עוברים להסתייגות מספר עשר לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': טוב, הסתייגות מספר עשר לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע: המילים "או לטלפון" יימחקו.

בצלאל סמוטריץ': ושוב, אתם הרי סותרים את עצמכם, אין לכם אפילו איזה אינטגריטי בסיסי לייצר קוהרנטיות של הרציונל שאתם מציעים.

וליד טאהא: מי זה אתם?

בצלאל סמוטריץ': מי שהניח את החוק הזה כפי שהוא עכשיו להצבעה.

בצלאל סמוטריץ': הרי אתם טוענים שמדובר על תכלית הומניטארית, כי בלי חשמל אי אפשר להסתדר, אתם טוענים שמדובר על תוכנית הומניטארית כי חיבור פיראטי לחשמל הוא מסוכן ועלול לעשות שריפות ולפגוע חס וחלילה לחיי אדם.

בצלאל סמוטריץ': מה לכל הרוחות בין זה לבין טלפון?

בצלאל סמוטריץ': זה לא מצרך יסוד בסיסי, לכולם יש סלולרי היום.

בצלאל סמוטריץ': זה ודאי לא מסוכן, גם אם מישהו התחבר פיראטית, אני לא מכיר אף שריפה שקרתה מחיבור טלפון פיראטי.

בצלאל סמוטריץ': אתם רוצים פשוט להלבין את כל הבנייה הלא חוקית, לתת פרס לעבריינים, למנוע מהם את המוטיבציה להמשיך לתכנן.

בצלאל סמוטריץ': חבל, אדוני, שאתם באותה הזדמנות גם לא נותנים להם עכשיו אני יודע מה, מחייבים את המדינה לתת להם רכבל פרטי ישירות אל פתח הבית, למה רק טלפון?

וליד טאהא: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אגב, רגע למה לא סיבים אופטיים?

וליד טאהא: טוב, נצביע על הסתייגות מספר עשר לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא בסדר שאתה מקפח ככה את האזרחים הערביים.

וליד טאהא: אני רק אומר לך, חה"כ סמוטריץ', היות והיית גם שר בממשלה הקודמת, אתה צריך לכבד את הליך ההצבעה, כאשר מתחילים להצביע אל תמשיך עם קריאות הביניים שלך.

בצלאל סמוטריץ': לא שמעתי רק, אדוני הכריז על התוצאה?

וליד טאהא: כן, אמרתי שההסתייגות נפלה.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו מגישים רוויזיה.

וליד טאהא: הסתייגות מספר 11 לסעיף 1, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני רק מבקש להוסיף הסתייגות 10א, בסדר?

בצלאל סמוטריץ': אני אומר אותה עכשיו בעל פה.

וליד טאהא: איפה 10א?

בצלאל סמוטריץ': בין 11-10, אני עכשיו מוסיף הסתייגות קטנה בעל פה, 10א.

וליד טאהא: טוב.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי המילים "לטלפון" יבוא: ולסיב אופטי שמאפשר התחברות בפס רחב לאינטרנט מהיר לצורך גלישה של עבריין הבנייה, בני משפחתו, שכניו, מכריו וידידיו.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזה ממש חמור לא לתת לאנשים את זה.

וליד טאהא: נצביע על סעיף 10א.

בצלאל סמוטריץ': אולי תקרא לאוסאמה, יכול להיות שהוא היה מצביע בעד ההסתייגות.

וליד טאהא: נצביע על סעיף 10א.

וליד טאהא: לא אושרה הסעיף נפל, אתה עובר להסתייגות 11.

תומר רוזנר: אם תוכל להעביר לנו את הנוסח, אדוני.

אורית סטרוק: זה בפרוטוקול.

וליד טאהא: אבל תדייק את כל המילים שאמרת בנושא, כולל פס רחב, כולל סיב אופטי, הכל.

בצלאל סמוטריץ': אז אני אקריא את זה עכשיו.

תומר רוזנר: לא צריך להקריא, רק תעביר לנו.

וליד טאהא: לא, אתה לא מקריא את זה עכשיו, אתה מעביר ליועץ המשפטי את הנוסח.

בצלאל סמוטריץ': אני אעביר לכם, אין בעיה, אני כבר הבנתי שהיועץ המשפטי נותן שירות לאוסאמה סעדי.

וליד טאהא: עכשיו אנחנו יוצאים להפסקה, אבל לפני זה עוברים להסתייגות 11 לסעיף 1, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': טוב, הסתייגות מספר 11 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע במקום המילים "י"ד בטבת התשע"ח (ה-1 בינואר 2018) יבוא: ו' כסלו תשל"ד (ה-1 בדצמבר 1973).

בצלאל סמוטריץ': הניסיון לשרטט את יום כניסתו לתוקף של החוק הידוע בשם "חוק קמיניץ" כאיזשהו קו שכאילו רק בו הוקמה מדינת ישראל ונחקקו חוקי התכנון והבנייה, וממילא רק מי שבנה אחריו הוא עבריין, כל מי שבנה לפניו סבבה אין בעיה, בעיניי הוא ניסיון הזוי.

בצלאל סמוטריץ': מדינת ישראל קיימת הרבה מאוד שנים, חוק התכנון והבנייה נחקק ב-1973 נדמה לי, לא בעצם ב-1929 נכון?

בצלאל סמוטריץ': תשכ"ט.

תומר רוזנר: 1965.

בצלאל סמוטריץ': אז אני מתקן את זה, ברשותכם.

וליד טאהא: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מספר 11 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': רגע, רגע אתה לא נותן לי לדבר, אתה לא נותן לי לנמק.

וליד טאהא: לא, אתה לא תקבל את כל הזמן לקשקש ללא הגבלות.

בצלאל סמוטריץ': זה לא את כל הזמן, אבל לא קשקשתי.

וליד טאהא: אז תסיים.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שכל מי שבנה אחרי שנכנס חוק תכנון ובנייה לתוקף הוא עבריין והוא לא צריך לקבל הלבנה.

בצלאל סמוטריץ': מי שבנה לפני אני עוד יכול להבין, הוא לא הבין, לא ידע, לא שמע.

וליד טאהא: אוקיי, אנחנו נצביע על הסתייגות מספר 11 לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה, ואנחנו יוצאים להפסקה עד השעה 13:40, וחוזרים להמשך דיון.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היו"ר.

וליד טאהא: חוזרים לדיון בהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 137) (אי-תחולת סעיף 157א – חיבור לחשמל, למים או לטלפון), התשפ"ב–2021.

וליד טאהא: הגענו עם המנמק חה"כ סמוטריץ' להסתייגות מספר 12 לסעיף 1.

וליד טאהא: בוא נראה קודם אם עשית רוויזיה חשיבתית, עשית או אתה עדיין מקובע בחשיבה שלך?

בצלאל סמוטריץ': אני אנמק כל הסתייגות בהתאם למה שנראה לי, זה תפקידי.

וליד טאהא: אז אתה מקובע, אתה אומר.

בצלאל סמוטריץ': אני לא חושב שאני מקובע, אני חושב שיש לי תפיסה מאוד ברורה ואני רוצה לתקן את החוק, למה זה נקרא מקובע?

וליד טאהא: אתה יודע, המחוקק תמיד נותן פרשנות, אז זו הפרשנות שלי כמחוקק.

בצלאל סמוטריץ': נראה לי שבינתיים מי שהיה מקובע פה והבריז מהצבעות ועשה משברים היה אדוני, לא אני.

וליד טאהא: אז אתה מציע לי בפעם הבאה לא לעשות משברים?

בצלאל סמוטריץ': לי יש רק בקשה, אדוני.

וליד טאהא: אתה מבקש שאני לא אעשה משברים?

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להגיד מה אני מבקש, אני מבקש שאדוני יכבד את הנוהג המכובד בכנסת, וב-14:30 יפסיק את הדיון ויאפשר לי ללכת לנהל את ישיבת הסיעה, כפי שמקובל בימי שני.

וליד טאהא: את זה אתה תגיד לעצמך, לא אני.

בצלאל סמוטריץ': לא, אני חושב שמקובל שלא ממשיכים דיוני וועדות, בוודאי לא הצבעה בימי שני בין 16:00-14:30, אלה זמנים של ישיבות סיעה.

וליד טאהא: אז יש לנו שתי משימות, אתה אומר לדחות את שתי המשימות, חוק החשמל וחריש?

בצלאל סמוטריץ': אני לא אמרתי כלום, אמרתי לכבד את הנוהג ואת מה שמקובל בכנסת.

וליד טאהא: אני רוצה שתעזור לי בכיוון.

בצלאל סמוטריץ': אני עוזר לך, אתה רואה, כשהייתה הסתייגות שחשבתי שהיא לא נכונה, ויתרתי עליה.

וליד טאהא: טוב, עוברים להסתייגות מספר 12 לסעיף 1, בבקשה, חה"כ סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר 12 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע במקום המילים י"ד בטבת התשע"ח (ה-1 בינואר 2018 למניינם) יבוא: ז' אדר א' התשס"ה (16 בפברואר 2005).

בצלאל סמוטריץ': האם אדוני זוכר מה קרה?

וליד טאהא: כן, נימקת הסתייגות דומה, נתת תאריך אחר, אז בוא נצביע.

בצלאל סמוטריץ': אז מה יש בתאריך הזה?

וליד טאהא: אז בוא נצביע.

בצלאל סמוטריץ': אבל רגע.

וליד טאהא: לא, אני לא רוצה לנהל דיון על מה יש בתאריך הזה.

בצלאל סמוטריץ': מותר לי רגע לנמק, מקודם אמרת דקה, עכשיו אפילו את זה אתה לא נותן לי, אני מבקש רגע לנמק.

וליד טאהא: אם ההסתייגות לא מהותית והייתה לך כמוה, אז אני לא אתן לך לקשקש עליה הרבה זמן.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שב-2005 בוצע הגירוש מגוש קטיף ומצפון השומרון, ונהרסו אלפי בתים וגורשו 10,000 מתיישבים מבתיהם, למרות שבנו כחוק ונשלחו על ידי מדינת ישראל, לא פחות מן הראוי שזה יהיה תאריך קובע.

וליד טאהא: עוברים להצבעה על הסתייגות 12 לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה.

בצלאל סמוטריץ': רוויזיה, כמובן.

וליד טאהא: רוויזיה.

וליד טאהא: אנחנו עוברים להסתייגות מספר 13 לסעיף 1, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': כן, אדוני, הסתייגות מספר 13 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע במקום "ולא" יבוא: והוכח כי לא.

בצלאל סמוטריץ': גם כאן, אני חושב שאדוני אמור להסכים עם ההסתייגות הזו.

בצלאל סמוטריץ': הרי נכנס תנאי בחוק, שמדובר במבנה שנבנה לפני כניסתו של החוק הידוע בשם "חוק קמיניץ" לתוקף, ואתם הוספתם תנאי, שלא נוספה לו תוספת בנייה מאותו המועד.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רק רוצים לבקש שתהיה דרישה להוכיח שלא נוספה לו בנייה, אחרת איך נדע?

בצלאל סמוטריץ': אני לא חושב שזאת הסתייגות שאתה אמור להתנגד אליה, אדוני, והוכח כי לא נוספה לו תוספת בנייה מאותו המועד, זה המינימום שבמינימום, שמי שאחרי התאריך הזה עוד המשיך ובנה לא חוקי, גם אם זה לא בית חדש אלא תוספת לבית קיים, היא לא יקבל חיבור חשמל.

וליד טאהא: טוב, נצביע על הסתייגות 13 לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה, עוברים להסתייגות מספר 14 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': כן, הסתייגות מספר 14 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע במקום הסיפא המוצעת כרגע, החל במילים "התקיימו כל אלה" יבוא: הוגשה למוסד התכנון המוסמך תוכנית מפורטת כאמור בסעיף 83א1 המאפשרת מגורים בשטח האמור, ומוסד התכנון המוסמך החליט על הפקדת התוכנית המוצעת.

בצלאל סמוטריץ': בהמשך לכך, סעיפים קטנים (א) ו-(ב) לסעיף 157א(ח) – (1) לחוק המוצע יימחקו.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה כאן להסביר.

בצלאל סמוטריץ': יש הבדל גדול, לצערי אדוני בדיונים הקודמים לא כל כך נתן לאנשי המקצוע להסביר אותו, אבל יש הבדל מאוד גדול בין הגשת התוכנית, שזה משהו שדורש בסך הכל איזה צ'ק צורני, טכני, של התנאים הפרוצדורליים שאמורים באמצעותם להגיש את התוכנית, מפה בקנה מידה מסוים וכולי, לבין החלטה להפקדה.

בצלאל סמוטריץ': החלטה על הפקדה אומרת שהתוכנית כבר עברה סדרה של דיונים מקצועיים, יש לה התכנות, סיכוי מאוד גבוה שהיא תאושר, הפקדה יכולה הרבה פעמים להיעשות בתנאים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כבר בערוץ, ואגב, זה באמת מה שהיה מקובל מאז 2014.

בצלאל סמוטריץ': שמעתי היום בימינה אומרים שהחוק הזה קיים מאז 2014 ואין שינויים קריטיים, סתם אדוני מבריז מהצבעות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מבקשים בהסתייגות שהיכולת להתחבר לחשמל לפני גמר הליכי תכנון תהיה רק אחרי שהוועדה המוסמכת, גורם התכנון המוסך יחליט להפקיד את התוכנית, קרי מדובר בתוכנית הגיונית, עם היתכנות, עם סיכוי גבוה שהיא תאושר, ולא סתם על פי הגשה ואז אנחנו באיזה עולם פיקטיבי.

וליד טאהא: תודה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, עוד נתון אחד מאוד חשוב, שלב ההחלטה על הפקדת התוכנית, אדוני היו"ר, הוא אחרי שלב האיחוד והחלוקה, שאתה ודאי מכיר מקרקעות פרטיות בשלב קריטי, אתה רוצה עכשיו לאשר חשמל לפני, ולאף לא תהיה מוטיבציה עכשיו - - -

וליד טאהא: אוקיי, נצביע על הסתייגות מספר 14 לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה הסתייגות מספר 14 לסעיף 1 נפלה, אנחנו עוברים להסתייגות מספר 15 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': רגע, אנחנו מגישים רוויזיה על 14.

וליד טאהא: אנחנו נצביע על כל הרוויזיות בבת אחת.

בצלאל סמוטריץ': מה פירוש בבת אחת?

בצלאל סמוטריץ': אחת אחת.

יצחק פינדרוס: לא, אצה לא יכול להצביע בבת אחת, צריך לנמק רוויזיות.

בצלאל סמוטריץ': אתה יכול לקבוע זמן.

תומר רוזנר: כל הסתייגות לפי אותה שיטת הצבעה.

וליד טאהא: אוקיי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל אפשר לתחום את זה בזמן.

יצחק פינדרוס: אבל צריך לנמק רוויזיות, אין דבר כזה.

וליד טאהא: אנחנו תמיד יורדים לדעתם של היועצים המשפטיים, בניגוד לאנשים אחרים.

וליד טאהא: בבקשה, חה"כ סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': כן, הסתייגות מספר 15 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי סעיף קטן (א) יבוא: סעיף קטן (א)(1) שירות הביטחון הכללי קבע בחוות דעת כי אין מעורבות של בעל המבנה או דייריו לרבות קטינים בפעילות טרור או הסתה.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אדוני, אני די מבין מדוע אתה מתנגד לזה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בסך הכל מבקשים להוסיף תנאי, הרי סעיף קטן (ב) מדבר אחר כך על התנאים, "התקיים אחד מאלה".

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מבקשים שאחרי סעיף קטן (א) "הוגשה למוסד התכנון המוסמך תוכנית מפורטת כאמור.

בצלאל סמוטריץ': .." תוספת של סעיף, שירות הביטחון הכללי מסר הודעה לפיה אין מעורבות של מי שמתגוררים במבנה הזה בטרור או בהסתה לטרור ולאלימות, נדמה לי שגם אדוני לא אמור - - -

וליד טאהא: כולל פעוטות וקטינים, אתה אומר?

בצלאל סמוטריץ': כולל קטינים, לצערנו.

בצלאל סמוטריץ': תיכנס לפייסבוק.

וליד טאהא: גם עוברים ברחם של האמא?

בצלאל סמוטריץ': אתה הרי דובר ערבית ואתה יודע מצוין לקרוא פוסטים בערבית, ואתה יודע מצוין את כללי ההסתה, ואני חושב שלא צריך לתת פרס לטרור.

וליד טאהא: אנחנו עוברים להצבעה, חה"כ סמוטריץ', על הסתייגות מספר 15 לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה, עוברים להסתייגות מספר 16.

בצלאל סמוטריץ': רגע, רוויזיה כמובן.

יצחק פינדרוס: ווליד, אמרת שאתה בעד יועצים משפטיים, אבל כל מה שביקשתי זה את עמדת משרד המשפטים על ההסתייגות שלי.

בצלאל סמוטריץ': אני ביקשתי התייעצות, חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה.

וליד טאהא: הבקשה שלך בעינה עומדת.

יצחק פינדרוס: לא, אבל אמרת שאתה בעד יועצים משפטיים, אני רק מזכיר לך.

וליד טאהא: כן, משרד המשפטים שומע אותך ומקשיב קשב רב.

וליד טאהא: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אבל לא עונה כי אדוני לא נותן לו.

וליד טאהא: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר 16 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי סעיף קטן (א) יבוא: סעיף קטן (א)(1)(א) ועדה מיוחדת אישרה את הבקשה, וזה הרכבה: שני נציגים של שר הפנים שאחד מהם יהיה יושב הראש ואחד מהם יהיה בעל הכשרה מקצועית בענייני תכנון ובנייה, שני נציגים של שר הבינוי והשיכון שאחד מהם יהיה בעל הכשרה מקצועית בענייני שיכון ובנייה, נציג אחד של שר המשפטים, נציג אחד של השר לאיכות הסביבה, נציג אחד של שר האנרגיה, נציג אחד של השר לביטחון הפנים, ארבעה נציגים של הרשות המקומית שבתחומה נמצא השטח שאליו מתייחס הדיון, ונציג הגופים הציבוריים שעניינם שמירת איכות הסביבה המפורטים בתוספת לחוק ייצוג גופים ציבוריים שעניינם שמירת איכות הסביבה (תיקוני חקיקה) התשס"ג-2002, שימנה שר הפנים בהתייעצות עם השר להגנת הסביבה מתוך רשימת מועמדים שיגישו לו גופים אלו.

יצחק פינדרוס: זה קריטי, כי בתיקון עכשיו - - -

בצלאל סמוטריץ': רגע, זה בדיוק מה שאני מבקש לומר.

וליד טאהא: הסעיף לקח יותר מידי זמן, אז תן לו לסיים.

וליד טאהא: דרך אגב, השמטת נציג אחד של שר הביטחון, היות ומדובר בנושא ביטחוני אז שכחת גם לתת לו נציג.

בצלאל סמוטריץ': לא, אני מסתפק בחוות דעת של שירות הביטחון הכללי, וביקשנו גם התייעצות עם ראש המטה לביטחון לאומי.

וליד טאהא: אני צריך להודות לך על זה.

בצלאל סמוטריץ': פה אין צורך בוועדה הזו, אני רוצה להסביר במה כן יש צורך.

וליד טאהא: לא, עוברים להצבעה כי קיבלת את כל הזמן על זה.

בצלאל סמוטריץ': לא נימקתי, תומר, סליחה.

וליד טאהא: בחצי משפט, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': רק את ההסתייגות קראתי, עכשיו אני מבקש לנמק אותה.

וליד טאהא: לא, מבינים אותה, לא צריך, אז תנמק בחצי משפט.

בצלאל סמוטריץ': הרי אתם עוד יצרתם בתיקון האחרון, כפי שאמרתי, פיקציה של שיקול הדעת של השרה.

בצלאל סמוטריץ': אין לה באמת שיקול דעת מכיוון שהיא לא תספיק בלוחות הזמנים האלה לקבל חוות דעת מקצועית של הוועדה ולכן אין לה תשתית מקצועית.

בצלאל סמוטריץ': המינימום זה שתהיה ועדה, הכנסנו בה רק גורמים רלוונטיים להליכי תכנון, ופה שוב, אתם הרי בהליכים מקדימי תכנון שנועדו לקבוע עובדות בשטח ואחר כך לתכנן, חוק הבנייה והתכנון, מבקשים להקים ועדה, מבקשים שיהיו בה נציגים של שר הפנים, שר המשפטים בגלל האלמנטים המשפטיים, השר להגנת הסביבה - - -

וליד טאהא: אתה לא חוזר על הרשימה, ראינו אותה, שמענו אותה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, אני רק רוצה להרחיב על הנציג של הגופים שעניינם שמירת איכות סביבה.

בצלאל סמוטריץ': יש בחוק כמה וכמה ועדות שבהן יש מעמד של גופים שעניינם באיכות סביבה, והתפקיד שלהם זה להביא לדיון הזה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אני חושב שהממשלה הזאת שמטילה מיסוי על חד פעמי, ומטילה אני לא יודע מה עוד, ומתהדרת בזה שהיא דואגת לאיכות הסביבה, לוקחת כאן עכשיו הליך, שבסוף הוא הליך תכנוני הרי דיברנו על זה, ברגע שאתה מאשר חיבור חשמל, מים, טלפון, נגמר האירוע, זהו, היישוב הזה קיים, מוסדר, הבית הזה יישאר לעד ולעולמים - - -

וליד טאהא: הוא קיים גם ככה, אוקיי.

בצלאל סמוטריץ': הרי בהליכי התכנון יש מעמד לגופים סביבתיים, אתה עכשיו בעצם מייצר הליך תכנוני בלי הליך תכנוני, אז לפחות תן לגופים האלה מעמד ופתחון פה שיהיה ברור מה ההשפעה של כל תוכנית על הגנת הסביבה.

וליד טאהא: אוקיי, בסדר, ברור.

וליד טאהא: נצביע על הסתייגות מספר 16 לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה, עוברים להסתייגות מספר 17 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': רגע, רק אני מציין לפרוטוקול ששכחתי לקרוא את המשפט האחרון של הסתייגות 16.

בצלאל סמוטריץ': (א)(1)(ב) לא יהיה תוקף לפעילות הוועדה אם לא מונו בה החברים המצוינים בסעיף קטן (א).

בצלאל סמוטריץ': אני לא ארחיב על זה עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר 17 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי סעיף קטן (א) יבוא: סעיף קטן (א)(1) בעל המבנה או דייריו לרבות קטינים לא ביצעו עבירות נשק לפי סעיף 144 או סעיף 340א לחוק העונשין התשל"ז-1977.

בצלאל סמוטריץ': גם כאן, לצערנו, ושוב, אתה צריך להיות בעל האינטרס הגדול ביותר, הרי עבירות הנשק עכשיו בחברה הערבית הן נוראיות ואיומות, והראשונים לשלם את מחיריהן אלה אנשי החברה הערבית עצמה.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר ביד אחת לדבר על הצורך למגר את הפשיעה בחברה הערבית, לאסוף את הנשק הבלתי חוקי, ועכשיו כשאתה הולך להליך שהוא, עוד פעם, הוא הליך חריג, לפנים משורת הדין, אקסטרה, סוג של איזה פרס, של איזה הטבה שאתה נותן, תחריג ממנה לפחות עברייני נשק, ששוב, יותר מאשר הם מסכנים את החברה היהודית הם מסכנים את החברה שאתה מתיימר לייצג.

בצלאל סמוטריץ': מי שהורשע בעבירות נשק לא יכול לקבל את המסלול המהיר לחשמל לפני שהבית שלו מוסדר, זה הכי טריוויאלי בעולם, ואם אתה מתנגד לזה, אז יש בעיניי חוסר הוגנות, ואני אומר את זה בלשון עדינה בדרישה שלך למגר את עבירות הנשק במגזר הערבי.

וליד טאהא: אוקיי, טוב, תודה.

וליד טאהא: נצביע על הסתייגות מספר 17 לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה הסתייגות מספר 17 נפלה, עוברים להסתייגות מספר 18 לסעיף 1, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': רוויזיה, כמובן.

בצלאל סמוטריץ': הסתייגות מספר 18 לסעיף 1.

בצלאל סמוטריץ': בפסקה (1) בסעיף 157א(ח) – (1) המוצע אחרי סעיף קטן (א) יבוא: סעיף קטן (א)(1) בעל המבנה או דייריו לרבות קטינים לא הורשעו בעבירת טרור כהגדרתה בחוק המעבר בטרור התשע"ו-2016.

בצלאל סמוטריץ': ואני מדגיש, אדוני היו"ר - - -

תומר רוזנר: דיברתי איתה כרגע, היא אמרה שצריך לסיים.

וליד טאהא: אוקיי, תסיים את ההנמקה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אני רק רוצה להדגיש, אני לא ארחיב עכשיו בהנמקה.

בצלאל סמוטריץ': שים לב, אדוני, שבהסתייגות הזאת דיברנו על הרשעה, לא ביקשנו אישור שירות ביטחון כללי, רק מי שהורשע בפסק דין חלוט בעבירת טרור, שוב, לא יקבל את האקסטרה.

וליד טאהא: לא כולל פעוטות וקטנים ועוברים ברחם?

וליד טאהא: או שזה כולל?

בצלאל סמוטריץ': תהיה פעם אחת לשם שינוי רציני.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו הרי דורשים נניח לשלול ביטוח לאומי וכולי ממחבלים, אתם אומרים לנו שלאדם יש זכות קנויה, אתה לא יכול לשלול ממנו כי מה עניין שמיטה להר סיני.

בצלאל סמוטריץ': פה אין זכות קנויה, פה אתה נותן עכשיו פרס, מתנה מחוץ לסדר הרגיל, תחריג מזה לפחות.

בצלאל סמוטריץ': תהיה בזה אמירה שאתה נגד טרור.

וליד טאהא: אוקיי, תודה רבה.

וליד טאהא: נצביע על הסתייגות מספר 18 לסעיף 1.

וליד טאהא: לא אושרה ההסתייגות נפלה.

בצלאל סמוטריץ': רוויזיה, כמובן.

וליד טאהא: אנחנו בהסתמך על חוות דעת של הייעוץ המשפטי נאלצים לסיים את הדיון עד כאן.

וליד טאהא: לא הספקנו להגיע להצבעות, והכל בסדר, חברי הכנסת מממשים את זכותם להגיש הסתייגויות ולהצביע עליהם, ותראו כמה זמן הם מקבלים כדי לנמקם, אחרי זה הם יוצאים לתקשורת לשקר שסותמים להם את הפיות ולא מאפשרים להם לדבר ולא לקשקש.

וליד טאהא: הישיבה הסתיימה, אני מודיע על נעילת ישיבות הוועדה להיום, תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה, אדוני.