ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 103, 2021-11-30 11:00

מיכאל ביטון: בוקר טוב לכולם, אנחנו פותחים את דיוני ועדת הכלכלה להיום באחד הנושאים הכי חשובים והכי בוערים על סדר-היום שלנו כוועדה.

מיכאל ביטון: קראנו לדיון הזה "הבטיחות בדרכים בישראל – מי אחראי ובאילו תקציבים?".

מיכאל ביטון: אם רוצים תשובה סופית – כנראה שלא נמצא מנהיג לבטיחות בדרכים בישראל וגם לא נמצאו תקציבים.

מוסי רז: יש.

מוסי רז: בועז, בועז הוא המנהיג.

מיכאל ביטון: קראת את מחשבותינו.

מוסי רז: מינינו אותך למנהיג.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, אבל מנהיג צריך להיות ברשות המבצעת גם וכאן חסר.

מיכאל ביטון: מוסי, בגלל שהנושא הזה כואב לא נתחיל עם הומור, למרות שבוועדה הזאת אנחנו שמחים לשלב גם אווירה טובה.

מיכאל ביטון: השנה היא שנת שיא בהרוגים בתאונות הדרכים, כשבחלקה אנשים היו בסגרים.

מיכאל ביטון: האם זו גזירת גורל?

מיכאל ביטון: האם זה טבע העולם?

מיכאל ביטון: זו אותה ממשלה שלפני כמה שנים אמרה שהיא תקטין את מספר ההרוגים בחצי ותכפיל את הניידות בחצי או ב-100% וכאילו התייאשה מבטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: זה לא נושא.

מיכאל ביטון: אתה צודק שבועז טופורובסקי הוכיח מסירות לנושא הזה בתקופת המדבר והשממה של ממשלות ישראל.

מיכאל ביטון: בשנתיים של ארבע מערכות בחירות, הוא עמד והקריא את שמות ההרוגים בכל שבוע, שמר על הגחלת של מישהו שאכפת לו מהנושא הזה כשהוא לא היה בתקשורת, לא הייתה הממשלה ולא היו תקציבים.

מיכאל ביטון: אבל עכשיו יש ממשלה ואנחנו שואלים מי אחראי.

מיכאל ביטון: בחוק ההסדרים מצאנו שהרשות לבטיחות בדרכים גוססת ודועכת.

מיכאל ביטון: תקציבה ירד ממאות מיליונים ל-70 מיליון.

מיכאל ביטון: מצאנו שמעל 40 מיליון שקל שהיו לרשויות המקומיות לבטיחות בדרכים הפכו ל-8 מיליון שקל.

מיכאל ביטון: נגמרו הצרות ברשויות מקומיות בבטיחות בדרכים, נגמרו ההרוגים.

מיכאל ביטון: האחוזים הכי גבוהים של פצועים והרוגים זה הולכי רגל ורובם נמצאים בערים, וביחס הפוך התקציב הזה הלך ודעך.

מיכאל ביטון: לכן קיימנו ונקיים דיון חירום היום, הוא לא הראשון והוא לא יהיה האחרון.

מיכאל ביטון: אני רוצה לפתוח עם אבנר פלור, סמנכ"ל במשרד התחבורה.

מיכאל ביטון: אני רציתי שהשרה והמנכ"לית יגיעו לכאן, הן זומנו לפגישה הזאת לאור חשיבות הנושא.

מיכאל ביטון: אני מקווה שבפעמים הבאות לפחות הן ימצאו את הזמן להיות בנושא החשוב הזה.

מיכאל ביטון: אנחנו הצגנו למשרד התחבורה דרישות מידיות, מה שקראנו "אקמול", כמה עשרות מיליוני שקלים לרשויות מקומיות לבטיחות בדרכים, לגופים שעושים עבודה טובה בבטיחות בדרכים, חברה אזרחית, שותפויות, חדשנות, ולכמה פעולות של המשרד ולחיזוק הרשות.

מיכאל ביטון: אני רוצה לקבל תשובות על הנושאים הללו.

מיכאל ביטון: אבנר, בבקשה.

אבנר פלור: בוקר טוב, אבנר פלור, סמנכ"ל תנועה במשרד התחבורה.

אבנר פלור: בהמשך להצגת השרה בדיון האחרון את פעילויות המשרד בשנת 21-22, כולל נושא התקציבים, אני רוצה לומר רק כמה דברים חדשים מהדיון האחרון.

אבנר פלור: הנושא של תיקון תקנות 130 בהיבט ההחמרה בנושא שיכרות מצוי בהליך שימוע מתקדם מאוד.

אבנר פלור: בשבוע הקרוב אנחנו נתאם את הליך השימוע ונמשיך בהליך החקיקה.

אבנר פלור: נושא שיטת הניקוד – גיבשנו מסמך שבימים אלה מצוי על גבי שולחן המנכ"לית לאישור סופי ואז נפיץ אותו גם לשימוע.

אבנר פלור: סיימנו את התהליך יחד עם רשות המיסים באוצר בהיבט של מערכות בטיחות לשנת 2022 לכלי רכב חדשים וזה גם יצא בחודש הקרוב.

אבנר פלור: כלומר, בשנת 2022 נוספו מערכות, בעיקר בנושא של היסח הדעת ועייפות.

אבנר פלור: התקדמנו בנושא הטכוגרף הדיגיטלי.

אבנר פלור: מדובר על מכרז של למעלה מ-25 מיליון שקלים.

אבנר פלור: אנחנו מתקדמים ואני מקווה שברבעון הראשון של 2022 - - -

מיכאל ביטון: אבנר, אנחנו לא יכולים לסבול משפטים של "אנחנו מתקדמים".

מיכאל ביטון: יש מכרז?

מיכאל ביטון: מתי הוא יהיה?

מיכאל ביטון: מתי הוא יסתיים?

מיכאל ביטון: תאריכים.

מיכאל ביטון: לא "מתקדמים".

מיכאל ביטון: אוטו שנוסע הוא מתקדם, אנחנו רוצים תאריכים ותוצאות.

אבנר פלור: המכרז בתהליך גיבוש סופי בגלל שהתקציב אושר רק בחודש האחרון.

מיכאל ביטון: מתי יהיה מכרז?

אבנר פלור: ברבעון הראשון של 2022 המכרז יצא.

מיכאל ביטון: מתי הוא יסתיים?

אבנר פלור: המכרז אמור להסתיים עד סוף 2022.

מיכאל ביטון: עוד לא הבנתי למה לוקח שנה לעשות מכרז.

אבנר פלור: מכיוון שזה לא רק תהליך בחירת זכיין.

אבנר פלור: זה זכיין שאמור לייצר את הכרטיסים, לקדד את הכרטיסים ויש תהליך התארגנות שלו גם כן.

אבנר פלור: זה לא רק לצאת למכרז, לבחור זכיין וזהו, לכן התקופה היא ארוכה יותר.

אבנר פלור: דרך אגב, מה שנעשה במכרזים האלה זה גם כך בעולם בהיבט של התחבורה והדיגיטליים.

אבנר פלור: אנחנו גם קיימנו עוד דיונים מאז הדיון האחרון בנושא הסדרת - - -

מיכאל ביטון: אתה אומר "קיימנו דיונים", האם קיימתם דיון על הדרישה של ועדת כלכלה להשקעה מידית בבטיחות בדרכים, תוספתית, לרשויות ולגופים במאבק בתאונות הדרכים?

מיכאל ביטון: כמה דיונים היו והאם הדיונים האלה היו בהובלת המנכ"לית והשרה?

אבנר פלור: חלק מהדיונים היו בהובלת המנכ"לית, כן.

אבנר פלור: חלק גדול מהדיונים שאני הצגתי כאן הם בראשות המנכ"לית.

אבנר פלור: נושא הבטיחות בדרכים נמצא בסדר העדיפויות שלנו, כמו שגם אמרה השרה בדיון הקודם.

אבנר פלור: תכף גם נשמע את מנכ"ל הרשות.

מיכאל ביטון: לא הבנתי את התשובה.

מיכאל ביטון: כמה דיונים המנכ"לית קיימה על בטיחות בדרכים?

מיכאל ביטון: כמה דיונים השרה קיימה על תאונות בדרכים?

מיכאל ביטון: אפשר תשובה מספרית, משהו, בערך?

אבנר פלור: המנכ"לית קיימה בין 3 ל-4 דיונים שנדונו סביב מספר נושאים.

אבנר פלור: הנושאים שהקראתי כאן הם חלק מהנושאים שנדונו אצל המנכ"לית.

מיכאל ביטון: אתה אחראי במשרד על בטיחות בדרכים?

מיכאל ביטון: זה תחום האחריות שלך?

מיכאל ביטון: מה תחומי האחריות שלך במשרד?

אבנר פלור: תחום האחריות שלי במשרד הוא כל נושא רישוי רכב ונהיגה ואני בעצם מרכז עבור המנכ"לית את כל נושא הבטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: בהגדרת התפקיד שלך – אתה המתכלל של בטיחות בדרכים במשרד?

מיכאל ביטון: בהגדרה, לא כמתנדב למנכ"לית.

אבנר פלור: בהגדרה לא.

אבנר פלור: אני מסייע למנכ"לית בכל הנושא.

מיכאל ביטון: מי אחראי במשרד על בטיחות בדרכים?

מיכאל ביטון: מי הגורם הבכיר ביותר שכל בוקר קם במשרד התחבורה ואומר: יש בעיה בבטיחות בדרכים?

מיכאל ביטון: מי הבן-אדם?

אבנר פלור: אני אומר שוב, הנושא של הבטיחות בדרכים - - -

מיכאל ביטון: אבנר, אל תמרח אותי.

מיכאל ביטון: יש לך 3 אפשרויות: לתת לי שם, או להגיד: אין שם, אין אחראי, אבל אל תוסיף מילים.

מיכאל ביטון: מי האחראי הבכיר ביותר בהגדרת תפקידו הרשמית במשרד התחבורה על בטיחות בדרכים?

מיכאל ביטון: מי קם בבוקר כל יום, או לא ישן בלילה, ומטפל בנושא ההרוגים והפצועים?

מיכאל ביטון: שם אחד.

מיכאל ביטון: יש אחד כזה?

אבנר פלור: שוב אני אומר - - -

מיכאל ביטון: לא, אל תגיד "שוב".

מיכאל ביטון: תענה לי שם או שתגיד שאין שם.

מיכאל ביטון: אל תגיד לי "שוב אני אומר".

בועז טופורובסקי: מי שאחראי שלח אותו כי הוא לא רוצה לבוא לכאן להגיד שלא עשו כלום.

מיכאל ביטון: בועז, שרה ומנכ"לית אחראיים לכל.

מיכאל ביטון: אני מחפש איזה מנהיג שם, מחפש מישהו.

בועז טופורובסקי: אני מרחם עליו, שלחו אותו לכאן.

בועז טופורובסקי: אנחנו מבזבזים את הזמן שלנו.

בועז טופורובסקי: זה זלזול בזמן שלנו כחברי כנסת.

בועז טופורובסקי: לדעתי זה לא לעניין שהמנהלים שולחים אותך ואנחנו צריכים לדבר אליך כאילו אתה הגורם לזה.

בועז טופורובסקי: אתה מנסה ועושה את מה שאומרים לך.

בועז טופורובסקי: אתה בתפקיד בכיר במשרד התחבורה ומקומך טוב, אבל על הנושא של הדיון, הבטיחות בדרכים, מי אחראי ובאילו תקציבים?

בועז טופורובסקי: הרי, אבנר, עם כל הכוח והיכולות שלו, אין לו אחריות לא על משרד המשפטים, לא על משרד החינוך, לא על המשרד לביטחון פנים.

בועז טופורובסקי: אין אחראי במדינת ישראל על בטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: עכשיו יבואו הרלב"ד, יגידו לך שהם צריכים להיות אחראיים אבל הם לא אחראיים כי אין להם סמכויות.

בועז טופורובסקי: אני עשיתי קצת עבודה לפני הישיבה הזאת ואני רוצה להגיד לך שוועדת שיינין ב-2006 – ב-2006, שימו לב, אנחנו ב-2022 עוד מעט – המליצה שהרשות הלאומית לבטיחות בדרכים היא זו שתפקד על תחומי הבטיחות בדרכים, היא זו שתתכלל הכול, וזה לא קרה.

בועז טופורובסקי: תקציב הרלב"ד לא יפחת מ-550 מיליון ש"ח - - -

מיכאל ביטון: שיינין, זה פרופסור לא? זה לא זה שבא לכנסת?

בועז טופורובסקי: הוא זה שבעקבותיו הקימו את הרלב"ד.

בועז טופורובסקי: אמרו שלרלב"ד יהיה תמיד 160 מיליון ש"ח מתקציב המדינה וההכנסות מהטלת אגרת בטיחות בשיעור 9% מדמי ביטוח חובה.

בועז טופורובסקי: זה ההמלצות ששמענו עליהן מאז, אבל לא קרה כלום.

בועז טופורובסקי: בתשתיות בכבישים היא זאת שתתכלל ותיתן את התקציב למע"צ – כלום אין.

מיכאל ביטון: כמה מינימום כסף היה צריך להיות?

בועז טופורובסקי: מינימום 550.

בועז טופורובסקי: עוד 400 מיליון שקל תשתיות.

מיכאל ביטון: זאת אומרת שלרב"ד יש 5% מהתקציב שהוועדה הציבורית רצתה.

בועז טופורובסקי: מצחיק.

בועז טופורובסקי: אין להם כלום.

בועז טופורובסקי: ב-2006 הורו לחייב רכב כבד בטכוגרף דיגיטלי – 2006, אנחנו ב-2022, עוד מעט רק ייצא מכרז.

בועז טופורובסקי: שימוש בטכנולוגיה, הקמת מטה בין-משרדי ליישום התוכניות, בראש המטה יעמוד שר התחבורה אשר יישא באחריות הביצועית הכוללת – אין שום מטה, אין ועדת שרים לבטיחות בדרכים, אין ועדת מנכ"לים לבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: אנחנו יודעים כאן בוועדה – ואין מישהו שעוסק בבטיחות בדרכים ומישהו עם היגיון שלא יודע – שזה חייב להיות מתוכלל כי מדובר במספר משרדים.

בועז טופורובסקי: בגלל ששרת התחבורה והבטיחות בדרכים לא מרגישה בעלת הבית והמנכ"לית לא מרגישה בעלת הבית אז אין אף אחד שהוא בעל הבית בתוך משרד התחבורה, ואין ועדת שרים, ואין ועדת מנכ"לים ואין מישהו שמרגיש שהוא אחראי.

בועז טופורובסקי: שימו לב, גם כשרואים את הפרסומים, כבר אין "שרת התחבורה והבטיחות בדרכים", זה רק שרת התחבורה.

מיכאל ביטון: מה, זה נמחק רשמית?

בועז טופורובסקי: לא רשמית.

מיכאל ביטון: מה השם הרשמי של המשרד?

מיכאל ביטון: בטיחות בדרכים?

אבנר פלור: התחבורה והבטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: התחבורה זה גלוי והבטיחות בדרכים זה מוות קליני, זה סמוי.

בועז טופורובסקי: אין מישהו שאחראי.

בועז טופורובסקי: אבנר, שהוא בן-אדם טוב והלב שלו במקום טוב, יש לו 700 - - -

מיכאל ביטון: הוא נשמע בן אדם טוב.

מיכאל ביטון: אתה טוען שאנחנו סתם נופלים עליו הבוקר והוא לא צריך לספוג את כל מה שאנחנו מפילים עליו.

בועז טופורובסקי: אנחנו משיגים להם תקציבים כמו שנוררים.

בועז טופורובסקי: אתה יודע, כשהיינו באופוזיציה אני עוד יכול להבין את זה, אבל עכשיו אנחנו בקואליציה ואנחנו עדיין כמו שנוררים - - -

מיכאל ביטון: אתה ממלא-מקום יושב-ראש הקואליציה, בועז.

מיכאל ביטון: אתה היית צריך להביא איזה חצי מיליארד לבטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: אני מזכיר לך שהייתה לנו ישיבה לא טובה ואחר כך הייתה ישיבה טובה עם בשורות טובות.

בועז טופורובסקי: אחר כך אתה באת ואמרנו כאן חד-משמעית לשרת התחבורה ולמנכ"לית: אנחנו רוצים עוד כמה עשרות מיליונים – אתה נקטת ב-100 מיליון והיינו מוכנים גם אפילו קצת לרדת – לרלב"ד - - -

מיכאל ביטון: אקמול, משהו לעצור את הדימום, לייצר מעשים.

בועז טופורובסקי: לעשות פרסום וזה לא קרה.

בועז טופורובסקי: אני אגיד לך מה ההבדל – עכשיו אנחנו במקום אחר, עכשיו אנחנו לא רק שנוררים, אנחנו גם מנהלים את הקואליציה.

בועז טופורובסקי: אתה עומד בראש הוועדה.

בועז טופורובסקי: משרד התחבורה צריך הרבה מאוד דברים מהוועדה הזאת.

בועז טופורובסקי: ואני אעזור לך, אדוני, ואעזור למען המשפחות השכולות בתאונות הדרכים, למען הפצועים ולמען כל אלה שהולכים להיפגע בעתיד.

בועז טופורובסקי: כשיבואו דברים עם משרד התחבורה, עד שלא נקבל תשובה לא נעביר כאן דברים.

בועז טופורובסקי: תראה איך כולם יתיישרו.

בועז טופורובסקי: יבואו, יגיעו לכאן, יגיעו לפגישות, יענו לטלפונים, יעשו פגישה.

בועז טופורובסקי: היו לנו פגישות, דיברו יפה, אבל אין מעשים, ואנשים שנהרגו, כולל לפנות בוקר, לא מעניין אותם הדיבורים היפים, מעניין אותם מעשים.

בועז טופורובסקי: אז אנחנו שמים לזה סוף.

בועז טופורובסקי: אני מקווה שתעבירו את זה למנהלים שלכם.

מיכאל ביטון: שמעתי שאין תחקיר על כל תאונה אפילו.

מיכאל ביטון: לא כמו בצבא, שעושים תחקיר יסודי, הגורם, מדידות.

מיכאל ביטון: אומרים משהו כללי, עולים לשידור ואומרים "הגורם האנושי", אבל לא עושים חקירת תאונה עם הפקת לקחים.

מיכאל ביטון: יש לנו הרבה שעות לבטיחות בדרכים, אנחנו הולכים לטפל בזה באופן יסודי.

מיכאל ביטון: אנחנו לא הולכים להפסיק יום ולילה, אנחנו לא נישן בלילה.

מיכאל ביטון: אם מישהו במשרד התחבורה ישן טוב בלילה בגלל הבטיחות בדרכים, אנחנו לא ישנים, לא אני, לא בועז, לא מוסי, לא הרב אשר, כי כל אחד מאתנו פגש את הכאב של בטיחות בדרכים וחלקו היה יכול להימנע.

בועז טופורובסקי: ידוע מה צריך לעשות.

בועז טופורובסקי: הוועדה הזאת, כשאני לא הייתי בכנסת ולא אתה, אדוני, עשתה עבודה.

בועז טופורובסקי: גם יעקב אשר עשה שם עבודה של שנה של שימוע עם מסקנות, עם תוצאות, וכמעט שום דבר לא מיושם.

בועז טופורובסקי: אז אם דברים לא מיושמים, אם דברים לא קורים בשטח ואם לדיון על מי אחראי ומוביל את הבטיחות בדרכים אין כאן אף שר ואף מנכ"ל זה אומר שאנחנו צריכים - - -

מיכאל ביטון: אנחנו עוד מחפשים.

מיכאל ביטון: יצאנו למכרז: דרוש מנהיג ואחראי לבטיחות בדרכים בישראל בדרגה בכירה ביותר.

מיכאל ביטון: אם יש לכם מישהו, שם, ונתתם לו כמה שקלים להתחיל לעבוד, תעדכנו אותנו.

מיכאל ביטון: הסמנכ"ל ישלים את דבריו כי הפרענו לו.

מיכאל ביטון: אחרי זה חה"כ מוסי רז ויעקב אשר ונמשיך עם הדוברים.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אבנר פלור: כמו שנאמר גם בדיון הקודם, הסדרה של הרשות והמועצה בתהליך עבודה, גם לבחירת יו"ר למועצה – עד היום לא היה יו"ר קבוע – וגם איוש חברי המועצה, שזה חלק מכל ההסדרה של נושא הרלב"ד.

מיכאל ביטון: ומנכ"ל?

מיכאל ביטון: לא צריך מנכ"ל?

מיכאל ביטון: הוא ממלא-מקום, לא?

אבנר פלור: ודאי.

אבנר פלור: בתהליך עצמו, אדוני היושב-ראש, חשוב היה שיהיה יושב-ראש.

אבנר פלור: הוא בעצם יתחיל להסדיר את עבודת המועצה.

מיכאל ביטון: כמה זמן אין יושב-ראש?

אבנר פלור: מספר חודשים.

אבנר פלור: אבל שוב, זה בגלל כל ההיבטים הפוליטיים שהיו, שלא היה אפשר למנות.

מיכאל ביטון: איך פוליטיים?

מיכאל ביטון: יש ממשלה מיולי, כבר עוד מעט חצי שנה.

אבנר פלור: אני מדגיש את זה מכיוון שבסוף אותו יושב-ראש שיגיע יצטרך להכין את התוכניות, לבצע את המעקבים, לבצע את כל הפעילות שבוצעה עד עכשיו בכל התהליכים האלה של הרלב"ד.

אבנר פלור: לכן יש חשיבות מאוד מאוד גדולה לבחירת היו"ר.

אבנר פלור: את זה אנחנו עושים בתקופה הקרובה מאוד.

אבנר פלור: גם בנושא "שומרי הדרך" הושג תקציב, תכף שניר יפרט את זה, ונושאים נוספים.

אבנר פלור: אני כאן לכל דבר.

מיכאל ביטון: ותקציבי רשויות מקומיות, הגדלת תקציב פעילות הרלב"ד, תקציב יייעודי למפגעי בטיחות בדרכים – איפה כל זה נמצא?

אבנר פלור: אנחנו אמרנו את זה גם בדיון הקודם, אדוני היושב-ראש, הוקצה תקציב בטיחות בסך 2.2 - - -

מיכאל ביטון: מה תקציב משרד התחבורה הכללי?

אבנר פלור: למעלה מ-38 מיליארד.

מיכאל ביטון: ומה חשיבות הבטיחות בדרכים בתקציב הזה?

מיכאל ביטון: כמה כסף?

אבנר פלור: כמו שאמרה השרה, אני חוזר על מה שהיא אמרה, הנושא של הבטיחות בדרכים בראש מעיינינו וגם התקציבים - - -

מיכאל ביטון: איך בראש מעייננו אם אין כסף ואין מנהיג?

מיכאל ביטון: איך?

אבנר פלור: אז, הנה, יש לנו 2.9 מיליארד תקציב תשתית - - -

מיכאל ביטון: את זה עושים בחינם?

מיכאל ביטון: בלי תקציב?

מיכאל ביטון: בלי מנהיג?

מיכאל ביטון: בלי סעיף?

אבנר פלור: אדוני היושב-ראש, חלק גדול מהדברים מקדמים, כמו שהצגתי, שלא חייבים בתקציב, כמו הנושא של תיקוני התקנות, החקיקה בנושא ההרתעה.

אבנר פלור: הם לא מחייבים תקציב.

מיכאל ביטון: ואיפה החוקים האלה?

מיכאל ביטון: אנחנו פה כבר 4 חודשים רוצים לקדם לכם חוקים.

מיכאל ביטון: איפה החוקים?

אבנר פלור: הצגתי לגבי תיקון 130 בנושא השכרות.

אבנר פלור: אחרי הדיון הקודם יצאנו להליך שימוע ובתקופה הקרובה זה יגיע לשולחן הוועדה.

מיכאל ביטון: אבנר, אנחנו מכבידים עליך אבל בועז לימד אותנו שיעור, הוא אמר שאתה לא הכתובת לדאגה שלנו, אתה פה נאלץ להדוף ולתת תשובות כשלא כל הסמכויות אצלך, אבל באמת תשובה אחת עוד לא קיבלתי.

מיכאל ביטון: בתוך המבנה הארגוני של משרד תחבורה, מי האיש הבכיר ביותר שמוביל את בטיחות בדרכים בהגדרת תפקיד כתובה חוקית?

מיכאל ביטון: מי האיש הזה?

אבנר פלור: אז אני אומר, נושא הבטיחות בדרכים הוא נושא תשתיות - - -

מיכאל ביטון: כל פעם כשאני שואל את השאלה אתה אומר "אז אני אומר".

מיכאל ביטון: אתה יכול להתראיין אצל רינו צרור כי כך אנחנו עונים אם אנחנו מסתבכים בראיון עיתונאי.

מיכאל ביטון: "אז אני אומר", "אז אני חוזר ואומר".

מיכאל ביטון: אבנר, תענה לי על השאלה: יש מנכ"לית?

אבנר פלור: כן.

מיכאל ביטון: יש סמנכ"לים?

אבנר פלור: כן.

מיכאל ביטון: כמה סמנכ"לים יש במשרד התחבורה?

אבנר פלור: 7-8 סמנ"כלים.

מיכאל ביטון: לאחד מהם יש אחריות על כל מערך הבטיחות בדרכים בישראל?

אבנר פלור: אז אני אומר - - -

מיכאל ביטון: לא, תגיד "לא יודע", "אין", "יש", "אני אבדוק".

אבנר פלור: אני אומר, אדוני היושב-ראש, יש מספר תחומים אז בתחום הזה - - -

מיכאל ביטון: לא תחום, אני רוצה אחד שאני פונה אליו.

מיכאל ביטון: אם אני מודאג ממשהו אני פונה למישהו.

מיכאל ביטון: אחד מהשבעה, יש אחד כזה?

אבנר פלור: לא.

מיכאל ביטון: אין אחד.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חה"כ מוסי רז, בבקשה.

מוסי רז: תודה, אדוני היושב-ראש, ותודה לחבר הכנסת בועז טופורובסקי שהוא לא עוזב את הנושא הזה, זה מאוד-מאוד חשוב.

מוסי רז: נאמר פה לפניי, צריך אחראי וצריך מימון.

מוסי רז: כרגע אין אחראי.

מוסי רז: עמדנו על זה, דיברנו על זה, אין מה לחזור על זה.

מוסי רז: אין ועדת שרים, אין ועדת מנכ"לים.

מוסי רז: לא יודע, יש מספיק שרים בממשלה, אולי צריך שר אחד רק על זה.

מיכאל ביטון: שר לבטיחות בדרכים.

מוסי רז: אבל אני רוצה להגיד יותר מהדברים האלה.

מוסי רז: קודם כל, יש מיזמים מאוד חשובים שיכולים מאוד לעזור – לדוגמה "שומרי דרך", לדוגמה גל רייך, שיושב פה, והמיזם שלו ANYWAY – והם צריכים להיות מאומצים ע"י המדינה.

מיכאל ביטון: Anyway – הרוב מתנדבים ותרומות.

מיכאל ביטון: אתה קיים מתרומות.

מיכאל ביטון: אתה נאבק על בטיחות בדרכים מתרומות.

מיכאל ביטון: זה המצב בישראל.

מיכאל ביטון: 40 מיליארד לתחבורה וניאבק בבטיחות בדרכים בתרומות.

מיכאל ביטון: זה המצב לאשורו.

בועז טופורובסקי: אם היה כל יום פיגוע עם שני הרוגים הדברים היו נראים אחרת.

מוסי רז: אבל זה בדיוק העניין, מה שאומר חה"כ טופורובסקי.

מוסי רז: לא הכול קשור בממשלה.

מוסי רז: זה לא קשור בממשלה.

מוסי רז: אבל, אדוני היושב-ראש, כשיש חלילה פיגוע, נרצח ישראלי, אז, בצדק, 3-10 עמודים ראשונים בעיתון זה רק עליו, על משפחתו, בדיוק גמר צבא, בדיוק התחתן, בצדק.

מוסי רז: תאר לך שיהיה כך על נפגעי תאונות דרכים, אז הנושא יהיה יותר בדמנו, יותר נרצה, כולנו, למנוע את זה ולהיזהר.

מיכאל ביטון: זעקת ההרוגים והפצועים של תאונות בדרכים לא נשמעה בכנסת ישראל.

מיכאל ביטון: להיות אדם שמקדם מאבק סיזיפי, שכל שבוע מקריא את שמות הרוגי התאונות בדרכים ואין לזה רייטינג – אתה חושב שכל שבוע הייתה כותרת בעיתון?

בעבר היא נשמעה והרבה.

מיכאל ביטון: אבל התוצאה?

מיכאל ביטון: אתה איש של תוצאות, ראש העיר של בני ברק, בתוצאות התקדמנו ברוורס.

אני אדבר על זה תכף.

מוסי רז: כמו שכשיש מעשי רצח עושים מעשים קיצוניים, בצדק לפעמים, כמו שכשיש קורונה עושים סגר – אני לא אומר שצריך לעשות סגר – צריך לעשות מעשים משמעותיים בשטח.

מוסי רז: אם מתוך תקציב של 38 מיליארד אמרת ש-2.9 הולך לבטיחות, אז אני חושב שאולי צריך שנה, שנתיים, שלוש, להשקיע כמעט רק בבטיחות.

מוסי רז: מה זה בבטיחות?

מוסי רז: זה גדרות הפרדה – אנחנו יודעים שמספר עצום, נורא, מיותר של הנפגעים בתאונות דרכים זה הולכי רגל, הם בכלל לא נוסעים, הם לא נוהגים, הם נדרסים.

מוסי רז: צריך לסדר את מעברי החציה, להקטין את המהירות באזור, לעשות באמפרים לפני מעברי חציה.

מוסי רז: יש המון מה לעשות כדי למנוע דברים כאלה.

מוסי רז: עכשיו אני רוצה לדבר על עוד שני דברים שהם לגמרי בטיחות ואולי אנחנו לא סופרים אותם כבטיחות.

מוסי רז: אחד, עידוד התחבורה הציבורית.

מוסי רז: בסוף-בסוף היו תאונות גם ברכבת וגם באוטובוסים, אבל הסיכוי של מעורבות בתאונה כשאתה בתחבורה ציבורית אפסי לעומת תחבורה פרטית.

מוסי רז: זה לא מקרה שהשנה יש עלייה.

מוסי רז: בגלל הקורונה – אני לא יודע בגלל איזה סיבות – גם התחבורה הציבורית הייתה סגורה חלק מהשנה, גם עכשיו סוגרים את הרכבת ואת קווי האוטובוסים מבן-גוריון, אנשים נוסעים יותר ברכב פרטי, עושים יותר תאונות.

מוסי רז: מה יותר טבעי מזה, לצערנו הרב?

מוסי רז: אז השקעה דרמטית בתחבורה ציבורית היא חלק מהמאבק הזה.

מיכאל ביטון: אני שמח, מוסי, על דבר אחד – שיש עוד לוחם אתנו בתאונות בדרכים.

מיכאל ביטון: אנחנו גם רוצים לוחמות.

מיכאל ביטון: אם אתה, טופורובסקי, המפקד, אנחנו לא רואים לוחמות.

מיכאל ביטון: כבר לצה"ל הגיעו לוחמות, אז לבטיחות בדרכים?

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים קבוצה של חברי כנסת שזה סדר יומם ושנתחיל להזיז את הדבר הזה מכל הכיוונים.

מוסי רז: אנחנו צריכים שיהיה לנו חזון לחזות את העתיד ולקרב אותו לפה בנושא כלי הרכב האוטונומיים.

מוסי רז: כלי רכב אוטונומיים הם אסון מהרבה בחינות.

מוסי רז: הם יגרמו ליותר פקקים, זה הרבה בעיות, הרבה בעיות, אבל בנושא הזה, בהקשר הזה של בטיחות בדרכים, לטווח ארוך יש פה אפשרות ממש לפתור את הבעיה, להגיע לכמעט אפס, מה שעם הגורם האנושי בשום דרך אחרת לא נעשה.

מוסי רז: לכן צריך לקדם את הנושא הזה, גם תחבורה ציבורית אוטונומית, גם רכבות אוטונומיות והכול, כי זה דבר דרמטי מציל חיים.

מיכאל ביטון: נקדם.

מיכאל ביטון: זה מגיע אלינו בשבוע הבא כבר.

מוסי רז: גם אם עוד לא הגענו לשם – ברור שאנחנו עוד לא שם – אנחנו נגיע לשם.

מיכאל ביטון: אבל יש לנו הרבה שנים קשות עכשיו ואנחנו צריכים לעשות את המעשים שדיברת עליהם, המון המון מעשים.

מיכאל ביטון: אפילו מודעות.

מיכאל ביטון: סיפרתי פה על הפרסומת שאדם נוסע ברכב, יש לו פתאום ילד בתוך האוטו, דמות, והוא ראה אותו על הכביש – ראית את הפרסומת הזאת?

מוסי רז: כן.

מיכאל ביטון: הרב אשר לא ראה אותה אבל אני רוצה שגם ילד חרדי יראה את הסרטון הזה, לא בטלפון אבל יראה.

מיכאל ביטון: צריך כסף כדי לעשות הדרכות לו בטיחות בכל כיתה.

מיכאל ביטון: אין כסף לקמפיינים אפילו, להסביר לציבור, לדבר אתו על בטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: בקושי יש כסף לקמפיינים אפקטיביים שיכולים להשפיע.

מיכאל ביטון: תודה לך, חבר הכנסת מוסי רז.

מיכאל ביטון: אנחנו כולנו קצת נסערים היום אז אנחנו לא בשיטה הרגילה.

מיכאל ביטון: חה"כ יעקב אשר, בבקשה.

אדוני היושב-ראש, קודם כל תודה על כינוס הישיבה הזאת כי יכולת גם להסתפק בחוק ההסדרים, ההעברות שהיו ולטפל בדברים אחרים שאולי הם יותר פופולריים, אבל אני חושב שיש הרבה אחריות שלנו, כחברי כנסת, ואני אומר את זה מניסיון אישי.

אני חושב שעבודה סיזיפית חזקה של הכנסת יכולה לתרום הרבה מאוד, אבל כמו כל דבר – ואתה יודע, גם אתה באת מניהול, ניהלת עיר, וגם אני – אנחנו צריכים לבנות את הדבר.

אמרת "דרוש מנהיג" וזה בשתי מילים להגיד את הכול.

כי הרי מה זה מנהיג?

מנהיג זה לא רק מישהו שמטיף לעניין ואומר מה צריך או מה חשוב לעשות וכמה.

מנהיג זה גם מישהו שיש לו שיניים, שמקבלי ההחלטות מינו אותו.

אנחנו צריכים ד"ר שרון אלרעי פרייס בנושא של בטיחות בדרכים.

מישהי שאומרת את דעתה גם אם היא לא מתקבלת בסוף.

מיכאל ביטון: גם אם היא קשה ומאתגרת.

גם אם היא קשה ומאתגרת וגם אם היא לא מתקבלת כי בסוף מקבלים החלטה בממשלה.

מיכאל ביטון: והיא עולה מיליארדים.

מיכאל ביטון: כשהיא אומרת "סגר" זה עולה מיליארדים.

צריך בהתאמות הנכונות שיהיה גוף שעומדים בראשו אנשי מקצוע.

אני קיוויתי וניסיתי לשנות בזמנו את סמכויות הרבל"ד.

לא סתם שאלתי אותך על סמכויות הרלב"ד.

אני לא עושה את זה ברמה האישית כי המנכ"ל הוא נחמד והעובדים שלו נחמדים מאוד, ואני מכיר אותם והם עושים עבודה מצוינת, אבל הרלב"ד היום הוא כלי עזר, הוא לא יותר מכלי עזר.

סליחה שאני אומר את זה, אל תיפגעו.

הוא כלי עזר, אין לו שום מעמד.

אין לו שום מעמד.

בזמנו קראתי לזה "מרכז האופוזיציה".

אז זה היה ביטן.

אמרתי: מי הביטן של זה?

– אין.

אין מישהו או גוף שמקבל החלטות סדורות, שמניח אותם בפני מקבלי ההחלטות.

למה?

כי אתה בעצם גוף של משרד אז אתה לא יכולים להגיד למשרד שמעליך מה לעשות.

אני לא בטוח, יכול להיות שאפשר להגיע להסכמה, לתת מעמד לדבר הזה.

כי כשאין גוף מוליך, שהגוף הזה מגיע מתוך מחקרים, שהגוף הזה מגיע מתוך ישיבות אינסופיות מקצועיות, שבא ושם את הזרקור על מה צריך לעשות, לא יהיה שום דבר.

לכן לדעתי זה הרבה יותר עמוק, אדוני היושב-ראש.

השאלה היא לא אם יהיה יו"ר דירקטוריון או לא יהיה יו"ר דירקטוריון, או שהמנכ"ל יהיה מנכ"ל קבוע או לא יהיה מנכ"ל קבוע.

זה לא העניין.

השאלה היא מה הסמכויות שלהם, מה הכוח שלהם, מה זה מחייב את מקבלי ההחלטות.

דבר שני, כמובן שצריך לבוא לוועדת שרים עם הנושא הזה ולא רק ועדת מנכ"לים.

בוועדת שרים, כמו הוועדה של הקורונה, שומעים קודם את המומחים.

ומי הם המומחים?

הרלב"ד או מישהו מטעמה או מישהו שהמדינה תחליט שהוא נכנס לנעליים האלה.

אבל זה הסדר שצריך להיות אם רוצים להתחיל להגיע לדברים.

דבר שלישי – אני אומר את כל זה מניסיון – כמו שבועז הזכיר, הייתה עבודה מדהימה שעשה בזמנו איתן כבל כיושב-ראש הוועדה עם השימוע.

רוב הדברים – אני לא אגיד הכול כי חלק מהדברים התקדמו, ולמה הם התקדמו?

כי גם הקימו את ועדת המשנה.

בוועדת משנה – יש פה אנשים שהיו אתנו, נמצא פה ד"ר בקר שהיה וגם אחרים – כל פעם העלינו נושא אחר.

כי מה קורה בעניין הזה?

זה לא רק במשרד התחבורה.

אבנר הוא איש יקר שעושה עבודתו נאמנה.

זה נכון שאין לו את כל הסמכויות וגם אין – עלית על הנקודה – סמנכ"ל אחד שאחראי על בטיחות כוללת מכל ההיבטים, אבל היינו פה בישיבות.

יש את הנושא של המשטרה.

בדיוק אז נכנס דורון ידיד לתפקיד, זה היה אתגר מצוין מבחינתנו כוועדה ובאמת היה שינוי, גם אם לא היה שינוי במספר הניידות פיזית כי זה בסוף כסף, היה שינוי בטקטיקה של העבודה.

שינו את - - -

מיכאל ביטון: את העדיפויות, עבירות חמורות מסוימות.

היה דיון שלם שאני כיושב-ראש הולכתי על הסברה, לא אצל החרדים, אצל הערבים, ובעקבות זה נעשה שינוי גדול, אם אתם זוכרים.

כי מה הם היו עושים תמיד?

היו לוקחים את המודעות ומתרגמים אותן בגוגל.

ישבו פה אנשים מהמגזר הערבי והסבירו: אתם לא מדברים לציבור בשפה שלו.

אז לקחו מומחי קמפיינרים למגזר ויצאו למגזר.

צריך לעשות את זה גם למגזר החרדי.

כל דבר כזה זה מעקב.

יש לך כן כוח כיושב-ראש וסמכויות לתת.

התפקיד שלנו זה להיות כלב השמירה.

אנחנו לא מקבלי ההחלטות, אנחנו גורמי ההחלטות.

מיכאל ביטון: נעשה את זה.

יש הרבה מאוד תקנות ודברים שהם הבינו.

למשל, הטכוגרף למשאיות.

אני לא יודע איפה זה אוחז כבר - - -

מיכאל ביטון: עוד שנה יהיה.

מיכאל ביטון: מ-2006 – עוד שנה.

אתה יודע כמה זה חשוב?

זה לא כלי הרס של משהו קטן, זה משאית.

מיכאל ביטון: שמעורבת בתאונות הכי קשות.

מיכאל ביטון: השכיחות של תאונות עם הרוגים ממשאיות היא בייצוג של מאות אחוזים מעל שכיחותן בכלי רכב בכביש.

היה צריך תיאום עם משרד החוץ, עם האו"ם, דיפלומטיה.

חייבים לגמור את זה.

אני רוצה לסיים בבשורה טובה.

אני גם רוצה להודות לבועז שעזר לי לממש אותה.

מחר, בעזרת-השם, אנחנו מאשרים בקריאה טרומית, פעם ראשונה לדעתי, נגיעה ראשונה בנושא הקורקינטים והאופניים החשמליים, הצעת חוק שאני יזמתי שאומרת שיהיה מספר זיהוי – לא משהו שצריך להכניס כל שנה כי הזיהוי יהיה לרוכב, שלא יצטרכו העברת בעלות, שלא לעשות עודף רגולציה.

על זה אפשר יהיה להלביש רבדים של אכיפה יותר טובה כי גם הפקחים יוכלו לאכוף יותר.

אפשר לעשות שומרי דרך לנושא הזה.

עוד דבר אחד שאפשר יהיה לעשות – בחוק זו לא חובה אבל על הפלטפורמה הזאת – התוודענו לזה בישיבות שקיימנו, שחברות הביטוח לא מוכנות לבטח אם אין איזשהו רישוי, איזשהו סימון.

בן-אדם שנהג ובתמימות הרג מישהו בדרך או פצע אותו חשוף לתביעת צד שלישי של מיליונים, הוא צריך למכור את הבית שלו.

מיכאל ביטון: הלך לים עם קורקינט, חשב שהוא בחופש, חזר הביתה במשבר לכל החיים.

אז אני איבדתי חבר, ידיד אישי שלי לפני חודש – הצעת החוק הזאת כבר הייתה על השולחן קודם – הרב אדרת, שהלך לטייל עם אשתו בערב ונכנס בהם בחור עם קורקינט והוא נפל בזווית הלא נכונה על המדרכה, על הראש, ולאחר יום וחצי לא שרד.

אז נסיים עם הבשורה הטובה הזאת.

אני רוצה להודות גם לשרת התחבורה ולצוות המקצועי בעניין הזה, זו התחלה.

מיכאל ביטון: רבינו אשר, העולם עומד על חוקים, על יוזמות ועל האחריות שאנחנו כח"כים - - -

ועל מעקב, ולך יש כוח גדול בעניין הזה, אדוני.

מיכאל ביטון: רציתי להגיד לך משהו על רשויות.

מיכאל ביטון: אם אני ואתה נחקור איך קורית הדינמיקה בישראל נראה שאומרים: יש נגע הסמים אז נעשה רשות למלחמה בסמים; יש נגע תאונות בדרכים אז נעשה רשות וניתן לה סמכויות ותקציבים ופתאום יהיה טוב, פתאום היא תתפקד.

מיכאל ביטון: ואז אתה רואה את מאבקי השליטה, המשרד לא רוצה רשות עצמאית אז הוא מדרדר אותה, לא ממנה אותה, לא מתקצב אותה והיא גוססת לאטה.

מיכאל ביטון: אז כל החזון הזה של לפעמים להקים רשות שתציל אותנו ממשהו, זה סוג של הסרת אחריות של משרד מהמשימה.

כאילו יש מי שמטפל אבל אין.

7 סמנכ"לים, בטיחות בדרכים והרוגים ותאונות, נושא שולי במשרד התחבורה, ולכן אין סמנכ"ל שזה כל עולמו, כי זה נושא קטן, זה תחביב של בועז טופורובסקי.

זה המצב היום.

זה שינוי המדיניות שאתה מדבר עליו.

תודה רבה לך, חבר הכנסת יעקב אשר.

אני שמח שיש לנו פה נבחרת חוצת-מפלגות, קואליציה ואופוזיציה, שהולכת לעבוד קשה מאוד על סוגיית התאונות בדרכים.

שניר, מנכ"ל הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, אנחנו לא נוריד עליך את הביקורת על מצב הרשות אבל אם יש לך משהו שאתה רוצה להגיד, בבקשה.

שניר זיידל: קודם כל, תודה ליושב-ראש על קיום הדיון.

שניר זיידל: לא צריך להכביר מילים על חשיבות הנושא.

שניר זיידל: שאל יושב-הראש מי הגוף שבעצם לא ישן בלילה וקם בבוקר עם נושא הבטיחות בדרכים.

שניר זיידל: על פי חוק הרלב"ד, הרלב"ד אמורה להיות והיא הגוף שמתכלל את כל הנושא של בטיחות בדרכים במדינת ישראל, היא הזרוע הביצועית או הזרוע המקצועית של שר/ת התחבורה.

שניר זיידל: אנחנו יושבים תחת השרה וזה הייעוד שלנו.

שניר זיידל: זה דבר ראשון.

שניר זיידל: אני יושב פה ואני חייב להגיד שקצת קשה לי לשמוע את התיאורים של האנשים לגבי הרלב"ד.

שניר זיידל: אני רוצה להזכיר שבסופו של דבר מדובר בגוף שכבר צבר ניסיון של 13-14 שנה.

שניר זיידל: זה גוף מקצועי.

שניר זיידל: שאלתם פה על אנשי מחקר, אנשי מקצוע, זה אנשים שעושים עבודת קודש בנושא הזה ובתוצרים שלהם, גם של המחקרים וגם של דברים נוספים, הולכים ומעצבים את המדיניות של המדינה בנושא של בטיחות בדרכים, בהסברה, בפעילויות ברשויות וכו'.

שניר זיידל: נכון, המצב הוא לא אופטימלי, הוא לא אידיאלי.

שניר זיידל: התקציב של הרלב"ג בעשור האחרון - - -

מיכאל ביטון: לפעמים שפה בונה מציאות.

מיכאל ביטון: אתה יודע להגיד שהמצב לא אופטימלי, אני אומר לך, אנחנו בקטסטרופה וחידלון.

מיכאל ביטון: זו אותה תמונה, כל אחד מסתכל עליה.

מיכאל ביטון: אם הייתי רגוע לא הייתי מקיים את הדיון הזה.

מיכאל ביטון: אבל כשאני רואה את הנתונים על פני עשור, איך התדרדר התקציב שלכם, מה התקציב הגמיש – הרי מה קרה ברלב"ד?

מיכאל ביטון: בנו מטות מעולים, בנו נציגות בדרום, בצפון, אנשים שאפשר לדבר איתם, שזמינים לראשי רשויות, אבל הוא היום בא לפגישה וידיו ריקות.

מיכאל ביטון: לפני 5 שנים הוא בא לראש רשות ואמר:

מיכאל ביטון: יש לי 400,000 שקל לעשות אתך מעברי חציה, באמפרים, היום הוא אומר: יש לי 20,000 שקל.

מיכאל ביטון: זה מה שקרה לאנשים האלה.

מיכאל ביטון: מעל חצי התקציב שלך אתה נאלץ לממן את העובדים ולהם אין תקציבי פעילות.

מיכאל ביטון: עם העובדים האלה היית יכול להפעיל מאות מיליונים, אם רק היו נותנים לך את מאות המיליונים.

מיכאל ביטון: אז יש דרכים לנסח את אותו דבר.

מיכאל ביטון: "לא אופטימלי" – אני אומר לך "קטסטרופה וחידלון".

מיכאל ביטון: והמציאות תוכיח מה יקרה פה.

ולא מאשימים אתכם.

מיכאל ביטון: מה פתאום, הוא יודע שאנחנו לא מאשימים אותו.

שניר זיידל: אני אומר שהתקציב שלנו ירד בצורה דרסטית, בעיקר בנושא של ההסברה ושל הרשויות המקומיות.

שניר זיידל: כולם יודעים את זה, אנחנו מכירים את זה.

שניר זיידל: זה נעשה בעשור האחרון, למרות הצעקות שלנו ושבאנו ודיברנו גם פה בוועדה - - -

מיכאל ביטון: בסדר, אבל שנתיים לא הייתה ממשלה ולא תקציב מדינה.

מיכאל ביטון: עכשיו יש תקציב לשנתיים ונשארתם בלי כלום.

מיכאל ביטון: זה מה שגורם לנו פה את הזעזוע.

מיכאל ביטון: את מה היה בשנתיים האחרונות אנחנו מבינים, אבל עכשיו אין לכם אבא ואימא, נשארתם יתומים.

שניר זיידל: אני אומר שעם המצב הזה, שאנחנו מאוד נשמח ואנחנו רוצים לשפר אותו, גם מבחינת הסמכויות שלנו וגם מבחינת התקציבים, כדי שבאמת נוכל לממש את התפקיד שלנו ולעשות אותו כמו שצריך, התקופה האחרונה, למרות שלא קיבלנו ברשויות המקומיות כרגע לפחות את מה שרצינו ולא בהסברה, עדיין קיבלנו תקציב לחברה הערבית – צריך להגיד מה כן קיים – קיבלנו 75 מיליון שקל בתמיכה של משרד התחבורה ל-5 השנים הקרובות לפעילות בחברה הערבית.

שניר זיידל: זה דבר שלא היה.

מיכאל ביטון: אתה לא קיבלת את זה ממשרד התחבורה, קיבלת את זה ממנסור עבאס.

מיכאל ביטון: מזל שיש מנסור עבאס לחברה הערבית.

מיכאל ביטון: עוד לא מצאנו מנסור עבאס לתאונות.

מיכאל ביטון: מצאנו את טופורובסקי אבל אין לו מיליארדים בכיס.

מיכאל ביטון: אין לטופורובסקי את המיליארדים עדיין.

מיכאל ביטון: יש לו את הרצון ואת המנהיגות.

שניר זיידל: ועם חבר הכנסת טופורובסקי שקיבלנו עכשיו 20 מיליון שקל - - -

מיכאל ביטון: תגיד לי, אתה לא מתבייש לתאר את זה שאת התקציב הקואליציוני שלו הוא צריך לתת לך כדי להילחם בבטיחות בדרכים?

מיכאל ביטון: לאן הגענו שתקציבים קואליציוניים יצילו את המלחמה - - -

אבל הוא שמח, נפלו לו פתאום 20 מיליון, לא היה לו את זה קודם.

שניר זיידל: אני שמח על מה שאני מקבל כדי שאוכל לעשות - - -

מיכאל ביטון: אבל זה מעיד על המצב.

מיכאל ביטון: זה רק מעיד כמה חמור המצב, שמלחמה בתאונות דרכים זה בתקציב קואליציוני.

מיכאל ביטון: מישהו עושה טובה לאזרח שנלחמים בבטיחות בדרכים?

מיכאל ביטון: צריך איזה חבר כנסת שיאות לשחרר את התקציבים שלו?

שניר זיידל: עדיין בוודאי שחסרים תקציבים, גם בהסברה וגם ברשויות המקומיות, לפעילות מאוד-מאוד חשובה, לאף אחד אין ספק בדבר הזה.

שניר זיידל: אנחנו מקווים מאוד שעכשיו יעלה גם נושא שומרי הדרך.

שניר זיידל: גם בזה יש כבר הסכמה עם משרד האוצר ומשרד התחבורה לשנה הקרובה לתקצוב של 8 מיליון שקלים וזה בטח יעלה.

שניר זיידל: רק עוד הערה קטנה.

שניר זיידל: שאלת, היושב-ראש, לגבי חקירה של תאונות דרכים.

שניר זיידל: אז אנחנו חוקרים כל תאונת דרכים קטלנית קודם כל.

שניר זיידל: צריך לדעת שיש אנשים שלנו בשטח שיוצאים לכל תאונה קטלנית, כותבים לזה תזכיר, כותבים המלצות, בודקים האם ההמלצות - - -

מיכאל ביטון: אבל אנחנו קיבלנו תשובה פה שאין את המשאבים לחקור את זה לעומק, לתעד, להביא את כל הראיות, להסריט את זה, לראיין עדים.

מיכאל ביטון: אין כסף לכל התהליך.

מיכאל ביטון: באים ומבקרים בתאונה, אבל אנחנו מדברים על תחקיר כמו בחיל האוויר.

מיכאל ביטון: איך נלמד?

קריאה: לבנות תוכנית לימודים שילמדו מהתאונה, למנוע תאונות נוספות.

מיכאל ביטון: בטח, כל הזמן.

מיכאל ביטון: פרסום כל תאונה, סיכום, פרסום לציבור, שקיפות: זה מה שקרה בתאונה.

קריאה: אנחנו מייצרים סרטונים כאלה, ארגון הנהגים וההסתדרות הלאומית.

שניר, אני אגיד לך, ברשותך, מה חסר לי.

המחקר אצלכם, הידע אצלכם ואתם מפעילים אנשי מקצוע, אתם צריכים יותר כסף לדברים האלה.

אבל אין בסופו של דבר מסקנות או הנחיות לדרג המבצע מה צריך לעשות, אתם נותנים סטטיסטיקה.

מיכאל ביטון: אין לו סמכות גם.

שניר זיידל: זה ממש לא מדויק.

יש את החוברות, אני מכיר את המצגות.

מיכאל ביטון: אתה יכול לתת הוראה למישהו איך לעשות הפרדה?

מיכאל ביטון: איך לעשות באמפר?

מיכאל ביטון: אתה הסמכות במדינה לדבר הזה?

מיכאל ביטון: אתה היית צריך להיות הסמכות.

מיכאל ביטון: אתה היית צריך להגיד להם: מיד תבנו פה קו הפרדה.

מיכאל ביטון: זה כביש עם "איקס" תאונות, מחר יש קו הפרדה.

מיכאל ביטון: והיה צריך להיות תקציב למה שאתה דורש.

שניר זיידל: אני אומר עוד פעם, צריך ללכת לחוק הרשות ולראות את זה.

שניר זיידל: הייתה המלצה בעבר שחוק הרשות - - -

מיכאל ביטון: החוק טוב, הביצוע גרוע.

מיכאל ביטון: הכוונה מושלמת, המצב אבסורדי.

מיכאל ביטון: מה התכוונו גדולי עולם בחוק הזה?

מיכאל ביטון: חוק מעולה.

מיכאל ביטון: איך הוא נראה היום ביישום?

מיכאל ביטון: לא משהו.

מיכאל ביטון: חיים סוקולוב, מנהל שומרי הדרך, אנחנו רוצים להעמיק ולראות שאתם אכן מתפקדים, עובדים ומגדילים את כמות המתנדבים שלכם ואין חסמים להקמת הפרויקט הזה, להנעתו מחדש בהיקפים גדולים.

מיכאל ביטון: בבקשה.

חיים סוקולוב: שלום.

חיים סוקולוב: אנחנו מתפקדים, אנחנו עובדים כבר כמה שנים.

חיים סוקולוב: היום יש בידיים שלי 2,000 - - - מסכני חיים שאנחנו לא יכולים להעביר למשטרה עקב מגבלה של כוח אדם ומשאבים במשטרה.

חיים סוקולוב: אני חושב שמיכל מהעמותה ושניר ידברו על זה עוד מעט, על מה שצריך לעשות כדי להתקדם, אבל בגדול יש לנו כוח של אלפי מתנדבים וגם צוות שמורכב ברובו ממתנדבים שלדעתי יכולים באמת לשנות את התמונה של תרבות הנהיגה.

חיים סוקולוב: אנחנו כבר כמה שנים מדשדשים סביב האם המדינה מאמינה במיזם הזה או לא וכמה היא מוכנה להשקיע.

חיים סוקולוב: לאחרונה, כמו שהמנכ"ל אמר, השרה התחייבה, הביעה רצון להתקדם עם זה ובאמת להשקיע את מה שצריך.

חיים סוקולוב: היום המשוכה שאנחנו עומדים בפניה היא דווקא יותר משפטית מול אגף התנועה.

חיים סוקולוב: אנחנו מחכים שזה יתקדם כדי שנוכל להמשיך לשלבים הבאים.

מיכאל ביטון: מיכל אבן חן, בבקשה.

מיכל אבן-חן: אני חייבת להגיד שכעמותה אנחנו מאוד מתוסכלים ונדהמים מהמצב.

מיכל אבן-חן: יש החלטת ממשלה לגבי המיזם הזה מ-2017.

מיכל אבן-חן: המיזם הזה הוכח כאפקטיבי מחקרית.

מיכל אבן-חן: אם תוכלו לשמוע אחר כך את פרופ' גילה אלברט, ביקשנו ממנה - - -

מיכאל ביטון: בהחלטת ממשלה יש תקציב רב-שנתי?

מיכל אבן-חן: כן, יש תקציב רב-שנתי למשטרה.

מיכאל ביטון: ולעמותה?

מיכל אבן-חן: לעמותה לא, אבל התקבל תקצוב מיוחד ע"י אגף התקציבים באוצר בהסכמה.

מיכאל ביטון: תכף נשמע את האוצר ואת המשטרה.

מיכל אבן-חן: יש אישור של משרד המשפטים מה-3 באוקטובר למתווה מלא להפעלה ולכן לכאורה אין בעיה משפטית.

מיכל אבן-חן: הם הסמכות המשפטית, למיטב ידיעתי, שאמורה להכריע בעניין הזה.

מיכל אבן-חן: יש אישור של משרד התחבורה שהתקבל לשמחתנו בסוף שבוע שעבר להפעלה של המיזם.

מיכל אבן-חן: לכאורה הכל אמור להיות מוכן ליציאה לדרך.

מיכאל ביטון: ולמה לא יוצאים?

מיכל אבן-חן: ברלב"ד אומרים לנו שלא מתקבלת כבר כמה וכמה שבועות, למעשה כבר חודשים, עמדה כתובה מהמשטרה שמאמצת את המתווה שמשרד המשפטים סומך עליו את ידיו.

מיכל אבן-חן: זה מצב שאני לא יכולה להבין.

מיכל אבן-חן: זאת אומרת, אנחנו כעמותה דופקים על הדלתות של כל משרדי הממשלה כבר חודשים, מנסים לסגור פה, לסגור שם, מדברים עם משרד המשפטים, מדברים פה, מדברים שם, ועדיין אנחנו לא מצליחים לצאת לדרך כי יש עוד משרד שעדיין לא נתן את הסכמתו, למרות שלכאורה הכול סגור.

מיכל אבן-חן: אני לא מבינה את זה.

מיכל אבן-חן: כל יום שעובר הוא מבחינתנו יום שהולך לאיבוד.

מיכל אבן-חן: אנחנו אמרנו את זה ויודעים את זה במשרדי הממשלה.

מיכל אבן-חן: זה יום שלא יהיה לנו לביצוע של תוכנית העבודה לשנה הקרובה, זה יום שהמערכת שלנו הולכת ומידרדרת לקראת סגירה.

מיכל אבן-חן: כל מה שאני יכולה לעשות זה לזעוק כאן בוועדה.

מיכאל ביטון: אני שומע את זעקתך ואני אמרתי לך והודעתי באופן שלא משתמע לשני פנים שהמיזם הזה קום יקום ונוע ינוע.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נאפשר לאף אחד לחסום אותו, ולכן אנחנו גם נתמקד בחלק מהזמן עכשיו במיזם הזה.

מיכאל ביטון: אריאל הבר, משרד האוצר, מה מצבנו בכוח?

מיכאל ביטון: גם התייחסות כללית להערות על מצב התקצוב של בטיחות בדרכים ומה המדיניות שלכם – אני יודע שהשר ליברמן מתחיל להבין את הנושא הזה והוא אמר לי שהוא יבחן דרכים לסמן כסף במשרד התחבורה לדבר הזה – ואחרי זה התייחסות ספציפית לשומרי הדרך.

אריאל הבר: אריאל הבר, רפרנט תחבורה באגף התקציבים.

אריאל הבר: אני אתייחס לכמה נקודות שעלו פה.

אריאל הבר: הוזכרה פה ועדת שיינין שהמליצה על תפקיד הרלב"ד.

אריאל הבר: הנתונים ידועים אבל הוצגו להבנתי בצורה לא נכונה.

אריאל הבר: התקציבים האלה לאורך העשור פחתו בעקבות החלטות ממשלה שהעבירו חלק מהתקציבים לבסיס משרדים אחרים שהעבירו פעילויות גם לדברים אחרים.

אריאל הבר: צריך להשוות תפוחים לתפוחים וצריך להבין באמת איך ההתנהגות של התקציב הזה התפתחה על פני העשור האחרון.

אריאל הבר: עוד נקודה שעלתה פה זה תקציבים לתשתיות.

אריאל הבר: צריך להגיד פה כמה נתונים.

אריאל הבר: שר התחבורה החליט להקצות בסיכום התקציבי האחרון מאות מיליוני שקלים לפרויקטים שהם ספציפית לבטיחות בדרכים, אני אזכיר את חלקם: 200 מיליון שקלים לבטיחות עירונית, 230 מיליון שקלים למוקדי סיכון - - -

מיכאל ביטון: 200 מיליון לבטיחות עירונית?

מיכאל ביטון: למי זה הולך?

מיכאל ביטון: מי מפעיל את זה?

מיכאל ביטון: מי מוציא לפועל את 200 המיליון האלה?

אריאל הבר: רשויות מקומיות.

מיכאל ביטון: באיזו דרך?

אריאל הבר: בדרך שבה זה נעשה בשנים האחרונות, בקול קורא שמשרד התחבורה מפרסם.

אורי מקלב: הוא מדבר על דברים פיזיים בעיקר.

מיכאל ביטון: לא, זה פיתוח.

מיכאל ביטון: זה עבודות פיתוח, זה לא טיפול במפגעי בטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: זה תקציבי פיתוח ברשויות מקומיות.

מיכאל ביטון: היינו ראשי ערים.

אריאל הבר: זה גם טיפול במפגעי בטיחות, וסלי חוצי-יישובים 100 מיליון שקלים.

אריאל הבר: זה מאות מיליוני שקלים שמוקצים – זו כמובן רשימה חלקית – ספציפית לפרויקטים תשתיתיים שנועדו לטפל בבטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: אז פעם הפעלתם דרך הרלב"ד תקציבים כאלה?

אריאל הבר: אני לא יודע מה הכוונה "דרך הרלב"ד", אני יודע שהרלב"ד - - -

מיכאל ביטון: היו שם מאות מיליונים, חלקם לרשויות מקומיות.

מיכאל ביטון: החלטתם שהרלב"ד לא יודעת לעשות את זה?

מיכאל ביטון: אז למה אתם לא מביאים הצעת ממשלה לסגור את הרלב"ד ולהקים סמנכ"ל ואגף לבטיחות בדרכים אצלכם?

מיכאל ביטון: למה אתם מחזיקים את המקל בשני קצותיו?

מיכאל ביטון: לא הבנתי.

מיכאל ביטון: אם אתם יודעים לתת לרשויות כסף ולטפל בבטיחות בדרכים ואתם לא צריכים את הרלב"ד, תסגרו אותם.

מיכאל ביטון: למה שיהיה פה ספק מי אחראי?

מיכאל ביטון: אנחנו סביב אותה נקודה כבר כמה חודשים, לא יודעים עם מי לדבר.

מיכאל ביטון: אומרים לרלב"ד: אתה אחראי, אבל אין לה כסף, אין לה מנכ"ל, אין לה קוורום.

מיכאל ביטון: הולכים לממשלה, אומרים: לא, הם אחראיים, ואנחנו נעים במטוטלת בין הגופים.

אורי מקלב: זה תקציב שמגיע לרלב"ד אבל הוא מיד עובר למשרד התחבורה.

מיכאל ביטון: הוא היה מגיע, עכשיו הוא לא מגיע.

מיכאל ביטון: לא נשאר שם כלום.

אורי מקלב: הוא עובר מיד.

מיכאל ביטון: לא נשאר מה שיעבור.

מיכאל ביטון: יש שם 70 מיליון, מה נשאר שם?

אריאל הבר: עד כמה שאני מכיר, הרלב"ד נמצאים בוועדות שקובעות לאן ילך הכסף והכול מבוסס על - - -

מיכאל ביטון: לא הבנתי.

מיכאל ביטון: אבל היו להם מאות מיליונים, הם עבדו מול רשויות, הם עשו 40 מיליון שקל מפגעי בטיחות ברשויות.

מיכאל ביטון: מה, הביצוע היה לא טוב?

מיכאל ביטון: החלטתם שאתם רוצים ישירות מול רשויות?

מיכאל ביטון: תסביר.

אריאל הבר: את השאלה הזו צריך להפנות למשרד התחבורה אבל התקציב קיים, ועד כמה שאני יודע, הרלב"ד הם חלק מאוד-מאוד משמעותי בהקצאת המשאבים.

אריאל הבר: יכול להיות - - -

מיכאל ביטון: הוא יועץ פיננסי?

מיכאל ביטון: הוא יושב בדיון ואומר: אנא, קחו ממני את הכסף ותנו אותו למישהו אחר?

מיכאל ביטון: זה מה שאתה מציע?

אריאל הבר: הוא יועץ מקצועי בדיונים האלה ואמור לקבוע את הפרמטרים.

אריאל הבר: אפשר להפנות את השאלה למשרד התחבורה.

מיכאל ביטון: אם אתה אומר שצריך להפנות לתחבורה, גם מהכתפיים שלך אנחנו נרד.

מיכאל ביטון: תתייחס לשומרי הדרך ספציפית.

בועז טופורובסקי: ברשותך, אריאל, יש לי שאלה אליך.

בועז טופורובסקי: אם היה מישהו או איזשהו פורום שהייתם באוצר מרגישים שבאמת מנהל את נושא הבטיחות בדרכים כמו שצריך, האם יכול להיות שהקצאת המשאבים, התוכנית הרב-שנתית, הייתה נראית אחרת לדעתך?

אריאל הבר: התוכנית הרב-שנתית של מי?

בועז טופורובסקי: למלחמה בתאונות דרכים.

בועז טופורובסקי: אין פשוט, אבל אני שואל אותך.

בועז טופורובסקי: אם הייתם באוצר מרגישים שיש בעל בית, מנהיג – זה הנושא של הדיון – יכול להיות שכל הנושא מבחינה תקציבית היה נראה אחרת?

אריאל הבר: אני לא יודע, זו שאלה של תעדוף בתוך משרד התחבורה.

מיכאל ביטון: אתם משלמים מחיר כלכלי במדינת ישראל על תאונות והרוגים?

מיכאל ביטון: יש לזה עלות לאוצר?

אריאל הבר: בוודאי.

אריאל הבר: חלק מהפרמטרים שלפיהם מתקצבים את כל התשתיות שנבנות דרך משרד התחבורה לוקחות בחשבון גם פרמטרים של נפגעים בתאונת דרכים.

קריאה: אני יכולה רק להגיד שהרוג אחד בתאונת דרכים עולה למדינה 7 שקלים.

בועז טופורובסקי: אבל העלות הכי גבוהה זה הפצועים בינוני.

בועז טופורובסקי: 17 מיליארד שקל בשנה זו הערכה של עלות תאונות הדרכים.

מיכאל ביטון: של פצועים שהם לכל החיים, עם קצבת ביטוח הלאומי ועם הכול.

בועז טופורובסקי: אנחנו מדברים כאן על מאות מיליונים אבל 17 מיליארד כל שנה.

בועז טופורובסקי: זו הערכה.

מיכאל ביטון: בואו נצלול לשומרי הדרך כי אתה צודק שחלק מהשאלות הן לא אליך.

מיכאל ביטון: מה קורה בשומרי הדרך מבחינתכם?

אריאל הבר: להבנתנו הסוגיה שם נפתרה ולבקשת משרד התחבורה הוקצה תקציב להתנעת המיזם מחדש ונאמרה גם אמירה לגבי העתיד, שהם יתמכו במיזם הזה.

אריאל הבר: מבחינתנו אין שם בעיה.

מיכאל ביטון: למה אמירה?

מיכאל ביטון: למה לא הסכם תלת-שנתי?

מיכאל ביטון: חמש שנתי?

מיכאל ביטון: למה הם צריכים לחיות כל שנה מהיד לפה?

מיכאל ביטון: התקציב הוא דו-שנתי בכלל אז אפשר לתת עכשיו משהו ואפשר שנה הבאה משהו, זה כבר פעמיים.

אריאל הבר: נכון, זה סוכם.

מיכאל ביטון: אז כמה השנה וכמה שנה הבאה?

אריאל הבר: השנה ושנה הבאה זה די אותו דבר כי השנה נגמרה, זה 8 מיליון שקלים.

מיכאל ביטון: אבל אולי יהיו להם הוצאות שאתם צריכים להכיר בהן גם על שנת הפעילות הזאת, גם אם היא מסתיימת?

אריאל הבר: אני לא מכיר פער בנושא הזה ואם יש פער אפשר לדבר עליו.

מיכאל ביטון: אז תקציבית יש כסף לפעול, אז מה מונע מהמיזם לפעול מבחינתך?

אריאל הבר: אני לא יודע.

אריאל הבר: שמעתי את הדברים שמיכל מהעמותה אמרה ואני מניחה שהם יוכלו - - -

מיכאל ביטון: הבנתי.

מיכאל ביטון: נציג המשטרה, בבקשה.

נועם בגינסקי: שלום, אדוני היושב-ראש, נועם בגינסקי, ראש מחלקת התנועה באגף התנועה.

נועם בגינסקי: קודם כל, ברשותך, משטרת ישראל חוקרת את כל תאונות הדרכים הקטלניות הקשות, חקירה מקיפה, חקירה עמוקה, כולל תשאול וחקירה של כל המעורבים והעדים, כולל תפיסת ראיות, כולל סרטים, כולל כל מה שציינת.

נועם בגינסקי: צריך לזכור שהמשטרה לא מבצעת תחקירים ומתוך חקירות אנחנו לא יכולים להוציא חומרי חקירה החוצה לפרסום לציבור כל זמן שאין החלטות או גזרי דין של בתי משפט.

נועם בגינסקי: הרלב"ד מנהלת גם חקירות עומק שאנחנו שותפים להן.

נועם בגינסקי: לגבי המיזם של שומרי הדרך, אנחנו העברנו לפני כשבועיים למשרד לביטחון פנים הצעה לדרישות ולבעיות שלנו.

נועם בגינסקי: קיבלנו חזרה עם ההערות.

נועם בגינסקי: לפני יומיים המסמך המתוקן עבר ללשכת מפכ"ל.

נועם בגינסקי: צריך לזכור שהבעיות המשפטיות שאנחנו מדברים עליהן לא חונות באגף התנועה, אלא אנחנו מחכים לקבל אישור ממשרד המשפטים כי יש בעצם רצון, להבנתי לפחות, להוציא את המיזם שהיום נמצא ברלב"ד לעמותה חיצונית.

נועם בגינסקי: אנחנו מחכים לקבל את האישור המשפטי לעניין שעמותה פרטית תעביר את החומרים למשטרה כדי לייצר דוחות.

מיכאל ביטון: איזו עמותה פרטית?

מיכאל ביטון: יש החלטת ממשלה על הפרויקט הזה.

נועם בגינסקי: לשומרי הדרך תחת הרלב"ד.

מיכאל ביטון: הוא יכול להפעיל את כל מי שהוא רוצה.

מיכאל ביטון: 40 מיליארד שקל של משרד התחבורה – כשהוא סולל כביש עם חברה פרטית, אתה אומר לו "חברה פרטית"?

מיכאל ביטון: הוא סולל כביש, זה פרויקט שלו.

מיכאל ביטון: אז הוא יכול להפעיל פרויקט עם גוף שהוא בוחר להפעיל.

מיכאל ביטון: כל ההפעלה הכספית שלו היא חיצונית.

מיכאל ביטון: כל ה-40 מיליארד מופעלים ע"י גורמים פרטיים.

מיכאל ביטון: למה הנושא הזה פתאום בעייתי?

מיכאל ביטון: כל העבודה של משרד התחבורה היא דרך גורמים פרטיים.

נועם בגינסקי: אדוני היושב-ראש, אני לא איש חוק, אני לא איש משפטים, להבנתי, בסוף ההבדל הוא שעם תוצרי האכיפה של מתנדבי הרלב"ד אנחנו צריכים גם להגיע לבית המשפט.

מיכאל ביטון: אבל זה עבד, עשיתם את זה בעבר.

נועם בגינסקי: זה עבד כי זה קיבל היתר לעבוד כשהרלב"ד ניהלה את הפרויקט.

מיכאל ביטון: היא עדיין מנהלת את הפרויקט, הכסף עובר דרכה.

נועם בגינסקי: היא מנהלת את הפרויקט, רק שהפרויקט עצמו הולך לצאת מחסות - - -

מיכאל ביטון: הוא לא יצא, נשארה אותה שיטת עבודה כמו שהוא היה עד היום.

מיכאל ביטון: אנחנו מדברים על המשכיות.

נועם בגינסקי: להבנתי, אדוני היושב-ראש, לא, וזו הסוגיה המשפטית.

נועם בגינסקי: זו הסוגיה המשפטית.

מיכאל ביטון: יש פה נציג של המשרד לביטחון פנים?

מיכאל ביטון: בבקשה.

שי שיבר: שי שיבר מהלשכה המשפטית במשרד לביטחון פנים.

מיכאל ביטון: איך אתה פותר את הבעיה הזאת שסוף סוף יהיה אפשר להפעיל את שומרי הדרך?

מיכאל ביטון: כסף כבר יש, נשאר לנו להפעיל.

שי שיבר: זה נמצא בדיונים עם משרד המשפטים, אנחנו מקווים שנוכל לפתור את זה במהרה.

מיכאל ביטון: כמה זה במהרה?

מיכאל ביטון: שבועיים?

מיכאל ביטון: שלושה?

מיכאל ביטון: חודש?

מיכאל ביטון: במהרה זה יכול להיות לעולם לא.

מיכאל ביטון: יש לך התחייבות להודיע לוועדה שפתרת את זה?

שי שיבר: להתחייב אני לא יכול אבל אני מתחייב לעשות את זה הכי מהר שאנחנו יכולים.

מיכאל ביטון: אתה צריך שנדבר עם מישהו כדי שזה יקרה, או שאתה מסתדר לבד?

שי שיבר: אני לא לבד, אנחנו צוות שלם.

שי שיבר: אנחנו בקשר עם משרד המשפטים, אנחנו נטפל בזה במהרה.

מיכאל ביטון: אנחנו בכל זאת נרשה לעצמנו לדבר עם מישהו.

מיכאל ביטון: אנחנו נשים את זה בסיכום הדיון היום, שאנחנו גם נזמין את השר לביטחון פנים לפה לדיון המשך על בטיחות בדרכים ובינתיים נבקש ממנו לפתור בעיות להפעלת המיזמים האלה ויצירת שותפויות ראויות עם החברה האזרחית וגופי המתנדבים.

מיכאל ביטון: נועם, למשטרת ישראל יש כמה אלפי מתנדבים במשמר האזרחי, היא לא פוחדת לעבוד עם מתנדבים, נכון?

מיכאל ביטון: יש לה שיטור קהילתי - - -

נועם בגינסקי: זה לא אותו דבר, אדוני.

נועם בגינסקי: זה ממש לא אותו דבר.

מיכאל ביטון: יש לה שיטור קהילתי.

מיכאל ביטון: היא לא פוחדת לעבוד עם סיירת הורים שממומנת ע"י עמותה מקומית.

נועם בגינסקי: הם לא רושמים דוחות תנועה.

מיכאל ביטון: בסדר, אז תמצאו דרך.

מיכאל ביטון: זה מכפלות.

מיכאל ביטון: אין לך כסף להביא ניידות, אין לך כסף להוסיף שוטרים, יש לך עיניים בכביש, תנצלו אותם, תגייס אותם למשמר האזרחי.

מיכאל ביטון: תיתן להם תעודת מתנדב של המשמר האזרחי.

מיכאל ביטון: לכל אחד משומרי הדרך יהיה תעודת מתנדב.

נועם בגינסקי: זה לא מספיק.

נועם בגינסקי: אדוני אולי זוכר שפעם היו משקיפי תנועה, גם אז זה לא צלח.

נועם בגינסקי: מתנדב אצלנו, אדוני היושב-ראש, שרושם דוח עובר הכשרות, עובר שני קורסים.

מיכאל ביטון: הוא לא רושם דוח, הוא מביא לך רק ראיות, אתה רושם את הדוח.

נועם בגינסקי: אבל אני בסוף על בסיס הראיות שהוא מעביר לי צריך לרשום דוח והראיות שהוא מעביר לי צריכות להיות ראיות מאוד ברורות עם יסודות לביצוע עבירה.

מיכאל ביטון: אבל כבר ידעתם לממש אלפי דוחות כאלה בעבר אתם, למה לא להמשיך?

נועם בגינסקי: אנחנו לא אמרנו שאנחנו לא רוצים להמשיך.

נועם בגינסקי: אנחנו בעד.

נועם בגינסקי: אין לנו בעיה להרחיב.

נועם בגינסקי: העברנו את ההתייחסויות של המשמעויות להרחבה.

נועם בגינסקי: הדבר שנמצא כרגע על השולחן הוא אישור משרד המשפטים.

נועם בגינסקי: אמרה מנהלת העמותה שניתן אישור ב-3 באוקטובר של משרד המשפטים, כנראה שזה לא בדיוק ושיש פער בעניין.

נועם בגינסקי: זה הכול.

מיכאל ביטון: אני מבין, נועם.

מיכאל ביטון: אנחנו גם נפנה לשר המשפטים שיפתור את הבעיה וגם לשר לביטחון פנים שייכנסו לעומק העניין.

מיכאל ביטון: זה רק מחזק את מה שבועז אמר.

בועז טופורובסקי: אין מישהו שאחראי.

מיכאל ביטון: וגם ועדת שרים.

מיכאל ביטון: זה נושא שנופל בין הכיסאות.

בועז טופורובסקי: אין מי שמתכלל את זה.

בועז טופורובסקי: כולנו תלויים ברצונם הטוב של פקידים.

בועז טופורובסקי: אנחנו מעלים אותם כאן, הם אומרים: אנחנו נקדם את זה מהר, ועוד יום ועוד יום.

בועז טופורובסקי: זה כאילו עולם שלישי.

מיכאל ביטון: אנחנו דורשים מכל הגופים – זה יופיע גם בסיכום – שבתוך חודש כל הבירוקרטיה של שומרי הדרך תיגמר.

מיכאל ביטון: כל הבירוקרטיה.

מיכאל ביטון: מיטל להבי, סגנית ראש עיריית תל אביב, שעושה המון בנושאים של תחבורה, בבקשה.

מיטל להבי: אני קודם כל מודה לך, אדוני היושב-ראש, ולבועז טופורובסקי, על המחויבות לנושא שהוא באמת חשוב מאוד, מדובר בחיי אדם, הרבה מאוד תקציב לאומי שהולך ומתבזבז בעניין הזה.

מיטל להבי: שמעתי את הדברים עד עכשיו ואני רוצה להגיד שקודם כל אני מסכימה עם הראייה שהובעה קודם שצריך להסתכל על זה ברמה האסטרטגית של מי אחראי.

מיטל להבי: אני רוצה להעיר את תשומת לב כולנו שיש תוכנית של הרלב"ד שבוצעה ע"י המנכ"לית הקודמת, שכפיר גם היה בהכנה שלה, שבאמת מכינה תוכנית שמדברת על אכיפה, על רגולציה, על טכנולוגיות, על הנדסה ותשתיות, על חינוך, על הדרכה, על הסברה.

מיטל להבי: כל האלמנטים נמצאים שם.

מיטל להבי: עשו עבודה בין-משרדית עם כל הגורמים יוצאת מן הכלל אבל היא לא יוצאת לפועל כי תמיד התקציבים – אני אומרת מניסיון של רשות מקומית – לא היו ברורים בתחילת שנה.

מיטל להבי: אנחנו מקבלים אותם בטפטופים בסוף שנה.

מיטל להבי: קשה לנו לעשות פעולה ואני מקווה שעכשיו זה ישתנה ושהתקציב יהיה רב-שנתי ונוכל לתכנן פעולות, למשל בנושא מיקרו-מוביליטי שהיום זו בעיה צומחת במטרופולין גוש דן.

מיטל להבי: אני רוצה לומר שכמו שאמרתם על הרלב"ד שהוא גוף מצוין אבל אין לו את הסמכויות, יש לנו גם ועדה עירונית סטטוטורית בדיני עיריות לבטיחות בדרכים וגם היא לא יעילה.

מיטל להבי: לפי החוק נקבע מי יושב בה, מי צריך להגיע אליה – לא באים, לא יושבים.

מיטל להבי: אפילו אני, כעיר גדולה שמנסה להביא את כל הגורמים השותפים, לא מצליחה בדרך כלל.

מיטל להבי: אז צריך לקחת את הכלים הסטטוטוריים שיש ולתת להם שיניים, לתת להם את היכולת לעבוד כדבר ראשון.

מיטל להבי: תחקירים.

מיטל להבי: ביטון, אתה צודק לגמרי, יוצאים לדרך, בודקים תחקירים, אני יורדת לשטח עם הרלב"ד ועם המשטרה, התחקירים הם ברמה מאוד נמוכה.

מיטל להבי: למה?

מיטל להבי: כי יכולת קבלת ההחלטות לא משנה סדרי עולם.

מיטל להבי: יכול להיות שאתה רואה מתקני דרך של בזק ושל חברת חשמל שמסתירים את הראייה בצומת, אבל אין לך שום סמכות על בזק ועל חברת חשמל.

מיטל להבי: כל המסקנות האלה גם לא נכתבות, ואם הן נכתבות אין את בעל הסמכות שיאמר: זה חיי אדם, תטמינו מתחת לקרקע.

מיטל להבי: גם, כמו שנאמר ע"י המשטרה, אנחנו עומדים שם, אני שואלת: בן כמה היה הנהג?

מיטל להבי: – אי אפשר להגיד.

מיטל להבי: היה שתוי?

מיטל להבי: – אי אפשר להגיד.

מיטל להבי: למה?

מיטל להבי: זה בחקירה משטרתית, זה עובדות משטרתיות, זה פלילי.

מיטל להבי: אני הולכת לתחקיר עם ידיים קשורות מבחינת המסקנות שאני יכולה לקבל כלפי הרבה מאוד גופים.

מיטל להבי: גם אין שם מישהו שיכול לקבל מסקנות בסדר גודל שמשנה ממש עולם וסביבה, וגם עם נתונים שחצי מהם אסור לספר לי כי יש חקירה פלילית, ורק כשהחקירה תסתיים והדיון בבית זה יסתיים – שזה עוד שנתיים-שלוש – אני אוכל לדעת מה קרה.

מיטל להבי: אז אני חושבת שנושא המידע ושקיפות המידע בתחום בטיחות בדרכים והיכולת שלנו להסיק מסקנות מתאונות, לא צריך לחכות לשלוש שנים.

מיטל להבי: אני חושבת שאנחנו צריכים לקחת בחשבון שהעולם מתקדם לאמצעי אכיפה אלקטרוניים ולתת לנו כמה שיותר את האמצעים, גם ברמה המקומית, לעשות אכיפה אלקטרונית.

מיטל להבי: זו בדיוק אותה בעיה שיש עם שומרי הדרך.

מיטל להבי: אם אני אבקש אכיפת מהירות בעיר או אכיפה על רישוי דו-גלגלי יגידו לי אותו דבר.

מיטל להבי: בואו נתחיל לעבוד על זה מעכשיו.

מיטל להבי: מאוד ברור שצריך את הדברים האלה והם קורים בכל העולם.

מיטל להבי: מאגר מידע.

מיטל להבי: אלף פעמים מדברים על מאגר מידע שיכיל גם את התאונות פח לפח.

מיטל להבי: למה צריך להגיע לדם כדי שהתאונה תיכנס למאגר של המשטרה וניקח אותה אז בחשבון?

מיטל להבי: למה אי אפשר לקבל את הנתונים מחברות ביטוח, לדרוש מהן להקים את המאגר הזה שנותן לי את היכולת למנוע תאונות דרכים לפני שהן גובות חיי אדם?

מיכאל ביטון: מיטל יקרה, אני מוריד בפנייך את הכובע כי בחרת את הנושא הכי לא סקסי בעירייה ואת עושה את זה בחריצות ובנשמה יתרה.

מיכאל ביטון: אפשר ללמוד ממך גם על המומחיות, גם על המסירות וגם על הדברים שאמרת.

מיטל להבי: אני רוצה לומר שאנחנו ברשויות המקומיות – בועז היה אצלי – נוגעים בשטח ויודעים הרבה דברים מהפרקטיקה.

מיטל להבי: אם תרצו, אני מבקשת להזמין לאחת הישיבות של בטיחות בדרכים נציגים כמוני, מרשויות מקומיות – אנחנו מכל סיעות הבית – להביא אותנו, לשמוע את אלי דלל מנתניה ואת ההתנסויות שלו, לשמוע מאתנו על המגע שלנו בשטח.

מיטל להבי: אנחנו מגיעים לשבעה, אנחנו מגיעים להלוויה, אנחנו מגיעים לתחקירים.

מיכאל ביטון: אני רוצה להציע לך משהו יותר טוב, שאנחנו, כל ועדת כלכלה, תבוא אלייך לתל אביב ואת תזמיני את האנשים, נסייר שעתיים ותעשי ישיבה שעתיים אצלך, את תחליטי מי מוזמן.

מיטל להבי: אני אשמח מאוד ואני אביא את הסגנים ומחזיקי התיקים, שהם אנשים כמוני שאכפת להם, מסורים לעבודה ונעשה ישיבה פרודוקטיבית.

מיטל להבי: אני אשמח.

מיכאל ביטון: הדגש יהיה רשויות מקומיות ובטיחות בדרכים במשרד התחבורה.

מיכאל ביטון: זה יהיה בסיכום פגישה שלנו.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: אני רוצה קודם כל באמת להודות לך.

אורי מקלב: אני יודע איזה לחץ זמנים יש לוועדה ואתה עדיין מעלה את הדבר הזה.

אורי מקלב: גם הדברים שנאמרו על ידך כאן הוועדה מראים את ההתייחסות והמדיניות שלך בנושא בטיחות בדרכים, שזה דבר שבאמת צריך לעמוד בראשית פעילותנו כשאנחנו מדברים על משרד התחבורה ובאופן כללי על המחויבות שיש לנו.

אורי מקלב: אנחנו יודעים לצערנו שאין ירידה בתאונות הדרכים, לא במספר ההרוגים ולא במספר התאונות עצמן, זה רק הולך ועולה.

אורי מקלב: אני הייתי לתקופה קצרה במשרד התחבורה, הפעילות של בועז חשובה מאוד.

אורי מקלב: גם בוועדת הכלכלה היו תקופות שהייתה ועדת משנה לבטיחות בדרכים, תקופה מסוימת גם עמדתי בראש הוועדה הזו, וכשנכנסתי למשרד התחבורה – אני מכיר את ההיקפים שמשרד התחבורה פועל אבל קשה להגיד שהרלב"ד היה הבן היקיר והבן הבכור, אני לא אומר בן חורג, אבל בנושא הזה - - -

מיכאל ביטון: זה מה שנקרא "מבוסס מידע פנימי", מקלב.

מיכאל ביטון: אנחנו רק מבחוץ, אתה יודע מבפנים.

אורי מקלב: אבל אני גם לא מאשים.

אורי מקלב: אני לא יודע אם זה מדיניות או שיקולים פוליטיים, אולי קודמים, זה לא התחיל בשנה-שנתיים האחרונות, זה התחיל הרבה קודם.

אורי מקלב: ההסמכה שלי הייתה מהשרה בעניין הזה אבל באמת קצרה ידי בתקופה הזו, לא רק בגלל הקורונה אלא בגלל שלא היה תקציב.

אורי מקלב: חוסר התקציב פגע מאוד, תקציבים שהיו יכולים להגיע בשנים רגילות.

אורי מקלב: אני חושב שחשוב להכריז את זה.

אורי מקלב: נמצאים כאן האוצר ונמצאים כאן נציגים של משרד התחבורה, שהם גם יודעים את זה, יש קשר ישיר בין הפעילות של הרלב"ד לבין מניעת תאונת דרכים וקיטון במספר תאונות הדרכים.

אורי מקלב: יש קשר.

אורי מקלב: אתה אמרת נכון, אנחנו צריכים קודם כל להסתכל על חיי אדם.

אורי מקלב: זה ערך.

אורי מקלב: מבחינה ערכית אין לנו ספק שאנחנו מחויבים לעשות זה.

אורי מקלב: הדבר השני הוא לא פחות גם כן, במקרה הזה זה גם כלכלית.

אורי מקלב: יש דברים שבהם הערכיות לא קשורה לכלכליות, במקרה הזה יש קשר ואנחנו רואים את זה.

אורי מקלב: הרבה יותר זול להשקיע במניעה וטיפול מאשר אחרי זה לטפל במה שקרה.

אורי מקלב: הקשר הישיר הזה מחייב אותנו, מחייב אותנו לעשות הרבה יותר, להשקיע משאבים, להשקיע כספים בעניין הזה.

אורי מקלב: אפשר לעשות, ויש, תוכניות טובות מאוד, תוכניות במגוון נושאים.

אורי מקלב: אין נושא שלא תיגע בו שלא תראה בו חשיבות, בין אם זה ילדים בבית ספר ובין אם זה מבוגרים, בכל מגזר, בכל מה שקשור לבטיחות בדרכים.

אורי מקלב: יש הרבה מה לשפר.

אורי מקלב: לכן, ככל שאנחנו נמשיך לעקוב – אני אומר לך, זה משפיע – ככל שוועדת הכלכלה תטפל בזה יותר, תעלה את זה לסדר-היום של הכנסת בעוד מובנים, זה בסופו של דבר משפיע וזה נכון - - -

מיכאל ביטון: חה"כ מקלב, לפני שהגעת היו פה 4 ח"כים ואמרנו שאנחנו מתחייבים להיות לוחמים למען בטיחות בדרכים תחת הנהגתו של טופורובסקי, אז אנחנו קוראים לך להצטרף.

אורי מקלב: אני חוזר ומצטרף.

מיכאל ביטון: יש לך ידע אדיר בתחום וניסיון.

בועז טופורובסקי: חה"כ מקלב הוא לוחם ותיק.

מיכאל ביטון: לוחם.

מיכאל ביטון: הוסמכת.

מיכאל ביטון: גל רייך, Anyway, בבקשה.

גל רייך: תודה רבה, מיכאל, על ההובלה שלך.

גל רייך: זה באמת מרגש, חשוב ולא מובן מאליו.

גל רייך: נמצא כאן גם חבר הכנסת מקלב, אנחנו הצגנו את הפרויקט שלנו בוועדה שלו כבר לפני כמה שנים, וחבר הכנסת מוסי רז פגש את המתנדבים שלנו ממש בחודש שעבר.

גל רייך: אז אנחנו תמיד שמחים להיות פה ולראות שיש מי שזה חשוב לו ועושה - - -

מיכאל ביטון: אנחנו גם פגשנו את המתנדבים.

מיכאל ביטון: אתה לא תדבר בשבח הארגון שלך, אבל הם היו פה בחדר לפני חודשיים-שלושה בכנסת.

מיכאל ביטון: המתנדבים שלו זה אנשי הייטק, אנשי מקצוע, מתכננים, שיום ולילה מתנדבים לבטיחות בדרכים והממשלה עוד לא נתנה להם חיבוק.

מיכאל ביטון: הם עובדים ועושים דברים יפים.

מיכאל ביטון: אמרתי לכל אחד מהמתנדבים האלה: יצאתם מהבית, יצאתם מאזור הנוחות, אנשים שהחיים שלהם טובים ברמה הפרטית, בשליחות של בטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: זו המנהיגות שלך, גל.

מיכאל ביטון: אתה לא תגיד את זה על עצמך אז אני אגיד.

גל רייך: אני לא מוביל את הפרויקט לבד, יש לנו גם את עתליה אלון ועוד הרבה מובילי צוותים אז כן, המנהיגות שלהם ואנשים שתורמים, זה מרגש אותנו וחשוב.

גל רייך: אבל אני רוצה רגע להתייחס לנושא עצמו כי אנחנו בעצם מקדמים את חזון אפס, שהחל בשוודיה ואני קצת מאוכזב לראות שזו לא מילה שנאמרת פה מספיק, לא מושג שמוזכר פה מספיק, ודווקא זה מושג שאומרים אותו לא כשקרובים לחזון הזה אלא כשרחוקים מהחזון הזה.

גל רייך: אין כמו השנה, שמסתמנת כגרועה ביותר בעשור האחרון, כדי לבוא ולהגיד: אנחנו מקדמים את חזון אפס.

גל רייך: פה אפשר להגיד מילה טובה למיטל להבי שדיברה לפני רגע, שבאמת לא מפחדת, לקחה על עצמה לקדם דברים מהתוכנית של חזון אפס ועקרונות וממש אימצה אותו.

גל רייך: כל הכבוד לה.

מיכאל ביטון: אתה מדבר על חזון אפס אבל הממשלה אמרה שהיא תפחית את ההרוגים בתאונות בדרכים עם יעד ממשלתי.

גל רייך: תוכנית ל-2030.

מיכאל ביטון: מתי הוגדרה 2030?

שניר זיידל: במרס השנה.

שניר זיידל: הגשנו את התוכנית הזו ממש לפני הבחירות, 2021.

מיכאל ביטון: אבל עסקו בה כבר ב-16-17-18.

שניר זיידל: 2020, אדוני, וזה 50-30.

מיכאל ביטון: להוריד 50% עד 2030.

שניר זיידל: וזה התחיל בעקבות הצהרת סטוקהולם, פברואר 2020.

מיכאל ביטון: אז המדינה שמה יעד כזה.

אורי מקלב: אני חושב שהתחילו באשקלון את הפיילוט הראשון.

מיכאל ביטון: הלוואי אבל אנחנו עוד רחוקים.

אורי מקלב: באשקלון היה איזה תקציב שהוא הפיילוט הראשון.

אורי מקלב: זה ממשיך, נכון?

אבנר פלור: של עיר בטוחה?

גל רייך: משרד התחבורה עצר את התוכנית הזאת.

מיכאל ביטון: מתי הוא עצר?

גל רייך: עם כניסתה של השרה החדשה היא הודיעה שהתוכנית של 2030 של הרלב"ד לא תקודם.

מיכאל ביטון: איפה היא הודיעה את זה?

גל רייך: בתקשורת.

מיכאל ביטון: אם אתה אומר משהו אתה חייב לדייק, אל תצהיר דברים שאין להם תיעוד.

גל רייך: א', אני אשמח מאוד להיות טועה.

גל רייך: אני ראיתי פרסומים בתקשורת, אני אמצא ואשלח לכם, שהשרה עצרה את התוכנית שקבעה 50% הרוגים עד שנת 2030.

שניר זיידל: זה לא מתאים כל כך למה שאנחנו מכירים בשטח.

שניר זיידל: מעבר לזה שנפגשנו עם השרה ומעבר לזה שאנחנו מקיימים דיונים גם - - -

מיכאל ביטון: אם הוא אמר משהו חובת ההוכחה עליו, ואם הדבר הזה התפרסם תשלח את הפרסום.

גל רייך: אני אמצא את הפרסום.

מיכאל ביטון: אבל תמשיך את ההצגה הסדורה שלך בנושא.

מיכאל ביטון: הלוואי ונתבדה והמשרד פועל נמרצות בנושא הזה.

אבנר פלור: אבל גם לא אושר תקציב של למעלה מ-200 מיליארד שקל, למיטב זכרוני, לתוכנית הזאת שלא אושרה בכלל.

אבנר פלור: חשוב להדגיש את זה.

אבנר פלור: התוכנית לא אושרה בכלל, זה לא קשור כרגע לשרה וכל זה.

אבנר פלור: זה לא מדויק מה שאתה אומר.

אורי מקלב: אבל על אשקלון הייתה החלטה?

אבנר פלור: לא, לא אושר בכלל תקציב לכל התוכנית הזו של 50-30.

מיכאל ביטון: הצהרות לחוד תקציבים לחוד.

מיכאל ביטון: תמשיך את דבריך על העשייה שלך.

גל רייך: זה בדיוק העניין של חזון אפס.

גל רייך: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו נסענו לשוודיה על חשבוננו הפרטי בסיוע שגרירות שוודיה כדי ללמוד מה הם עושים שם ואני יכול להגיד לך ששם יש חקירות עומק על כל תאונה קטלנית.

גל רייך: חקירת עומק.

גל רייך: לא תחקיר, לא לבדוק, לא לכתוב איזה דוח שאף אחד לא יכול לראות.

גל רייך: אגב, אני בקושי הצלחתי לראות את הדוח של התאונה שאחותי נהרגה בה.

גל רייך: אני לא יכול לקבל עותק של זה.

גל רייך: זה נמצא בארכיון של המשטרה ומצדי לוותר על הפרטיות שלי ושל המשפחה ושכל המדינה תראה את זה ושהיו מסקנות.

גל רייך: אני אשמח אם הרלב"ד יגידו כמה חקירות עומק הם עשו השנה.

גל רייך: אני לא יכול לשאול, אתה יכול לשאול, כמה חקירות עומק עשו השנה.

מיכאל ביטון: אתה גם יכול לשאול, מותר לך לשאול.

גל רייך: בשוודיה כל תאונה מתוך ה-200 ומשהו תאונות שיש להם בשנה חוקרים לעומק.

גל רייך: אתן לך דוגמא קטנה, אני אקצץ במילים – חקרו מדוע מישהי חצתה אוטוסטרדה מצד אחד לצד שני.

גל רייך: פה אפשר להגיד: חצו אוטוסטרדה, בסדר שנהרגו כי זה לא דבר הגיוני לעשותו.

גל רייך: שם חוקרים, רוצים לדעת למה.

גל רייך: גילו שהיא עברה מתחנת אוטובוס בצד אחד לתחנת אוטובוס בצד שני והבינו גם את ההיגיון מדוע היא הייתה צריכה להספיק את האוטובוס ולא ללכת קילומטר עד למעבר חציה, לחצות את כל האוטוסטרדה ולחזור חזרה.

גל רייך: הלכו ויישמו פתרון של גדרות ושל גשרים בכל מקום אחר שיכול לקרות מקרה כזה.

גל רייך: אז יש לבוא ולכתוב איזשהו דוח ויש לעשות חקירת עומק וליישם את המסקנות.

גל רייך: זה לא קורה פה.

גל רייך: וכמה חוקרים יש שם בשוודיה?

גל רייך: 6, לפי המחוזות.

גל רייך: הייתי בטוח שיגידו לי שיש שני חוקרים על כל תאונה, שיש 600 חוקרים.

גל רייך: לא, יש 6 חוקרים.

גל רייך: אז יכול להיות - - -

נועם בגינסקי: 6 חוקרים לתאונה?

גל רייך: 6 חוקרים לכל המדינה שמצליחים להגיע.

נועם בגינסקי: כי בשוודיה, אדוני היושב-ראש, חוקרים תאונות משנות חיים ומעלה.

נועם בגינסקי: כלומר, רק פציעות אנושות או קטלניות.

נועם בגינסקי: במדינות ישראל אנחנו חוקרים גם תאונות קלות ותאונות ביטוח וכו'.

מיכאל ביטון: נועם, אין ויכוח אתך.

מיכאל ביטון: כנראה שהמשטרה, בחקירה משפטית של התאונה, כדי להכין כתב אישום או לראות מי אשם וכו', עושה את העבודה.

מיכאל ביטון: אבל אנחנו לא מצליחים את הידע הזה – אפילו בהסוואה, לא להגיד את השמות הפרטיים, "ש', נערה, נהרגה בתאונה כזאת וכזאת", אלה הפרטים, זה האירוע, אחרי שהוגש כתב אישום, אחרי חצי שנה או שנה כשנגמר כתב האישום וזה כבר התפרסם בבית משפט – להפוך את זה לתחקיר, לראות מה אפשר ללמוד.

מיכאל ביטון: אתם לא יכולים לבד לעשות את זה.

מיכאל ביטון: אם החקירה הסתיימה, ויש כתב אישום והוא כבר נידון בבית משפט אז אין סודיות.

מיכאל ביטון: מסווים את פרטי הבן-אדם, שומרים על חיסיון של בן-אדם והולכים לרלב"ד ולמשרד התחבורה ומפרסמים לציבור: כך הייתה התאונה, זה מה שניתן ללמוד ממנה.

מיכאל ביטון: זה מה שיעזור למנוע את התאונה הבאה מהסוג הזה.

מיכאל ביטון: סינרגיה.

מיכאל ביטון: האם אתם עושים את העבודה הזאת היום?

נועם בגינסקי: אז, ברשותך, בדיוק בדבר הזה אני רוצה לגעת.

נועם בגינסקי: כשאנחנו מבצעים אצלנו חקירה של תאונת דרכים, אפרופו מה שגל אמר, ואנחנו עולים על כך שיש איזשהו ליקוי בטיחותי, בין אם זה בכביש, בין אם זה בהעדר מעבר חציה, אנחנו לא מחכים עד שההליכים המשפטיים יסתיימו.

נועם בגינסקי: הדברים האלה מיד עולים, עוברים לרשויות - - -

מיכאל ביטון: יש לכם שולחן עגול להפקת לקחים מתאונות, תחקיר שמציגים אותו בשולחן העגול, תשתיות משרד תחבורה, משרד המשפטים, שולחן עגול איך להפיק לקחים?

נועם בגינסקי: אין שולחן עגול בחקירה, אדוני, אתה לא יכול בחקירה - - -

מיכאל ביטון: לא חקירה משפטית.

מיכאל ביטון: אחרי.

מיכאל ביטון: נגמר המהלך, יש כתב אישום.

נועם בגינסקי: אם כבר במהלך החקירה – המהנדס שלי מעורב בחקירה בכל תאונה קטלנית – עולה איזשהו פער הנדסי תשתיתי, זה עובר מיד לטיפול.

נועם בגינסקי: אני לא מחכה לסיום - - -

בועז טופורובסקי: כמה חוקרי תאונות דרכים יש?

נועם בגינסקי: בכל מדינת ישראל?

בועז טופורובסקי: כן.

נועם בגינסקי: 170-180 בוחנים.

בועז טופורובסקי: אני פגשתי בערך 10 חוקרים של תאונות דרכים.

בועז טופורובסקי: נראה לי שכולם גמלאים.

בועז טופורובסקי: הם אמרו לי שחד-משמעית המטרה שלהם היא למצוא מי אשם והם לא עושים איזשהו מהלך כולל של כל הבעיות ושהם לא אומרים את זה לרשויות, שיש את כל הבעיות.

בועז טופורובסקי: הם אומרים שזה תלוי ברצון הטוב אבל המשימה שלהם זה לראות מי אשם.

בועז טופורובסקי: זה מה שהם אמרו לי.

נועם בגינסקי: א', אני מזמין אותך לבוא לבקר את המערך הפעיל ולא את המערך הפנסיונרי כי ברוב המקרים המערך הפנסיונרי שלנו, כשהוא יוצא הוא הופך להיות מומחה להכנת חוות דעת נגד החברים שלו שנשארו בארגון ועדיין משרתים.

נועם בגינסקי: אבל אתה מוזמן לבוא לבקר אצלנו במערך כי מילת המפתח בחקירת תאונות דרכים במשטרת ישראל היא גילוי האמת.

נועם בגינסקי: קודם כל לגלות את האמת.

נועם בגינסקי: יש לי לא מעט דוגמאות אם תרצה לתאונות שלכאורה על פניו היה מאוד נוח ללכת ולהאשים נהג אבל גילוי האמת הוכיח דברים אחרים.

מיכאל ביטון: נועם, אנחנו מנהלים פה דיאלוג מקביל.

מיכאל ביטון: אתה את עבודתך צריך לעשות.

מיכאל ביטון: אנחנו לא מטילים עליך את הפקת הלקחים והתשתיות במדינת ישראל.

מיכאל ביטון: זה לא התפקיד שלך.

מיכאל ביטון: אבל אנחנו היינו רוצים לדעת שהגופים השונים יושבים יחד באופן סדור כל שבוע.

מיכאל ביטון: אתה כראש התחום הזה, אותו סמנכ"ל אבוד שעוד לא מצאנו במשרד התחבורה, מישהו ממשרד המשפטים, מישהו מתשתיות תחבורה, מישהו ברלב"ד, כל שבוע ישיבת עדכון: אלה התאונות, אלה ההרוגים, זה מה שכדאי לשים לב.

מיכאל ביטון: אם אתם מתקצבים תשתיות לכו על זה כי כבר ראינו 20 הרוגים, הכביש הזה מסוכן, לא עשינו בו משהו.

מיכאל ביטון: זו השיטה.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים סינרגיה.

מיכאל ביטון: זה יכול לבוא מלמטה, מבעלי התפקידים, זה יכול לבוא מלמעלה, משרים שאמורים לדבר אחד עם השני.

מיכאל ביטון: זה לא בא לא מפה ולא משם ואנחנו, הכנסת, נביא את זה.

מיכאל ביטון: אנחנו נתכנס פה כל שלושה שבועות על תאונות בדרכים, נדון בזה יום בלילה.

מיכאל ביטון: כל עוד אנחנו בתפקיד הזה אנחנו נראה שאפשר, וזה סקסי, וזה מעניין והציבור רוצה את זה.

מיכאל ביטון: זה לא נושא זנוח.

מיכאל ביטון: זה מה שקרה לנושא הזה.

מיכאל ביטון: מרוב ייאוש אף אחד לא רוצה להתעסק בו, אף אחד לא מציג אותו במצגות.

מיכאל ביטון: אתה רואה תוכנית עבודה כוללת 40 מיליארד שקל, אתה לא רואה פרק בטיחות בדרכים, פרק.

מיכאל ביטון: זו הבעיה.

גל רייך: אני שמח על הדיון הזה דווקא, רק משפט אחרון להגיד פה.

גל רייך: יכול להיות שצריך רגולטור.

גל רייך: אם נופל פה בנק במדינת ישראל או חברת ביטוח, יהיה מישהו שאפשר יהיה – אני לא רוצה להגיד להאשים אבל מישהו שאחראי לזה.

גל רייך: יכול להיות שצריך רגולטור.

גל רייך: יש רגולטור לטלוויזיה, יש רגולטור לבנקים, יש רגולטור לחברות ביטוח, לשוק ההון - - -

מיכאל ביטון: יש ממונה על התחרות, אתה חושב שיש תחרות בשווקים?

מיכאל ביטון: אתה חושב שיוקר המחיה ירד?

מיכאל ביטון: הרגולטור זו הרשות.

מיכאל ביטון: מה זה רשות?

מיכאל ביטון: זה רגולטור.

מיכאל ביטון: הרשות לפיקוח על בנקים או הרשות לניירות ערך.

מיכאל ביטון: אז עשו הרשות לבטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: זה הרגולטור.

מיכאל ביטון: אבל הוא בלי סמכות, בלי שיניים, כפוף למשרד, סמוך על שולחן המשרד.

מיכאל ביטון: צריך לחיות או למות מכמה כסף יתנו לו והאוצר אמר שכבר לא צריך אותו כי אפשר לעבוד בלעדיו מול רשויות, אז למה צריך אותו?

מיכאל ביטון: הפוך, חשבתי שתגיד שלא צריך לבטל את כל זה, שיהיה לנו אחד למשרד התחבורה.

גל רייך: אני מדבר על אחד.

גל רייך: אני לא אומר פה את דעתי על מה הרלב"ד יכלו לעשות.

גל רייך: אני אומר שצריך גורם אחד שבסוף אפשר לבוא אליו אם לא עמדו ביעדים והוא הנושא באחריות.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת נירה שפק בבידוד בביתה והיא תשתתף בדיון.

מיכאל ביטון: לפי נוהלי הכנסת רק מי שבבידוד יכול לעלות בזום.

מיכאל ביטון: בבקשה, נירה.

נירה שפק: שלום, צהריים טובים, תודה רבה.

נירה שפק: קודם כל, אני באמת מברכת את בועז.

נירה שפק: עוד לפני שהייתי ח"כית בכל הנושא של בטיחות בדרכים, הוא היה הכתובת, הצלחנו לקדם לא מעט דברים ואני מקווה שנצליח לקדם יותר.

נירה שפק: בחרתי לעלות כאן ולשים זום על הצד של העוטף כתושבת העוטף.

נירה שפק: יש כל כך הרבה כשלים.

נירה שפק: לפני כמה שנים יצאנו בקמפיין מטורף בעוטף עזה שבא ואמר:

נירה שפק: יש לנו צבע אדום, לא רוצים כבישים אדומים.

נירה שפק: לצערי, מאז 2015-2016 לא השתנה כלום.

נירה שפק: עדיין אין בעוטף מעברי חציה, נוסעים בצורה מהירה מאוד בכבישים ואי אפשר לחצות, אפילו להגיע לתחנת האוטובוס.

נירה שפק: כשאני מוציאה את הבן החייל שלי להסעה הציבורית אני לוקחת אותו באוטו, נוסעת – אתה מכיר איפה זה – עד חץ שחור, עושה פרסה, חוזרת חזרה, רבע שעה כדי להעביר ילד בבטחה את הכביש.

נירה שפק: זה לא נורמלי.

נירה שפק: אין תאורה.

נירה שפק: במפלסים, אני מזכירה לכם, לפני כמה שנים חייל לפנות ערב עבר את הכביש בדרך לבסיס ונהרג.

נירה שפק: כל הדברים האלה נשארו כפי שהם, כשיש לנו מלא גופים שמטפלים ובעצם אף אחד לא מטפל.

נירה שפק: רק לשמוע את מה שקורה כאן בדיון עושה לי רע.

נירה שפק: גם מתוך דוח המבקר, המילה "סכסוך" מופיעה כמעט בכל שורה.

נירה שפק: סכסוך בין אגף התנועה לרשות על סיירות, על ניידות, חוסר התאמה ומריבות על אחריות, סמכות וכלים למימוש.

נירה שפק: אין תיאום בין המשרדים.

נירה שפק: זה עולה לנו בחיי אדם.

נירה שפק: עולה לנו בחיי האדם.

נירה שפק: אנחנו כולנו משקיעים על כל דקה של מלחמה.

נירה שפק: בעוטף עזה נהרגו יותר אנשים בתאונות דרכים, הרבה יותר, מאשר מפגיעות טילים, וזה נשאר בלי התייחסות.

נירה שפק: תקציב פניות שמאלה – תקציב של משרד התחבורה לפניות שמאלה, שהוכח שזה גורם סיכון, לא ממומש במאה אחוז.

נירה שפק: נתונים שראיתי גם על כבישים אדומים, ב-2014 – פעם אחרונה שמצאתי –135 מיליון נוצלו מתוך 200.

נירה שפק: בעלי התפקידים שאמורים לעסוק בנושא, גם ברלב"ד - 5 מתוך 15.

נירה שפק: תת ניצול.

נירה שפק: תחלופת בעלי תפקידים.

נירה שפק: אני באה ואומרת, זה לא רק עניין של תקציב.

נירה שפק: זה בדיוק כמו שאמרת, כבוד היושב-ראש, להחליט שחיי אדם חשובים לנו לא רק בקורונה ומבצע או מלחמה, חס וחלילה.

נירה שפק: אני מרגישה שאין כאן מענה.

נירה שפק: אין כאן מענה.

נירה שפק: תאונות הדרכים ימשיכו וחינוך והסברה אין.

נירה שפק: אין.

נירה שפק: הלכתי לבדוק מה קורה בבתי ספר כיושבת-ראש הנהגה בית-ספרית במשך 3 שנים, לא ראיתי שום דבר בתחום הזה, אולי בכיתות נמוכות.

נירה שפק: אני חושבת שזה משהו שאנחנו חייבים לשים על השולחן.

נירה שפק: ויותר מכך, כמשפט אחרון, גם כשחסר משהו הוא נלקח מתוך התקציב הזה.

נירה שפק: כביש 232 מוכר בטח לבועז ובטח לך, כבוד יושב-ראש.

נירה שפק: כביש 232, ליתר האנשי זה הכביש שחוצה את כל עוטף עזה.

נירה שפק: למרות הסיכון שבנסיעה בו, כשהיו צריכים לחפש מקור תקציבי לקרון רכבת לירושלים בחרו לקחת מהתקציב הזה והכביש עומד כמו שהוא.

נירה שפק: עומד כמו שהוא עם אי תנועה לא מוסדר באמצע ואני לא מבינה איך זה יכול להיות.

נירה שפק: אז אני מאוד מבקשת להקים ועדה ספציפית לזה, להקים עוד צוות בין-משרדי שיבוא ויטפל.

נירה שפק: תודה.

מיכאל ביטון: תודה רבה, נירה יקרה.

מיכאל ביטון: ד"ר משה בקר, בבקשה.

משה בקר: תודה.

משה בקר: נשים רק את הדף החיצוני הראשון של המצגת.

משה בקר: יש שם 6 שקפים אבל אני אדבר רק מול השקף הראשון.

משה בקר: אני אומר את זה מתוך כך שהמאפיין של נושא תאונות הדרכים לדיון יכול להביא להתפזרות מאוד קשה כי לכל אחד יש את ההתנסויות שלו, את הראייה שלו וכך הלאה.

משה בקר: ולכן, אם נניח הנושא של שומרי הדרך זה נושא ואם הנושא של חקירת התאונות זה נושא וכך הלאה, אנחנו יכולים לעלות מפה ועד להודעה חדשה כל מיני נושאים ועל זה יתקיים הדיון.

משה בקר: אני מנסה למקד את הדברים שלי לפי מה שהוגדר לנושא הדיון של היום, מי אחראי ובאיזה תקציבים.

משה בקר: לדעתי זה יותר מצב של ניתוח מערכות, כי אנחנו נמצאים בכשל.

משה בקר: לגבי נושא האחריות, היות ואני הייתי מעורב – הייתי יועץ ועדת הכלכלה 30 שנה, בוועדת המשנה, הוועדה שטופורובסקי עומד כרגע בראשה, היינו מכינים מסמכי עמדה לדיון בוועדת הכלכלה, מציגים את הבעיה, מביאים את הגורמים המתאימים שצריכים לענות על הבעיות האלה, אבל מלכתחילה לא הגדרנו עד הסוף את בעיית האחריות ואת בעיית התקציבים.

משה בקר: לגבי בעיית האחריות, אני יזמתי בשנת '80, והעברתי את זה לשר לנדאו, אבא של עוזי לנדאו, את המסמך שצריך להקים מינהל לבטיחות בדרכים.

משה בקר: למה מינהל?

משה בקר: כי בארצות הברית זה Highway safety administration.

משה בקר: אמרתי: יש מודלים, בואו נתחיל לעבוד.

משה בקר: המנהל הזה הוקם אבל הבעיה שהוא היה ברמה של עוד אגף, כי קודם דובר מי יהיה הסמנכ"ל שהוא יהיה הכתובת להגיד אני אחראי לנושא של בטיחות בדרכים במשרד התחבורה.

משה בקר: ראיתי שכל זמן שהמלך חפץ ביקרו, כשלשר התחבורה היה אכפת מהעניין, הגענו להישגים משמעותיים ביותר – ואני לא אמנה אותם כרגע – תוך 5 שנים.

משה בקר: ראיתי שבמשך הזמן, בגלל סיבות שאני לא אמנה אותן, חנו של המנהל ירד וראיתי איך התאונות עולות כי הפעילויות שלו והתקציבים שלו ירדו.

משה בקר: כיועץ ועדת הכלכלה יזמתי ועשיתי את העבודה יחד עם אברום בורג וצחי הנגבי – זה לא היה פוליטי – לחוק המאבק הלאומי בתאונות הדרכים, שאושר בקריאה טרומית עם 93 חברי כנסת שחתמו על הצעת החוק.

משה בקר: נושא הקמת הרשות הלאומית היה שם.

משה בקר: העליתי את העניין היות והייתי בכמה מדינות וראיתי מה המודלים שמפעילים בהם גורם סמכותי, שיש לו את התקציבים, שדואג לקדם את הדברים.

משה בקר: אציין את ארצות הברית, יפן וצרפת בתור דוגמה.

משה בקר: בארצות הברית הכוח של הגוף Nation highway safety administration נובע מכך שהמבנה הוא קבינטי, הנשיא ממנה את ה-secretary of transportation והוא אחראי על ה-NHTSA אבל הכול נובע מכוחו של הנשיא.

משה בקר: אם הנשיא יחפש ביקרו ויאמר: אני רוצה להוריד את התאונות ב-50%, התוכניות נבנות והנשיא מקבל את הדיווח אם הדברים מתקדמים, כן או לא.

משה בקר: ביפן החליטו שנושא תאונות הדרכים כל כך חשוב, הגדירו שר לבטיחות בדרכים, שמו אותו במשרד ראש הממשלה ושם יש לו את התוכנית.

משה בקר: עשו תוכניות רב-שנתיות, עם תקציבים והכל, ובגלל שזה נובע מכוחו של ראש הממשלה - - -

מיכאל ביטון: אתה זורה לנו מלח על הפצעים.

משה בקר: נכון.

מיכאל ביטון: אנחנו עוד לא רוצים שר, אנחנו רוצים סמנכ"ל, להתחיל עם סמנכ"ל.

משה בקר: בצרפת יש את ה-INRETS שזו יחידה בין-משרדית עם כל המנכ"לים, הם יושבים גם במשרד ראש הממשלה והוא מפקח עליהם.

משה בקר: כלומר, בגלל שהנושא הוא רב-תחומי ויש כל כך הרבה גורמים מעורבים, אז לשר התחבורה, במבנה הפוליטי שקיים היום, אין סמכות מול השר לביטחון פנים.

משה בקר: הכנסת יכולה כגוף מפקח לזמן, כמו שאמרת קודם, אבל הוא לא יכול לבוא ולהגיד: אני רוצה שתהיה תוכנית כזאת, והוא לא יכול לבוא ולהגיד לשר המשפטים: יש בעיה עם המשפטים בנושא הזה, ולא יכול לבוא לשר החינוך ולהגיד לו: יש בעיה עם נושא החינוך וכך הלאה.

מיכאל ביטון: משפטים אחרונים.

משה בקר: כבודו, בפעם הקודמת תכננתי מצגת שלמה, ישבתי שעתיים, לא קיבלתי זכות דיבור.

משה בקר: באתי והכנתי מצגת היום ואני מבקש להעביר - - -

מיכאל ביטון: כן, אבל אתה מברי המזל שקיבלו זכות דיבור.

מיכאל ביטון: יש פה עשרות שלא קיבלו זכות דיבור.

משה בקר: אבל אני מדבר לעניין ואני רוצה להציג את התמונה, כבודו.

משה בקר: עושים לי טובה שנותנים לי זכות דיבור?

משה בקר: אני בא לעזור לוועדה ואני חושב שאחרי 30 שנה כיועץ - - -

מיכאל ביטון: אתה אמרת דברים חשובים אבל אם אתה לא יודע לדבר ב-4 דקות אז זו בעיה.

מיכאל ביטון: אם נעשה 4 כפול 50 דוברים זה יוצא 200 דקות ואין לנו 200 דקות.

מיכאל ביטון: עברו יותר מ-5 דקות מאז שהתחלת.

מיכאל ביטון: משפטי סיום, בבקשה.

משה בקר: מה שאני רוצה לומר זה שקודם כל רשות לאומית צריך להקים, היא צריכה להיות עם סמכויות אבל היא צריכה להיות עם אגפים כשכל אגף הוא רפרנט – כמו במשרד האוצר, יש רפרנטים למשרדי הממשלה, אז בתוך הרשות יש אגפים, בכל אגף 3 אנשים והוא מופקד על נושא מסוים.

משה בקר: משטרה, המומחים למשטרה, יושבים ברשות הלאומית והם יכולים לבנות את התוכניות מול המשטרה, תוכניות אכיפה, תוכניות חקירה וכך הלאה.

משה בקר: אותו דבר חינוך, יהיה אגף לנושא החינוך.

משה בקר: תוכניות החינוך במשרד החינוך, אתה צריך אנשי מקצוע בתוך הרלב"ד שיכולים לבנות את התוכניות ולהגיד.

משה בקר: ממשלת רבין בשנת 94' העבירה החלטה שאני דחפתי אותה - - -

מיכאל ביטון: תודה, אדוני, אני לא יכול.

מיכאל ביטון: פעם הבאה אתה תמשיך.

מיכאל ביטון: ליאת גרשון, א.ד.י מערכות, בבקשה.

ליאת גרשון: ליאת מא.

ליאת גרשון: ד.י מערכות, חברה שפועלת למעלה מ-38 שנים בעולם האבזור לרכב.

ליאת גרשון: אנחנו גם בקטגוריית PDI וגם באפטר-מרקט.

ליאת גרשון: חשוב לי להגיד לכל חברי הוועדה שיש היום המון טכנולוגיה שיכולה לעזור בכל הבטיחות בדרכים ולעזור לנהג בשיקול הדעת שלו.

ליאת גרשון: מה שבפועל קורה, שרק רכבים שמגיעים עם התקנה מקורית מהיצרן יכולים לקבל נקודות זיכוי בבטיחות.

ליאת גרשון: זאת אומרת שבסביבות 20% מהרכבים במדינת ישראל היום מגיעים עם מוצרי אבזור לרכב ברמת בטיחות גבוהה ומספקת.

ליאת גרשון: יש לנו עוד המון רכבים, במיוחד בקטגוריית המיני, שהם רכבים של צעירים, שתתקן אותי אם אני טועה, ד"ר, יש עלייה של 48% בהרוגים הצעירים היום.

ליאת גרשון: הוויכוח היום זה ברשות המיסים אם לאשר את הנקודות והבטיחות ולהתקין מוצרי אבזור נוספים.

מיכאל ביטון: את מדברת על התקנה ברכב קיים של אמצעי בטיחות?

מיכאל ביטון: היום ברכב חדש יש זיכוי במס?

ליאת גרשון: רק רכבים שמגיעים בהתקנה מקורית.

מיכאל ביטון: שלחת לנו נייר עמדה בנושא הזה?

ליאת גרשון: נכון.

מיכאל ביטון: נא להפיץ אותו לכל חברי הוועדה ואנחנו נכלול את זה גם בפניה שלנו לרשות המיסים בנושא הזה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: יניב יעקב, "אור ירוק", בבקשה.

יניב יעקב: אני רוצה בראש ובראשונה לציין שבאמת אנחנו סוף-סוף רואים את הוועדה נכנסת לעומקם של הדברים.

יניב יעקב: אנחנו יודעים שחסרות סמכויות לרשות הלאומית.

יניב יעקב: "אור ירוק" הרבה שנים מדברת על זה, על נושא התקציבים החסרים.

יניב יעקב: את הצורך בתוכנית לאומית אנחנו יודעים.

יניב יעקב: אני רוצה דווקא היום לדבר על ההזדמנות שיש לנו פה ואיזו הזדמנות שעולה, אחד, מהחיבור הזה שאנחנו רואים גם של קואליציה, גם של אופוזיציה, אם זה אדוני שהוועדה בראשותך, חבר הכנסת טופורובסקי, חבר הכנסת אשר, חברת הכנסת מירב בן ארי, חבר הכנסת מקלב, חבר הכנסת מוסי רז.

יניב יעקב: אנחנו רואים את זה הפעם, בשונה מהעשור האחרון, באמת חוצה את כל הסיעות, ואני חושב שיש לנו פה הזדמנות באמת להוביל שינוי אמיתי, שינוי שמצד אחד יחזק את הרשות הלאומית, ייתן תקציבים לתשתיות, לאגף התנועה ובאמת ישים, כמו שאמרת, את הנושא על סדר-היום הציבורי.

יניב יעקב: אחד הכלים החשובים לעניין הזה זו הוועדה בראשותך, כאשר התוצר המרכזי, כמו שאני רואה את זה, של הדיון הזה, צריך להיות כבר הישיבה הבאה שאדוני יקבע, אם זה במסגרת הוועדה, אם זה במסגרת ועדת המשנה, ובאמת להמשיך את המעקב הזה, וכמו שאמרת, להעלות את הנושא הזה באופן רציני, באופן שיעניין את הציבור ולא יהיה כמו עד היום, שבאמת לא יתייחסו אליו, לא בממשלה, לא בציבור.

יניב יעקב: זו הזדמנות שצריך לקחת אותה הלאה ולעשות שינוי מהעשור האחרון, שבו באמת הנושא הזה הוזנח ואנחנו רואים את התוצאות בשטח, בעלייה במספר ההרוגים.

מיכאל ביטון: תודה רבה, יניב.

מיכאל ביטון: אתה דוגמה למסר קצר ולעניין.

מיכאל ביטון: יש פה הבהרות שנאמרו לגבי האמירה הקודמת בסוגיית התוכנית של 50-30.

מיכאל ביטון: אסף זגריזק מ-YNET עדכון בכתבה ב-27 באוקטובר כי השרה והמנכ"לית אישרו כי התוכנית 50% הפחתת הרוגים ב-2030 לא קודמה בתקציב ודרישות התקציב של המשרד הוגשו בלעדיה.

מיכאל ביטון: זה מה שהוא כתב בכתבה.

מיכאל ביטון: "ואולם, מעבר לפרויקטים לקידום תחבורת אופניים ותחבורה ציבורית בין התקציבים שהציגו בכירות המשרד בנושא בטיחות בדרכים היו תקציבים שכבר הוקצו בעבר.

מיכאל ביטון: מנגד, את התוכנית להפחתת מספר ההרוגים בתאונות בדרכים ב-50% עד 2030, שנכתבה בידי משרד התחבורה והרלב"ד, החליט המשרד לא לקדם בממשלה".

מיכאל ביטון: אז אתה לא טעית, רייך.

מיכאל ביטון: זו החלטה מודעת לגנוז תוכנית שנולדה ומתה – עוד לא נולדה, כבר מתה – ואולי תוכנית שהייתה יכולה לעשות שינוי.

קריאה: אדוני, ברשותך, החטא הגדול של התוכנית הזאת היה שזו הייתה תוכנית אבל בלי תקציב.

מיכאל ביטון: בסדר, אבל אנחנו מדברים על תוכנית שמתה, קודם כל צריך לעשות לה החייאה.

מיכאל ביטון: יחיאל מונטג, בבקשה.

יחיאל מונטג: תודה רבה לך.

יחיאל מונטג: אדוני היושב-ראש, שמי יחיאל מונטג, מייסד ומנכ"ל עמותת "עיניים בדרכים", "נשק וסע".

יחיאל מונטג: נמצא אתנו גם כמאל חמאדה שמוביל את המיזם "נשק וסע" בחברה הערבית.

יחיאל מונטג: אנחנו פיתחנו ומייסדים את המיזם "נשק וסע" בבתי ספר יסודיים בכל הארץ, כל החברות, על כל הגוונים.

יחיאל מונטג: אנחנו גם חברים בפורום פעולה שכולל כל מיני ארגונים העוסקים בתחום בטיחות בדרכים.

יחיאל מונטג: אנחנו אלה שפיתחנו את מיזם "נשק וסע".

יחיאל מונטג: אנחנו מיישמים אותו כבר משנת 2003 ואנחנו זקוקים בדחיפות למשאבים.

יחיאל מונטג: נושא המשאבים שלנו עלה שוב ושוב בפורומים שונים.

יחיאל מונטג: חבר הכנסת בועז טופורובסקי יודע טוב מאוד - - -

מיכאל ביטון: אתם עובדים עם הממשלה?

מיכאל ביטון: יש לכם פרויקטים עם הממשלה?

יחיאל מונטג: בתי ספר מופנים אלינו - - -

מיכאל ביטון: לא, אתם מתוקצבים מהממשלה?

יחיאל מונטג: לא, לזה אנחנו חותרים.

מיכאל ביטון: הגשתם קולות קוראים?

מיכאל ביטון: הגשתם בקשות לתמיכה?

יחיאל מונטג: כן, הגשנו בקשות.

יחיאל מונטג: לזה אנחנו חותרים ופועלים כבר זמן רב, עדיין ללא תוצאות.

יחיאל מונטג: אנחנו נשמח לכל סיוע.

יחיאל מונטג: חשוב להבין שהמיזם פועל, מעבר לבטיחות, שזה כמובן הדבר הכי חשוב, התנועה זורמת וזורמת יפה והמיזם כלכלי.

יחיאל מונטג: את סקרי התשתיות ליד מוסדות חינוך אנחנו פיתחנו וכשסקר תשתיות מוגש הוא מבוסס על עיקרון של מקסימום בטיחות ומינימום עלויות.

יחיאל מונטג: יותר מזה אני אגיד, מנכ"ל מרכז השלטון המקומי שלח הודעה לכל הרשויות בארץ לפנות אלינו כמומחים בתחום.

מיכאל ביטון: אז באיזה תקציבים אתה עושה את הכול?

מיכאל ביטון: איך פועל המיזם כיום?

יחיאל מונטג: כיום אנחנו ניזונים בעיקר ממשאבים עצמיים שלי וגם מחסויות פה ושם, אבל זה במצב של שנור ואנחנו חייבים להפסיק, חייבים לעבור לתקצוב - - -

מיכאל ביטון: אבל נכון להיום המשרד לא בנה אגף לשותפויות עם החברה האזרחית.

מיכאל ביטון: אי אפשר להגיש קול קורא.

מיכאל ביטון: אז הנה, שומרי הדרך עשו הסכם, אבל למה רק הם?

מיכאל ביטון: למה לא עוד גופים?

מיכאל ביטון: כל משרד ממשלתי יודע לעבוד עם מגזר שלישי.

מיכאל ביטון: חברה אזרחית זה נראה לי בערכים של השרה.

מיכאל ביטון: אני חושב שהיא באה מהאזורים האלה של חברה אזרחית.

מיכאל ביטון: הסמנכ"ל, אתה גם אמור להתייחס לכמה דברים, קח את ההערה הזאת לתשומת הלב, שותפויות עם החברה האזרחית וגופי מגזר שלישי, לפתוח להם פתח.

מיכאל ביטון: יש מיזם משותף.

מיכאל ביטון: אתה גם לא חייב להביא להם את כל הכסף, מי שמביא 50%, אתה 50%, עושים מיזם משותף ולשנתיים-שלוש יש לזה מעמד משפטי ופטור ממכרז.

מיכאל ביטון: עשו את זה באלפי עמותות.

יחיאל מונטג: באחת הישיבות שהוביל חבר הכנסת טופורובסקי נאמר במפורש: יש ליישם את מיזם "נשק וסע" בכל בתי הספר בארץ.

מיכאל ביטון: אז שישלם לך.

מיכאל ביטון: הבן-אדם ממלא-מקום יו"ר הקואליציה.

מיכאל ביטון: עובדים אצלו לפחות 10 שרים, תאמין לי, אם הוא לוקח שקל מכול שר יש לך תקציב.

מיכאל ביטון: אנחנו בהומור אבל אתה צודק.

בועז טופורובסקי: מיכאל, 20 מיליון שקל לבטיחות במוסדות חינוך, זה "נשק וסע", אבל הרלב"ד הודיע לו שהוא לא יכול לקבל מזה כסף.

מיכאל ביטון: אז אתה תביא את הכסף.

מיכאל ביטון: אני סומך עליך.

מיכאל ביטון: אני גם יודע שזה יקרה.

מיכאל ביטון: אנחנו אתך.

אבל צריך להסדיר את זה כמו שאמרת, שותפויות, מצ'ינג.

מיכאל ביטון: קולות קוראים, מיזם משותף, שקיפות.

אפשר גם רשויות מקומיות לחלק מהמצ'ינג הזה.

מיכאל ביטון: לתת לרשויות.

מיכאל ביטון: אבל אם זה ארצי עדיף ברמה הארצית.

מיכאל ביטון: תלוי.

מיכאל ביטון: אם זה בביצוע מקומי – מקומי.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: נעם תנעמי, נציג הדורות הבאים, מועצת תלמידים ונוער ארצית.

מיכאל ביטון: חשוב לנו לשמוע את הנוער.

מיכאל ביטון: בבקשה.

נעם תנעמי: אני אתייחס לכמה נקודות שעלו כאן קודם.

נעם תנעמי: אני אקח אתכם קצת לבריטניה.

נעם תנעמי: בבריטניה, למי שיודע או לא יודע, יש שרה לענייני בדידות כי הם הבינו שהבדידות היא מכת מדינה.

נעם תנעמי: באותה רמה אנחנו מבינים היום שתאונות דרכים זו מכת מדינה.

נעם תנעמי: צריך שיהיה באמת, כמו שדיברנו כאן לא מעט, ממונה על הנושא, אם זה שר או גוף.

נעם תנעמי: דבר נוסף, אנחנו מדברים פה על כך שאין תקציבים.

נעם תנעמי: אפשר היום את כל הטמעת הנושא בבתי הספר לעשות ע"י מתנדבים, אם זה מועצות התלמידים, אם זה תנועות הנוער, שיכולות להעביר את ההכשרות האלה, להעביר את החומר בנושא בצורה כזאת שזה לא עולה הרבה כסף, כי זה רק ליצור את החומרים והתלמידים הם הכוח שמעביר.

נעם תנעמי: גם יש פה את העניין של שיח נוער אל נוער, שהוא הרבה יותר מקבל והנוער הרבה יותר פתוח להקשיב.

מיכאל ביטון: אתה בתנועת נוער, תנעמי?

נעם תנעמי: כן.

נעם תנעמי: אני היום מדריך בתנועת נוער.

מיכאל ביטון: איזו תנועה?

נעם תנעמי: "עזרא".

מיכאל ביטון: צדיק יסוד עולם.

מיכאל ביטון: אשרייך.

נעם תנעמי: אנחנו יודעים היום שיש המון מקומות שבהם מבוצעות עבודות תשתית ואז אנחנו רואים מצב שבו המדרכה נחסמת ואדם עם כיסא גלגלים, לדוגמה, צריך לרדת מהמדרכה אל הכביש, וגם כל אדם צריך לרדת לכביש בצורה שהוא חשוף למכוניות, בצורה פגיעה, מה שכבר שם מתחיל את הבעיות.

נעם תנעמי: אין אחריות של קבלנים על הסביבה - - -

מיכאל ביטון: אתה מכיר את הנער הזה שעשה תנועת נוער לבטיחות בדרכים?

מיכאל ביטון: יש בחור צעיר שהתחיל להזיז עניינים, הוא היה פה בוועדה.

נעם תנעמי: אסף פרידמן?

מיכאל ביטון: כן, צריך לחבר אותך אליו.

נעם תנעמי: אני והוא כבר מכירים כמה שנים.

נעם תנעמי: יש היום תזכיר שמראה על כל הליקויים בסביבות בתי ספר ואנחנו רואים שיש המון כאלה, ליקויים ברמת מדרכות שבורות, מדרכות חצויות שלא מאפשרות הליכה רחבה ויציבה כשיש קבוצה גדולה של תלמידים שיוצאת מבית הספר.

נעם תנעמי: יש מקומות שבהם אפשר למנוע את הסכנה ע"י תשתית ראויה וע"י חינוך.

נעם תנעמי: תודה רבה.

מיכאל ביטון: אני מוריד בפניך את הכובע שמצאת את הזמן להיות אתנו היום ודיברת בבקיאות והעמקה.

מיכאל ביטון: אכפת לך ודיברת דברי טעם חשובים מאוד.

מיכאל ביטון: אני מקווה שגם תהיה לך פגישה עם סמנכ"ל משרד התחבורה שאחראי על בטיחות בדרכים ועם מישהו מהרלב"ד.

מיכאל ביטון: שניר, אתה יכול לפגוש את הנער הזה ולהתחיל לבנות איזה רעיון?

שניר זיידל: בשמחה רבה.

שניר זיידל: אחר כבר עובדים עם תנועות הנוער, לדעתי גם עם עזרא, עם בני עקיבא בוודאי ועם שאר התנועות, גם בחברה הערבית.

מיכאל ביטון: אז יש לך פגישה עם מנכ"ל הרשות לבטיחות בדרכים ואנחנו רוצים לשמוע שהקמתם מיזם שמעודד בני נוער להיות חלק, להדריך ולהוביל.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: ששי שדה, ההסתדרות הלאומית, בבקשה.

ששי שדה: תודה רבה.

ששי שדה: אדוני, אני אדבר גם בשם ארגון נהגי האוטובוסים.

ששי שדה: ישראל היה פה והוא נאלץ לצאת.

ששי שדה: קודם כל, אני מברך על הדיון הזה ועל ההשתתפות.

ששי שדה: אנחנו מחפשים בנרות שותפים לדרך לנושא הבטיחות דרכים וכמה מהיושבים כאן סביב השולחן יודעים כמה אנחנו רודפים אחרים ומציקים להם, במובן החיובי, כדי לקדם דברים, כי זה נושא בהחלט חשוב.

ששי שדה: שאלת קודם, אדוני, על העלויות למשק מתאונות דרכים.

ששי שדה: אני יכול להגיד מהזיכרון שלי, או ממה שהצלחתי למצוא, שאוטובוסים מעורבים פי 12 מרכבים פרטיים בתאונות דרכים, והעלות למשק רק מהתאונות האלה היא 1.3 מיליארד שקל בשנה.

ששי שדה: אז יש עלויות, עלויות גדולות, ולצערי הרב, אנחנו לא מזהים שנעשה מספיק.

ששי שדה: אנחנו חושבים שיש עוד הרבה מה לעשות ואפשר למנוע לא מעט מתאונות הדרכים.

ששי שדה: לדוגמה, בנושא הדרכות לנהגים, אנחנו מביאים סימולטורים עד לסניפים להדריך את הנהגים.

ששי שדה: אדוני דיבר על חיל האוויר, אנחנו לוקחים את חיל האוויר כמודל, בחיל האוויר יש סימולטורים, אנחנו מביאים סימולטורים.

ששי שדה: מציאות מדומה – בנינו מערכות של מציאות מדומה כדי להנגיש אותם לנהגים, כדי שילמדו, שיהיו נהגים מקצועיים, כדי שיפחיתו את תאונות הדרכים.

ששי שדה: אנחנו עושים סרטוני הדמיות של תאונות הדרכים.

ששי שדה: למשל תאונת דרכים בכביש 6 שאוטובוס חצה את הכביש לצד השני, למשל התאונה שהייתה בצפון עם תנועות הנוער.

ששי שדה: הדמיות כאלה עוברות לנהגים, הם רואים אותן, רק מלראות אותן הם לומדים מה קורה ויכולים להמשיך ללמוד.

ששי שדה: אבל צריך להמשיך.

ששי שדה: צריך לעשות הפקות שיעורים, ממש שיעורים אמיתיים.

ששי שדה: אנחנו חולמים לעשות אוטובוס הדרכה.

ששי שדה: ממש להגיע עם המציאות המדומה באוטובוס, בניידת, להגיע לנהגים וללמד אותם.

מיכאל ביטון: רעיון יפה.

מיכאל ביטון: בווירטואל ריאליטי ממש אפשר לחוות חוויה מלאה.

ששי שדה: זה העתיד.

ששי שדה: העתיד שם.

ששי שדה: אני אשמח להראות לך את זה, אדוני, זה מדהים.

מיכאל ביטון: ואתה מתוקצב ע"י המדינה?

ששי שדה: שום דבר.

ששי שדה: אנחנו עושים הכול על חשבוננו.

מיכאל ביטון: מאיפה אתה מביא את הכסף?

מיכאל ביטון: מי זה "על חשבוננו", על חשבון של מי?

ששי שדה: ההסתדרות הלאומית וארגון הנהגים.

מיכאל ביטון: אז קודם כל תבורכו שאתם עושים את זה.

ששי שדה: תודה רבה, זה חשוב לנו מאוד.

ששי שדה: אני חייב לציין שיש לנו שיתוף פעולה עם שניר.

ששי שדה: רציתי להגיד דבר חשוב מאוד, שאין שום חובה מיום הוצאת רישיון הנהיגה לבעלי הרכבים הכבדים לשום שיפור מיומנויות בהמשך.

ששי שדה: זאת אומרת, נהג אוטובוס, נהג משאית, הוציא רישיון נהיגה, הוא יכול לנהוג עכשיו 20-30 שנה ואין שום חובה לשיפור המיומנויות.

ששי שדה: פעם היו מגרשי החלקה, היום גם אין.

ששי שדה: שני נושאים נוספים: טכנולוגית מצילות חיים, דיברה חברתי קודם, כמו מצלמות רוורס, כמו התרעה על רכב, על הולך רגל מקדימה – יש לנו עוד סרטון על נהג שמעלה נוסעים, הלך לפניו גמלאי והוא פשוט דרס אותה כי הוא לא ראה אותו – בלימה אוטונומית, מחקרים.

ששי שדה: אנחנו חולמים על שיתוף פעולה עם הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה לחקור כתבי אישום בתאונות דרכים.

ששי שדה: למה כתבי אישום?

ששי שדה: כי מכתבי האישום אנחנו רוצים להוציא את המאפיינים של תאונות הדרכים של הגורם האנושי, להתמקד בהם ולהכשיר את הנהגים בדברים האלה כדי למנוע את התאונות הבאות.

מיכאל ביטון: ששי, תודה.

מיכאל ביטון: תבורך על העשייה ואני מקווה שגם תקבל גיבוי מהממשלה מתישהו, אבל תמשיך בעשייה הטובה.

מיכאל ביטון: אסנת מהממ"מ, הבהרה קצרה, אחרי זה הסמנכ"ל, התייחסויות קצרות.

מיכאל ביטון: אני מתנצל בפני שלושה אנשים שלא ידברו היום – הצלחנו היום לתת לרוב האנשים לדבר – יוסי פוקר, גלעד קוריאט וד"ר גליה אלברט.

מיכאל ביטון: שלושת

מיכאל ביטון: כם תהיו מהראשונים בדיון הבא לדבר.

מיכאל ביטון: אני מתנצל שלא דיברתם היום.

אסנת אלגום מזרחי: תודה רבה.

אסנת אלגום מזרחי: אדוני היושב-ראש, ממש הבהרה קצרה וחשוב להתייחס למה שנאמר קודם בנוגע לתוכנית הלאומית בהמשך לכתבה שהוזכרה.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו לפני חודש, כשערכנו כאן את הדיון לציון שבוע הבטיחות בדרכים בוועדת הכלכלה בנוכחות השרה, לקראת הדיון הכנו מסמך וביקשנו את התייחסות משרד התחבורה, את התייחסות השרה בדיוק לסוגיה הזאת, לגבי סטטוס התוכנית הלאומית של הרלב"ד ושילובה בתקציבים ובתוכניות של המשרד לשנה הנוכחית ולשנה הבאה.

אסנת אלגום מזרחי: מהמשרד נמסרה לנו התגובה הבאה – חשוב לי פשוט להקריא את זה כי זה בדיוק מה שמנכ"לית המשרד באותו יום ניסחה לנו – "התוכנית במתכונתה הנוכחית הוצגה לשרה ללא הערכה תקציבית סופית, נכללו בה רק אומדנים תקציבים, אבל קיימת תמימות דעים בין הגורמים השונים במשרד בדבר הצורך לתרגם את התוכנית לתוכנית פעולה יישומית כשבצדה תקציבים ולוחות זמנים, ולבחון כיצד המרכיבים שלה משתלבים בתפיסה ההוליסטית של שרת התחבורה הנוכחית.

אסנת אלגום מזרחי: כדי לתכנן לטווח הארוך - - -

מיכאל ביטון: זו התשובה שקיבלת, כשבעצם אין כסף ואין כלום, אבל אחלה תשובה.

בועז טופורובסקי: אין מתכלל ואין תקציבים.

אסנת אלגום מזרחי: חשוב להבהיר שבפועל בדיונים של התקציב הנוכחי יש כמה אלמנטים מהתוכנית שנכללו, אבל לגבי הנושא של תקצוב התוכנית בכללותה - - -

מיכאל ביטון: הם ויתרו על התוכנית.

מיכאל ביטון: הם אמרו שמבטלים אותה.

מיכאל ביטון: הם הודיעו ל-YNET שמבטלים את התוכנית.

מיכאל ביטון: סמנכ"ל משרד תחבורה, אבנר, אם זה היה תלוי בנו היית מתמנה היום לסמנכ"ל לבטיחות בדרכים אבל זה לא תלוי בנו.

מיכאל ביטון: בבקשה, תשלים ואנחנו נסכם.

אבנר פלור: אני אישית עוסק בזה המון המון שנים וגם מופיע בוועדות, רק כמה דברים חשובים למה שנאמר פה.

אבנר פלור: קודם כל, כמו שאמרתי, בתקופה הקרובה ימונה יושב-ראש לרלב"ד, אבי נאור, עם המון ידע, המון ניסיון - - -

מיכאל ביטון: אבי נאור?

מיכאל ביטון: מופת.

מיכאל ביטון: אני מקווה שנתנו לו תקציב, אני מקווה שהוא לא בא בחינם.

מיכאל ביטון: אבי נאור זה מייסד "אור ירוק", בחור מקסים שאיבד את בנו רן בתאונה והשקיע עשרות מיליונים בבטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: הנה, בשורה יפה יצאה מהדיון.

אבנר פלור: בעזרת-השם.

אבנר פלור: עוד כמה דברים חשובים: הסרנו את החסמים, כמו נושא "שומרי הדרך", כמו שאמרנו ועלה פה.

אבנר פלור: אני לא רוצה להמשיך לפרט את הצעדים שבוצעו וביצענו במהלך החודש האחרון, מאז הדיון גם אצלך.

אבנר פלור: גם הנושא שדובר פה לגבי נהג חונך, בדומה לרכב פרטי, גם לרכב כבד.

אבנר פלור: אנחנו בתהליך העבודה בחקיקה ונביא את זה לוועדה.

אבנר פלור: הנושא שנאמר פה גם ע"י חבר הכנסת מוסי רז של התח"צ, כמו שאמרה השרה, 80% מהתקציב מיועד לנושא התחבורה הציבורית.

אבנר פלור: ככל שתהיה יותר פעילות בתחבורה הציבורית ונסיעות בתחבורה הציבורית זה על חשבון הרכב הפרטי וזה גם חלק מאוד-מאוד חשוב בנושא שיפור הבטיחות.

אבנר פלור: הרכב האוטונומי יגיע ביום שלישי הקרוב לדיון.

אבנר פלור: ונקודה מאוד מאוד חשובה, מעבר לתקציבים של מוקדי בטיחות ומוקדי סיכון וכו', יש למעלה מ-300 מיליון שקלים לנושא של טכנולוגיות בתשתית, לנושא של שיפור ניהול התנועה, שגם לזה יש כסף וחשיבות לנושא הבטיחות.

אבנר פלור: בשורה התחתונה אנחנו עושים המון ונעשה המון.

מיכאל ביטון: תודה לך, הסמנכ"ל.

מיכאל ביטון: סיכום הישיבה: הוועדה סבורה שעל משרד התחבורה והבטיחות בדרכים לקבוע בעל תפקיד בכיר במשרד התחבורה – אנחנו חושבים שזה צריך להיות סמנכ"ל או משנה למנכ"ל לפחות – שמתכלל את עבודת משרד התחבורה ויודע לתקשר עם המשרדים האחרים ויודע לגרום לכל המשרד לעבוד נכון סביב סוגיית הבטיחות בדרכים ותאונות הדרכים.

מיכאל ביטון: השם של המשרד זה משרד התחבורה והבטיחות בדרכים, נכון?

מיכאל ביטון: אז נניח סמנכ"ל לבטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: זה הגיוני לפי השם של המשרד.

מיכאל ביטון: הוועדה קוראת לממשלה להקים ועדת שרים לנושא הבטיחות בדרכים בהתחשב בכך שמדובר בנושא שיש בו חשיבות לתכלול ותיאום בין-משרדי.

מיכאל ביטון: ראינו כמה קשה לתאם עם משרד המשפטים, בט"פ, תחבורה, תשתיות וכן הלאה.

מיכאל ביטון: בלי ראייה בין-משרדית לא נגיע רחוק.

מיכאל ביטון: אנחנו היום שמענו התקדמות, לא רק דברים קשים.

מיכאל ביטון: הנה, מיזם "שומרי הדרך", סנונית ראשונה בדרישות הוועדה, תוקצב לשנה ראשונה.

מיכאל ביטון: אני חושב שצריך להיות תקציב רב-שנתי אבל זאת בשורה, יחידה, כי יש המון-המון גופים שאפשר היה לעשות איתם שותפויות.

מיכאל ביטון: אבל אנחנו תקועים עם האישור של משרד המשפטים.

מיכאל ביטון: נאמר לי שמשרד המשפטים מציג שתי חלופות.

מיכאל ביטון: סך הכול הנושא הזה פתיר.

מיכאל ביטון: אני מצפה שבתוך חודש מהיום אני אדווח לוועדה בכתב שמיזם "שומרי הדרך" ממשיך, מתוקצב ונפתרו הסוגיות המשפטיות.

מיכאל ביטון: אני מבקש גם מנעם לעזור ולהיות יצירתי איך אנחנו עושים את השותפות הזאת, מתוך הידיעה שגם המשטרה יודעת להפעיל מתנדבים, לחבק את הרוח של המתנדבים ולעבוד איתם נכון, עם הקשיים שזה מערים והסוגיות שהצגת.

מיכאל ביטון: אבל אני חושב שהבשורה הכי יפה ששמענו זה דווקא בדקה האחרונה, המינוי של אבי נאור שיתממש, אני מקווה, ליו"ר הרשות לבטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: אבי נאור הקדיש את חייו לבטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: איבד את בנו ומאז עסק בזה.

מיכאל ביטון: עסק בעוד עניינים של קהילות צעירות, של ילדים בסיכון, של כפרי נוער, איש מופת שממש לא נח.

מיכאל ביטון: אני מקווה שכשהוא הסכים לקחת את המשימה מישהו התחייב בפניו גם על כלים ותקציבים.

מיכאל ביטון: אני יודע שהוא לא תמים ואני מקווה שהוא גם דאג להגיע עם חבילה שתאפשר לו פעולה נכונה ברשות לבטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: לצד השותפות עם "שומרי הדרך" המשרד חייב לפתח יכולות גם ברלב"ד וגם במשרד לשותפויות עם החברה האזרחית כמכפילי כוח.

מיכאל ביטון: מה שראינו ב-ANYWAY, מה שראינו ב"עיניים בדרכים".

מיכאל ביטון: כל הגופים האלה נסמכים על תורמים בהסתדרות.

מיכאל ביטון: לפתוח קולות קוראים, לפתוח מיזמים משותפים, ללמוד ממשרדים אחרים שמינפו את הכוח ההתנדבותי ואת הציבור ולעבוד איתם נכון.

מיכאל ביטון: כמו גם, דיון שאנחנו נקיים על השלטון המקומי ואיך בונים אתו שותפויות.

מיכאל ביטון: הוועדה תתקיים ישיבה בהשתתפות השר לביטחון פנים שיועד לכלל הנושא של בטיחות בדרכים וחלקה של המשטרה והשולחן העגול הממשלתי, פלוס המינוף של "שומרי הדרך" ופרויקטים אחרים.

מיכאל ביטון: הוועדה תקיים סיור בעיריית תל אביב ורוצה לציין במיוחד את מיטל להבי, סגנית ראש העיר, עבודתה מבורכת ורואים את מסירותה.

מיכאל ביטון: אנחנו נבוא ללמוד ממנה כוועדה, גם לסייר וגם לדיון שיתקיים, ולשם נזמין את מי שמוביל ברשויות את נושא בטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: אנחנו נפנה לרשות המס בדרישה שגם רכבים, במיוחד הצעירים שקונים אותו יד שנייה קטן ואחוז הפצועים וההרוגים בהם גבוה, יקבלו הטבת מס להתקנה של אמצעי בטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: בעז, נוציא מכתב ונעבוד על זה.

אפשר לעשות הטבה דרך הטסט.

מיכאל ביטון: הרכב החדש מקבל נקודות זיכוי במס, פה אתה צריך לעודד אותו להתקין.

מיכאל ביטון: עשו את זה כשאנשים התקינו "מובילאי" אבל אפשר סל מוצרים רחב יותר.

מיכאל ביטון: רכב יד שנייה שבן-אדם קנה, למה שלא ישים משהו שיכול להציל חיים?

מיכאל ביטון: אנחנו נקיים ישיבות בוועדה הזאת לפחות פעם בחודש בבטיחות בדרכים.

מיכאל ביטון: אנחנו הוכחנו רצינות, עשינו את זה בחוק ההסדרים, הצפנו את הנושא הזה, אנחנו לא מתכוונים להרפות.

מיכאל ביטון: אנחנו גם שוקלים להקים ועדת משנה שתוביל ותדווח לוועדה ואנחנו נעשה סינרגיה בין עבודת ועדת המשנה לעבודת הוועדה.

מיכאל ביטון: על-כך תבוא הודעה נפרדת.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד לכם שעדיין המצב קשה בתחום בטיחות בדרכים, עדיין לא ראינו פעולות, לא ראינו מסירות, לא ראינו מנהיג ולא ראינו אחראי, אבל ראינו סימני נפט, ראינו סנוניות.

מיכאל ביטון: אנחנו מתכוונים להמשיך ולהתמיד בנושא הזה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לחברי הכנסת, תודה רבה לכולם.