ועדת הבריאות, כנסת 24, פרוטוקול מספר 15, 2021-10-21 10:25

עידית סילמן: בוקר טוב לכולם, אני שמחה שכולכם נמצאים כאן איתנו.

עידית סילמן: אנחנו פותחים את הדיון של הוועדה הבוקר.

עידית סילמן: התחשבנות, המשך ההתחשבנות ונקווה שגם סיום, בין קופות החולים לבתי החולים, 2021-2022.

עידית סילמן: אני קודם כל רוצה להודות, בעיקר להודות, לכל החברים שהם באמת חברים ושותפים לדרך.

עידית סילמן: כל מנהלי בתי החולים, על כל סוגיהם השונים.

עידית סילמן: ומנהלי קופות החולים, הצוותים המקצועיים, אנשי הכספים.

עידית סילמן: אני חייבת לומר שמה שאנחנו מביאים כאן זה באמת לא משהו שהוא פשוט.

עידית סילמן: זו שיטת התחשבנות שכולה תמריצית בצורה כזו או אחרת.

עידית סילמן: לא כולם מצליחים לרדת, וראינו את הקושי של אחוזי ההנחה וכיצד זה משפיע.

עידית סילמן: אני יודעת שיש אנשים שנמצאים המון שנים בתוך מערכת הבריאות ועדיין לא מבינים את שיטת הקאפ בצורה הכי ברורה.

עידית סילמן: יש באמת מחשבון לנושא הזה.

עידית סילמן: זה מאוד מאוד מורכב.

עידית סילמן: אני כן רוצה להודות לחברי הכנסת וחברי הוועדה, שבאמת ישבו המון זמן כדי להיכנס לעומקם של הדברים ולנסות להביא את זה בצורה הכי טובה.

עידית סילמן: אנחנו הצלחנו לעשות באמת הרבה דברים טובים במהלך הדיונים.

עידית סילמן: והצלחנו לשנות נקודות שהן היו באמת מאוד משמעותיות, גם לקופות החולים וגם לבתי החולים.

עידית סילמן: והצלחנו גם לנסות ולהביא הישגים שהם מעבר לזה.

עידית סילמן: כי בתוך תכנית ההתחשבנות לא תמיד אפשר להביא, זאת אומרת יש כאן נתונים שהם מתמטיים, נקודתיים ולא תמיד דרך שם, זה החוק, אפשר לשנות.

עידית סילמן: אני כן רוצה להגיד שהעלו כאן חברי הכנסת הרבה טענות.

עידית סילמן: שצריך להגדיל תחום כזה, תחום אחר.

עידית סילמן: זה הכל בסדר גמור, אבל זה פשוט לא החוק המדובר.

עידית סילמן: יבוא לכאן בהמשך הקפיטציה, יבוא לכאן בהמשך עוד הרבה נושאים שאנחנו שמנו על סדר היום.

עידית סילמן: אני חייבת לומר שחברי הכנסת מן המניין בוועדה העלו כבר דיונים רצים קדימה לשבועות הבאים, שכולם הגיעו מתוך הדיונים שדנו עליהם כאן.

עידית סילמן: גם נושא של שיווק של קופות חולים וועדה שתוקם פה בנושא הזה בתוך ועדת הבריאות.

עידית סילמן: וכן אני חייבת להגיד שוועדת הבריאות מכריזה בזאת שהיא גם תקים ועדת משנה לנושא הקאפ.

עידית סילמן: כל הנושא של התחשבנות של הקאפ.

עידית סילמן: בעצם מנגנון הקאפ שקם כדי להיות איזה שהוא חוק זמני עד שתבצע הסדרה ראויה אי שם בשנות ה-90, הפך לאיזה שהיא גזירת גורל קבועה ומתמשכת עשורים אחר כך בכל תקציב מדינה.

עידית סילמן: החוק הזה, כמו שראינו, הוא גם מורכב, הוא גם מסובך ולא תמיד מאפשר דיון ראוי באותם נתונים שנשלטים על ידי גורמים שונים שמוצגים אחרי מניפולציות רבות.

עידית סילמן: ראינו, אנשים שואלים רגע, רגע, יש 20% הנחה?

עידית סילמן: איך בסוף מגיעים ל-20 פלוס אחוזי הנחה?

עידית סילמן: יש הנחה על הנחה ונתונים שונים.

עידית סילמן: ועדת מחירים.

עידית סילמן: המצב הנוכחי מביא הרבה פעמים לעיוות בתקציבים קבועים במערכת ולהפיכת המערכת לגרעונית באופן תמידי.

עידית סילמן: על שיטת הגרעון, שאנחנו אומרים שהוא גרעון עקום, כל אזרח ואזרחית בסוף במדינה משלמים.

עידית סילמן: אני מבינה שהמנגנון נועד בין היתר לכסות על חוסר בתקציב הסל של בתי החולים.

עידית סילמן: אבל גם מבחינתנו הגיע הזמן לשנות.

עידית סילמן: אני מכריזה באמת, וזה גם לאור בקשת חברי הוועדה, על הקמת ועדת משנה לבחינת חוק הקאפ.

עידית סילמן: ועדת המשנה הזאת תהיה ברשותי וברשות חברי הכנסת.

עידית סילמן: יש כאן כמה שרצו לקחת בהם חלק.

עידית סילמן: ותתכנס אחת לחודשיים, ביחד עם נציגים של משרד הבריאות, האוצר ומומחי הבריאות והכלכלה ותידון גם בחלופות לחוק הנוכחי.

עידית סילמן: אנחנו נעמיד את זה על סדר היום, נביא את זה להצבעה.

עידית סילמן: נראה כמה זה רלוונטי.

עידית סילמן: ויכול להיות שגם נבחר לעשות את זה בדיונים בתוך הוועדה.

אחמד טיבי: טוב שבחרת ברופאה לעמוד בראש ועדת המשנה.

עידית סילמן: אתה גם תוכל לעמוד בראש הוועדה, חבר הכנסת אחמד טיבי, אם תבקש.

עידית סילמן: בשמחה.

קריאה: אם הוא יהיה חבר ועדה.

עידית סילמן: אחמד טיבי חבר ועדה מן המניין.

קריאה: אני מתנצלת.

אחמד טיבי: גם את זה אתם רוצים לקחת ממני?

עידית סילמן: לא, מה פתאום.

עידית סילמן: את זה שאתה רופא, את זה שאתה חבר ועדה.

עידית סילמן: את זה שאתה עושה גם הרבה דברים טובים בתוך המערכת הזאת.

עידית סילמן: אנחנו שמחים על זה ואנחנו מעריכים ומוקירים.

עידית סילמן: וזו הכוונה.

עידית סילמן: הכוונה באמת להביא את הנושא הזה לסדר היום ולראות.

עידית סילמן: יכול להיות שגם נגיע למסקנה שמה שקיים היום הוא מיטבי והוא מיטיב עם כולם ואיתו אנחנו ממשיכים.

עידית סילמן: אבל אנחנו רוצים לעבור מאיזה שהוא מנגנון שבאמת הוא יותר מורכב ומסורבל לתכנית אסטרטגית שהיא סדורה וברורה.

עידית סילמן: כזאת שתיתן ודאות תקציבית גם לבתי החולים, לקופות, לאוצר והכי חשוב, בסוף, לאזרחי מדינת ישראל.

עידית סילמן: אז זה בתור התחלה.

עידית סילמן: אנחנו עכשיו נשמע את מנכ"ל משרד הבריאות, שהוא מכבד אותנו כאן בנוכחותו.

עידית סילמן: ולפני שנשמע אותו אני רוצה להגיד תודה רבה מקרב לב לנציגים של משרד האוצר ומשרד הבריאות שיושבים כאן.

עידית סילמן: חיים, נריה, רועי ועוד.

עידית סילמן: בעצם שורה של נציגים שמלווים אותנו מהיום הראשון של הוועדה הזאת.

עידית סילמן: עושים באמת עבודה שהיא עבודה של הלב.

עידית סילמן: אני באמת אומרת את זה.

עידית סילמן: הרבה פעמים הם נעמדים מולכם כמנגנונים, אבל אני יכולה לומר שהם באים בלב מלא כדי לעשות באמת הרבה חסד עם אותה מערכת והסתכלות שהיא לא רק אוצרית הרבה פעמים.

עידית סילמן: ואני שמחה על זה, ותודה רבה.

עידית סילמן: עמדו לרשותנו שעות ארוכות ולילות שלמים פה בכנסת.

עידית סילמן: וזה המקום להביע את תודתנו והערכתנו ואני בטוחה שנמשיך לעשות טוב ביחד לעולם הבריאות ולמערכת.

עידית סילמן: פרופ' נחמן אש, מנכ"ל משרד הבריאות, בבקשה.

נחמן אש: תודה רבה יו"ר הוועדה.

נחמן אש: ובעיקר אני רוצה להודות לך על עבודה מאוד מאוד מאומצת והשקעה של הרבה מאוד שעות, כשאת רואה לנגד עינייך את מערכת הבריאות, החשיבות שלה והצורך שהיא תיתן את מה שצריך בסוף למטופל בקצה.

נחמן אש: וצריך בשביל זה משאבים ואת עוסקת בכך הרבה מאוד.

נחמן אש: אז תודה רבה על כל זה.

נחמן אש: ואני רוצה להודות בכלל, לכל השותפים שיושבים פה מסביב.

נחמן אש: גם לחברי הכנסת וגם לנציגי הארגונים השונים במערכת הבריאות.

נחמן אש: יש דבר אחד משותף פה לכולם.

נחמן אש: כולם רוצים שבסוף יהיה טוב למטופל שהם אחראים עליו.

נחמן אש: ועם כל חילוקי הדעות, ויש פה רבים ויהיו גם היום, כולם רוצים לעשות טוב למטופלים.

נחמן אש: אף אחד לא רואה את הארגון שלו כלהביא כסף לארגון אלא כלהביא כסף למטופל בקצה.

נחמן אש: וזאת המטרה של כולנו.

נחמן אש: השמיכה קצרה, אנחנו יודעים את זה, ובסוף צריך לקבל החלטות של איך לחלק את הכסף וזה מהות הדיון פה בהרבה מאוד סעיפים ופרטי פרטים.

נחמן אש: וזה נכון שהדבר המרכזי שעליו דיברנו זה אותו סעיף 9 מפורסם, תקצוב בתי החולים.

נחמן אש: וכמו שציינת זה קודם כל שינוי של שיטה ואני מברך על שינוי השיטה הזאת.

נחמן אש: אני חושב שזה משהו שלטווח הרחוק יעשה סדר יותר טוב ויכולת טובה יותר של תכנון והוצאה לפועל של מה שצריך בכל אחד מבתי החולים.

נחמן אש: הסכום שאנחנו מעבירים דרך המודל הזה מאגד את כל הסכומים שניתנו בשיטות אחרות שהן פחות טובות, בעיקר בדיעבד.

נחמן אש: ברור לנו שאנחנו עושים סדר כזה אז יש מקומות שמרוויחים יותר ויש בתי חולים שעלולים להיפגע.

נחמן אש: אנחנו לא מוכנים שבתי חולים יפגעו ולכן אנחנו, יחד עם האוצר, מבינים שצריך יהיה להוסיף תקציב לצורך העניין הזה.

נחמן אש: הסכומים שקיימים היום הם 2.4 מיליארד והם אמורים להיות מחולקים בין בתי החולים ועל זה אנחנו רוצים לדון בתוספת עם משרד האוצר לאחר שנראה את השלכות המודל.

נחמן אש: אנחנו, שוב, לא רוצים שמישהו יפגע, מישהו מהארגונים יפגע.

נחמן אש: זו האחריות המשותפת שלנו ושל האוצר.

נחמן אש: וזה יהיה לב הדיון גם פה, כבוד יושב הראש.

נחמן אש: אנחנו מציגים פה סיכומים גם בקשר לסעיף 9 בהקשר של דברים שדיברנו פה על אותה "אטראונטביליטי" שנדרשים מנהלי בתי החולים.

נחמן אש: אני מקווה שזה גם יתקבל פה.

נחמן אש: הבנו שפה הלכנו אולי רחוק מידי בניסוחים, אז גם את זה אנחנו מתקנים.

נחמן אש: ואני מקווה שנסכם היום ונצא לדרך בתחושה של כולם שאמנם כל אחד כנראה יחשוב שהוא צריך יותר, אבל שהחוק הזה מייצר חלוקה שהיא הוגנת בצורה מקסימלית עם השמיכה הקצרה שיש.

נחמן אש: תודה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: רועי, אליכם.

רועי רייכר: אז זה בעצם דיון מסכם על הרבה דיונים שעברנו פה ביחד.

רועי רייכר: אני אגיד שבעיניי בקאפ הזה יש מספר בשורות משמעותיות.

רועי רייכר: הבשורה הראשונה בעיניי בראש ובמעלה היא המחלקות הפנימיות.

רועי רייכר: בסופו של יום, כולנו פה מסכימים שמערכת הבריאות שלנו היא מערכת מצוינת, מהטובות בעולם.

רועי רייכר: אבל יש מקומות שעדיין דורשים חיזוק וטיפול.

רועי רייכר: אחד המקומות המשמעותיים שדורשים טיפול וחיזוק אלו המחלקות הפנימיות.

רועי רייכר: משרדי הממשלה בחרו לשים דגש מרכזי בחוק הזה על המחלקות האלה.

רועי רייכר: לפתח תקציב יעודי שיגיע למחלקות האלו דרך מדד שיכלול, לראשונה אגב, גם היבטים של שביעות רצון המטופל.

רועי רייכר: בסופו של יום כולנו פה בשביל המטופלים.

רועי רייכר: וקצת חסר בעיניי צירים ומגמות שילכו לכיוון שבוחן ובודק מה המטופל רוצה.

רועי רייכר: לא רק מה הוא צריך רפואית, אלא איזה שירות יעשה את השירות של המחלקה יותר טוב.

רועי רייכר: זה דבר שלא נמצא במחירון.

רועי רייכר: המחירון שלנו בנוי מכמויות ומחירים.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: אני רוצה לחזק אותך פה רועי ולהגיד שאני הייתי בעבר בקופות החולים, זה לא סוד.

עידית סילמן: אגב, גם בבתי חולים, גם בחברות תרופות, בכל מקום שאתם רוצים.

עידית סילמן: אז אין פה ניגודי עניינים.

עידית סילמן: אם יש, אז זה ממש עם כולכם.

עידית סילמן: אני יודעת שקופות החולים, באמת כל אחד עם התכנית השרותית שלו, עובד על הנושא הזה של מטופל בידיים טובות.

עידית סילמן: ותכנית השירות, שהיום אנחנו בעצם מתמרצים אותה, גם את קופות החולים בנושאים היותר שיווקיים ואנחנו אומרים שמי שיביא את השירות קדימה זה מה שאנחנו רואים אותו כ- added value וכערך עליון.

עידית סילמן: כי בעצם המערכת הזאת, מלבד היותה תמחירית, שזה הרבה דברים שאנחנו מתעסקים פה עכשיו, היא כולה מערכת של חסד וחמלה שצריך לזכור שבסוף כשרואים את כל המנהלים פה יושבים ומדברים, הם עושים את זה מתוך דאגה אמיתית.

עידית סילמן: כי הם כל היום מטפלים באזרחים, במטופלים, יום יום.

עידית סילמן: ההתמודדות היום יומית שלהם זה כל אחד שמגיע לוועדות החריגים ומבקש את אותו חסד הזה ושיכירו בו ושיעזרו לו.

עידית סילמן: והם יוצאים מגדרם כדי לעזור.

עידית סילמן: ובאמת הנושא השירותי הזה, כששמים אותו בתוך המחלקות הפנימיות.

עידית סילמן: כי שם אנשים עושים את זה יום יום, באמת מתוך עבודה של הלב, ואומרים אנחנו מכירים את זה, מוקירים את זה וגם מתגמלים על זה.

עידית סילמן: אז ישר כוח בפעם הראשונה ואשריכם.

רועי רייכר: אז זו הנקודה הראשונה, כמו שעכשיו הרחבנו.

רועי רייכר: הנקודה השנייה, אני חושב שהיא מאוד משמעותית.

רועי רייכר: אנחנו ניסינו, כפי שיראו חברי הכנסת, לעזור ולחזק גופים שהרבה פעמים הם פחות מביעים את עמדתם בצורה רועשת.

רועי רייכר: קופות שהן טיפה יותר קטנות, גם בתי חולים בפריפריה, שמנו על זה דגש בסעיף 9.

רועי רייכר: וזה אחד המאפיינים והקריטריונים שעל בסיסם יחולק הכסף.

רועי רייכר: וגם בקופות הקטנות, כפי שנראה בהמשך ההקראות.

רועי רייכר: ניסינו לייצר מודלים ומנגנונים שיחזקו אותם ויאפשרו להם לפתח מרכזים בקהילה ולשפר את השירות.

עידית סילמן: שוב אני שנייה עוצרת אותך.

עידית סילמן: הנושא של פריפריה, תודה רבה לחבר הכנסת מופיד מרעי ולחבר הכנסת אופיר כץ, שיוצא עכשיו, עלי סלאלחה, שהיה חשוב לו גם בתי החולים בפריפריה.

עידית סילמן: וטטיאנה מזרבסקי.

עידית סילמן: תקשיבו, יש כאן כמה חברי כנסת שבמודל של סעיף 9, שהוא עדיין אפשר להגיד לא הושלם עד הסוף.

עידית סילמן: וגם ינון אזולאי, חבר הכנסת שנמצא כאן, שאמרו תקשיבו, אנחנו רוצים סעיף שהוא יעודי לפריפריה.

עידית סילמן: שהוא רואה את הפריפריה והוא מתקנן אותה ונותן לה איזה שהוא תקצוב יתר.

עידית סילמן: ובין מודל 9, וזה יבוא אחר כך גם לוועדה ויציגו את זה והכל.

עידית סילמן: במודל 9 יהיה סעיף כזה וזה הוכנס על ידי חברי הכנסת של הוועדה כאן שהיה חשוב להם.

עידית סילמן: שאפו עליכם, כל הכבוד, תודה.

ינון אזולאי: עידית, סתם שאלה צדדית, שהיא בעצם עיקרית גם.

ינון אזולאי: הפריפריה, כשאנחנו אומרים פריפריה, קודם כל, אל תטעו, אני בצד של האוצר, אבל לא בדיוק בצד שלהם.

ינון אזולאי: הם בדרך כלל ממול ואני ישבתי ממול.

עידית סילמן: זהו.

עידית סילמן: התפלאתי איך מצאת את עצמך היום בצד הזה.

ינון אזולאי: פריפריה שאנחנו מדברים זה פריפריה גיאוגרפית בלבד או גם פריפריה חברתית?

רועי רייכר: מבחינת המודל כרגע מה שיש זה מיקום גיאוגרפיה, שכן מתייחס בעיקר לפריפריה גיאוגרפית ולא חברתית.

רועי רייכר: מאוד יכול להיות שבמהלך תיקון התקנות עצמן ננסה להכניס משתנים.

רועי רייכר: זה טיפה יותר מורכב, אבל יכול להיות שננסה להכניס משתנים, יש שם גם היבטים משפטיים כאלה ואחרים, של פריפריה נוספת או היבטים אחרים שבעצם מגלמים את זה.

רועי רייכר: בסדר?

רועי רייכר: לצורך העניין, רמת שירות שנמצאת במקום מסוים, הרבה פעמים יש מתאם בינה לבין הדבר הזה.

רועי רייכר: נקודה אחרונה שרציתי לומר, מעבר לזה שאני שמח שחברת לצד שלנו.

רועי רייכר: הנקודה האחרונה שרציתי לסיים בה.

ינון אזולאי: לא, רק בנושא הזה לשאול אותך.

ינון אזולאי: כשאתה מדבר איתי, אמרת פריפריה גיאוגרפית, מובן לי.

ינון אזולאי: אני אשאל אותך בעצם אם בכל אזור ירושלים בעצם אין פריפריה גיאוגרפית מבחינת בתי החולים.

ינון אזולאי: אז כאילו במידה מסוימת, שגם אין לנו בתי חולים ממשלתיים.

ינון אזולאי: אז יהיה איזה שהוא חוסר לבתי החולים של ירושלים, שבעצם נותנים מענה למיליוני אנשים באזור.

רועי רייכר: כשנגיע לזה נרחיב.

רועי רייכר: אבל יש כלים שמדברים לצורך העניין על מבנה בעלויות ורמת תחרותיות, שבעצם חופפים לדברים שאותם אתה מתאר.

רועי רייכר: אנחנו נגיע לזה ונפרט אודותיו.

רועי רייכר: שתי נקודות אחרונות שבהן חשוב לי לסיים: קודם כל, חשוב לנו מאוד להדגיש - החוק הזה אמנם מעביר סכומי כסף מהקהילה למערכת האשפוז, אבל גם את הקהילה חשוב גם לנו וגם למשרד הבריאות, להמשיך ולחזק ולפתח.

רועי רייכר: אנחנו רואים ברפואת הקהילה את החסם לרפואת האשפוז.

רועי רייכר: ולכן אנחנו גם בדיוני התקציב האחרונים, ואנחנו עוד נמשיך ונדון על כלים כדי להמשיך ולחזק את מערכת הקהילה וקופות החולים.

רועי רייכר: הנקודה האחרונה שבה רציתי לסיים, והיא נקודה מאוד משמעותית.

רועי רייכר: תראו, הקאפ הזה לא מושלם.

רועי רייכר: יש בו הרבה דברים שהיה אפשר לעשות טוב יותר.

רועי רייכר: ובאופן כללי אני חושב שאף אחד לא חושב שאחרי החוק הזה כל עיוותי המערכת יתוקנו.

רועי רייכר: אבל הוא צעד בכיוון הנכון.

רועי רייכר: הוא צעד מחזק, הוא צעד בונה.

רועי רייכר: הוא צעד ששם דגש על המקומות שאנחנו ראינו שיש בהם את האתגר הכי גדול.

רועי רייכר: אגב, זה גם פסיכיאטריה, שעוד מעט נדון בזה, וגם פנימיות וגם היחידות הקטנות.

רועי רייכר: ולכן אני מאמין שהשנים הבאות אחרי הקאפ יביאו למערכת בריאות טובה יותר מאשר לפניה.

רועי רייכר: תודה לכל השותפים ולך גברתי יושבת הראש.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: משרד הבריאות, חיים?

חיים הופרט: אני באמת חושב שמובא לכאן חוק, שעם האיזונים שניסינו לעשות הוא נותן את התמריצים הנכונים בעינינו באמת לטובת המטופל.

חיים הופרט: רועי דיבר על מודל הפנימיות, שהוא כולל לא רק את התוספת הכספית.

חיים הופרט: בפעם הראשונה הסתכלות הוליסטית על הפנימיות.

חיים הופרט: קיבלנו את ההשראה בעצם מוועדת אורקספה שדי אימצנו באופן מלא את ההמלצות הכלכליות שלהם ולראות בעצם את המטופל הזה, שהוא מטופל שקשה לשמור אותו.

חיים הופרט: הוא זה ששוכב במסדרון, הוא זה שצריך לעבור לאשפוז ההמשכי.

חיים הופרט: הוא זה שצריך לקבל את המענה בבית או מענה מיטבי באשפוז ההמשכי.

חיים הופרט: ומבחינתנו אנחנו מביאים לכם את זה באמת - - -

מיכל מרים וולדיגר: למה זה לא אומץ בפסיכיאטריה?

חיים הופרט: עוד שנייה נדבר גם על הפסיכיאטריה, בסדר?

חיים הופרט: הוא מובא לכם בענווה מאוד גדולה ובאמירה שאנחנו חושבים שהבאנו פה שינוי מאוד דרמטי.

חיים הופרט: ואני חושב שהיום הזה יהיה מלא בפרטים וגם התחלנו, הייתה לנו ישיבה ראשונה והצגנו לכם את הכל מלמעלה ונכנסנו לפרטים.

חיים הופרט: אז חשוב שנשים גם את הדבר מלמעלה.

חיים הופרט: אני חושב שאנחנו מביאים פה רפורמה משמעותית בתחום הטיפול בחולה.

חיים הופרט: אנחנו קוראים לזה החולה הפנימי, אבל אנחנו צריכים לזכור שזה בדרך כלל חולים יותר מבוגרים, יותר כרוניים.

חיים הופרט: זה צד אחד.

חיים הופרט: אנחנו כמשרד בריאות, וכאן אני אומר תודה גם לחברנו ממשרד האוצר.

חיים הופרט: במשך שנים, כמה שנים ניסינו לקדם את התשלום הקבוע לבתי החולים והצלחנו להגיע ביחד עם משרד האוצר להבנות מה הדרך הנכונה לעשות את זה.

חיים הופרט: וזה מובא וזה שינוי מבני משמעותי ודרמטי במערכת הבריאות.

חיים הופרט: שכמו שאמרו נציגי האוצר, הוא צעד בכיוון הנכון.

חיים הופרט: אבל בעיניי הוא לא צעד, הוא המון צעדים לכיוון הנכון של לקיחת אחריות אמיתית על מה שקורה בבתי החולים.

חיים הופרט: לא לבוא ולהגיד ולספר סיפור שהם חיים מהכנסותיהם.

חיים הופרט: אם אתם זוכרים, הצגנו לכם מצגת שלמה על הדבר הזה.

חיים הופרט: זה מבחינתנו רפורמה מבנית משמעותית שלהבנתנו צפויה לעשות שינוי משמעותי בתכנון התקציבי, בתכנון הרפואי במערכת הבריאות.

חיים הופרט: וגם כאן, אנחנו באים אליכם בענווה גדלה ושמים לכם את זה.

חיים הופרט: וזה סעיף 9 בעצם.

חיים הופרט: שהוא סעיף דרמטי.

חיים הופרט: הוא לא בכדי סופג פה את כל ההסתייגויות.

חיים הופרט: כי במשך שנים היו ציפיות מאוד גדולות על הסעיף הזה.

חיים הופרט: אנחנו מביאים אותו עם כל המגבלות שלנו כממשלה.

חיים הופרט: ויחד עם זאת, עם הרצון האמיתי לקדם את מערכת הבריאות ולתת את היכולת לתכנן בצורה אמיתית ולהפסיק את מצעד ה-"תביא לי, תביא לי".

חיים הופרט: ובאמת ניסינו להביא לכאן חוק שנותן ודאות למערכת ויכולות תכנוניות ארוכות טווח.

חיים הופרט: ולהפסיק את כיבוי השריפות הזה אנחנו עדיין נצטרך עוד משאבים.

חיים הופרט: ועדיין מערכת הבריאות היא לא מערכת שיש לה את כל המשאבים שהיא צריכה.

חיים הופרט: אבל באמת מדובר פה בניסיון ללכת לכיוון היותר נכון.

חיים הופרט: לעניין הפסיכיאטריה, חברת הכנסת וולדיגר, גם כאן נעשו מעבר למה שמובא פה, תכנית הוליסטית.

חיים הופרט: שמסתכלת על המטופל ברמה הרבה יותר מקיפה.

חיים הופרט: בגיוון יותר משמעותי של שירותים.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא בא לידי ביטוי בכסף.

חיים הופרט: אני בכוונה מרחיב, כי זה נושא שקרוב מאוד לליבך וגם קרוב מאוד לליבי.

חיים הופרט: החקיקה פה מדברת רק על האשפוז.

חיים הופרט: היא לא מדברת על הקהילה.

חיים הופרט: בקהילה יש מגוון משמעותי של שירותים.

מיכל מרים וולדיגר: חיים.

עידית סילמן: שנייה רגע.

עידית סילמן: לא להפריע.

עידית סילמן: אנחנו נסיים וכל אחד בתורו.

חיים הופרט: אני ממליץ שמתי שנגיע לקאפ הפסיכיאטרי בהסתייגויות.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו מגיעים לזה תמיד בסוף.

עידית סילמן: ממש לא.

עידית סילמן: אנחנו ישבנו על זה דיון שלם ביום חמישי.

עידית סילמן: זה לא בסוף, פתחנו את הדיון ביום חמישי ודיברנו על הנושא הזה.

מיכל מרים וולדיגר: אני הייתי ביום חמישי בדיון.

מיכל מרים וולדיגר: בסדר?

עידית סילמן: עשינו אחר הצהריים, ערב, ארבע שעות ולא נכחת.

עידית סילמן: בסדר, אז בסוף.

עידית סילמן: חיים מדבר עכשיו.

עידית סילמן: אנחנו עושים סבב, ובסבב גם את תדברי, כמו כל חברי הכנסת.

עידית סילמן: לכל אחד תהיה הזדמנות לדבר.

עידית סילמן: אנחנו שקופים פה עם כולם.

חיים הופרט: אז אני אגיד שני משפטים על הפסיכיאטריה ובזה אני אסיים.

חיים הופרט: בניגוד לבית החולים הכללי, בית החולים הפסיכיאטרי יש לו גם שירותי אשפוז שהוא נותן וגם שירותי קהילה שהוא נותן.

חיים הופרט: אני בטוח שקופות החולים לא רוצות לרסן את שירותי הקהילה שבתי החולים נותנים.

חיים הופרט: ואכן זה לא מרוסן פה בקאפ.

חיים הופרט: לא טיפולי היום ולא הפסיכותרפיה ולא השירותים הקהילתיים שניתנים, הם לא נמצאים פה.

חיים הופרט: השר והמנכ"ל הציגו לפני שבוע תכנית מקיפה לעולם הפסיכיאטריה שנוגעת בציר האשפוז, על ידי תוספת של 400,000,000 שקלים לשיפוצים של בתי החולים.

חיים הופרט: ובאמת להפוך את בתי החולים הפסיכיאטריים לראויים יותר.

חיים הופרט: מענה ברמה הקהילתית, תוספת לתמיכה לקופות החולים לתמרוץ להגדלת השירותים הפסיכותרפיים בקהילה.

חיים הופרט: ובאמת לטפל בשתי נקודות שלא טיפלנו בהן בשנים האחרונות שהן התפר בין הקהילה לאשפוז, שזה בתים מאזנים וצוותי משבר.

חיים הופרט: ויצירת מסגרת כרונית בקהילה, להוציא את החולים שנמצאים הרבה זמן בתוך בתי החולים.

חיים הופרט: ויחד עם זאת, לתת מענה לאוכלוסיות ספציפיות על ידי מתן מענה לנפגעות תקיפה מינית, להפרעות אכילה, פסיכו-גריאטריה וכו', שגם זה על הפרק.

חיים הופרט: והתכנית היא הרבה יותר מקיפה.

חיים הופרט: אתם רואים פה חוק, אבל מערכת הבריאות היא רחבה הרבה יותר מזה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: תכף עלי אנחנו נעבור להתייחסות של חברי הכנסת.

עידית סילמן: אבל אם כבר דיברת על הנושא הזה של הפסיכיאטריה, אז אני רק אומר שבאמת התחום הזה של בריאות הנפש, שבחרו המנכ"ל והשר לשים אותו בקדמת הבמה של מערכת הבריאות בשנים האלה.

עידית סילמן: ולא סתם פתחו, כבר אמרתי את זה כמה פעמים, את הסיורים שלהם כשהם נכנסו למשרד בעולמות של בריאות הנפש.

עידית סילמן: והם ממשיכים לעשות את זה עכשיו.

עידית סילמן: ולפני כשבוע הוצגה כאן התכנית המקיפה של משרד הבריאות לעולם בריאות הנפש.

עידית סילמן: וכמו שציינתי, כאן בוועדה זה יהיה נושא שידובר עליו הרבה.

עידית סילמן: יש תכנית שלמה בתחום של פסיכיאטריה ובריאות הנפש לוועדת הבריאות.

עידית סילמן: אנחנו בימים האלה מסיימים לתכנן את כל הדיונים קדימה על נושא בריאות הנפש.

עידית סילמן: בעצם קראנו לזה "מורידים את הסטיגמה ונותנים תקווה".

עידית סילמן: אבל בתוך זה יש לנו את כל התכנית שהיא הרפורמה של משרד הבריאות פלוס דברים נוספים שהוועדה מיסמרה לעצמה, שהוא בעיקר השיקום בקהילה, הבתים המאזנים, צוותי המשבר שחיים הזכיר.

עידית סילמן: אלו נושאים שאנחנו יושבים עליהם מול משרד הבריאות באופן אישי.

עידית סילמן: גם כי לי זה חשוב, כי אני באה מהעולמות האלה, וזה לא סוד, ושמתי את זה לנגד עיניי.

עידית סילמן: גם בשנתיים האחרונות של העבודה בכנסת כיושבת ראש השדולה לבריאות הנפש ומניעת אובדנות.

עידית סילמן: וגם הרבה לפני כן, כשהגעתי מהעולמות האלה.

עידית סילמן: החל מחברות תרופות שעסקו בפסיכיאטריה ואחר כך בתוך קופות החולים ובתי החולים השונים.

עידית סילמן: אז באמת, עולם בריאות הנפש והפסיכיאטריה הם בקדמת הבמה.

עידית סילמן: וכן אני יכולה להגיד שיש המון נושאים לטפל בהם בפסיכיאטריה.

עידית סילמן: אבל מה שמתייחס כאן לחוק הנוכחי הוא ההתייחסות לתקרה ורצפה או התייחסות לקאפ.

עידית סילמן: וצריך לזכור שיש הרבה דברים שאפשר להביא מעבר.

עידית סילמן: והבאנו גם מעבר ואני אציג אחר כך את המעבר לעולם הפסיכיאטריה.

עידית סילמן: והציגו אותו גם בשבוע שעבר ואנחנו נציג את התוספות.

עידית סילמן: אבל בהתייחס לחוק, אני אציג עוד מעט כשנגיע לסעיף הנוכחי הזה, את ההישגים שלנו גם בקאפ הפסיכיאטרי.

עידית סילמן: אנחנו שמנו את זה לנגד העיניים וביחד עם משרד הבריאות ומשרד האוצר שינינו ושיפרנו את הקאפ הפסיכיאטרי.

עידית סילמן: וזה פעם ראשונה שזה קורה באופן הזה.

עידית סילמן: אני רוצה גם פה להודות לכם על העבודה המדהימה.

עידית סילמן: ופרופ' נחמן אש, פעם נוספת, תודה רבה.

עידית סילמן: כי זה לא מובן מאליו וזה לא ברור.

עידית סילמן: אנחנו מדברים על המגיפה שאחרי המגיפה ושמדברים עליה, אז צריך גם לראות אותה בעיניים.

עידית סילמן: אז אנחנו תכף נגיע לסעיף הזה ואתם תראו את האחוזים שהוספנו ובאמת נתנו איזה שהוא משהו שהוא טוב יותר לקאפ הפסיכיאטרי בתכנית הנוכחית.

עידית סילמן: ואני באמת גאה ושמחה על זה ותודה לכולם.

עידית סילמן: אנחנו עוברים עכשיו להתייחסויות קצרות של חברי הכנסת.

עידית סילמן: ומשם אנחנו עוברים להתייחסויות הקצרות של עולם הבריאות.

עידית סילמן: ומשם ממש לסעיפים, לתיקונים ולהסתייגויות.

עידית סילמן: בבקשה.

עלי סלאלחה: חברים, מעולם לא ראיתי קונצנזוס כל כך רחב שמחבק את מערכת הבריאות במדינת ישראל כפי שזה היה בוועדה ברשותה של עידית סילמן.

עלי סלאלחה: לדעתי, יחד עם חברי הכנסת שיושבים פה, לא חשוב לאן הם שייכים, למי הם שייכים.

עלי סלאלחה: כולנו, גם יחד עם מנכ"ל המשרד, שר הבריאות, החברים מהאוצר.

עלי סלאלחה: כולם רצו באמת להיטיב, לעשות את הכל למען מערכת הבריאות שהיא מהטובות בעולם, אבל רצינו שתהיה עוד יותר טובה.

עלי סלאלחה: ולכן כולנו פתחנו את הלב, פתחנו את השכל, על מנת להיטיב עם כולם.

עלי סלאלחה: וברור שאי אפשר להיטיב עם כולם כאשר מדובר בכסף, תמיד יש מחסור.

עלי סלאלחה: אפילו האוויר, כשיורדים מתחת למים, יש מחסור ועולה יותר.

עלי סלאלחה: אבל זהו צעד ראשון לעתיד, כפי שאמר ידידי רועי והנציגים של מערכת הבריאות, של משרד הבריאות, שאנחנו ניתן את הכל.

עלי סלאלחה: אבל דבר אחד אני רוצה להגיד.

עלי סלאלחה: אנחנו גם צריכים לפתוח את הלב ולפתוח תקנים לרופאים החדשים שנמצאים ומחכים היום בתור ולא מקבלים להיכנס למערכת הבריאות.

עלי סלאלחה: וראיתי באיזה שהוא עיתון שרוצים להביא רופאים מחו"ל כדי לסגור את המחסור.

עלי סלאלחה: קודם כל בואו נמלא את התקנים ונאפשר לרופאים שלנו, שלמדו ועשו 7-8 שנים לא יודע איפה, להיכנס למערכת הבריאות והם טובים מאוד מאוד.

עלי סלאלחה: חברים, בהצלחה לכולנו.

עלי סלאלחה: ואני בטוח שהמערכת הזאת נותנת את כל השירות למען כולנו.

עלי סלאלחה: פריפריה, מרכז, חברתי, גיאוגרפי.

עלי סלאלחה: תגידו לזה מה שאתם רוצים.

עלי סלאלחה: החיים שלנו בידיים של הרופאים שלנו, בתי החולים, קופות החולים.

עלי סלאלחה: בהצלחה לכולם.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: עלי סלאלחה.

עידית סילמן: חרגת אפילו טיפה.

עידית סילמן: אנחנו סולחים ונסיעה טובה.

עידית סילמן: תודה על העבודה הקשה.

עידית סילמן: פריפריה במרכז.

עידית סילמן: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, בבקשה, כמה דקות.

מיכל מרים וולדיגר: אז קודם כל, תודה רבה.

מיכל מרים וולדיגר: אני אתחיל בכך שאכן שעות רבות דנו פה גם בוועדה.

מיכל מרים וולדיגר: ברוב הדיונים השתתפתי, בחלקם לא יכולתי כי הייתי במליאה והייתי חייבת כי היו שאילתות ודברים שהם היו ספציפית אליי, אז לא יכולתי להעדר.

מיכל מרים וולדיגר: ובנוסף גם שעות בבית ושעות עם אנשים מחוץ לוועדה.

מיכל מרים וולדיגר: אז בהחלט, עצם הישיבה של כולנו יחד וכמו שאת אמרת יושבת הראש, בהחלט עצם העובדה שיושבים כל כך הרבה, זה רק מראה עוד יותר שהדבר הזה לא צריך להיות בחוק ההסדרים.

מיכל מרים וולדיגר: זה צריך להיות בחוץ ולדון בזה כמו שצריך ולתקן את הכל בצורה מסודרת וראויה.

מיכל מרים וולדיגר: כי כמו שגם אמר חבר הכנסת שדיבר לפניי זה בעצם הבסיס.

מיכל מרים וולדיגר: כולנו צריכים את הבריאות והבריאות היא חשובה ולולא מתן שירותים ראויים לאזרח, אז אנחנו לא נוכל לעשות שום דבר.

מיכל מרים וולדיגר: זה הדבר החשוב ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: אני כן רוצה להתייחס רגע לקאפ עצמו.

מיכל מרים וולדיגר: הבנתי, אחרי לימוד ממושך בזמן קצר, שבעצם כל הנושא של הקאפ זה באמת התחשבנות בין קופות החולים לבתי החולים, בסכום אפס.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, אם הוא גרעוני, אז הגרעון עובר מיד ליד, או שזה אצל קופות החולים או אצל בתי החולים.

מיכל מרים וולדיגר: והמילה "אם" היא מיותרת, כי הוא גרעוני.

מיכל מרים וולדיגר: ואני מניחה גם אנשי האוצר יסכימו איתי.

מיכל מרים וולדיגר: אז בעצם זה נושא אחד של הקאפ.

מיכל מרים וולדיגר: אמה מה?

מיכל מרים וולדיגר: כשבאה הבשורה הגדולה והכניסה את סעיף 9.

מיכל מרים וולדיגר: שאמרה אוקיי, חוץ מהתחשבנות בין בתי החולים לקופות החולים אנחנו נכניס סכום נוסף שבעצם איכשהו יאזן.

מיכל מרים וולדיגר: כמובן זה יישאר עדיין גרעוני, אבל עדיין ישפר את המצב לאין שיעור.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו, בשעות שאני נמצאת פה כל הזמן ביקשתי נתונים.

מיכל מרים וולדיגר: קרי, אוקיי, ההתחשבנות בין בתי החולים אני יכולה להתווכח עליהם, כשנגיע לסעיפים הרלוונטיים אני אדבר עליהם.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אני משאירה את זה רגע בצד.

מיכל מרים וולדיגר: אני אומרת אוקיי, מה את אוספת?

מיכל מרים וולדיגר: איפה הבשורה?

מיכל מרים וולדיגר: כי קופת חולים חשובה ביותר, הפיתוח בקהילה הוא חשוב ביותר ובתי החולים חשובים ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: אז יתחשבנו ביניהם.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי, מה הבשורה?

מיכל מרים וולדיגר: ועכשיו אני שומעת גם מפרופ' אש וגם מאנשי האוצר שבעצם אין כל כך תוספת.

מיכל מרים וולדיגר: ואני אגיד למה אני מתכוונת.

מיכל מרים וולדיגר: אין כל כך הרבה תוספת, כי בעצם לוקחים את כל הכספים שנתנו בסובסידיות לבתי החולים הממשלתיים.

מיכל מרים וולדיגר: ולוקחים את כל התמיכות שנתנו לבתי החולים הציבוריים, מאגדים אותם כולם ביחד.

מיכל מרים וולדיגר: הסכום הזה יוצר, תקנו אותי אם אני טועה, סכום של בערך 2.5 מיליארד שקלים.

עידית סילמן: 2.4.

מיכל מרים וולדיגר: כן, בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: הוספתי ככה בקשיש עוד 100,000,000 ואותם אנחנו נחלק אחרת.

מיכל מרים וולדיגר: ואחר כך אם נשב ונראה, לא "אם", המילה "אם" מיותר.

מיכל מרים וולדיגר: ונראה שחלק מבתי החולים נפגעו כתוצאה מהשינוי, אז להם ניתן.

מיכל מרים וולדיגר: מה המספר?

מיכל מרים וולדיגר: הרי מה זה אם תמצאו ואם תראו?

מיכל מרים וולדיגר: הרי אתם אנשי האוצר, אתם אנשי הבריאות, אתם יודעים.

מיכל מרים וולדיגר: בואו תגלו לנו מה התוספת האמיתית שנכנסת.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי?

מיכל מרים וולדיגר: ופניתי ושאלתי, לא קיבלתי תשובות.

מיכל מרים וולדיגר: ואני רוצה כן עוד פעם לחזור.

מיכל מרים וולדיגר: ובעיניי כל חברי הכנסת לא יכולים להצביע פה עד שהם לא ידעו את התשובות האמיתיות.

מיכל מרים וולדיגר: כמה סל הבריאות עולה היום בפועל.

מיכל מרים וולדיגר: בסדר?

מיכל מרים וולדיגר: זה לא אני.

מיכל מרים וולדיגר: לא אני אופוזיציה, לא אני קואליציה.

מיכל מרים וולדיגר: צריך לדעת על מה אנחנו מצביעים.

מיכל מרים וולדיגר: האם באמת יש תוספת או שזה רק משחק של להזיז את הקוביות ולהגיד אוקיי, שינינו משהו.

מיכל מרים וולדיגר: אז היום זה צובט לו, מחר זה יצבוט לאחר.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן אני שואלת, כמה העלות האמיתית של סל הבריאות היום למדינת ישראל?

מיכל מרים וולדיגר: 50 מיליארד? 3 מיליארד?

מיכל מרים וולדיגר: 4 מיליארד?

מיכל מרים וולדיגר: לא יודעת כמה.

מיכל מרים וולדיגר: כמה בפועל משקיעים בזה?

מיכל מרים וולדיגר: מה הפער ומאיפה מביאים אותו?

מיכל מרים וולדיגר: ובנתיים תשובות, אני חייבת להגיד, לא קיבלתי.

מיכל מרים וולדיגר: אמרו לי ככה, אמרו לי אחרת.

מיכל מרים וולדיגר: את התשובות האמיתיות בסופו של דבר לא קיבלתי.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן לדעתי, אני מצפה ממך עידית לדרוש את התשובות כמה כסף בסופו של דבר נכנס תוספת.

עידית סילמן: אנחנו מגיעים לכל הסעיפים וכל התיקונים וההתייחסויות.

מיכל מרים וולדיגר: דבר נוסף ואחרון, אני כן מבקשת, סליחה על הצרידות.

מיכל מרים וולדיגר: אני כן מבקשת שיהיה דיון משמעותי בפסיכיאטריה.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שאם אנחנו כל הזמן רוצים לדבר על זה שהפסיכיאטריה צריכה להיות כמו גוף ונפש אחד הם ואנחנו בשאיפה שלנו זה לצרף את הכל ביחד.

מיכל מרים וולדיגר: אז אי אפשר לעשות דין אחד לבתי החולים הכלליים הממשלתיים ודין אחר לפסיכיאטריה ולשים אותו בסעיף כמעט אחרון בתוך החוק הזה.

מיכל מרים וולדיגר: אלא כמו שאמר חיים מקודם.

עידית סילמן: אחרון חביב אבל.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי, בהחלט, מוכנה לקבל את זה.

מיכל מרים וולדיגר: אגב, עידית, גם פה יש אפליה.

מיכל מרים וולדיגר: גם פה הדיון בפסיכיאטריה תמיד מגיע בסוף.

עידית סילמן: אבל תדעי לך שאנחנו בכל דיון שלנו שמים אותו בהתחלה.

מיכל מרים וולדיגר: אבל שמים אותו כמילה ואז עוברים הלאה.

מיכל מרים וולדיגר: בתכלס, מערכת הפסיכיאטריה, בין אם בקופות החולים ובין אם בבתי החולים, היא מורעבת.

מיכל מרים וולדיגר: היא לא מטופלת כמו שצריך.

מיכל מרים וולדיגר: אנשים, האזרח בסוף לא מקבל טיפול כמו שצריך.

מיכל מרים וולדיגר: רק אתמול, שלשלום, הייתה עתירה לבית המשפט העליון על המתנות של שנתיים לפסיכולוג ולטיפול בקהילה.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן בעיניי, אני מבקשת עידית, לקיים דיון מיוחד על הפסיכיאטריה.

מיכל מרים וולדיגר: דיון שיבהיר ויסביר ויעניק ויקדם את התחום הזה.

מיכל מרים וולדיגר: וכשנגיע היום בסוף לסעיף הזה אני אתייחס בהמשך.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: ברוך הבא חבר הכנסת ניר ברקת.

עידית סילמן: כיף שאתה איתנו, לכבוד הוא לנו.

עידית סילמן: כן, אז חבר הכנסת ניר ברקת, אתה רוצה רגע לשמוע ואז להתייחס?

ניר ברקת: כן, כן, בטח.

עידית סילמן: בשמחה.

עידית סילמן: חבר הכנסת מופיד מרעי, בבקשה.

מופיד מרעי: קודם כל, בוקר טוב לכולם.

מופיד מרעי: צודקת גברתי יושבת הראש על השעות של סיעור המוחות שהושקעו במתווה.

מופיד מרעי: שהוא באמת יהיה מקובל על כולם.

מופיד מרעי: צריך לזכור, ההסתייגויות שהוגשו שנדון בהן בהמשך, הן כתוצאה מדבר אחד: שאנחנו רוצים שבסופו של דבר שבתי החולים בפריפריה, ולא משנה איפה זה, אם זה בצפון ובדרום, יקבלו באמת את מה שמגיע להם ויקבלו גם את החיזוק.

מופיד מרעי: כי תושבי הצפון, ויושבים פה חברי הכנסת, סיעור המוחות היה לא שלי לבד.

מופיד מרעי: טטיאנה, כל חברי הכנסת.

מופיד מרעי: אלון טל, כל מי שהיה.

מופיד מרעי: כדי באמת להגיע בסופו של דבר לנוסחה מתאימה, כדי שבתי החולים בצפון ובפריפריה יתחזקו.

מופיד מרעי: לנו מגיע טיפול רפואי טוב לא פחות מאשר במרכז.

מופיד מרעי: וזה מה שמוביל אותנו בנושא של ההסתייגויות.

מופיד מרעי: אני מברך על ההתקדמות במשא ומתן למציאת נוסחאות כאלה ואחרות שיפתרו את הבעיה.

מופיד מרעי: הסמכויות או הפיקוח, מה שנקרא, במקום אישור של הוועדה על כל דבר, הוא גם יכול להיות מקובל.

מופיד מרעי: אבל כל מודל שיכול להבטיח לבית חולים זיו בצפת, לפוריה, ליוספטל, לסורוקה, לעמק, לברזילי, מרכז הרפואי הגליל, בנהריה מה שנקרא, בית החולים האנגלי בנצרת, בית החולים המשפחה הקדושה, בית החולים הצרפתי בנצרת.

מופיד מרעי: כל עוד ויש מודל שהוא מחזק את בתי החולים האלה כן יהיה מקובל עלינו ואנחנו נדון בזה בהסתייגויות.

מופיד מרעי: אני אומר את הדברים שאם במידה ואני לא אשאר כתוצאה מלו"ז אחר עד להסתייגויות, כמובן יחליף אותי.

מופיד מרעי: הוא ידבר בשמי ויציג את הדברים, חברי אלון טל.

מופיד מרעי: חבר הכנסת אלון טל.

מופיד מרעי: כל חיזוק כזה הוא מבחינתנו מקובל.

מופיד מרעי: וזה מה שאני מצפה.

מופיד מרעי: שהוועדה בסופו של דבר תקבל את ההחלטה הכי נכונה כדי לחזק את בתי החולים שצריכים לחזק אותם.

אופיר כץ: אז יש מודל כזה?

מופיד מרעי: יהיה.

עידית סילמן: מופיד, תודה רבה.

עידית סילמן: אני רוצה לומר שאתה, כמו גם חבר הכנסת אופיר כץ, אני חייבת לומר אופיר, בימים כאלה ובתקופה כזאת שהרבה מחברי האופוזיציה בחרו שלא להיות נוכחים ואתה נוכח בעשר ועדות במקביל, כל הזמן, מהבוקר עד הלילה.

עידית סילמן: אתמול יצאתי מפה בשעה מאוחרת ועוד נכנסת כדי להמשיך דיונים בוועדה שלא סיימה.

עידית סילמן: האמת שזה מאוד מוערך ואני גם יודעת, אופיר כץ היה מרכז הקואליציה בוועדת הכספים בעבר.

עידית סילמן: הוא עושה עבודה מצוינת.

עידית סילמן: ותדעו לכם שגם פה הוא נלחם על דברים קטנים שהם מאוד משמעותיים.

עידית סילמן: וזה כיף, כי כשאני הייתי בחוץ ולא הייתי חברת כנסת, הוא ניהל ועדת משנה בתחומים של בריאות בפריפריה.

עידית סילמן: והוא צירף אותי אליו ותמיד ידע לשתף פעולה בצורה עניינית.

עידית סילמן: ואני שמחה על זה ואני מודה לך על זה, כמו גם להרבה חברי כנסת אחרים פה שאני רואה סביב השולחן.

עידית סילמן: וזה לא מובן מאליו שאתה ככה משקיע את כל כולך וקורא לעומק ומבין ובעניינים.

עידית סילמן: ואני חושבת שכל יושבי השולחן פה והחדר הזה מעריכים אותך על כך.

עידית סילמן: אז שאפו גדול.

אופיר כץ: תודה רבה.

עידית סילמן: כן, חבר הכנסת אלון טל, פרופ' אלון טל.

אלון טל: גברתי יושבת הראש, ועדת הבריאות היא בסך הכל ועדה חדשה.

אלון טל: הוקמה ממש בשלהי המושב הקודם.

אלון טל: ואני רוצה לציין שהיו לך בדיוק אפס ימי חסד לפני שנזרקת למים ולא רק באיזה סוגיות קטנות, אלא באמת בחוקים כבדים.

אלון טל: ובמיוחד הנושא של הקאפ, הוא מרכזי.

אלון טל: אז אני מברך על המקצועיות.

אלון טל: וגם האווירה שיצרת שאפשרה לנו להגיע לקונצנזוס.

אלון טל: כי באמת כולם מדברים על קונצנזוס ואני מזהה שלושה דברים שאני חושב כולנו מרגישים ביחד, נאמר כבר.

אלון טל: החשיבות של חיזוק הפריפריה, כי כולנו מבינים שהחוליה החלשה בתוך מערכת הבריאות.

אלון טל: היא זאת שצריכה לקבל את החיזוק.

אלון טל: הדבר השני, זה באמת הסיפור של הפסיכיאטריה.

אלון טל: אבל הנקודה העיקרית, זה כולנו הבנו שהשמיכה היא צרה ואי אפשר לכסות את כל הרגליים עם הכספים הנוספים.

אלון טל: ואני מאוד מעריך את המאמצים שעשית כדי לתת תחילת מענה.

אלון טל: זה לא יקרה בן יום.

אלון טל: אני פתחתי את הדיונים האלה ואני מתנצל שאני מבקש לחזור אליו.

אלון טל: יש היום 16,000 מיטות בבתי חולים בישראל.

אלון טל: אבל ב-2030 נצטרך סדר גודל של 40,000 אולי 50,000 בגלל עלייה באוכלוסייה והזדקנות.

אלון טל: ולכן החשיבות הרבה של טיפול בקהילה, כדי שמספר הזה יצטמצם הוא חיוני.

אלון טל: ואנחנו נצטרך בהמשך הדיונים לחשוב לטווח ארוך, לא רק על הטיפול המיידי.

אלון טל: ואני מרגיש שיש לנו באמת את הבסיס לעשות את זה על סמך מה שהצלחת להוסיף.

אלון טל: אז תודה רבה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: חברת הכנסת טטיאנה מזרבסקי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה גברתי יושבת הראש, חברי כנסת היקרים, נציגים של משרדי ממשלה, נציגים של מוסדות בריאות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כבר חודש ימים אנחנו מתכנסים לדיון סביב חוק ההסדרים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: התחשבנות בין בתי חולים לקופות חולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מטרת החוק להגיע להסדר שוויוני בהתחשבנות בין מוסדות בריאות ותמיכה מבתי חולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: המטרה להפעיל מנגנון שקוף והוגן.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בדיונים קודמים משרד הבריאות, משרד האוצר, הציגו מודל חדש להעברת תשלום חודשי קבוע לכל בתי החולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הדיון הראשון שהקדשנו בוועדת הבריאות החדשה בכנסת ה-24 הקדשנו למצבם של בתי חולים ציבוריים שאינם ממשלתיים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו מבינים שללא תמיכה של המדינה, בתי חולים שנותנים מענה ברפואה דחופה במצבי חירום ועוד במגוון שירותי רפואה נוספים, ללא תמיכה הם לא יכולים לשרוד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: משרד הבריאות הציג לנו מודל חדש, אחיד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: המודל הקודם זה לא היה מציאותי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: העבודה הענקית נעשתה על ידי צוותים של משרד האוצר יחד עם משרד הבריאות וחברי ועדת הבריאות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: חברי ועדת הבריאות וחברי הכנסת, כולנו למדנו את הצעת החוק.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: המהלך מאוד מאוד מבורך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבל שיטת החישוב גובה תמיכה חייבת להיות דיפרנציאלית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: וזאת אומרת חייבת להתבסס על פרמטרים ברורים ונתונים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מדברת על סעיף 9.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כמעט לכל חברי הוועדה היו הסתייגויות לסעיף 9.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ביקשנו והתעקשנו שהצעות ותקנות של משרדי הממשלה, משרד האוצר, משרד הבריאות, התקנות האלה חייבות להגיע על שולחנה של ועדת הבריאות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כשאנחנו נתחיל לקרוא את החוק ובמהלך הקריאה נגיע לפרמטרים, אני יודעת שהוספתם פרמטרים ואתה תגידו לנו אותם, אני אוסיף.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ויכול להיות שגם חברי כנסת אחרים או נציגי בתי חולים ירצו להוסיף.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רוצה גם להתייחס לסעיף 9(ב).

טטיאנה (טניה) מזרסקי: פרט זעיר קטן, אבל כאשר מתבצע תשלום חודשי קבוע לכל בתי חולים ציבוריים ויועבר לביטוח לאומי והביטוח הלאומי יעביר את התשלום לבתי החולים, התשלום הכולל יהיה שווה לסכום שהועבר למוסד ביטוח לאומי בניכוי הוצאות המוסד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רציתי לבקש הסבר מה זה ניכוי הוצאות המוסד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ובאיזה הוצאה מדובר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ורציתי לשאול, מי ישא את ההוצאות על פעולת ההעברה הכספית?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ביטוח לאומי, משרד הבריאות, או שזה ייפול על בתי החולים?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז אני רציתי הבהרה וההבהרה הזאת חסרה בניסוח הסעיף.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כמו שדיברו חברי הכנסת, נציגים של הפריפריה, אני גם מאוד חשוב לי מצבם של מוסדות בריאות בפריפריה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש הנחה שבתי חולים לקופות חולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ההנחה עולה לפי ההצעה החדשה מ-18.5% ל-20%.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבל בפועל אנחנו יודעים שבתי חולים נותנים הנחה הרבה יותר גבוהה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני רציתי שהחוק יכלול את ההערה, אם זה אפשרי, להגביל את גובה ההנחה מ-20%, אני יודעת שאי אפשר לקבל לגמרי את ההנחה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה יתעדכן מידי פעם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבל איכשהו להגביל, שהם לא יצטרכו לתת הנחות יותר גבוהות, כי זה בעצם פוגע באיזון.

עידית סילמן: זאת אומרת, את מתכוונת לתת להם תקרה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בגובה ההנחה.

ענת כהן שמואל: רגע, את עכשיו מוסיפה הסתייגויות כרגע, מה?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כן.

ענת כהן שמואל: את מרשה להוסיף התנגדויות?

עידית סילמן: חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי, זה היה עד השעה 10:30, אז אנחנו לא יכולים להוסיף הסתייגויות.

עידית סילמן: ולכן אני רק אומר שלדעתי, קודם כל, אנחנו נסתכל אם זה נמצא בתוך ההסתייגויות הקיימות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא הובהר שניתן לי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ואני מההתחלה רציתי להגיד.

קריאה: את יכולה לאפשר לה, יש לה סמכות.

עידית סילמן: אפשר.

עידית סילמן: את חברת כנסת מן המניין בוועדה, את יכולה להוסיף את ההסתייגות הזאת.

עידית סילמן: אני רק אומר, אנחנו רושמים אותה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה לא משנה הרבה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה מוסיף תיקון קטן והיה לי את זה כתוב.

עידית סילמן: אין שום בעיה, חברת הכנסת.

עידית סילמן: אני יודעת, את אמרת לי את זה לפני כן.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: והסתייגות אחרונה, סעיף 11 שגם כן, זה עלה לדיון לא פעם בישיבות שלנו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שמדובר באיחוד תקרות של בתי חולים שנמצאים באותו אזור גיאוגרפי במרחק של 20 ק"מ.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מאוד מבקשת, או לבטל את הסעיף או להוסיף הערה שהתהליך חייב להיות בהסכמה של בתי חולים.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: תרשמי בבקשה את ההסתייגות של חברת הכנסת.

עידית סילמן: יש לנו כבר את ההסתייגות הזאת, היא קיימת.

עידית סילמן: חברי הכנסת היקרים, אנא מכם, אל תוסיפו עליי עכשיו הסתייגויות.

עידית סילמן: היה לנו מספיק זמן, עד היום בשעה 10:30.

מיכל מרים וולדיגר: צר לי, אבל בעל פה אפשר עוד, יביאו לך עוד כמה.

מיכל מרים וולדיגר: לא תהיה לך ברירה.

עידית סילמן: לא, לא, אנחנו לא, כי אנחנו סגרנו.

עידית סילמן: אם אני רוצה לאשר.

עידית סילמן: כרגע אני לא רוצה לאשר, כי היה לנו זמנים עד היום בשעה 10:30 בבוקר.

עידית סילמן: בחיים זה לא ניתן עד אותו יום בשעה כזו מאוחרת.

עידית סילמן: ואני, בניגוד לעמדתה של היועצת המשפטית, אני אגיד את האמת, אני רציתי לסגור את זה יום קודם כדי שנוכל לעבור על כל ההסתייגויות.

עידית סילמן: והיועצת המשפטית אמרה 'לא, בואי ניתן עד השעה 10:30 הבוקר'.

עידית סילמן: ואמרתי בסדר, אני אעבור על ההסתייגויות תוך כדי גם.

עידית סילמן: אנחנו נעשה "מולטי-טסקינג" וגם נעשה ועדה וגם נעבור תוך כדי על הסתייגויות ונדון בהן.

עידית סילמן: אז היה עד השעה 10:30 בבוקר.

עידית סילמן: אנא מכם, חברי הכנסת, באנו לקראת לפני ולפנים.

עידית סילמן: כן, חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: תודה רבה גברתי יושבת הראש.

אופיר כץ: קודם כל, אני עדיין חוזר ואומר שבאמת החוק הזה כן היה צריך לבוא בנפרד.

אופיר כץ: זה חוק גדול.

אופיר כץ: וכמה שישבנו בו זה לא מספיק.

אופיר כץ: היינו צריכים להקדיש לזה יותר זמן.

אופיר כץ: אבל הישיבה על החוק הזה, שאנחנו יושבים אמנם הרבה שעות, היא דווקא מדגישה דבר חשוב שכן עשית.

אופיר כץ: שהקמת את הוועדה הזאת בנפרד.

אופיר כץ: ואני חושב שזה דבר מאוד מאוד חשוב.

אופיר כץ: ודווקא בחוק הזה אנחנו רואים את הדוגמה עד כמה זה חשוב, שבאמת עולם הבריאות שהוא כל כך גדול ורחב ומשמעותי עבור כל אחד מאתנו צריך לקבל תשומת לב כוועדה בפני עצמה ולא עוד נושא בתוך ועדה עם נושאים רבים אחרים.

אופיר כץ: אז זה דבר חשוב שעשית.

אופיר כץ: עכשיו, יש פה כל מיני פרסומים על המודל של המתמחים שנסגר.

אופיר כץ: ואני דווקא שומע שיש מנהלי בתי חולים שאומרים שמה ששר הבריאות קבע זה לא נעשה בכלל בשיתוף פעולה איתם ואי אפשר ליישם את זה אם לא יביאו תקנים.

אופיר כץ: אז הייתי כן שמח לשמוע, אני חושב שזו במה טובה, ועדת הבריאות, לשמוע האם באמת מה שפורסם לגבי מנהלי בתי החולים שאמרו שלא שיתפו אותם.

אופיר כץ: אם זה נכון.

אופיר כץ: ואם לא, אם המודל הזה יוכל באמת להתקיים.

אופיר כץ: דבר שני, לגבי התקנות.

עידית סילמן: תכף, אנחנו נגיע לסעיף ובוודאי, אנחנו נעבור על הכל.

עידית סילמן: כולנו נרצה לראות.

אופיר כץ: יופי.

אופיר כץ: היועצת המשפטית, אחרי שהקראנו בדיון הקודם, נעשו עוד שינויים בנוסח?

נועה בן שבת: כן, אני רוצה לעבור.

עידית סילמן: כן, כן, אנחנו צריכים לעבור על כל השינויים בנוסחים.

עידית סילמן: בוודאי.

אופיר כץ: ובסעיף 9, לפי מה שראיתי את ההצעה של האוצר בנוסח, אמנם ירד הסעיף של הפיטורים ואני מברך על כך.

עידית סילמן: רגע.

עידית סילמן: עוד לא ירד, כי עוד לא הגענו לסעיף 9 ועוד לא הורדנו.

עידית סילמן: אבל אני אומרת לכם, זה נאמר על ידי והבטחתי לכם שהסעיף של הפיטורים בשמו, איך שהוא כתוב עכשיו ירד.

עידית סילמן: ואנחנו נעמוד במילתנו וכשנגיע לסעיף הזה, אנחנו גם נוריד את הדבר הזה.

עידית סילמן: אז בואו נחכה שנגיע לסעיף הזה, עוד מעט בהקראה.

אופיר כץ: לא, אבל יש שם את הצעת האוצר, שיש שם הרבה מגבלות.

אופיר כץ: ואני חושב שזה ייתן את אותה משמעות שזה בסוף ייפול על החולה.

אופיר כץ: וזה לא המטרה שאנחנו רוצים.

אופיר כץ: רוצים לבחון אותם על הגרעונות, חשב מלווה וכל הדברים האלה?

אופיר כץ: בואו ננקה את בתי החולים, שיתחילו מאפס, ואז תבחנו אותם אם הם בגרעון או לא.

אופיר כץ: כל עוד הם מתחילים עם נקודת פתיחה כל כך גרועה, בגלל המצב, מה לעשות?

אופיר כץ: אז עדיין ההגבלות האלה יהיו מאוד בעייתיות.

אופיר כץ: זהו, תודה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: אלינה ברדץ' יאלוב, בבקשה חברת הכנסת.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, לא, רציתי רק להעיר הערה שכל הכבוד לך שבאמת עמלת על הסעיף הזה של פיטורים, כמו שכולם אומרים, שזה סעיף לא מוצלח.

אלינה ברדץ' יאלוב: וכל הכבוד לך שבאמת עבדת על זה כל כך קשה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: חברת הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב, תודה לך שנכנסת לעומקם של הנתונים המתמטיים, באמת מחוננת, אני חייבת לומר.

עידית סילמן: התרשמתי ביותר.

עידית סילמן: אבל כנראה שזה משהו של סיעת ישראל ביתנו עם הקטע הכספי.

עידית סילמן: כולם שם.

עידית סילמן: זה שר אוצר, זה ועדת כספים.

עידית סילמן: יש לכם את זה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למדנו בברית המועצות.

עידית סילמן: כן, רציניים חבל על הזמן.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, אני לא, זו בדיוק הנקודה.

עידית סילמן: אני מדברת איתה בנתונים, היא מדברת איתי בספרות.

עידית סילמן: בסדר גמור, אני מכבדת.

עידית סילמן: אוהבת את זה, מעריכה ומוקירה את זה מאוד.

עידית סילמן: זה חשוב ביותר.

עידית סילמן: ואני גם חייבת לומר שהקשר פה עם ועדת הכספים, אלכס קושניר, ועם שר האוצר איווט ליברמן, הוא קשר קרוב וצמוד.

עידית סילמן: אני חייבת לומר שהשר עוקב אחרי כל מה שנעשה כאן בוועדה.

עידית סילמן: ואני מקבלת טלפונים, נכון אלינה?

עידית סילמן: מיידיים אחרי כל סעיף כדי לברר.

עידית סילמן: האמת שבחיים זה לא קרה.

עידית סילמן: אני חייבת לומר שבחיים גם לא ראיתי דלת פתוחה כזו לשר אוצר.

עידית סילמן: לא לעידית סילמן, אלא לכל חבר כנסת במשכן.

עידית סילמן: זה מדהים, זה מרשים ביותר.

אופיר כץ: בואי, בואי.

עידית סילמן: באמת.

עידית סילמן: אופיר, תבקש.

מיכל מרים וולדיגר: לקואליציה כנראה.

עידית סילמן: לא, לא, גם אופוזיציה קיבלו כולם.

עידית סילמן: לא היה אחד שלא קיבל פגישה.

עידית סילמן: ובאמת, זו עבודה נהדרת.

עידית סילמן: נראה לי יעיד על זה רועי.

עידית סילמן: רועי, אני צודקת במה שאני אומרת?

מיכל מרים וולדיגר: לא, אתה יודע, היא שאלה את השר, היא לא שאלה אותנו אם אנחנו נענינו.

עידית סילמן: בסדר, אני לא יודעת אם ביקשתם פגישה.

עידית סילמן: אבל אם ביקשתם ולא נעניתם, תגידו לי רק.

עידית סילמן: אבל מבטיחה לכם שלא קיים דבר כזה.

עידית סילמן: כל מי שביקש, גם האופוזיציה, נענה וישב אצלו לפגישות.

עידית סילמן: וזה היה, כאילו באמת, אתה יודע, לא תמיד מקבלים גם לא כל מה שאנחנו אומרים.

עידית סילמן: אבל יש התייחסות.

קריאה: עידית, פגישה זה לא חזות הכל.

קריאה: בסופו של דבר אנחנו רואים את הנתונים ואת המספרים ואת התקציב.

קריאה: זה הדרמה.

עידית סילמן: תקציב, אחרי שלוש שנים שלא עבר תקציב.

עידית סילמן: בוא.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: התקציב החברתי ביותר שהיה בתקופה האחרונה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הערת אגב.

עידית סילמן: אתמול עבר, באמת, מיליארדים לנכים.

עידית סילמן: ואנחנו גאים בזה גם כן.

עידית סילמן: זה כל המערכת ביחד, זה משפיע על כולם.

עידית סילמן: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אני מודה לך יושבת הראש.

אוריאל בוסו: באמת, כמו שאמרת, נעשתה כאן עבודה ארוכה, שעות על גבי שעות, ימים על גבי ימים, ולא רק חברי הוועדה ואת, אלא גם מנהלי בתי חולים וקופות החולים והנציגים.

אוריאל בוסו: ועדיין, התחושה היא, גם כן משיחות איתם וגם מכל מה שאנחנו מעלים ושואלים, ונשארנו בחוסר מענה של אחרי כל הדיונים, עדיין נעדר מאתנו הרבה מספרים שהם אחרי ששמעו את כל הדיונים הם נמצאים בחוסר ודאות.

אוריאל בוסו: איך בסוף התקציב הזה יתבטא, מה ההשלכות יהיו.

אוריאל בוסו: המילה שוויוניות נעדרת מכל החוק הזה באופן ברור.

אוריאל בוסו: הן בהרכב הוועדות המקצועיות ובהחלטות ובשיתוף הפעולה בין שר האוצר לשר הבריאות.

אוריאל בוסו: והחשש מעלה אותם לא רק דרך בתי חולים, אלא גם כן קופות החולים.

אוריאל בוסו: שכשבסוף כשייקחו את הסימולציות ועוד חשבונות ועוד חשבונות, הם ימצאו את עצמם שוק על ירך.

אוריאל בוסו: אנחנו חושבים שדווקא לאחר שמדינת ישראל, העולם כולו עבר אירוע כמו הקורונה, זה לימד אותנו שמערכת הבריאות חייבת יציבות אמיתית.

אוריאל בוסו: והחוק הזה, למרות שישבו עליו שעות על גבי שעות וחוק הקאפ, עדיין הם נמצאים בחוסר ודאות אמיתית לפני שנכנסו לחוק הזה ולדיונים וגם לאחר מכן כשיוצאים.

אוריאל בוסו: בעיקר בנושא השוויוניות והעדפות פריפריאליות, אין כאן את ההעדפות הפריפריאליות הנדרשות.

אוריאל בוסו: לא בקניית מכשיר MRI ו- C.T ובתקצוב האמיתי ובתמרוץ.

אוריאל בוסו: ראינו מה קרה עכשיו עם המתמחים והבנו שהמדינה יכולה למצוא את עצמה שוק על ירך, אם אנחנו באמת נשלח אותם הביתה בצורה כזו ולא ראינו שבאמת כאן התאמצו והתאבדו לכך שהיינו דקה לפני 2,500 הנחת מכתבים.

אוריאל בוסו: ואיפה אנחנו נמצא את עצמנו?

אוריאל בוסו: לא עם הזקנה במסדרון, עם הזקנה שנמצאת בחדר בלי מי שיטפל בה.

אוריאל בוסו: ולכן אני אומר שגם סמכויות שר האוצר לצד משרד הבריאות, שאנחנו חושבים שבנושא הזה ראינו פעם אחר פעם, סעיף אחר סעיף, שהמבט והראייה הם פחות מבט וראייה מקצועית רפואית, אלא יותר נושא כלכלי.

אוריאל בוסו: שזה אסור שיקרה במערכת בריאות בפרט.

אוריאל בוסו: אלא צריך לסמוך יותר על מנהלי בתי חולים, על הרפואה האמיתית ועל משרד הבריאות, יותר מאשר ראייה כלכלית מקצועית גרידא.

אוריאל בוסו: שזה דבר שנמצא סעיף אחד סעיף, תקנה אחר תקנה כאן בחוק הזה.

אוריאל בוסו: בראייה כלכלית, שזה לא משאיר אותנו עם הרבה ברירות.

אוריאל בוסו: ולעניין מה שאמרת לגבי שר האוצר, הזכרת כל מיני תקנות ואת יודעת כמה, את הבנתי אישית מנסה להילחם, בנושא מעונות יום או כל מיני דברים.

אוריאל בוסו: שר האוצר נמצא במסגרת שלו.

אוריאל בוסו: אז כשהשמיכה מתחלת בתוך המסגרת, זה בסדר שמוצאים מענה או פגישות.

אוריאל בוסו: אבל בסוף יש הרבה דברים שאנחנו נמצאים בפגיעה אמיתית במוחלשים, בפריפריה ובעוד הרבה דברים.

אוריאל בוסו: אז בסדר, כל אחד בראיית מבטו.

אוריאל בוסו: אני מקווה שאחרי שהחוק הזה יעבור בסוף כן יצאו מפה אולי מישהו מעודד.

אוריאל בוסו: אבל אנחנו נצטרך עדיין להישאר אוזן קשבת למנהלי בתי החולים ולקופות החולים.

אוריאל בוסו: ולא נצטרך אחר כך לבוא ולתקן את החוק עוד הפעם, גם לאחר ההצבעה שלו ולאחר אישורו.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: זו ההזדמנות להודות לך על העשייה והעזרה והאוזן הקשבת בנושא מעונות היום.

עידית סילמן: והעבודה מול המשרדים השונים, לי באופן אישי.

אוריאל בוסו: הלוואי ונצליח.

עידית סילמן: באמת תודה.

עידית סילמן: מעריכה את זה מאוד.

עידית סילמן: בצורה כנה, אתית, מאחורי הקלעים, תודה.

עידית סילמן: חבר הכנסת ניר ברקת, בבקשה.

ניר ברקת: קודם כל שלום.

ניר ברקת: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות מרכזיות.

ניר ברקת: וברשותכם, לפני שנכנסים לפרטים בואו נדבר רגע על מערכת הבריאות כמכלול.

ניר ברקת: מערכת הבריאות במדינת ישראל, יש הסכמה, שהיא מהטובות בעולם.

ניר ברקת: עם פוטנציאל ענק.

ניר ברקת: כל העולם מסתכל ומצפה היה לראות איך אפשר ליהנות ממערכת הבריאות של ישראל.

ניר ברקת: ונכון להיום אנחנו לא מתקרבים למימוש הפוטנציאל.

ניר ברקת: המערכת מורעבת.

ניר ברקת: אפשר לחשוב אפילו בכוונה תחילה.

ניר ברקת: סך התקציב שהמדינה נותנת, המדינה יודעת, האוצר יודע, משרד הבריאות יודעים, שהם מתקצבים בחסר.

ניר ברקת: שכן מוסכם מה העלות האמיתית של השירותים שניתנים בכל בתי החולים ונכפה על בתי חולים, באמצעות הקאפ והנחות, להיכנס לגרעון מובנה.

ניר ברקת: זאת אומרת, זה בידיעה מראש.

ניר ברקת: אנחנו מראש יודעים, האוצר נוקט במדיניות שמראש מגביל ומכניס את בתי החולים לגרעון.

ניר ברקת: אני קצת מבין בניהול פרוטפוליו.

ניר ברקת: יש לנו לטובת העניין מספר בתי חולים וקופות חולים, שאת כולם אנחנו רוצים לראות מצליחים.

ניר ברקת: אבל במערכת נורמטיבית יש 15% מצטיינים, 15% שמאותגרים ולצערנו אולי לא כולם מצליחים ו-70% מכל מערכת, על פי עקומת הפעמון הקלאסית, בכל מערכת רובם מצליחים.

ניר ברקת: והנה, ראו איזה פלא, מערכת הבריאות, בתי החולים, לכאורה רובם ככולם גרעוניים.

ניר ברקת: אז מה הרווחנו?

ניר ברקת: במקום לממן את מערכת הבריאות כמכלול ולתת לה אפילו להרוויח טיפה.

ניר ברקת: הרי מה עושים אם בתי החולים, רחמנא לצלן, יום אחד קצת ירוויחו?

ניר ברקת: אני מניח שהם ישקיעו בטיוב השירותים, הם ישקיעו במחקר, הם ישדרגו גם את איכות השירותים שניתנים לתושבי מדינת ישראל פעם ראשונה.

ניר ברקת: ופעם שנייה גם יוכלו להתעסק באמת בפוטנציאל הגדול של לצאת החוצה לעולם, להציע את השירותים שלנו.

ניר ברקת: כמו שקורה בענף ההייטק.

ניר ברקת: אין סיבה בעולם שבעוד 10, 20, 30 שנה מהיום ישראל לא תהיה מעצמה אדירה, כמו האמריקאים, שלא רק מטפלים ברמה הגבוהה ביותר בתושבי מדינת ישראל, אלא גם מתעסקים בחוץ.

ניר ברקת: והעוצמה הזאת תבוא מתוך טיפול בבתי החולים.

ניר ברקת: התייחסות אליהם לא כמשהו שצריך להגביל לו ולהכניס אותו לגרעון, אלא למשהו שצריך להתנהל ברמה גבוהה וטובה.

ניר ברקת: ואני, לצערי הרב, אני מסתכל על הסך הכל של התקציב.

ניר ברקת: אגב, לא כולו הוגדר היטב.

ניר ברקת: אנחנו נשמח לשמוע עדיין מה משרד האוצר והבריאות מתכננים, ברמת המאקרו.

ניר ברקת: פעם שעברה דיברנו על כך שזה כמו פאזל כזה שתמיד יש משבצת ריקה.

ניר ברקת: אז המשבצת הזאת מאוד מאוד גדולה.

ניר ברקת: ואם לא מבטלים את הקאפים ונותנים לבתי החולים להרוויח, אם מבטלים אז קופות החולים יסבלו.

ניר ברקת: ואם קופות החולים יסבלו, אז בסוף צריך להגדיל את התקציב ולחלק אותו אחרת.

ניר ברקת: לא כפי שמקובל.

ניר ברקת: אני חושב שכולם מסתכלים היום בתוך הקונספציה, בתוך הקופסה.

ניר ברקת: ולצערי הרב, אני לא רואה את פריצת הדרך שתביא בשורה למנהלי בתי חולים, שמשקיעים.

ניר ברקת: אתם יודעים כמה זמן?

ניר ברקת: אני יצא לי במקרה להסתובב בבתי החולים בירושלים, מכיר אותם.

ניר ברקת: כמה אנרגיה הם משקיעים בלגייס את הכסף ולהתמודד עם האוצר.

ניר ברקת: אתם יודעים כמה האנרגיה הניהולית הזאת שווה?

ניר ברקת: אתם יודעים, אם מנהלי בתי החולים היו משחררים אותם להתעסק עם בריאות וצמיחה ושירותים, אתם יודעים מה רמת הבריאות, כמה רמת השירותים שלנו תעלה?

ניר ברקת: אם נכווין אתכם, מנהלי בתי החולים, להתעסק עם הפריפריה.

ניר ברקת: לייצר קשר יותר אמיץ בין המוקדים הגדולים בירושלים, במרכז, לבין הפריפריה.

ניר ברקת: ולהסתכל כיצד מתעדפים את הפריפריה.

ניר ברקת: אז במקום להשקיע את כל האנרגיה המיותרת הזאת במערכות הפנימיות, אני חושב שחכם תעשה המדינה אם היא לא תכניס את בתי החולים לרעב ותיתן להם יעדים: אחד, לשדרג את רמת השירותים, לשדרג את השירותים שניתנים בפריפריה.

ניר ברקת: להשקיע יותר אנרגיה בחשיבה של מחקר ופיתוח ולהסתכל קדימה.

ניר ברקת: לכן אני חושב שהאתגר הראשון הוא קודם כל הגדלת המשאבים.

ניר ברקת: ואני אגיד לכם לפי מה.

ניר ברקת: היעד הוא, אם המדינה מסכימה כמה עולים השירותים, בלי קאפים ובלי נעליים, לממן את כל השירותים.

ניר ברקת: זה מבחינת בתי החולים.

ניר ברקת: במקום בסוף לסגור את הגרעון.

ניר ברקת: הרי בסוף סוגרים את הגרעון.

ניר ברקת: אז אולי קצת נחשוב כמו אנשי עסקים ובמקום לסגור את הגרעון מההתחלה, תנו להם תקציב מראש, שלא יצטרכו להתעסק עם כל הבלגן הזה.

ניר ברקת: וזה נשמע לכאורה נושא טכני.

ניר ברקת: אני רוצה לומר לכם, מניסיוני, זה מה שעושה את ההבדל ברמת השירות.

ניר ברקת: זה מה שירגיש בסוף התושב.

ניר ברקת: התושבים היום נכנסים לבתי החולים, רואים את הרמה הגבוהה של השירותים שניתנים בבתי החולים והם לא כולם יודעים מאחורי הקלעים איזה בלגן גדול קורה.

ניר ברקת: איזה בלגן.

ניר ברקת: אנחנו רוצים למנוע את זה.

ניר ברקת: וזה בנפשנו.

ניר ברקת: הדבר האחרון.

ניר ברקת: אמרת שהם יתקנו את סעיף 9 עידית.

ניר ברקת: מבחינתי, הסימפטום של אנשי האוצר שרוצים לפטר מנהלי בתי חולים אם הם לא עומדים בתקציב, קודם כל מכניסים אותם לגרעון, אחרי זה באים ואומרים בואו אלינו, אנחנו נראה לכם נגיד לכם אם כן או לא.

ניר ברקת: ועוד יותר גרוע, עוד לא ניתן המתווה, הקריטריונים שעל פיהם יחולק הכסף.

ניר ברקת: אז מה יעשו מנהלי בתי החולים?

ניר ברקת: הם יצטרכו עכשיו ללכת לאוצר ואחרי זה להתחנחן בפני השרים.

ניר ברקת: חבר'ה, זה פוליטיקה, זו עסקנות.

ניר ברקת: ברגע שאנחנו לא מאשרים את הכספים, את הקריטריונים בצורה שקופה ולהראות לכולם שלא נכנסים לגרעון.

ניר ברקת: ברגע שזה יקרה הם לא יזדקקו ללכת ולהתחנחן בפני האוצר.

ניר ברקת: והם לא יצטרכו לקבל את האישורים הפוליטיים של השרים או המפלגות השונות או אפילו אצלנו כאן בכנסת.

ניר ברקת: הם ידעו איך לכלכל את צעדיהם ולהשיג את היעדים האסטרטגיים, שזה שדרוג דרמטי של מערכת הבריאות, לא רק לתושבי המדינה אלא במעלה הדרך גם ייצוא ידע.

ניר ברקת: ושרופאים המצטיינים בעולם, שהיום את הכסף הגדול לא עושים בישראל.

ניר ברקת: אני מכיר לא מעט רופאים שהולכים למגזר הפרטי, לעסקי.

ניר ברקת: רופא טוב בישראל, אם יש לו רעיון טוב, אז הוא הולך ועושה מחקר ומקבל כסף.

ניר ברקת: ונהיה, תודה לאל, מצליח בעסקים.

ניר ברקת: אבל הם רובם ככולם בורחים מהמערכת הציבורית.

ניר ברקת: בורחים למערכת הפרטית.

ניר ברקת: ולא לכולם יש את היכולות לממש את הרעיונות שלהם ואת החזון שלהם בישראל.

ניר ברקת: ואני אתן אולי דוגמה לחברים, שאני הכרתי כשהייתי ראש עיר בירושלים.

ניר ברקת: רציתי להביא כמה יזמים לירושלים.

ניר ברקת: אני זוכר שהלכתי ליזם אחד ספציפי, שהוא פיתח לב מלאכותי.

ניר ברקת: כמדומני, באחת המדינות במרכז ארצות הברית.

ניר ברקת: יהודי ששקל לעשות עלייה.

ניר ברקת: הלך למפעל, הוא הראה לי את המפעל שלו.

ניר ברקת: מפעל קטן של 200-300 מטר, שהוא מייצר לב מפלסטיק, עם כל המכשור.

ניר ברקת: אמרתי לו מה הבעיה?

ניר ברקת: תעביר את המפעל לישראל.

ניר ברקת: אז הוא צחק ולקח אותי לבית חולים הקרוב.

ניר ברקת: ששם משתילים לב מלאכותי לאנשים שעומדים לצערנו על סף מוות, ונותנים להם לב מלאכותי עד שיבוא להם תורם.

ניר ברקת: ואז הוא מראה לי 100 מיטות משועבדות למפעל.

ניר ברקת: והוא שאל אותי האם אתה יכול להשיג 100, אולי 200 מיטות בירושלים שאני אוכל להעביר את המפעל שלי לישראל ולפתח, להיות מהמובילים בעולם של לב מלאכותי?

ניר ברקת: והתגלגלתי מצחוק.

ניר ברקת: כיוון שהיום מדינת ישראל לא בנויה לחשוב על עצמה, על מערכת הבריאות, כתשתית, כפלטפורמה למחקר, לייצוא ידע, להביא את הרופאים הכי טובים בעולם.

ניר ברקת: ואז ממילא רמת השירותים שלנו תעלה.

ניר ברקת: אז אני חושב שפה צריך לצאת מהחשיבה הקונספטואלית הקיימת.

ניר ברקת: לצערי הרב, אני לא רואה את זה היום בתקציב.

ניר ברקת: אבל אני תקווה אולי שהדברים והכאב הגדול של מערכת הבריאות, בעיקר בתי החולים, וגם קופות חולים, יעשו את שלהם וישנו את סדר היום של מדינת ישראל.

ניר ברקת: תודה.

עידית סילמן: תודה רבה לחבר הכנסת ניר ברקת.

עידית סילמן: לא פספסנו עוד חברי כנסת, נכון?

עידית סילמן: כולם דיברו.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אנחנו רוצים לעשות כזה דבר: דבר ראשון, יש הרבה דברים שאנחנו תיקנו בתוך הניסוחים של החקיקה, שאנחנו מחויבים לעבור עליהם.

עידית סילמן: עברנו פעם קודמת על ההקראות.

עידית סילמן: כתוצאה מהערות שהיו כאן הובאו לפנינו וגם דיונים ארוכים שבעצם קיימנו בפנים ביחד עם האוצר והבריאות, ביחד עם קופות החולים, בתי החולים.

עידית סילמן: יש מספר תיקוני נוסחים שאנחנו חייבים להביא.

עידית סילמן: לכן היועצת המשפטית תקריא אותם.

עידית סילמן: לאחר מכן נעבור להסתייגויות.

עידית סילמן: אני כבר אומרת מראש: אנחנו נעשה מספר עצירות במהלך הדיונים.

עידית סילמן: אחד, למספר התייעצויות קצרות על דברים שלא הגענו עליהם עדיין להסכמות ויש לגביהם סימני שאלה.

עידית סילמן: דבר נוסף, גם לגבי הפסקות שיהיו בדיונים הפעם.

עידית סילמן: אני יודעת שאני לא טובה בלקחת הפסקות.

עידית סילמן: לא היינו טובים בזה עד היום, אבל אנחנו נשתדל לעשות את זה היום, לא להרוג פה את הצוותים.

אופיר כץ: עידית, לא קיבלתי תשובה לשאלתי למנכ"ל משרד הבריאות.

עידית סילמן: על המתחמים, כן.

עידית סילמן: אז בוא ניתן לפרופ' נחמן אש, מנכ"ל משרד הבריאות.

עידית סילמן: בבקשה.

נחמן אש: תודה.

נחמן אש: אני קודם כל מזכיר שהחלטה על קיצור משך התורנות ל-16 שעות או שתיים והגבלת מספר התורניות בחודש לשש זו החלטה ערכית, חשובה.

נחמן אש: שאני בטוח שכולם מסביב לשולחן פה תומכים בה.

נחמן אש: יציאה לדרך הייתה בצו של שרת הכלכלה והמימוש שאנחנו עכשיו נמצאים בשלב הזה יתבצע עם כלל הגורמים הרלוונטיים, כולל גם עם מנהלי בתי החולים.

נחמן אש: אנחנו מקימים ועדת יישום שתכלול גם אנשים כמובן מהמשרד וגם מבתי החולים וגם מהאיגודים המקצועיים.

נחמן אש: יש פה עבודה מורכבת.

נחמן אש: האתגר הוא מאוד גדול, אבל אנחנו נחושים להוציא אותו לפועל.

אופיר כץ: תודה.

סיגל דדון לוי: עידית, אני ברשותך רוצה שתינתן אפשרות למנכ"לי קופות החולים לדבר גם, לפני שעוברים להסתייגויות.

עידית סילמן: לפני שאנחנו מתחילים בתיקונים?

סיגל דדון לוי: כן, כן.

עידית סילמן: אז אנחנו נעשה את זה לבקשתכם.

עידית סילמן: מנכ"לי קופות החולים, מנהלי בתי חולים שנמצאים איתנו כאן, נאפשר לכם לדבר.

עידית סילמן: כל השותפים פה, אנחנו שמחים גם על האיפוק וגם על הבמה שאתם נותנים פה לכולם.

עידית סילמן: באמת הקמנו את הוועדה הזאת מתוך ראייה שזה מגיע לעולם הזה.

עידית סילמן: אז תודה.

עידית סילמן: אני רק אומר על הנושא של קיצור תורניות המתמחים שבאמת אנחנו יודעים שזה מאתגר.

עידית סילמן: זה הולך לאתגר את מערכת הבריאות.

עידית סילמן: מצד שני, אנחנו יודעים שזה באמת ערכי.

עידית סילמן: ואני בטוחה שכמו שפרופ' נחמן אש והשרים, גם השרה אורנה ברביבאי שככה לחצה על זה וגם השר ניצן הורוביץ שראה את זה לנגד עיניו, יעשו את זה מתוך אחריות ומתוך שיקולי דעת אמיתיים לצד המתמחים, ביחד איתם, כדי לוודא שאנחנו עדיין שומרים על מטופלים בידיים טובות.

עידית סילמן: סיגל דדון, מנכ"ל מכבי שירותי בריאות.

סיגל דדון לוי: תודה רבה ושלום לכולם.

סיגל דדון לוי: חוק הקאפ שאמור להסדיר את ההתחשבנות בין קופות החולים לבתי החולים הוא אירוע משמעותי עבור אזרחי מדינת ישראל.

סיגל דדון לוי: התקצוב של הקופות הוא קבוע ומוגבל, ואין לנו אפשרות להגדיל את ההכנסות שלנו.

סיגל דדון לוי: 40% מההוצאות שלנו הם על בתי החולים.

סיגל דדון לוי: 20% על תרופות.

סיגל דדון לוי: כשכמעט ואין לנו השפעה עליהן.

סיגל דדון לוי: ועוד 40% הנותרים הולכים לשירותי הקהילה.

סיגל דדון לוי: אנחנו לא שופטים ואין לנו זקנה במסדרון.

סיגל דדון לוי: אנחנו מגויסים לכל משימה.

סיגל דדון לוי: ויותר מזה, מה שהופך את מדינת ישראל לאחת ממערכות הבריאות המובילות בעולם זה לא מעט בזכות קופות החולים.

סיגל דדון לוי: לצערי הרב, הן לא מוערכות מספיק ולא מתוקצבות בהתאם.

סיגל דדון לוי: תוחלת החיים בישראל היא מהגבוהות בעולם.

סיגל דדון לוי: האוכלוסייה שלנו מזדקנת.

סיגל דדון לוי: התחלואה הכרונית עולה והביקושים לשירותים רפואיים הולכים וגדלים ויחד איתם ההוצאה על בריאות.

סיגל דדון לוי: עיקר הנטל הוא על הקהילה.

סיגל דדון לוי: אם לא נקבל סיוע לא נוכל להעניק טיפול הולם למטופלים שלנו.

סיגל דדון לוי: לכן אתם היום קובעים כמה זמן הילדים ימשיכו להמתין לתור בהתפתחות הילד, לקלינאי תקשורת.

סיגל דדון לוי: לכמה נשים נצליח לבצע בדיקת ממוגרפיה, כמה מבוטחים ימתינו לבריאות הנפש.

סיגל דדון לוי: כמה ימתינו לרופא משפחה, לרופא שניוני, לגסטרו ולנוירולוגיה.

סיגל דדון לוי: אחת הבעיות הקשות של מערכת הבריאות בישראל היום היא הזמינות של השירותים.

סיגל דדון לוי: ואתם חייבים לסייע לנו לטפל בזה.

סיגל דדון לוי: ולעניין הקאפ.

סיגל דדון לוי: תסקיר החוק הנוכחי כבר הפחית מאות מיליוני שקלים מתקציבי הקהילה אל מול הקאפ הקודם וגם אל מול התסקיר הקודם שהופץ.

סיגל דדון לוי: כל אחוז שאתם משנים לא פוגע בקופות החולים, אלא ביכולת שלנו לטפל ב-9,000,000 אזרחים.

סיגל דדון לוי: זה לא קופות החולים נגד בתי החולים, אני רוצה להבהיר את זה.

סיגל דדון לוי: כמו בקורונה, כך גם בשגרה, בתי החולים הם חלק מרכזי.

סיגל דדון לוי: אבל רק חלק מהיכולת שלנו הקופות לטפל באזרחים.

סיגל דדון לוי: מגפת הקורונה שיקפה בצורה יוצאת מן הכלל את העוצמה ואת החשיבות של הקופות.

סיגל דדון לוי: למעלה מ-90% מחולי הקורונה טופלו בקהילה, בבית.

סיגל דדון לוי: ביצענו מיליוני בדיקות ומבצע חיסונים חסר תקדים ברמה הבין לאומית שבזכותו הצלחנו לבלום את גלי התחלואה ולהציל את הכלכלה שלנו.

סיגל דדון לוי: אנחנו חייבים שתהיה לנו ודאות למספר שנים בכדי לאפשר לנו להיערך מחדש לאחר הקורונה.

סיגל דדון לוי: לתכנן את השירותים שנרצה לפתח ולשפר בקהילה.

סיגל דדון לוי: אז 2021 כבר מאחורינו.

סיגל דדון לוי: בשנה האחרונה של הקאפ כבר מתכננים את הקאפ הבא, כך שכמעט לא נשאר הרבה מאוד זמן.

סיגל דדון לוי: ולכן אנחנו צריכים ודאות של לפחות חמש שנים מעכשיו כדי להצעיד את המערכת קדימה.

סיגל דדון לוי: הפחתת ההנחה שבוצעה לפני שנה מ-21% ל-20% היא דרמטית.

סיגל דדון לוי: היא הייתה החלטה שגויה, לא מידתית, עם פגיעה קשה בקופות החולים.

סיגל דדון לוי: כבר היום ההנחה בפועל גבוהה מההנחה בחוק.

סיגל דדון לוי: ההוצאות שלנו על בתי החולים יגדלו במאות מיליוני שקלים, בלי תוספת פעילות.

סיגל דדון לוי: אין לנו מאיפה לקצץ עוד.

סיגל דדון לוי: אנחנו הולכים אחורה במקום קדימה.

סיגל דדון לוי: וצריך להבהיר, גם קופות החולים נמצאות בגרעון, לא רק בתי החולים.

סיגל דדון לוי: מכבי עם חצי מיליארד שקלים גרעון השנה וצפויה להיות בשנה הבאה עם מיליארד שקלים של גרעון.

סיגל דדון לוי: אני בטוחה שתמצאו את האיזון הנכון כדי שלא נצטרך לפגוע בשירות של המבוטחים שלנו, בכל קופות החולים.

סיגל דדון לוי: תודה רבה.

עידית סילמן: תודה רבה סיגל.

עידית סילמן: וזו ההזדמנות לברך אותך עם הכניסה החדשה לתפקיד.

עידית סילמן: כמכניסה, מצעידה נשים כמנכ"ליות של בתי חולים.

עידית סילמן: חיים פרננדס, אתן משאירות אותו בודד בתוך החבורה.

עידית סילמן: אבל אני בטוחה שאתן תדענה לחבק אותו באהבה.

קריאה: הכנסת אותה לקופה עם גרעון כזה ועכשיו היא עוד לא יודעת מה העתיד רוצה, אז בכלל מלחיץ.

עידית סילמן: תראו, סיגל צמחה מתוך המערכת מלמטה והיא מכירה ויודעת.

עידית סילמן: ואני בטוחה שהיא תדע איך לנהל את הקופה הזאת.

סיגל דדון לוי: חברים, זה אתגר של כל קופות החולים.

סיגל דדון לוי: זה נאמר נכון על ידי ניר ואחרים.

סיגל דדון לוי: הקופות מורעבות משחיקה תקציבית מוכוונת לאורך שנים.

עידית סילמן: אז שיהיה בהצלחה ותודה על הדברים החשובים.

עידית סילמן: רות רלבג, זו הזדמנות גם לברך אותך, מנכ"לית שירותי בריאות כללית הנכנסת.

עידית סילמן: עוד אישה בתפקיד בכיר.

עידית סילמן: זה משמח, זה מרגש.

עידית סילמן: ובאמת אתן נשים עם הרבה ניסיון עשיר בעולמות הבריאות.

עידית סילמן: ואני רוצה גם להגיד באופן אישי תודה.

עידית סילמן: כי באמת אני רואה בך באופן אישי מנטורית שעברה ככה את כל העולמות.

עידית סילמן: אם זה במשרד עצמו, אם זה בבתי חולים.

עידית סילמן: אז תודה גם על ההקשבה, גם אצל סיגל, גם אצלך, גם אצל חיים וכמובן את מי שכחתי?

עידית סילמן: את סיגל רגב שלא נמצאת כאן.

עידית סילמן: אבל באמת באהבה.

עידית סילמן: אז רות רלבג, שרותי בריאות כללית.

רות רלבג: תודה רבה.

רות רלבג: אני כמובן לא אחזור על מה שסיגל אמרה.

רות רלבג: אני חושבת שזה מייצג את ההסתכלות של כלל קופות החולים מצד הקהילה.

רות רלבג: אני אגיד תודה על העבודה העצומה שנעשתה מרגע שהממשלה כוננה ומרגע שהוקמה הוועדה הזאת.

רות רלבג: אני חושבת שכולנו מאוד שמחים שקיימת ועדת בריאות.

רות רלבג: לא חושבת שבריאות קיבל את המקום שהוא היה צריך לקבל.

רות רלבג: ואת רוב המענים הוא היה מוצא בוועדת הכספים, שהיא ועדה חשובה, אבל יש לה אתגרים רבים.

רות רלבג: ואיכשהו בתוך הדבר הזה לא היה לזה את הקשב המתאים.

רות רלבג: ואני תולה הרבה תקוות בדרך הזאת שהוועדה רוצה לעשות.

רות רלבג: כולל העניין הזה שיהיה מעקב של הוועדה לגבי היישום ואולי חלופה למודל הקאפ, לא בשעה שכולם כבר בלחץ, אלא בצורה יותר מושכלת.

רות רלבג: אני אגיד שכללית נמצאת גם בקהילה וגם באשפוז ולכן אני אתייחס בראייה כוללת.

רות רלבג: אני חושבת שהקאפ מייצר מצב עולם שמייצר איזה שהיא רצפה שגדלה כל הזמן ומכילה בתוכה פעילויות שונות שמקבעות אותנו במצב שאנחנו לא מוציאים מספיק לקהילה את מה שאפשר להוציא לקהילה.

רות רלבג: וצריך להבין שכשיש לנו חובת רכש מסוימת, גם דברים שצריכים לצאת החוצה לא יוצאים.

רות רלבג: השיטה התוספתית הזאת היא לא טובה למשק הבריאות.

רות רלבג: אם אנחנו נסתכל על משק הבריאות היה צריך לייצר תמריצים כדי להוציא פעולות רבות, רבות, בהיקפים עצומים לקהילה, כדי לפנות את המקורות האלה בתוך בתי החולים לחלקים האקוטיים שלהם אין תחליף ולא יהיה תחליף אף פעם בקהילה.

רות רלבג: המגמה הזאת היא מגמה נכונה.

רות רלבג: היינו צריכים לראות מהלך הרבה יותר גדול בפנימיות לטובת אשפוזי בית.

רות רלבג: הראינו נתונים לזה.

רות רלבג: עושים איזה שהוא צעד ראשון, לחלוטין לא מספק.

רות רלבג: ואם זה יהיה המצב עד 2025 חבל.

רות רלבג: אם הייתה המערכת פה קשובה גם למה שקרה למשכי האשפוז, למה שקרה להתנהגות בקורונה, ההחלטה הייתה יותר אמיצה ביחס לפנימיות.

רות רלבג: וכך היה צריך להיות.

רות רלבג: אנחנו הראינו ירידה של 18% בצריכה של ימי אשפוז שהייתה צריכה לקבל מענה.

רות רלבג: והמקורות האלה היו צריכים ללכת למקום אחר.

רות רלבג: בעניין הזה אנקדוטה, לעניין של המעוכבים.

רות רלבג: אנחנו העברנו את ההסתייגויות שלנו.

רות רלבג: ולא יכול להיות שהמדינה, שהיא זאת שאחראית לנושא של רישוי ותחליפים במיטות אקוטיות באה ותולה את זה עלינו בזה שהיא מצפה שאנחנו נלך ונשלם יותר, כדי שיהיה כדאי לספקים רבים אולי להיות בתחום הזה.

רות רלבג: המדינה התפקיד שלה כרגולטור לייצר את המיטות ולייצר את האיזון שיאפשר לנו להוציא את המטופלים שצריכים לצאת להמשך טיפול אקוטי בקהילה בתנאים סבירים.

רות רלבג: בעניין זה הנוסחה לא עשתה מספיק.

רות רלבג: היא לא עשתה מספיק בתמריץ לעודד הוצאת השירותים לקהילה ויצירה של מקור לנושאים האקוטיים והיא לא עשתה מספיק בנושא של חולים מעוכבים.

רות רלבג: אני מצטרפת לקריאה הזאת לגבי ה-21%.

רות רלבג: ההפחתה מ-21% ל-20% הייתה מחטף.

רות רלבג: מחטף תחת הקורונה.

רות רלבג: לא היה בזה שום דבר מקצועי.

רות רלבג: אני ציפיתי שמשרדי הבריאות והאוצר, שישבו שנתיים בוועדה מקצועית ושמעו את הצדדים יצאו מתוך הנקודה שממנה הייתה המלצה במקור.

רות רלבג: והעובדה שבתי החולים בחלק ההירואי שלהם בשנה שעברה רתמו את המשרד והורידו ל-20% זה לא מידתי.

רות רלבג: אנחנו מבקשים שהוועדה תשקול בעניין הזה את האיזון היותר נכון.

רות רלבג: ונקודת המוצא, זה עולה לנו מאות מיליוני שקלים שהאוצר לא ייתן לנו.

רות רלבג: הוא לא ייתן לנו.

רות רלבג: המשמעות של הדבר הזה זה הארכת תורים, כפי שסיגל אמרה.

רות רלבג: המודל לא מושלם.

רות רלבג: הוא אכן לא מושלם.

רות רלבג: מרוב להגיד לא מושלם, אנחנו מוכנים לקבל איזה שהם גבולות שהם לא מידתיים בזה שאנחנו כולנו באים ואומרים "הוא לא מושלם".

רות רלבג: חסר הרבה מאוד כסף בתוך המערכת ורוב הכסף החסר נמצא בבתי החולים.

רות רלבג: אין שום ספק בעניין הזה.

רות רלבג: ובעניין הזה יש חוסר שוויון.

רות רלבג: בתי החולים הממשלתיים נהנים מסובסידיה גדולה מאוד, זה נאמר פה, בצורה לחלוטין לא שוויונית.

רות רלבג: באפליה קשה מול 50% שאינם ממשלתיים.

רות רלבג: בעניין הזה אנחנו מבקשים שנים רבות ממשרד הבריאות להתערב.

רות רלבג: והוא הוציא איזה שהוא מבחן בשנת 2016 שלא התקדם.

רות רלבג: מ-2016 נמצאו כל מיני מסלולים כאלה ואחרים שקוראים להם מצוקה וקוראים להם הבראה וקוראים להם כל מיני מילים שלא מוסיפות כבוד לבתי החולים.

רות רלבג: אנחנו בעניין הזה חושבים שסעיף 9 הוא אחד מהבשורות הגדולות שהקאפ הזה הפעם מביא.

רות רלבג: וכן, נצטרך לעבוד מאוד קשה על יצירה של האיזונים הנדרשים כדי להוביל אותו במסלול הנכון.

רות רלבג: ובעניין הזה אנחנו מבקשים לפחות לא להפלות בתוך בתי החולים שאינם ממשלתיים ולשמור על האיזונים כפי שמתחייב גם מבחינה אתית וגם מבחינה מקצועית.

רות רלבג: אין שום הצדקה שמי שמטופל בבית חולים העמק יקבל פחות ממי שמקבל בבית חולים שיבא או מי שמקבל בבית חולים בירושלים.

רות רלבג: אין שום הצדקה בעניין הזה.

רות רלבג: ואנחנו מבקשים את התיקון הזה שמתחילים היום.

רות רלבג: לא לקלקל אותו לפני שמתקנים הלאה קדימה.

רות רלבג: ובעניין הזה אנחנו שותפים מלאים ומבקשים להיות מעורבים.

רות רלבג: אנחנו גם מבקשים משהו שאולי לא ישמע פופולרי מול משרדי הבריאות והאוצר, שבאמת עושים עבודה מאוד גדולה ואנחנו כולנו צובאים אצלכם כל היום.

רות רלבג: השארת יותר מידי שיקול דעת בין המשרדים מאפשרת גיימינג בלתי נגמר.

רות רלבג: תנו לנו ודאות, תנו לנו נוסחאות שאיתם אפשר לעשות תכנון, שאיתם אפשר לנהל את המערכת.

רות רלבג: כל הזמן לעלות לרגל למשרדים, לפקידות המצוינת, זה לא מצב בריא.

רות רלבג: תייצרו לנו ודאות יותר גדולה, תייצרו לנו נוסחת מקורות ותנו לנו לעבוד.

רות רלבג: תודה רבה על כל העבודה וגם ל- passion שקיים אצל כל כך הרבה אנשים בקואליציה, באופוזיציה.

רות רלבג: הפריפריה היא סופר חשובה.

רות רלבג: אנחנו שמחים שיש מי שמזוהה איתה.

רות רלבג: גם לרישיונות וגם לתקנים וגם לתוספות שנדרשות כל כך כדי להקטין את האפליה בין המרכז לפריפריה.

רות רלבג: תודה רבה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: יש לנו כאן את חיים פרננדס, מנכ"ל לאומית שירותי בריאות.

חיים פרננדס: שלום לכולם, צהריים טובים.

חיים פרננדס: חיים פרננדס, מנהל הכללי, לאומית שירותי בריאות.

חיים פרננדס: כמה דברים שאני רוצה להתייחס אליהם סביב הדיון בעניין החוק.

חיים פרננדס: ראשית, אני גם מצטרף לדברים שנאמרו לגבי ההתעמקות של חברי הוועדה ויושבת ראש הוועדה סביב החקיקה שיש לה השפעה מאוד מאוד גדולה על איך תיראה מערכת הבריאות שלנו בשנים הבאות.

חיים פרננדס: חשוב שתבינו חברי הכנסת שדנים בהצעה שנמצאת כאן כרגע, שיישום של ההצעה הזאת, המשמעות שלה היא פגיעה די קשה במטופלים בקהילה.

חיים פרננדס: והדוגמאות הן רבות.

חיים פרננדס: כשהאזור המשמעותי ביותר שמהלך שמבוצע כאן כרגע מתממש, זה פשוט תורים הרבה יותר ארוכים בקהילה.

חיים פרננדס: דיברנו פה על בריאות הנפש, דיברנו פה על רפואה יועצת ועל התפתחות הילד.

חיים פרננדס: הרבה מאוד תחומים שהיום התורים בהם לא סבירים.

חיים פרננדס: חלק מחברי הכנסת דיברו על התורים בעולם בריאות הנפש והמשמעות של החקיקה שתעבור כאן היום אומרת בסופו של דבר שלנו בקופות יש פחות מקורות.

חיים פרננדס: וכשלנו יש פחות מקורות, התורים בקהילה יהיו יותר ארוכים.

חיים פרננדס: צריך להבין שמאחורי המשפט הזה אומר בסופו של דבר שמטופלים חווים מצב בריאותי פחות טוב.

חיים פרננדס: חווים יותר מחלות, עד כדי סיכון חיים בסופו של דבר.

חיים פרננדס: כי התורים הם ארוכים יותר ואנשים מקבלים את השירות הרפואי שלהם בזמן ארוך יותר, רחוק יותר.

חיים פרננדס: אני רוצה לפתוח עוד זווית אחת בדיון הזה, שלא נשמעה לדעתי מספיק.

חיים פרננדס: לגבי הפער בין המערכת הציבורית למערכת הפרטית.

חיים פרננדס: כשאנחנו מאריכים תורים כתוצאה מהחקיקה שיש כאן, כי החקיקה הזאת בסופו של דבר, בתוך העוגה מעבירה סכומי כסף גדולים מענף קופות החולים אל עבר בתי החולים בהשוואה למצב הקיים, ועל זה לא יכולה להיות מחלוקת.

חיים פרננדס: כשאנחנו מאריכים את התורים בקהילה, חלק מהאוכלוסייה יכולה להתמודד עם זה.

חיים פרננדס: אותם אנשים שהמצב הכלכלי שלהם הוא יותר טוב ואז הם יכולים באמצעות הכיס הפרטי שלהם לפגוש את הרופא היועץ, לעבור את הניתוח.

חיים פרננדס: בין אם זה במסגרת פרטית מלאה ובין אם זה במסגרת ביטוחי הבריאות השונים, הפרטיים, המסחריים.

חיים פרננדס: אנשים שלא יכולים לעשות את זה, ויש חלקים גדולים באוכלוסייה שאין להם ביטוחי בריאות או גם אם יש להם, לא מסוגלים אחרי זה לממן את ההשתתפות העצמית שכרוכה בהפעלת הפוליסה, אלה האנשים שבסופו של דבר ייפגעו כתוצאה מהחקיקה שנמצאת כאן היום.

חיים פרננדס: כי התורים עבורם בראש ובראשונה יהיו רחוקים יותר.

חיים פרננדס: וחשוב שאתם חברי הכנסת תבינו את המשמעות שהפגיעה היא בראש ובראשונה באנשים שידם לא מסגת לממן את הייעוץ או את הניתוח שלא במסגרת המערכת הפרטית.

חיים פרננדס: לסיכום גם אני רוצה להגיד תודה רבה לכל חברי הכנסת.

חיים פרננדס: לחברים שעושים עבודה מצוינת, גם בבריאות וגם באוצר.

חיים פרננדס: והפנייה שלי אליכם היא לא להרע את המצב מעבר למצב שנמצא כרגע בחקיקה, שהוא לכשעצמו פוגע בנו, בקופות, כפי שציינתי.

חיים פרננדס: תודה רבה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: חיים, אני רק רוצה לומר שבהקשר של המערכת הפרטית והציבורית, זה דברים שנדונו כאן בוועדה מאוד.

עידית סילמן: ויש לנו דיונים בנושא הזה.

עידית סילמן: אני אגיד למה.

עידית סילמן: היום, במובן מסוים, המערכת הפרטית הרבה פעמים מצילה את המערכת הציבורית.

עידית סילמן: ואנחנו שואלים את עצמנו למה זה צריך להיות ככה?

עידית סילמן: הרי צריך להיות גם איזון בין הדברים.

עידית סילמן: ואנחנו יודעים שגם יש אפשרות באמת לעשות גם צעד אחד מעבר.

עידית סילמן: אנחנו יודעים שבהרבה דברים בתחומים של תיירות מרפא, וזו שאלה אם צריך להיות או לא צריך להיות, אבל אנחנו יודעים שיש אפשרות גם שם לייצר הרבה הכנסות למדינת ישראל.

עידית סילמן: וגם את הנושא הזה צריך לשים אותו על שולחן הניתוחים ולדבר עליו.

עידית סילמן: זה לא דבר שהוא מוקצה.

עידית סילמן: זה לא משהו שהוא לא נכון לטעמי ולדעתי.

עידית סילמן: ויש ראייה, ואני אציג את התכנית.

עידית סילמן: אני בניתי תכנית מאוד ארוכה, שתוצג ביחד.

עידית סילמן: ואני מדברת עליה גם עם משרד הבריאות וגם עם משרד האוצר, שקשורה לנושא של המערכת הפרטית אל מול הציבורית.

עידית סילמן: כשביד אחת אנחנו צריכים לחזק את המערכת הציבורית וביד שנייה אנחנו צריכים גם לדאוג שתהיה מערכת פרטית במובן כזה או אחר, ושהם גם לא יעלו אחת על השנייה.

עידית סילמן: ולכן צריך לדאוג לכל השרשרת.

חיים פרננדס: אני רק אגיד במשפט.

חיים פרננדס: ההתייחסות שלי הייתה לעניין המימון.

חיים פרננדס: לא לעניין הבעלות, אלא לעניין המימון.

חיים פרננדס: שמימון צריך להיות ציבורי ככל שניתן.

חיים פרננדס: עידית, עשירונים תמיד יהיו.

חיים פרננדס: תמיד יהיה עשירון עליון ותמיד יהיה עשירון תחתון.

חיים פרננדס: ותמיד יהיו פערים ביניהם.

חיים פרננדס: והפערים יכולים לבוא בדברים שהם פנאי.

חיים פרננדס: במסעדה שאת או אני אוכלים, ברכב שאת או אני נוהגים.

חיים פרננדס: כשהפער בא בבריאות, כשהפער בא בחינוך, זה כישלון שלנו כולנו.

חיים פרננדס: בקופות החולים, בבתי החולים ובמערכת שמסדירה אותם.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: מערכת הבריאות היא קצת אחרת.

עידית סילמן: היא סוציאליסטית יותר, היא מהווה איזה שהוא מקום, כר נרחב שמאפשר לכל אחד טיפול.

עידית סילמן: אבל תסכים איתי שכשאנחנו לא מוצאים היום פסיכיאטרים בתחום בריאות הנפש והאינטקים הם מאוד ארוכים ואז בן אדם צריך לשלם באופן פרטי.

עידית סילמן: והפרטי הוא מאוד יקר, אז מצד אחד הפרטי מציל את הציבורי, מצד שני הוא מאוד יקר.

עידית סילמן: ואני אגיד לך את האמת, גם שם קשה למצוא תורים.

עידית סילמן: אז יש לנו איזה שהיא בעיה.

עידית סילמן: וכשמדברים איתי על תקנים או על כספים, לא הכל תקנים.

עידית סילמן: כשאני בא ושואלת 'מה, אין רופאים?' אז מסתבר שיש רופאים ויושבים מתמחים בבית.

עידית סילמן: אז אני שואלת, רגע אם הם בבית.

עידית סילמן: וכל זה גם יבוא לדיון, כמובן לא עכשיו בקאפ, אבל אנחנו נדון בזה.

עידית סילמן: ובשביל זה הוועדה קמה.

עידית סילמן: יש לנו את סיגל רגב ממאוחדת בתוך הזום?

עידית סילמן: אם היא רוצה להתייחס.

קריאה: היא תהיה מחוברת רק בערב.

עידית סילמן: היא תהיה מחוברת יותר מאוחר?

עידית סילמן: אז אנחנו ניתן לה לדבר יותר מאוחר.

עידית סילמן: אם יש כאן אחד ממנהלי בתי החולים שרוצה.

אוריאל בוסו: עידית, אפרופו נציגה של שר האוצר, אני מקווה שלפחות היא לא תדווח לו שהיום חילקו פה כוסות חד פעמי, בניגוד לכוסות הזכוכית.

עידית סילמן: בניגוד למתווה.

אוריאל בוסו: הכוסות שחולקו פה עד היום ושלא ניענש על כך.

עידית סילמן: אבל עוד לא עבר חוק ההסדרים.

עידית סילמן: כלומר, זה עוד לא עבר בחוק ההסדרים.

עידית סילמן: יש לנו עוד כמה ימים עד שזה יעבור.

אוריאל בוסו: דרך אגב, אם מישהו בדק בכלל מה המשמעויות גם כן אם זה לא הרבה עלויות המס של החד פעמי על בתי החולים.

אוריאל בוסו: שזה, גם כן אם זה לא מדובר במאות מיליונים או בעשרות, כל דבר זה בסוף כסף.

אוריאל בוסו: הרי היינו במצב בבתי חולים מסוימים שהם חסכו בכפפות, חסכו במסכות וחסכו בחליפות מיגון.

עידית סילמן: אבל המס סוכר אולי יציל אותם בלטפל באנשים בעתיד.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא יודעת, אולי גם המס על החד פעמי יעזור.

עידית סילמן: גם המס על חד פעמי יעזור.

עידית סילמן: זה בכל אופן אקלים, איכות סביבה.

עידית סילמן: יש פה קואליציה ירוקה מאוד מאוד גדולה בכנסת הזאת.

עידית סילמן: יש מישהו מתוך המנהלים שרוצה להתייחס?

עידית סילמן: בבקשה.

ארנון אפק: קודם כל, גם לך תודה רבה.

ארנון אפק: ואני אשתדל באמת להיות קצר בדבריי.

ארנון אפק: מערכת הבריאות במדינת ישראל היא מהיעילות ביותר בעולם, גם בהוצאה בסופו של דבר.

ארנון אפק: וגם בהערכה אליה, היא נמצאת בין עשרת מערכות הבריאות, באמת לפי מדד בלומברג, הטובות והיעילות ביותר בעולם.

ארנון אפק: עם הוצאה בריאותית מאוד נמוכה, גם כשאנחנו מתקננים אותה לגיל.

ארנון אפק: אם אנחנו יוצאים מהנקודה הזאת מה שקורה כאן הוא לדעתי מאוד עצוב.

ארנון אפק: כי הצליחו דרך חוק לייצר מצב שבו קופות החולים, עמיתיי מקופות החולים ואנחנו מתווכחים על המשאבים שחסרים בתוך המערכת.

ארנון אפק: והאמת היא, שחסרים משאבים.

ארנון אפק: כשמדינה מוציאה רק 7.4% מהתמ"ג על בריאות חסרים משאבים.

ארנון אפק: אבל כאן אנחנו בחוק הזה עולים מדרגה.

ארנון אפק: מדוע אנחנו עולים מדרגה?

ארנון אפק: מכיוון שאנחנו לא לוקחים בחשבון את הזדקנות האוכלוסייה ומייצרים דברים שבסופו של דבר יפגעו ביכולת, נכון, גם שלכם.

ארנון אפק: אבל גם שלנו כבתי החולים לתת מענה לקשישים באוכלוסייה.

ארנון אפק: ואם תסתכלו על המקדם הדמוגרפי, הרי זה לא הגיוני, הקשישים מגיעים לבתי החולים.

ארנון אפק: ולכן אנחנו מבקשים שהמקדם הדמוגרפי של בתי החולים יעלה ואנחנו, שוב, לדעתי הוא צריך להיות זהה.

ארנון אפק: אבל כרגע להיות פרקטי.

ארנון אפק: אנחנו מבקשים שהוא יהיה 1.7.

עידית סילמן: המקדם הדמוגרפי אתה מתקדם מ-1.4.

ארנון אפק: נכון, שיעלה ל-1.7.

ניר ברקת: לכסף שהמדינה יודעת שצריך להשלים.

ניר ברקת: לכסף שהמדינה יודעת.

עידית סילמן: ניר, שנייה.

עידית סילמן: חבר הכנסת ניר ברקת, אני רק רוצה להגיד לך שאני נכנסתי לכל התהליכים המתמטיים בפנים ואני תכף אוכל להסביר גם איך המקדם הדמוגרפי הוא בעצם לא 1.4 בפועל.

עידית סילמן: אם אתם רוצים לדעת.

עידית סילמן: אז אפשר גם את זה להסביר.

ניר ברקת: הרי אנחנו יודעים מראש שהמדינה מתקצבת בחסר את בתי החולים.

עידית סילמן: שנייה ניר.

עידית סילמן: אני מבינה.

עידית סילמן: אני חייבת, חברי הכנסת, שאתם תעשו את ההפרדה שנייה.

עידית סילמן: זה קשה מאוד.

עידית סילמן: כי המערכת נמצאת בחסר ואולי בתת תקצוב, אבל זה אחד.

עידית סילמן: החוק שמובא כאן מדבר על משהו מתמטי ספציפי.

עידית סילמן: ה-1.4 שבפועל הוא לא 1.4 ואם תרצו תכף אנחנו נציג איך הוא לא 1.4 ואיך בפועל הוא מגיע יותר גבוה, אז אנחנו נוכל להציג את זה ולהראות.

עידית סילמן: אבל אני מבקשת להיות על הנוסחאות, על הסעיפים האלה.

עידית סילמן: לא להביא לי דברים שלא קשורים עכשיו, שקשורים לעולמות הבריאות, לתוך הסעיף הספציפי.

עידית סילמן: כי אני צריכה לתקן בחקיקה, אם צריך.

עידית סילמן: ואני רוצה להראות.

עידית סילמן: אם תרצה, אני אוכל להראות גם איך ה-1.4 הוא לא 1.4 בפועל ואיך אין באמת פערים מאוד גבוהים ומשמעותיים בין ה-2.1 של קופות החולים לבין ה-1.4.

עידית סילמן: שעם המקדמים של האלפא בסופו של דבר, בכל שנה אל תשכח, מגיעים גבוה.

עידית סילמן: אבל אני יכולה לעשות את זה ויכולה גם עם לוח מחיק מאחורה להציג.

ארנון אפק: בכל מקרה, אני אודה לך.

ארנון אפק: את יודעת, אנחנו לא ניכנס כרגע לפרטים, כי את כן נכנסת אליהם.

עידית סילמן: אבל אני חייבת.

עידית סילמן: בתור יושבת ראש ועדה אני חייבת.

עידית סילמן: כי כשאומרים לי יש 1.4 ואנחנו 2.1 והם 2.1.

עידית סילמן: ואומרים לי כבוד יו"ר הוועדה, יש פה פער מובנה ולכן אנחנו מפסידים - אני חייבת לצלול לתוך השיקולים המתמטיים.

עידית סילמן: ואני רק אגיד משהו קטן.

עידית סילמן: אני כדי לדעת וכדי להבין ביקשתי לפתוח ספרים מהאוצר ולראות בעיניים.

עידית סילמן: לראות בעיניים את כל הנתונים הלכה למעשה.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: דברים שאנחנו לא יכולים להציג כאן, כי הם דברים של מאחורי הקלעים.

עידית סילמן: ואני אומרת את הדברים מתוך ראיית הנתונים ומתוך היכרות איתם.

עידית סילמן: ואני רק רוצה להגיד שתדעו לכם שבלב שלם, ואתם יודעים שאני מגיעה מתוך המערכת, בחיים לא הייתי עושה משהו שחס וחלילה פוגע בתוך המערכת הזאת.

עידית סילמן: אלא רק משהו שיכול להביא לאיזה שהוא איזון במצב הנוכחי הקיים.

עידית סילמן: הייתי רוצה לעשות עוד ויותר טוב.

עידית סילמן: ואולי אנחנו נצליח ואנחנו נביא כאן גם הישגים נוספים, אבל הם לאו דווקא לתקנון החשבונאי הספציפי הקיים.

עידית סילמן: בסדר?

ארנון אפק: אני מכבד.

ארנון אפק: ואני גם לא רוצה יותר מידי להלאות.

ארנון אפק: אבל עצם המשפט שלך שבא ואומר כאן בוועדה 'אני רואה את הצורך בקידום הדמוגרפי בבתי החולים'.

ארנון אפק: שוב, כי אנחנו מטפלים הרי בקשישים ובחולים הכרוניים, שצריך להיות זהה לפחות לזה של הקופות - אני רואה בזה ערך ואני מודה לך על כך.

עידית סילמן: זה כמו שאני לא עושה הבדל ואני אומרת רגע, סליחה, עם כל הכבוד.

עידית סילמן: שירותי בריאות כללית יש לה אחוז מסוים של אנשים זקנים מבוגרים, בוא נעשה עכשיו דיפרנציאציה בין כל קופות החולים.

קריאה: יש, יש.

עידית סילמן: רגע, יש.

עידית סילמן: נכון שיש.

עידית סילמן: אבל מטופל המיועד להעברה?

עידית סילמן: בואו נדבר עכשיו, בסדר?

עידית סילמן: נפתח.

עידית סילמן: מטופל המיועד להעברה, במי זה פוגע יותר?

עידית סילמן: אנחנו יודעים.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: ואני לא יכולה לעשות דיפרנציאציה.

עידית סילמן: ומי שלא מטפל מספיק ולא פותח שירותים בקהילה.

עידית סילמן: ומנגד, הראינו לכם שיש תכנית של 450 מיטות של הקהילה שהיו אמורים להיפתח דרך משרד הבריאות ועדיין הם נפתחו בנתיים רק שליש מכמות המיטות.

עידית סילמן: אז הכל פה באיזונים ובלמים.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: אני רק שמה את הדברים על השולחן, באמת בלב מלא ובאהבה.

ארנון אפק: אז אני מסכים לחלוטין עם מה שאמרת.

ארנון אפק: סוגיית ההנחות על הפעילות היא סוגיה מאוד מרכזית.

ארנון אפק: אכן כשאתה מסתכל על החשבונית, צודקת רות, אתה מעביר כסף ממקום למקום.

ארנון אפק: אבל בסוף, תבינו, התמחור.

ארנון אפק: עזבו את הבסיס.

ארנון אפק: התמחור.

ארנון אפק: אני הייתי יו"ר תת ועדת מחירים.

ארנון אפק: התמחור הזה נעשה ריאלית על ידי המומחים הטובים ביותר.

ארנון אפק: אז אם אתה עושה תמחור ריאלי, והוא לשעות הבוקר, שהם יודעים שעלות ההפעלה בערב היא הרבה יותר גבוהה אז מה אתה בא ואומר?

ארנון אפק: אני מכניס אותך לגרעון.

ארנון אפק: או שתחליט שאתה לא נותן את השירותים, כי אתה בעצם הולך להעמיק את הגרעון שלך.

ארנון אפק: או שאם אתה נותן את השירותים, דע לך, אתה תעמיק אותו.

ארנון אפק: ולכן בעיקרון הוא לא הגיוני.

ארנון אפק: אבל שוב, אנחנו לא מדברים בפילוסופיה אלא בתכלס.

ארנון אפק: ולכן אנחנו מבקשים להקטין את אחוז ההנחה ל-19% כדי לאפשר לנו לתת יותר לעם ישראל.

ארנון אפק: זו בקשתנו.

ארנון אפק: למה לא לאפס?

ארנון אפק: הלוואי.

ארנון אפק: אבל אתה יודע, אני חי בתוך עמי.

עידית סילמן: יש לי שאלה.

עידית סילמן: על איזה בית חולים אנחנו מדברים?

ארנון אפק: תל השומר.

עידית סילמן: תל השומר.

עידית סילמן: אתה רוצה שנשמע כמה תל השומר, אני לא אומרת חס וחלילה שמה שאתה אומר הוא לא נכון, אגב.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: אני הייתי שמחה לאפשר לכם אחוז הנחה גדול יותר.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: ואני יודעת מנגד, כי אני מסתכלת גם על מערכת הבריאות של קופות החולים.

ניר ברקת: לא אחוז הנחה.

ניר ברקת: להקטין להם את הגרעון המובנה.

ניר ברקת: זה לא הנחה, לא עושים להם טובה.

ניר ברקת: אומרים להם אנחנו יודעים כמה יעלה לכם, יש הסכמה כמה זה יעלה.

ניר ברקת: אנחנו מכניסים אתכם לגרעון מובנה.

עידית סילמן: חבר הכנסת ניר ברקת, נניח שההנחה עומדת היום על 20%.

עידית סילמן: כמה בית החולים נותן לקופות החולים השונות אחוז הנחה בפועל, הלכה למעשה?

ניר ברקת: אני בעד להוציא חוק, לאסור עליהם לתת הנחה.

ניר ברקת: ולהתנהל על פי העלות.

ניר ברקת: אבל את הפער הזה לטפל, חלילה לטפל בקופות החולים.

קריאה: אז בוא תגדיל את מקורות המערכת, קודם.

עידית סילמן: בדיוק.

עידית סילמן: חבר הכנסת ניר ברקת, אז בשביל מה אתה כאן אם לא להילחם איתי על הגדלת מקורות המערכת?

עידית סילמן: אני צריכה אותך.

עידית סילמן: זה לסעיף הבא.

עידית סילמן: אנחנו נצא פה ואתה תילחם.

אוריאל בוסו: עידית, אבל מה שברקת אומר זה אם יהיה להם כללים ברורים, אז הם לא יצטרכו לתמחר את עצמם בתחרויות של הנחות כאלה.

עידית סילמן: שנייה, אני רק אגיד.

עידית סילמן: זה כללי ההתחשבנות.

עידית סילמן: רגע, חבר הכנסת אוריאל בוסו, בוא נשים את הדברים על דיוקם.

עידית סילמן: יש כללי התחשבנות מסוימים.

עידית סילמן: כללי התחשבנות בכלל נובעים מתוך ועדת מחירים.

עידית סילמן: יש שם 6,000 פרוצדורות שונות.

עידית סילמן: גם ועדת המחירים, כבר דיברו על זה כאן, מתי תתכנס ואיך זה יהיה.

עידית סילמן: וזה יהיה בפיקוח של הוועדה.

עידית סילמן: זה משנה כי כל דבר כאן זה על פי מחיר.

עידית סילמן: מחיר יום אשפוז, מחיר יום אמבולטורי של זה.

עידית סילמן: בוא, הכל פה לפי מחירים.

עידית סילמן: ומחירים שלא עודכנו הרבה שנים, בסדר?

עידית סילמן: ולכן כל הדבר הזה נובע גם מחוסר עדכון.

עידית סילמן: ואז צריך לתת הנחה, כי יש חוסר עדכון.

ארנון אפק: לא, ההנחה היא לא בגלל חוסר עדכון.

ארנון אפק: ההנחה היא כדי להכניס את בתי החולים לגרעון.

עידית סילמן: אני הבנתי.

עידית סילמן: וחברים, עשינו על זה הרבה, רגע, רגע, שנייה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו חזרנו לדיון ראשון ברצף?

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו מדברים בדיוק על אותו דבר.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו שמענו את כל הטיעונים האלה.

אלינה ברדץ' יאלוב: חוץ מאופיר כץ שמגיע לכל דיון, חברי הכנסת יודעים שאנחנו חזרנו על כל הנושאים האלה כמה וכמה פעמים ודיברנו על זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: ואני מנסה לשאול, כאילו מה אתם רוצים להגיד?

אלינה ברדץ' יאלוב: הרי זה לא כסף של המדינה, כן?

אלינה ברדץ' יאלוב: זה כסף של הציבור.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה אתם מציעים כדי להגדיל את העוגה?

אלינה ברדץ' יאלוב: להעלות מיסים?

אלינה ברדץ' יאלוב: מה לעשות?

קריאה: סליחה, קודם כל, אתם מעלים מיסים.

עידית סילמן: רגע, שנייה, שנייה.

קריאה: קודם כל, אתם מעלים מיסים, בואי.

עידית סילמן: לא, שנייה, שנייה.

עידית סילמן: חבר הכנסת ניר ברקת, כולם.

עידית סילמן: תקשיבו, רגע שנייה.

קריאה: והחלוקה היא לא צודקת.

עידית סילמן: בואו נעשה סדר.

עידית סילמן: תקשיבו מה אנחנו נעשה.

עידית סילמן: אני רוצה שנייה להבהיר.

עידית סילמן: אנחנו לא 'לא אמרנו את הדברים האלה כאן', בסדר?

עידית סילמן: אנחנו ישבנו כאן מספיק דיונים וגם אמרנו, יש, נכון, 2 מיליארד שקלים תוספת למערכת.

עידית סילמן: יש חצי מיליארד שקלים תוספת לקאפ פה.

עידית סילמן: יש כספים שהתווספו.

עידית סילמן: נכון, זה לא מספיק.

עידית סילמן: מערכת הבריאות צריכה הרבה יותר ובשביל זה אנחנו כאן.

עידית סילמן: כדי לבוא, לשים את זה על השולחן ולדרוש.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: אבל אנחנו לא מדברים כאן על התוספת של הכסף למערכת.

עידית סילמן: ניר, זה בוודאי צריך לקרות.

עידית סילמן: אנחנו מביאים כאן חקיקה שככל הנראה לא יכולה עכשיו לשנות את אחוזי ההנחה ולבקש להביא עוד שני מיליארד עוד שלושה מיליארד לתוך המערכת.

עידית סילמן: בסדר?

ניר ברקת: לא, לא בסדר.

עידית סילמן: ברור שזה לא בסדר.

עידית סילמן: גם אני רוצה.

ניר ברקת: כי כל מי שמבין, תשובה לחברת הכנסת, סליחה, שכחתי את השם.

עידית סילמן: אלינה.

ניר ברקת: את בסוף משלמת את זה.

ניר ברקת: את סוגרת להם את הגרעון בסוף ממילא.

ניר ברקת: והרמה היא לא רמה,

עידית סילמן: אז רגע, רגע, אני רק רוצה.

ניר ברקת: אנחנו מתרוצצים בין ועדת הכספים, ואני מברך על הדיון הזה.

ניר ברקת: אני רוצה להגיד לכם, זה באמת דיון לשם שמיים.

ניר ברקת: שלא תבינו אותי.

ניר ברקת: בין ועדת הכספים.

ניר ברקת: הבעיה הגדולה באמת זה שמראש כולם פה עוברים לתתי סעיפים שהם מסכימים שהכנסנו את כל המערכת למצוקה מיותרת.

ניר ברקת: מיותרת חברים.

ניר ברקת: זה טעות אסטרטגית שנה אחרי שנה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אין יש מאין.

עידית סילמן: אז רגע, שנייה.

עידית סילמן: יש הרבה דברים, חבר הכנסת ניר ברקת, שנייה, שנייה.

ניר ברקת: רגע, אני חייב לענות לה.

ניר ברקת: זה לא יש מאין.

עידית סילמן: זה נובע מהרבה סעיפים, שנייה.

עידית סילמן: חבר הכנסת ניר ברקת, זה נובע מהרבה סעיפים.

ניר ברקת: מחילה, תני לי רגע לענות לה.

ניר ברקת: זה חשוב.

עידית סילמן: שצריך לתקן אותן.

ניר ברקת: אבל שנייה, זה נורא חשוב.

ניר ברקת: תני לי רגע.

ניר ברקת: אני לא סתם, כשהתחלתי לדבר דיברתי על הפוטנציאל קדימה.

ניר ברקת: כי ברגע שאת מצליחה להגדיל את המערכת והיא מתחילה לייצא ידע ולייצא שירותים את תקבלי את הכסף הזה בריבית.

ניר ברקת: זה השקעה, זה לא הוצאה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל זה לא המסגרת של החוק הזה, חבר הכנסת ברקת.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה באופן כללי אני מסכימה איתך.

ניר ברקת: זה ועדת בריאות.

ניר ברקת: ועדת בריאות צריכה לבוא כגוף אחד לוועדת כספים ולשר ולהגיד חברים, אל תתנו להתבחבש בפרטים.

עידית סילמן: חבר הכנסת ניר ברקת.

עידית סילמן: אחד, באנו והוספנו לכאן תקציבים ואתם תראו אותם.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: בלי קשר.

עידית סילמן: יש כאן תוספות של דברים, תיקונים.

עידית סילמן: כל תיקון קטן כאן, פסיק קטן כאן הוא מיליונים למערכות האלו.

עידית סילמן: אי אפשר לשנות כאן כלום בלי מיליונים.

עידית סילמן: כל דבר שנעשה כאן, נעשה אחרי הרבה עבודת הכנה ואחרי הרבה דיונים.

עידית סילמן: אז בבקשה לא לזלזל.

עידית סילמן: שום דבר אנחנו לא ניקח על עצמנו.

עידית סילמן: וכמובן שצריך להביא כסף למערכת ואנחנו נלחמנו ביחד עם כולם בתקציב ונכנסו עוד שני מיליארד שקלים למערכת, שיחולקו.

עידית סילמן: יש כאן עוד תוספות לעולמות בריאות הנפש.

עידית סילמן: כבר עברנו על הרבה מהדברים.

עידית סילמן: הצגנו אותם גם בוועדה הזאת והם יוצגו בתכניות משרד הבריאות.

עידית סילמן: יש גם לתוך הקאפ עוד חצי מיליארד שקלים.

עידית סילמן: יש בסעיף 9 עוד תוספות.

עידית סילמן: אנחנו נעבור על הכל.

עידית סילמן: אבל אנחנו כרגע, ואני מציעה שנעצור פה.

ארנון אפק: אני יכול משפט אחד?

עידית סילמן: לא, לא.

ארנון אפק: יש לי משהו מאוד חשוב לשתף.

עידית סילמן: רגע, שנייה.

עידית סילמן: לכולם יש משהו חשוב.

עידית סילמן: יש כאן יותר מעשרה מנהלים של בתי חולים.

ארנון אפק: פשוט עצרתם אותי, יש לי בקשה למשפט אחד.

עידית סילמן: ואחרי זה אנחנו פשוט מתחילים לעשות את התיקונים וכולם יעירו תוך כדי.

עידית סילמן: אחרת אנחנו פשוט נשב כאן עד שבת.

ארנון אפק: את צודקת.

ארנון אפק: אני רק אגיד משפט אחד.

ארנון אפק: תראו, אם יש סעיף אחד שעיניי הוא ערכית לא נכון, זה סעיף 2(ב)(2).

ארנון אפק: להעניש בתי חולים על כך שמעלים את הפעילות ומטפלים ביותר אזרחים הוא בעיניי ערכית לא נכון.

ארנון אפק: מעבר לכל דבר אחר.

ארנון אפק: לכן אני מבקש,

קריאה: דרשנו למחוק אותו.

עידית סילמן: בבקשה לא להתפרץ, תודה.

ארנון אפק: בבקשה, אני מבקש למחוק אותו.

עידית סילמן: הבנתי.

עידית סילמן: רגע, שנייה.

ארנון אפק: גם הניסוח החדש שלו הוא נוראי והוא פוגע מאוד ואנחנו יכולים להראות את זה.

עידית סילמן: אז כבודו, אנחנו תכף נגיע.

עידית סילמן: זה נרשם, זה הוגש.

עידית סילמן: גם אני הגשתי על זה הסתייגויות באופן אישי.

עידית סילמן: גם אני הייתי מולכם בקשר ודיברתי אתכם.

עידית סילמן: דיברנו על זה, העלינו את זה לכאן.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: אנחנו נדון בנושא הזה כשנגיע לסעיף.

עידית סילמן: זה מה שאני פשוט מציעה.

עידית סילמן: כי אחרת כל אחד יגיד כאן

עידית סילמן: על כל הסעיפים ולא נגיע לסעיפים ולא נגיע לתוכן.

עידית סילמן: אז אנחנו נתקדם, כי גם על ידינו נעשתה הרבה עבודה.

עידית סילמן: גם על ידכם וגם על ידי הצוותים המקצועיים וצוותי הוועדה.

עידית סילמן: אז ברשותכם, למרות הרצון לתת לכולם לדבר, אנחנו מתחילים ואתם תדברו גם תוך כדי ואנחנו גם נצא להתייעצויות.

עידית סילמן: אז נועה בן שבת, יועצת המשפטית של הוועדה, אנחנו מתחילים.

עידית סילמן: אתם מוזמנים לעקוב אחרינו.

עידית סילמן: בסדר?

נועה בן שבת: בסדר.

נועה בן שבת: אז יש פה כמה דברים שנכנסו אני מבינה בעקבות סיכומים שהיית מעורבת בהם.

נועה בן שבת: ונכנסו בנוסח עכשיו שמונח בפניכם, לא היו בנוסח של אתמול.

נועה בן שבת: אז אם ירצו חברי הכנסת להתייחס לזה, כמובן יכולים להתייחס, להסתייג.

נועה בן שבת: סעיף 1.

נועה בן שבת: יש פה הצעה של האוצר או ממשלה.

נועה בן שבת: בהגדרה בית חולים ציבורי כללי, ברישא אחרי כל אחד מאלה, ובלבד שהיקף ההתחשבנות הממוצע שלו מול כלל קופות החולים בשנים 2018 ו-2019 היה גבוה מ-55 מיליוני שקלים חדשים.

נועה בן שבת: אולי תוכלו להסביר מדוע התיקון הזה נכנס.

נועה בן שבת: מה הוא אומר?

נועה בן שבת: הוא מכיל בעצם בתי חולים קטנים.

עידית סילמן: אנחנו מגדירים את בתי החולים, בסדר?

עידית סילמן: בסוף אנחנו מגדירים מה זה אומר.

עידית סילמן: כדי שלא לבוא לקחת בעצם כל דבר שקם היום, מחר.

עידית סילמן: זאת אומרת, יש הגדרה מה הוא אומר מבחינת המחזורים שלו ומבחינת הזה.

עידית סילמן: אז הגדרנו בלבד שהיקף ההתחשבנות המוצעת שלו מול כלל קופות החולים בשנים 2018-2019 היה גבוה מ-55 מיליון שקלים.

מיכל מרים וולדיגר: לא, אבל זה לא קטן גדול יהיה, זה לא, זה קטן גדול, זה לא מתי קמת.

מיכל מרים וולדיגר: זה היקף הפעילות.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: זה לגבי היקף פעילות, של שיטת התחשבנות הקאפ.

עידית סילמן: מי יכול להיכנס לקאפ.

מיכל מרים וולדיגר: כן, למה?

עידית סילמן: אני רק אתן דוגמה שגם בעבר לדוגמה מעייני הישועה לא היו בתוך הקאפ ועכשיו הם נכנסים לקאפ.

אופיר כץ: אבל למה היה צריך לקבוע?

אלינה ברדץ' יאלוב: תנו לאוצר לענות, כי אנחנו גם לא יודעים מה ההסבר.

נריה שטאובר: בגדול כל הרעיון של החוק זה לגדר הוצאות לקופות.

נריה שטאובר: זה גם כתוב בדברי ההסבר.

נריה שטאובר: אנחנו רוצים שתהיה איזה שהיא מגבלה כדי שיהיה לנו שליטה בהוצאה.

נריה שטאובר: והמחשבה היא שבתי חולים מאוד קטנים שההתחשבנות בהם היא כל כך נמוכה מול כל קופות החולים, אין שם צורך.

אופיר כץ: איזה בתי חולים לדוגמה?

מיכל מרים וולדיגר: כלומר שלא יחול עליהם הקאפ?

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: שלא יחול עליהם הקאפ.

עידית סילמן: הם יכולים לרכוש מהם שירותים, פשוט ללא הקאפ.

עידית סילמן: כרגע מתוך בתי החולים שקיימים פה, שגם דנו בהם, אין אף אחד מהם.

עידית סילמן: זאת אומרת, כולם בפנים.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא בעיה עם הרצפה?

עידית סילמן: אבל חייבים לתת הגדרה מסוימת מהו בית חולים.

אופיר כץ: לא, אבל אני רוצה להבין על מי זה משליך, איזה בית חולים?

עידית סילמן: כרגע על אף אחד מתוך בתי החולים שנמצאים בתוך הקאפ.

אופיר כץ: אז למה היה צריך את הסעיף הזה?

עידית סילמן: כדי להגדיר מהו בית חולים כזה.

אופיר כץ: אבל אתם אומרים שאין פחות מ-55 מיליון.

אופיר כץ: אז למה צריך אם משהו לא קיים?

עידית סילמן: לא, יכול להיות שיש לך איזה בית חולים פרטי קטן או איזה משהו זה.

עידית סילמן: לא יודעת, כל מיני כאלה שהם לא.

ינון גוטגליק: אני רק אגיד מה המשמעות.

ינון גוטגליק: חברת הכנסת וולדיגר אמרה שזה נכון שלא יהיה להם רצפות ומהצד הזה זה אולי פוגע בהם.

ינון גוטגליק: אבל הם לא מחויבים בהנחה מהשקל הראשון.

ינון גוטגליק: הם לא מחויבים לתת איזה שהיא תקרה.

ינון גוטגליק: הם יכולים, השירותים שהם ירכשו אצלם לא מוגבלים.

ינון גוטגליק: אנחנו כן שמנו לב שיכול להיות שמודל התקצוב בסעיף 9 יכול להיות שפה הוא צריך לחול עליהם וזה פגיעה בעצם ישירה.

ינון גוטגליק: ככל שיהיו בתי חולים שבאמת הסעיף הזה יחול עליהם אז אנחנו נעשה מבחן תמיכה נפרד שאומר בתי חולים שהקאפ לא חל עליהם יקבלו תמיכה במקביל, בעצם בצינור הישן.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, הסכנה פה אבל שהם כן חלילה, אותם קטנים דווקא, ולא תהיה להם רצפה, עלולים ליפול.

ינון גוטגליק: כן.

ינון גוטגליק: אבל אם יש בית חולים כזה, הוא הסתדר עד עכשיו.

מיכל מרים וולדיגר: אז לכן שאל אופיר על איזה בתי חולים מדובר?

מיכל מרים וולדיגר: אחד, שניים, שמונה, כלום?

חיים הופרט: אי אפשר להחזיק את החבל משני קצותיו בחוק הקאפ ולהגיד אני גם מקבל רצפה ואני לא נותן הנחות ולא נותן אלפות.

חיים הופרט: ברגע שמוציאים אותך ואומרים אנחנו רואים אותך בית חולים קטן.

חיים הופרט: לא רוצים שתיתן הנחות, לא רוצה שתיכנס לאלפות.

חיים הופרט: אתה גם לא מקבל את הרצפות.

מיכל מרים וולדיגר: זה נעשה בהסכמה עם אותם בתי חולים?

מיכל מרים וולדיגר: יש בתי חולים כאלה?

מיכל מרים וולדיגר: זאת השאלה.

חיים הופרט: אני לא חושב שיש פה הסכמה.

חיים הופרט: יש פה הרבה בתי חולים שהיו מסכימים להיות מוחרגים מהקאפ לגמרי.

עידית סילמן: מיכל, את זוכרת שאמרנו שלבטל את הקאפ זו גם אופציה.

מיכל מרים וולדיגר: לא, אני מבינה.

מיכל מרים וולדיגר: אבל השאלה היא למה זה נעשה.

חיים הופרט: אפשר לשאול את מנהל בית חולים שיבא אם הוא מעוניין להיות מחוץ לקאפ.

מיכל מרים וולדיגר: לא, אני שואלת אם יש כאלה שלא נכנסים.

עידית סילמן: אז אנחנו, כן?

שי סומך: אתמול בערב הבנו ממשרדי הבריאות והאוצר, שהוועדה מבקשת להכניס את הסעיף הזה.

שי סומך: הסעיף הזה הוא מעורר שאלות משפטיות רציניות.

שי סומך: ולפחות לגבי החרגה מהתקצוב, אני לא מדבר על החרגה מהקאפ.

שי סומך: אבל זו גם החרגה מהתקצוב.

שי סומך: אני מבין שיכול להיות שייכנסו לשם שני בתי החולים סנט ג'וזף ואל מוקאסד במזרח ירושלים.

שי סומך: לא יודע, זה כנראה הדברים לא ברורים.

שי סומך: אבל אנחנו הבנו שהם המועמדים.

נועה בן שבת: אל מוקאסד ואיזה עוד בית חולים?

שי סומך: סנט ג'וזף ואל מוקאסד.

אחמד טיבי: הסעיף הזה הוא נועד בשבילם, מתחת ל-55.

שי סומך: נכון, כך אני הבנתי.

נועה בן שבת: ואי אפשר להפריד בין ההתחשבנות לבין התשלום הקבוע?

נועה בן שבת: כי השנה,

שי סומך: אני כבר אתייחס.

שי סומך: עכשיו, בהקשר של התקצוב, לא של הקאפ, עולות שאלות משפטיות רציניות.

שי סומך: בלוח הזמנים הקצר לא יכולנו לברר אותן.

שי סומך: ולכן מה שסוכם עם המשרדים הוא הדבר הבא: כמו שאמר משרד האוצר, התשלומים שבתי החולים קיבלו לפי מבחני התמיכה שיבוטלו כתוצאה מהמעבר לשיטת התקצוב, התשלומים האלה ימשיכו להינתן באמצעות מבחן תמיכה אחר.

שי סומך: ולגבי השאלה האם הם יהיו זכאים לתקצוב אם הם היו נכללים במבחן התקצוב בחוק, אז השאלה הזאת תיבחן על ידינו כאשר יובאו התקנות שיקבעו את אמות המידה לתקצוב.

שי סומך: והשאלה הזאת תיבחן בנקודת הזמן הזאת.

שי סומך: אם נראה שיש הצדקה משפטית לתת להם את התקצוב, אז הוא יוכל להינתן באמצעות מבחן התמיכה.

שי סומך: ולכן אנחנו לא מתנגדים לסעיף כפי שהוא היום.

עידית סילמן: בקיצור, אתם על זה משרד המשפטים.

עידית סילמן: ואתם בודקים, בוחנים יחד עם המשרדים השונים כדי לוודא שאין איזה שהיא פגיעה.

עידית סילמן: ואם צריך, יינתנו מבחני תמיכה.

עידית סילמן: אשריכם.

נועה בן שבת: זאת אומרת, אם תהיה פגיעה שתיגרם מהתיקון בחקיקה, זה שייכנס לתוקף, אז אתם תתקנו את זה.

נועה בן שבת: תגרמו שזה יתוקן במבחן תמיכה.

עידית סילמן: סוכם עם המשרדים שהתשלומים שבתי חולים מקבלים ימשיכו להינתן באמצעות מבחן תמיכה אחרת.

עידית סילמן: השאלה תיבחן כאשר יובאו התקנות בסעיף הנוכחי.

עידית סילמן: תודה, תודה על העובדה.

עידית סילמן: אנא ממך היועצת המשפטית, את הנקודה פה,

נועה בן שבת: כרגע אנחנו עושים את ההפרדה הזאת.

נועה בן שבת: אבל אני רוצה לשאול שתי שאלות.

נועה בן שבת: כי אנחנו מדברים על בית חולים.

נועה בן שבת: זה יכול להיות בית חולים שהוא בבעלות קופת חולים.

נועה בן שבת: זה יכול להיות או שלא?

עידית סילמן: כן, כן.

עידית סילמן: הכל.

עידית סילמן: כל אחד.

עידית סילמן: מוגדר פה תקציב ל-2018-2019, גבוה מ-55 מיליון שקלים חדשים.

נועה בן שבת: ועוד שאלה.

נועה בן שבת: מה זה היקף ההתחשבנות?

ינון גוטגליק: היקף ההתחשבנות זה כלל הכספים שהוא קיבל מכלל קופות החולים.

נועה בן שבת: אז אולי כדאי להבהיר את זה.

ינון גוטגליק: אז אולי אפשר בנוסח לחדד את זה.

עידית סילמן: אם בנוסח אפשר, אז היועצת המשפטית, אנא רשמי בפנייך את זה.

ניר ברקת: אז זאת אומרת שמשרד האוצר ומשרד הבריאות מוכנים ללכת לבתי חולים קטנים, להוריד להם את הקאפ?

ניר ברקת: זה נשמע לי אחלה דבר.

מיכל מרים וולדיגר: הם תמיד היו שם.

ניר ברקת: אוקיי.

ניר ברקת: אז רק בואו נגדיר בית חולים קטן מתחת ל-5,000 מיטות ונגמור את העניין.

עידית סילמן: חבר הכנסת ניר ברקת, פספסת את הפתיחה שלי.

עידית סילמן: שאמרתי שבאמת בכל הנושא של הקאפ בכלל צריך לדון איך הוא מבוצע, מה הוא מבוצע.

עידית סילמן: אתה יודע, קיבלנו אותו כאיזה שהיא גזירת גורל והמשכנו איתו שנים.

עידית סילמן: והודעתי שאנחנו נקיים פה ועדה.

עידית סילמן: נקים אותה בעזרת השם, באישורה של היועצת המשפטית, ביום שאחרי.

עידית סילמן: החלטת ועשה.

עידית סילמן: וועדת משנה שתתעסק בנושא של הקאפ.

ניר ברקת: ואני מציע שהיעד יהיה לקחת את כל הכספים שבסוף ממילא סוגרים את הגרעון, ניקח משנים קודמות.

ניר ברקת: ובזה נגדיל את הקאפ ונגמר העניין.

מיכל מרים וולדיגר: זה מה שהם עושים בסעיף 9.

מיכל מרים וולדיגר: זה בדיוק הנקודה, לכן זה לא תוספת בעיניי.

עידית סילמן: בסדר גמור.

עידית סילמן: רגע, חבר הכנסת ניר ברקת.

עידית סילמן: בבקשה, חיים, התייחסות שלך רגע.

חיים הופרט: אני רק אומר, חבר הכנסת ברקת, זה בדיוק מה שאנחנו לא רוצים לעשות.

חיים הופרט: סעיף 9 הוא הפוך.

חיים הופרט: מה שאתה אומר זה להעביר את כל הכספים לקופות חולים.

חיים הופרט: אנחנו רוצים להעביר את זה בתקצוב ישיר, זה מה שבתי החולים מבקשים מאתנו.

ארנון אפק: לא, לא, זה לא מה שאנחנו מבקשים חיים.

ארנון אפק: אנחנו מבקשים מחירים ריאליים לשירותים שלנו.

ניר ברקת: לתמחר את המחירים ריאלית, תן להם את המשאבים לפי מחיר ריאלי, בלי הנחה.

ארנון אפק: רק תבינו שבמחירים כלולים גם הכשרת סטודנטים, הכשרת מתמחים.

ארנון אפק: תוציאו את כולם ונתחרה רק על עלויות השירותים, נהיה יותר זולים מהמערכת הפרטית.

ארנון אפק: תפרידו את זה.

ארנון אפק: ויש מודל כזה במשרד הבריאות עוד מהתקופה שמשה בר סימן טוב היה מנכ"ל והאוצר התנגד לו.

ניר ברקת: זה הסטנדרט של ניהול פורטפוליו בעולם, בכל דבר, לא רק בבתי חולים.

רות רלבג: זה נכון.

רות רלבג: אבל המערכת בישראל היא מערכת ציבורית.

רות רלבג: ואני אומרת לך, כמי שעסקה בזה הרבה שנים, יש גם פרוצדורות שהמחיר שלהם צריך לרדת.

רות רלבג: אז מה שבחרה המדינה זה לא לגעת, לשמר מצב קיים.

רות רלבג: וגם אם הפרויקט הזה צריך להתחיל, הוא ייקח שנים.

רות רלבג: כרגע, באופן מעשי, דנים בבלקים הגדולים.

רות רלבג: אז אפשר לדבר על זה ברמה פילוסופית.

חיים הופרט: אני לא חושב שיש בינינו אי הסכמה.

קריאה: הנושא הזה עלה בעבר, בהפרדה.

קריאה: בתחילת הדיונים.

עידית סילמן: בסדר גמור, תודה.

עידית סילמן: התייחסות של בריאות, אוצר?

עידית סילמן: או שלא צריך ואפשר לעבור הלאה?

עידית סילמן: תודה.

ניר ברקת: אבל עידית, סליחה רגע.

ניר ברקת: תקשיבי מה את אומרת.

ניר ברקת: הפיל בחדר.

עידית סילמן: שנייה, עוד לא הגענו.

עידית סילמן: הפיל בחדר הוא סעיף 9, נגיע אליו.

ניר ברקת: לא, לא נכון.

ניר ברקת: הפיל בחדר זה הפער הגדול הזה.

עידית סילמן: שנייה, חכה רגע, ניר.

עידית סילמן: חיים ורועי, אני מבקשת מכם רגע תקשיבו למר שאומר ניר ואני אבקש את ההתייחסות שלכם לאחר מכן.

עידית סילמן: בבקשה.

ניר ברקת: הפיל בחדר זה הפער הגדול בין התקצוב של בתי החולים, אותו קאפ, אותה הנחה.

ניר ברקת: אני לא קורא לזה קאפ.

ניר ברקת: זה לא הנחה, זה גזרה של להכניס אותם לגרעון.

ניר ברקת: זה הפיל בחדר.

ניר ברקת: ואנחנו עכשיו אומרים בואו נתעסק בסעיפים הקטנים, בכל מיני תתי סעיפים ולפיל בחדר נתעסק איתו אחרי דיוני תקציב.

ניר ברקת: אבל כמדומני, אנחנו עכשיו בונים תקציב מדינה.

ניר ברקת: והסעיף החשוב ביותר, ואני חושב שפה קואליציה אופוזיציה כאחד.

ניר ברקת: בתי חולים, קופות חולים, כולם יבואו ויגידו שהתקצוב, סך התקצוב שניתן היום למשרד הבריאות כמכלול, למערכת הבריאות כמכלול היא חסרה, היא קצרה.

ניר ברקת: וממילא אתם תשלמו אותה בסוף השנה, תסגרו גרעונות.

ניר ברקת: אז בואו נתכנן מה הגרעון הצפוי למערכת, על בסיס ניסיון של שנים קודמות ובואו, זה הסעיף הכי חשוב.

ניר ברקת: זה הפיל בחדר.

ניר ברקת: אם נפתור את זה כל הדברים האחרים יהיו הרבה יותר קלים.

עידית סילמן: חבר הכנסת ניר ברקת, אני הבנתי אותך מלכתחילה.

עידית סילמן: אני מבקשת את התשובות, רגע דקה, ותקבל את התשובות המוסדרות ונתקדם הלאה.

חיים הופרט: אני אגיד שסעיף 9, חבר הכנסת ברקת, הוא בדיוק מה שאתה מדבר עליו עכשיו.

חיים הופרט: לקחת את הכספים שמחולקים בדיעבד.

חיים הופרט: להוסיף להם, המנכ"ל פשוט פירט גם את הסכומים.

חיים הופרט: להוסיף עליהם סכום.

חיים הופרט: זה חברי הכנסת לאורך כל השבוע ביקשו לדעת את הסכום.

חיים הופרט: אז להוסיף עליהם סכום, לתקצב אותו, ליידע את בתי החולים ביציאה לדרך כמה יש להם והם מקבלים את הכסף הזה בצורה תזרימית הרבה יותר טוב אחת לחודש.

ניר ברקת: אתה יודע להגדיר את הסכום הזה עכשיו?

ניר ברקת: כמה מוסיפים?

ניר ברקת: ואתה יודע לפי איזה קריטריונים תיתן אותו ואתה יודע שהוא מראש יכסה את?

ניר ברקת: אתה יודע?

ניר ברקת: אם כן, אז אני אמחא לך כפיים.

ניר ברקת: ואם אתה יודע להגדיר את זה מראש ולהגדיר את הקריטריונים איך זה יחולק, כולם פה אומרים לך תודה רבה.

חיים הופרט: חבר הכנסת ברקת, זה בדיוק סעיף 9.

חיים הופרט: אני מניח שנגיע אליו בהמשך.

עידית סילמן: אבל אנחנו מגיעים.

עידית סילמן: זה בדיוק מה שאמרתי לך, שאנחנו מקריאים את כל התיקונים ואנחנו נגיע גם לסעיף הזה.

עידית סילמן: רועי, אתה רוצה להתייחס?

עידית סילמן: אז בהמשך.

קריאה: זו שאלה חשובה.

קריאה: הכסף הזה שמוצע מספיק?

עידית סילמן: אני שנייה רוצה לומר, אנחנו עושים את כל התיקונים.

עידית סילמן: וזה בהתייחס גם לדברים שנאמרו ובהתייחס גם לדברים שאנחנו העלינו לאורך כל הדיון.

עידית סילמן: ולכן אנחנו נגיע לסעיף הספציפי ואנחנו גם נדון בו.

עידית סילמן: אנחנו לא יכולים לדון מההתחלה עד סוף הדיון באותו סעיף ספציפי ולחזור אליו ולא להתקדם על שאר הדברים.

עידית סילמן: אז בואו נתקדם, כי על כל דבר יהיו פה גם הסתייגויות, גם אמירות.

עידית סילמן: נועה, אנחנו ממשיכים.

נועה בן שבת: כן.

נועה בן שבת: אני רק עוברת כרגע רק על תיקונים שנעשו בנוסח, להראות, שיהיו בפניכם.

נועה בן שבת: הנושא של הפרש 2017, הבנתי שמשרד הבריאות - - -

ינון גוטגליק: אנחנו הבנו שיש על זה הרבה הסתייגויות.

ינון גוטגליק: אולי נדבר על זה כשיהיו הסתייגויות.

נועה בן שבת: יש לכם הצעה, אין לכם הצעה?

נועה בן שבת: אתם שוקלים, אתם בודקים?

עידית סילמן: נגיע אליו בהסתייגויות.

נועה בן שבת: יש פה בהגדרה מחיר ברוטו.

נועה בן שבת: יש פה תיקון שנעשה הבוקר, לפי בקשה של משרד הבריאות.

ינון גוטגליק: על פי בקשה של לניאדו, של עמיחי.

נועה בן שבת: עמוד 4, בהגדרה מחיר ברוטו.

נועה בן שבת: מסומן פה תיקון בהגדרה מחיר ברוטו, כי ביקשתם להעביר לשנת 2018, אבל מתברר שזה לא נכון.

נריה שטאובר: לא, התיקון לא צריך.

נריה שטאובר: אני אומרת נועה שאנחנו חוזרים מהתיקון.

נועה בן שבת: אז הם חזרו בהם מהתיקון, לא יהיה תיקון.

נועה בן שבת: 2017 עד 2019.

נועה בן שבת: בסעיף 5 הכנסנו את נושא אישור הוועדה שדובר עליו.

עידית סילמן: זוכרים שדיברנו על אישור הוועדה וכל פעם ציינתם פה באישור הוועדה.

נועה בן שבת: זה התנאים של המטופל, זה סעיף 1.

נועה בן שבת: תנאים של המטופל המיועד להעברה.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: סעיף 1(2).

עידית סילמן: מי שמאושפז בבית חולים ציבורי.

עידית סילמן: עמוד 5, סעיף 2, באישור הוועדה.

עידית סילמן: יש כאן הרבה דברים שהוספתי והוספנו ביחד כי ראינו לנכון שהם חשובים לנו.

עידית סילמן: וישבנו עליהם גם עם האוצר וגם עם הבריאות.

נועה בן שבת: כן.

נועה בן שבת: התיקון של הוספת אישור הוועדה זה משהו שהוועדה דיברה עליו בדיון הקודם והחליטה עליו.

נועה בן שבת: וגם תאגיד הבריאות, דיברנו על כך שאנחנו מוסיפים הבהרה שזה גם אם הוא פועל בעלות רשות מקומית.

נועה בן שבת: הייתה שם בעיה בנוסח.

נועה בן שבת: אנחנו עכשיו עוברים לעמוד 4.

נריה שטאובר: הסיפור של אישור הוועדה, אני מבינה שזה כבר נדון פה.

נריה שטאובר: רק אני רוצה להגיד שזה בעצם הגדרה מאוד קלינית, של מי זה מטופל המיועד להעברה.

נועה בן שבת: תביאו את ההגדרה הקלינית.

נריה שטאובר: אין בעיה.

עידית סילמן: זו הגדרה קלינית כדי שהיא תשב כאן, כדי שלא תהיה תחושה שבאמת, כפי שציינו כאן האנשים, כל ההערות שנרשמו על אישורי הוועדה והסמכויות שלה.

עידית סילמן: ותודה שהרחבתם ונתתם לזה מקום וזה חשוב.

נועה בן שבת: בעמוד 8, תיקונים שדובר עליהם בדיון הקודם.

נועה בן שבת: מסומן בצהוב שני תיקונים.

נועה בן שבת: אנחנו נמצאים בהגדרה "תוספת ריאלית", בסעיף 1 לחוק.

נועה בן שבת: יש לך טאבלט?

נועה בן שבת: תוכלי להסתכל בטאבלט.

מיכל מרים וולדיגר: אני בטאבלט, אבל אני מנסה לראות מה כתבת בהסתייגויות שלנו.

נועה בן שבת: לא, זה תיקונים שדובר עליהם בדיון הקודם.

עידית סילמן: את כל התיקונים לקחנו וכינסנו.

נועה בן שבת: בעצם זה אומר שהקידומים של התוספת הריאלית מתחילים משנת 2022 ובשנת 2021 הקידום הוא 1%.

נועה בן שבת: זאת אומרת, ההתחשבות בחתימת הסכם אשפוז בית היא נעשית רק משנת 2022.

עידית סילמן: אתם זוכרים שדיברנו על שנת 2021.

ינון גוטגליק: לא ניתן יהיה לחתום.

עידית סילמן: בדיוק.

עידית סילמן: וגם אמרנו את זה וציינו ולכן הורדנו את זה.

עידית סילמן: ראינו את החשיבות בנושא הזה ולכן כתוב 2022.

עידית סילמן: כן, שלמה פשקוס.

שלמה פשקוס: אני מזכיר, גם אמרנו את זה בדיון הקודם, רק שני בתי חולים היום בישראל נותנים את השירות הזה.

שלמה פשקוס: וגם זה לא לכל הקופות.

שלמה פשקוס: למיטב זיכרוני, גם ב-2022 החובה היא עד ה-15 בפברואר.

שלמה פשקוס: זה לא ריאלי בשום דרך, אנחנו מבקשים דחייה לפחות ל-2023.

שלמה פשקוס: אף בית חולים להערכתי לא ידע לעמוד בזה.

שלמה פשקוס: זה בוודאי לא בכל הקופות.

שלמה פשקוס: זה סתם פגיעה, זה לא סביר.

שלמה פשקוס: אנחנו מבקשים דחייה של עוד שנה.

שלמה פשקוס: על הסכם אשפוזי בית, זה הסעיף הספציפי.

שלמה פשקוס: אני לא חושב שיש סיכוי שיהיה פה משהו בומבסטי במערכת בשלושה ארבעה חודשים.

שלמה פשקוס: זה לא סביר.

שלמה פשקוס: אנחנו מבקשים דחייה של לפחות עוד שנה.

רות רלבג: אנחנו כמובן מתנגדים.

רות רלבג: אני גם רוצה להגיד שבסוף, הרי אנחנו הראינו הפחתה של 18% בימי אשפוז.

רות רלבג: אנחנו עומדים על זה.

רות רלבג: אנחנו גם אומרים יותר מזה, שנים אנחנו אומרים שמשך האשפוז בפנימיות בכללית, בכל בתי החולים שלה, באופן מובהק הוא יותר נמוך.

רות רלבג: זה לא שיש לנו איזה תמהיל שונה ממה שקיים במקום אחר.

רות רלבג: כנראה התשובה היא תשובה אחרת.

רות רלבג: אנחנו סבורים שהיה צריך לעשות מלכתחילה הפחתה הרבה יותר עמוקה.

רות רלבג: דחייה של עוד שנה לא מאפשרת גם את המעט הזה שעשו לממש.

רות רלבג: אנחנו מתנגדים.

עידית סילמן: בסדר גמור.

עידית סילמן: התייחסות שלכם, המשרדים, לנושא הזה.

רועי רייכר: הטענה מובנת.

רועי רייכר: הטענה שנשמעה פה כבר נידונה בדיונים הקודמים, בגלל זה בחרנו לדחות את זה בשנה, לשנה הבאה.

רועי רייכר: זה לא צריך תוך ארבעה חודשים, אפשר תוך זמן רב יותר להתארגן.

רועי רייכר: אגב, יש יותר משני בתי חולים שכבר מפעילים את שירות אשפוזי הבית.

רועי רייכר: ויש גם בקופת חולים הכללית, שלא יש חלק מרכזי ממערכת האשפוז.

רועי רייכר: גם היא טוענת שהיא מוכנה והיא יכולה להפעיל בהרבה מבתי החולים שלה שירותי אשפוז בית.

רועי רייכר: ולכן אנחנו חושבים שהאיזון שרשום כאן, לאחר התיקון שכבר נעשה בוועדה ודחה את זה בשנה, הוא איזון ראוי ונכון.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: ואנחנו בהמשך נתייחס למטופל המיועד להעברה ולכל השינויים שם.

עידית סילמן: בבקשה נועה.

נועה בן שבת: חברת הכנסת אלינה ברדץ'?

עידית סילמן: כן, אז אנחנו מתקנים?

נועה בן שבת: את ביקשת תיקון.

עידית סילמן: כן, ביקשנו תיקון נוסף.

ינון גוטגליק: חברת הכנסת אלינה ביקשה לדחות את המועד מפברואר למועד יותר מאוחר במהלך השנה.

ינון גוטגליק: הבעיה שאנחנו מפרסמים את התקרות במרץ, כדי ליצור להם ודאות.

ינון גוטגליק: בגלל זה כתבנו עד ה-15 בפברואר שזה בעצם המועד האחרון שבו אנחנו נוכל לקחת את זה בחשבון לאותה שנה.

ינון גוטגליק: ואנחנו לא רואים אפשרות לדחות.

ערן הכהן: אבל אז אתה נותן לי תמריץ שלילי להגיע להסכם רטרו שמאוד נהוג במערכת.

ערן הכהן: אתה בעצם נותן לי תמריץ להפסיק להתדיין על הדבר הזה.

ערן הכהן: הרבה פעמים אנחנו מגיעים להסכמים רטרו, שנגיד מתחילים אותם ממאי והם יחולו לכל 2022.

ערן הכהן: אז אם אתה שם את הסעיף הזה, אז אתה מוריד בעצם את התמריץ.

ינון גוטגליק: אבל אני אמור להודיע לך את התקרה עד מרץ.

ינון גוטגליק: אם אני לא מודיע, יש ברירת מחדל שהיא לא טובה כנראה לכולם.

ערן הכהן: אבל זה משהו מאוד קטן, שאפשר לעשות לו תיקון רטרו.

עידית סילמן: רועי, האם אנחנו יכולים לקחת את הסעיף של אלינה?

רועי רייכר: להאריך קצת את התוקף?

רועי רייכר: בסדר.

עידית סילמן: בואו נאריך בבקשה את התוקף כדי לנסות לעזור להם.

רועי רייכר: להאריך את התוקף זה גם עונה למה שאמר שלמה.

עידית סילמן: שלמה פשקוס, זה עונה גם למה שאתה אמרת?

ערן הכהן: רגע, אני רוצה להוסיף משהו.

ערן הכהן: הסעיף הזה לא מתייחס לרמת בעלים.

ערן הכהן: זאת אומרת, אם אני כבעלים הגעתי, אנחנו בעלים של 11 בתי חולים כלליים.

ערן הכהן: ואם אני כבעלים הגעתי להסכמה עם קופה שלמשל זה יינתן משישה בתי חולים של הרשת לכל הקופה.

עידית סילמן: אז אתה רוצה עכשיו להחיל דין רציפות על כולם?

רועי רייכר: כל החוק מתייחס לאינטראקציות בין קופה לבין בית חולים.

ערן הכהן: בסדר.

ערן הכהן: כאן צריכה להיות החרגה שאם עשיתי הסכם מרוכז אז זה יחול כאילו כל בתי החולים של הרשת.

ערן הכהן: אחרת אנחנו סתם נצטרך לעקם את ההסכמים הרי כדי שזה יהיה.

רועי רייכר: כל חוק הקאפ מתייחס לאינטראקציות שבין בית חולים ספציפי, גם אם הוא חלק מרשת גדולה, לבין כל אחת מקופות החולים.

רועי רייכר: גם הסעיף הזה ישמר על זה.

רועי רייכר: יכול להיות שצריך לעשות כל מיני תיקונים.

עידית סילמן: יש כאן ניסיון, אבל אני מסכימה, יש כאן התחשבנות בין קופת חולים לבית חולים.

עידית סילמן: קופות חולים לבתי חולים.

ערן הכהן: אני מסכים.

ערן הכהן: בסדר, אנחנו נפתור את זה בהסכמים.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: אני מבקשת מכם, פנימית, אני לא יכולה להכיל את זה בצורה שבה אתה מבקש.

עידית סילמן: אבל כן אני מבקשת לקחת את הסעיף של אלינה ברדץ' יאלוב.

עידית סילמן: תודה רבה אלינה, עשתה עבודה מעולה ביחד איתנו על הדבר הזה.

עידית סילמן: מהממת.

עידית סילמן: רועי?

קריאה: אז איזה הארכה אתם נותנים?

ינון גוטגליק: 15 ביוני.

עידית סילמן: לא, זה הזמנים.

עידית סילמן: זה הזמנים רק.

קריאה: אתם יכולים להקריא מה שאתם משנים?

קריאה: כי אנחנו לא מצליחים להבין.

נריה שטאובר: סליחה, אז רק לפני שאת מקריאה, נועה, תיקון נוסף.

נריה שטאובר: פשוט חידדו לנו פה שאין תוספת ריאלית לשנת 2021, היא בעצם מתחילה מ-2022.

נריה שטאובר: אז צריך למחוק שם את "בשנת 2021 1%".

נריה שטאובר: בסדר?

נועה בן שבת: אז שני תיקונים יש לנו כאן.

נועה בן שבת: לגבי אחד ניתן נושא חדש ונצטרך להביא את זה בפני ועדת הכנסת.

מיכל מרים וולדיגר: אפשר לקרוא לנו את הסעיף?

נועה בן שבת: אנחנו קוראים עכשיו את סעיף 2 להגדרת תוספת ריאלית.

נועה בן שבת: הוא אומר ככה: "בעבור שירות אשפוז במחלקות פנימיות בכל אחת מהשנים 2022 עד 2024 כמפורט להלן".

מיכל מרים וולדיגר: רגע, א' נמחק?

נועה בן שבת: כי מחקנו את 2021 בהתאם להערה שנשמעה פה עכשיו.

נועה בן שבת: לא נחתם הסכם כאמור בפסקת משנה א' 0%.

אופיר כץ: נועה, אני רק רוצה לוודא שלא פספסת שביקשתי נושא חדש.

אופיר כץ: רשמתם?

נועה בן שבת: רשמתי.

נועה בן שבת: אני אסביר את הסדר.

נועה בן שבת: אני מבינה שיש רצון מאוד מאוד גדול להגיע להסתייגויות.

נועה בן שבת: אבל אני מציעה שאנחנו נעבור, כיוון שאנחנו נקרא את ההסתייגויות של סעיף 1.

נועה בן שבת: לפני שנקרא את ההסתייגויות של סעיף 1 בואו נראה את התיקונים שיש בסעיף 1.

נועה בן שבת: אז נעבור להסתייגויות של סעיף 1 ואז יהיה אפשר לדעת מה לפנינו ומה אחרינו.

קריאה: נועה, נושא חדש זה על כל הסעיף?

עידית סילמן: לא, רק על התאריך.

נועה בן שבת: לא, הוא ביקש נושא חדש על ה-15 ביוני.

עידית סילמן: במקום 15 בפברואר, ביוני, נושא חדש.

עידית סילמן: כן, אז אנחנו נעשה את זה לאט לאט ומסודר.

עידית סילמן: רק אל תתפרצו לדיונים כדי שנוכל להכיל את זה.

עידית סילמן: אנחנו רוצים גם לראות שזה מסתדר בין כולם.

עידית סילמן: אתם חשובים כולכם.

נועה בן שבת: זהו, אלה התיקונים שהיו לנו לסעיף 1, אז עכשיו נעבור להסתייגויות.

נועה בן שבת: יש לנו הרבה הסתייגויות לסעיף 1.

עידית סילמן: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לקובץ ההסתייגויות על סעיף 1, אנא פתחו בפניכם.

משה גפני: רגע, אבל אופיר ביקש נושא חדש.

עידית סילמן: רשמנו.

עידית סילמן: שלום חבר הכנסת גפני, מה שלומך?

עידית סילמן: רשמנו את הנושא החדש ואנחנו נעלה את זה גם.

משה גפני: לא, אבל אם הוא אמר נושא חדש - - -

נועה בן שבת: אבל זה לא אומר שאי אפשר להצביע על הסתייגויות.

נועה בן שבת: אי אפשר יהיה להצביע על הסעיף, אבל כרגע אנחנו נעבור להסתייגויות.

משה גפני: אני רק רוצה שיהיה רשום בפרוטוקול שהקאפ היה אצלי בוועדה, בוועדת הכספים, אני לא קיבלתי את כל מה שהאוצר אמר.

עידית סילמן: גם אנחנו לא קיבלנו את הכל.

עידית סילמן: עשינו להם חיים מאוד קשים.

עידית סילמן: אבל אנחנו לא רק את מה שהאוצר אמר, אלא גם מה שהבריאות אמר.

משה גפני: גברתי יושבת הראש, שתדעי, כשהקדוש ברוך הוא חילק את השכל זה לא היה שאנחנו איחרנו ורק האוצר היה.

משה גפני: אנחנו היינו יחד עם האוצר.

משה גפני: השכל הוא לא רק אצלם.

עידית סילמן: חבר הכנסת גפני, אני רק אומר לכל היושבים כאן, אני כדי להיות יסודית וכדי גם להיעזר, נכון, באופן אמיתי, במי שיש לו את הניסיון ואני מעריכה את הניסיון שלו על עבודה של שנים בוועדת כספים, בצורה מעולה.

עידית סילמן: והיה יושב ראש ועדת כספים, חבר הכנסת גפני.

עידית סילמן: ביקשתי אותו לחדרי וישבתי איתו והתייעצתי איתו.

עידית סילמן: ותודה רבה על זה חבר הכנסת גפני.

משה גפני: ומהר ברחתי.

משה גפני: שלא תגידי - - -

עידית סילמן: והוא ברח מהר.

עידית סילמן: הוא אמר לא יותר מידי, לא יותר מידי.

אלינה ברדץ' יאלוב: חבר הכנסת גפני, אני חייבת להודות שגב' סילמן נלחמה גם בבריאות וגם באוצר, כמו אריה.

אלינה ברדץ' יאלוב: וגם הגיעה להישגים.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: כשחבר הכנסת גפני מתוך בקשה גם שלי הגיע לכאן היום.

ישראל אייכלר: אנחנו נעשה ישיבת סיעה לשיתוף פעולה של הרב גפני.

משה גפני: לא, לא, אני לא הולך נגד יושב הראש שלה שהוא אמר לצמצם את הכוח שלי.

משה גפני: אז אני לא הולך נגדו.

משה גפני: ואני גם לא מסכים שהיא תלך נגד יושב הראש שלה.

משה גפני: ראית אותו אתמול במליאה, כשהוא בא להצביע נגד החוק שלי.

עידית סילמן: חבר הכנסת גפני, אנחנו פה על עולם הבריאות.

עידית סילמן: עזוב אותך, פה כולם שווים.

עידית סילמן: עזוב אותך.

קריאה: הרב גפני, רק שתדע, שהייתה תמונה של הפגישה שלכם.

קריאה: רצו להכניס אותה ליתד, אבל הוועדה לא הסכימה.

עידית סילמן: באמת?

עידית סילמן: הרב גפני, ראית?

עידית סילמן: כמעט הרסתי לך הכל.

משה גפני: לא הרסת לי שום דבר.

עידית סילמן: סתם.

עידית סילמן: האמת, תודה רבה.

עידית סילמן: יישר כוח על העבודה שעשית, על העבודה שאתה עושה והעבודה שעוד תעשה.

עידית סילמן: מעריכה מאוד.

ישראל אייכלר: הפירגונים האלה מלחיצים אותי.

קריאה: רק השאלה בסופו של דבר מה לקחת מזה.

עידית סילמן: לקחתי הרבה.

ישראל אייכלר: את הטכניקות.

עידית סילמן: הרב גפני יודע.

עידית סילמן: אני התייעצתי איתו באופן אישי והוא גם יודע בדיוק מה לקחנו פה.

עידית סילמן: אז הסתייגויות לסעיף 1, בבקשה.

עידית סילמן: יעלו ויבואו.

נועה בן שבת: רק יש הסתייגות אחת לפני זה, לפני סעיף 1.

נועה בן שבת: כל ההסתייגויות שלפני סעיף 1 הם בעצם משובצות בסעיפים אחרות או שלא קיימות, אין להן משמעות בחוק.

נועה בן שבת: אז אנחנו עוברים לסעיף 1.

נועה בן שבת: סעיף 1, קבוצת הליכוד מציעה, הסתייגות מספר 4.

נועה בן שבת: בפסקה 1 להגדרה,

ינון אזולאי: אנחנו כש"ס מצטרפים, כן?

נועה בן שבת: מה זה כולם, סליחה?

ינון אזולאי: אני כש"ס, כל סיעת ש"ס מצטרפת.

נועה בן שבת: ש"ס מצטרפת, מי עוד?

נועה בן שבת: הציונות הדתית?

ינון אזולאי: אנחנו מצטרפים לליכוד וליהדות התורה.

עידית סילמן: בקיצור, כל ההסתייגויות הן של כולכם.

ינון אזולאי: זו אופוזיציה לוחמת, מאוחדת.

עידית סילמן: לא, זה מאוחדת מיוחדת.

קריאה: נועה, איך זה רשום?

קריאה: זה לפי סדר הסעיפים או הסיעות?

עידית סילמן: לפי סדר הסעיפים, לפי סיעות.

עידית סילמן: טוב, חברים, השם עמכם, בואו כדי שנוכל להתקדם ולא להיות כאן שבת.

נועה בן שבת: קבוצת הליכוד מציעה בפסקה 1 להגדרה בסיס התחשבנות, במקום 1.7% יבוא 2.1%.

עידית סילמן: עוד משהו?

נועה בן שבת: יש אחרי זה הסתייגויות חלופיות.

מיכל מרים וולדיגר: אופיר, בהתאם לגידול האוכלוסייה וההזדקנות.

מיכל מרים וולדיגר: אני אנמק.

מיכל מרים וולדיגר: זה גם אצלנו מופיעה הבקשה הזאת.

מיכל מרים וולדיגר: בעצם אנחנו מבקשים להגדיל את זה בהתאם לגידול והזדקנות האוכלוסייה לשנה.

מיכל מרים וולדיגר: זה האחוזים.

עידית סילמן: לא, לא, אתם לא תעשו לי ברדק.

עידית סילמן: אתם לא תעשו לי ברדק.

עידית סילמן: אנחנו לא נכנסים אחד בדברים של השני.

ינון אזולאי: הוא ביקש ממני, אז אמרתי לו שיפנה אלייך.

ינון אזולאי: אני לא רציתי, בגלל זה שלחתי אותו אלייך.

עידית סילמן: אני מקשיבה.

עידית סילמן: אני מקשיבה, קדימה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו ביקשנו להוסיף ולהגדיל את האחוזים, שבעצם יהיו ריאליים.

מיכל מרים וולדיגר: כי קצב הגידול של האוכלוסייה וההזדקנות של האוכלוסייה היא לא 1.7, זה בחסר.

מיכל מרים וולדיגר: אלא ל-2.1%.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: נא להצביע על ההסתייגויות.

עידית סילמן: מי בעד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נגד ההסתייגות?

עידית סילמן: התחיל להיות לי חם אתכם.

עידית סילמן: מי בעד ההסתייגות, מי נגד, עוד פעם.

עידית סילמן: מי נמנע?

ינון אזולאי: רק לצופים בבית וליושבים פה.

ינון אזולאי: אנחנו לא שאנחנו לא בעד ההסתייגויות שלנו.

ינון אזולאי: אנחנו פשוט החרמנו ואנחנו לא נמצאים כחברים בפועל בוועדה.

אוריאל בוסו: לא החרמנו.

אוריאל בוסו: רומסים אותנו ולכן החלטנו.

עידית סילמן: אתם החרמתם.

עידית סילמן: נו, אמרת את זה נכון מההתחלה.

עידית סילמן: החרמתם, הכל טוב.

ינון אזולאי: אבל אנחנו בעד ההסתייגויות שלנו, בתקווה - - -

עידית סילמן: בסדר, הכל טוב, החרמתם.

עידית סילמן: נו, הלאה.

ינון אזולאי: לא, לא נעים.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: אנחנו מברכים אתם שאתם כאן.

קריאה: היות וזה הסתייגות נכונה, אנחנו מצטרפים לכל ההסתייגויות.

עידית סילמן: מראש כולם אמרו שהאופוזיציה היא מאוחדת מיוחדת.

ינון אזולאי: רק לשים לב על רביזיה.

ינון אזולאי: זה על הכל יהיה רביזיה, רק תשימו לב.

עידית סילמן: אוקיי, עברנו הלאה.

אופיר כץ: נועה, צריך להגיד על כל הסתייגות רביזיה או שאפשר?

נועה בן שבת: מי ביקש רביזיה?

נועה בן שבת: סליחה, מי ביקש רביזיה?

אופיר כץ: ינון אזולאי.

ינון אזולאי: ינון אזולאי ואופיר כץ, כי אני לא לבד.

עידית סילמן: רגע, רגע, חברי הכנסת, תקשיבו.

אופיר כץ: לא, שתעזור לך.

עידית סילמן: תקשיב לי טוב, חבר הכנסת אופיר כץ.

עידית סילמן: אני בניגוד אליך מתכננת מחר כמה דברים חשובים, חברתיים, גדולים מאוד.

עידית סילמן: נראה לי שכל היושבים פה גם מתכננים.

עידית סילמן: אז בואו נתקדם בצורה סדורה ומסודרת.

עידית סילמן: כל אחד יקבל את הדברים שלו, כדי שלא נישאר פה מחר.

עידית סילמן: אני רוצה שזה יהיה מסודר, אל תצעקו.

עידית סילמן: אנחנו נעשה את זה מסודר ואני אתן לכל אחד גם לנמק.

עידית סילמן: אבל בואו.

אופיר כץ: אבל את לא הקשת לשאלה שלי.

אופיר כץ: האם אחרי כל הצבעה להגיש רביזיה או שאני יכול להגיד מעכשיו על כל ההסתייגויות רביזיה?

אופיר כץ: זה רק מקצר את התהליך.

נועה בן שבת: תראה, יכול להיות שיש הסתייגויות שלא תרצה רביזיה.

ינון אזולאי: לא, הכל, הכל.

אופיר כץ: אז אנחנו על הכל.

אופיר כץ: מה שלא נרצה, נגיד.

מיכל מרים וולדיגר: ואני אגיד רביזיה על כל אחד, אני אהיה יותר צרודה.

עידית סילמן: לא, לא, זה מיותר.

עידית סילמן: לא להגיד רביזיה על כל אחד.

עידית סילמן: רביזיה זה אחרי הצבעה.

אופיר כץ: להגיד, טוב.

ינון אזולאי: אם את רוצה שכולנו נגיד, אנחנו נגיד כולנו ביחד.

עידית סילמן: תגידו.

עידית סילמן: תעשו מקהלת רביזיות מצידי.

עידית סילמן: יאללה, מתקדמים.

עידית סילמן: תראו, אני רק מזכירה לכם שכל היושבים פה בחדר באים מתוך עולם הבריאות.

עידית סילמן: אז בואו נשתדל להיות ענייניים, כדי שכולם יוכלו לצאת גם, להמשיך בעבודה.

ינון אזולאי: רק שתדעי שכל הרביזיות ענייניות.

מיכל מרים וולדיגר: כל ההשגות ענייניות.

עידית סילמן: רק ענייניות.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להזכיר לך עידית שההוראות האחרונות של הכנסת שאי אפשר להגיש הסתייגויות לא ענייניות.

מיכל מרים וולדיגר: אז כל ההסתייגויות הן ענייניות.

עידית סילמן: לא, לא, את תראי כאן גם לא ענייני.

עידית סילמן: הכל בסדר.

ינון אזולאי: כל ההסתייגויות שלנו ענייניות.

ינון אזולאי: זה אנחנו ביקשנו את זה, לא שזה הוראה של הכנסת.

ינון אזולאי: אנחנו ביקשנו את זה.

מיכל מרים וולדיגר: וגם הייתה הוראה.

מיכל מרים וולדיגר: אתה צודק ינון, קיבלתי.

מיכל מרים וולדיגר: התקבלה.

עידית סילמן: אוקיי, קדימה אנחנו ממשיכים.

אופיר כץ: דרך אגב, בהצבעה על הסתייגויות, אנשי המקצוע, הם לא חייבים, אם יש להם כמו שאמרת, מה לעשות, הם לא חייבים.

עידית סילמן: הם רוצים לשמוע.

עידית סילמן: הם לא ילכו ויחזרו כל חמש דקות.

עידית סילמן: כי אנחנו עוברים סעיף סעיף והם מתייחסים גם לסעיפים.

עידית סילמן: 4(א).

מיכל מרים וולדיגר: רגע, את לא עוברת סעיף סעיף?

עידית סילמן: קודם כל, אנחנו לא עוברים את כל הסעיפים.

עידית סילמן: מה שלא הועבר עליהם תיקונים ולא זה.

עידית סילמן: אם יש לכם הסתייגויות אחר כך נגיע לכל.

נריה שטאובר: היינו ב-4, אנחנו עכשיו עוברים ל-א'.

נריה שטאובר: הגדרת בסיס התחשבנות תימחק, במקומה יבוא תיערך התחשבנות בין משרד האוצר לכלל בתי החולים בהתאם להיקף הפעילות בפועל של בתי החולים בשנה הקודמת.

נריה שטאובר: בתוספת טייס אוטומטי ותקציב לצמיחה.

נריה שטאובר: 4(א) עמוד 1 לטופס ההסתייגויות המרוכז.

נועה בן שבת: האמת היא שההסתייגות הזאת סומנה על ידינו.

נועה בן שבת: היא פשוט לא מתיישבת עם הנוסח.

נועה בן שבת: שאי אפשר להגיד בבסיס ההתחשבנות.

נועה בן שבת: זו הוראה אופרטיבית.

נועה בן שבת: אם אתם רוצים להגיד משהו אחר, אז תגידו למה הכוונה.

נועה בן שבת: אבל היא לא מסתדרת.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אז בואו נצביע על ההסתייגות.

עידית סילמן: מי בעד ההסתייגות הזאת?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: קואליציה נגד.

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נדחתה, תודה.

עידית סילמן: ההסתייגות נדחתה.

נועה בן שבת: חבר הכנסת אופיר כץ מציע: בהגדרה בסיס ההתחשבנות, אחרי פסקה 2.

ינון אזולאי: אנחנו מצטרפים לאופיר כץ, בסדר.

נועה בן שבת: אחרי פסקה 2 יבוא 3.

נועה בן שבת: ולעניין - - - יתווסף שיעור קידום של 3.5% ובמחלקות הפנימיות 4$.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: קבוצת הליכוד מציעה: בהגדרה שיעור הקידום לשנת 2021 בפסקה 1(א) במקום 2% יבוא 4.2%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: בהגדרה שיעור הקידום לשנת 2021 בפסקה 1(ב) במקום 2.72% יבוא 4.2%.

נועה בן שבת: זה פסקה שאחרי.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

ינון אזולאי: יש פה נמנע אחד, כן?

עידית סילמן: נו, ינון, ינון.

עידית סילמן: די.

עידית סילמן: די, ינון.

אלון טל: אני מייצג את עצמי מצוין.

ינון אזולאי: בסדר.

ינון אזולאי: אני רק רוצה מידי פעם לעשות - - -

מיכל מרים וולדיגר: את יכולה רק לקרוא את מספר הסעיף שנדע?

מיכל מרים וולדיגר: נועה, את יכולה לקרוא את מספר הסעיף המקורי שאני אדע לאיפה להסתכל?

נועה בן שבת: הסעיף הוא סעיף 1.

נועה בן שבת: אני קוראת עכשיו מההגדרה.

נועה בן שבת: סעיף 1, יש סעיף 1 להצעת החוק.

עידית סילמן: זה סעיף 1 להצעת החוק.

עידית סילמן: חברים, אם אתם לא זוכרים על מה הגשתם הסתייגויות אנחנו בבעיה.

נועה בן שבת: אנחנו בחוק ההתייעלות, בפרק ב', בסעיף 3.

נועה בן שבת: בתוק החוק של חוק ההתחשבנות סעיף קטן (1) הגדרות.

נועה בן שבת: כרגע אנחנו קוראים את ההסתייגויות שמתייחסות לסעיף.

נועה בן שבת: אז אני קוראת עכשיו הסתייגות מספר 8.

נועה בן שבת: היא מתייחסת להגדרת תוספת ריאלית.

נועה בן שבת: והיא אומרת: בהגדרה תוספת ריאלית במקום תוספת בהתאם לשיעור הגידול באוכלוסייה.

מיכל מרים וולדיגר: יש לי שאלה, שנייה.

נועה בן שבת: סליחה, רק שנייה.

עידית סילמן: לא, לא, חברת הכנסת מיכל וולדיגר, לא.

עידית סילמן: אבל היא מדברת.

מיכל מרים וולדיגר: לא, להבין את הטכניקה.

עידית סילמן: את תביני אחרי שהיא תסיים את הדברים שלה.

עידית סילמן: זה לא יעבוד ככה אחרת.

עידית סילמן: היא תסיים לדבר ואז תשאלו שאלות.

נועה בן שבת: בהגדרה תוספת ריאלית, במקום תוספת בהתאם לשיעור הגידול באוכלוסייה בשנה הקודמת לעומת השנה שלפניה, כפי שמפרסת הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, יבוא: תוספת הגידול באוכלוסייה כפי שהוספה לעלות הסל באחריות קופת החולים בשנה הקודמת.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: פסקה 9.

נועה בן שבת: בהגדרה תוספת ריאלית, בפסקה 2(א) במקום 1% יבוא 2.1%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: בהגדרה תוספת ריאלית בפסקה 2(ב) במקום 0% יבוא 2.1%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: 11.

נועה בן שבת: בהגדרה תוספת ריאלית, בפסקה 3(א) במקום 1.4% יבוא 2.1%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת שנייה לשאול משהו.

מיכל מרים וולדיגר: שנייה.

עידית סילמן: כן, חברת הכנסת.

מיכל מרים וולדיגר: זה טכני לגמרי.

מיכל מרים וולדיגר: השאלה שלי היא טכנית.

מיכל מרים וולדיגר: האם כל סעיף שאת קוראת את אומרת את ההסתייגות של הליכוד, את ההסתייגות של ש"ס?

עידית סילמן: לא, כרגע הם הצטרפו?

מיכל מרים וולדיגר: של יהדות התורה?

מיכל מרים וולדיגר: כי לא, כי יש לי את ההסתייגויות שלי ואני בכלל לא מספיקה להבין איפה את.

נועה בן שבת: אז רגע, סליחה.

נועה בן שבת: אני אולי אבהיר רק שנייה.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא מצליחה להבין איך זה הולך.

נועה בן שבת: בטאבלט שלפני

נועה בן שבת: כם אמור להיות קובץ הסתייגויות.

נועה בן שבת: אנחנו הבאנו קובץ הסתייגויות.

מיכל מרים וולדיגר: זה הכי טוב להדפיס, כי יש לי גם את החוק.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לדעת.

נועה בן שבת: אוקיי, אז זה חשוב להבין.

נועה בן שבת: יש את זה בטאבלט את קובץ ההסתייגויות.

נועה בן שבת: ההסתייגויות ממוספרות.

עידית סילמן: בעצם לא רק חבר כנסת אחד הגיש הסתייגויות על סעיף מסוים.

עידית סילמן: יש הרבה חברי כנסת, וכל אחד הגיש גם הרבה הסתייגויות על אותו סעיף.

אופיר כץ: מיכל, בקובץ זה לפי איך שהגשנו, לפי הסיעות.

עידית סילמן: כדי להטריל.

מיכל מרים וולדיגר: לא, זה ברור לי.

מיכל מרים וולדיגר: הנקודה היא, אני רוצה להסביר רגע גם לנועה וגם לעידית, שאני מחזיקה ביד את ההסתייגויות שלי בלבד.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו, אני צריכה מול העיניים את החוק כדי להסביר לך מה התכוונתי.

מיכל מרים וולדיגר: כי זה בכל זאת ארוך.

נועה בן שבת: בסדר גמור.

מיכל מרים וולדיגר: אז לכן אני כן מבקשת אם אתם מדפיסים, שיהיה לי את הכל.

עידית סילמן: אז חברת הכנסת, יש לך את ההסתייגויות שלך ויש ממול את ההסתייגויות של כולם.

מיכל מרים וולדיגר: לא, יש לי רק את החוק.

עידית סילמן: בסדר, אבל יש לך את נוסח החוק לפנייך.

עידית סילמן: את צריכה לדעת על מה הגשת הסתייגות.

מיכל מרים וולדיגר: אני יודעת.

מיכל מרים וולדיגר: אבל שיניתם אותו 20 פעם.

מיכל מרים וולדיגר: בסדר.

עידית סילמן: לא שינינו.

עידית סילמן: זה אותו חוק עליו הגשת הסתייגויות.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

נועה בן שבת: אז אנחנו בהסתייגות 12.

נועה בן שבת: בהגדרה תוספת ריאלית בפסקה 3(ב) במקום 1.55% יבוא 2.1%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: הסתייגות 13.

נועה בן שבת: בהגדרה תוספת ריאלית בפסקה 4, במקום 0.2% יבוא 1%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: עכשיו יש לנו פה הסתייגות של חבר הכנסת אופיר כץ, שהוא מציע הסתייגות מספר 14.

נועה בן שבת: בהגדרה תוספת ריאלית, בסוף פסקה 2(א) יבואו: בבית חולים פריפריאלי 2%.

אופיר כץ: אני אנמק את 14 ו-15 ביחד.

עידית סילמן: בבקשה.

אופיר כץ: לא, את יכולה להצביע וב-15 אני אנמק.

עידית סילמן: אז אתה לא רוצה?

אופיר כץ: אני אנמק על שניהם ביחד, את יכולה להצביע.

נועה בן שבת: אתה לא רוצה לנמק לפני ההצבעה?

עידית סילמן: אנחנו מצביעים, אז תנמק לפני.

אופיר כץ: לפני 15 אני אנמק.

עידית סילמן: אבל אתה רוצה את שניהם ביחד.

אופיר כץ: לא, לא, לא.

אופיר כץ: תצביעי, הכל בסדר.

עידית סילמן: אז מה אתה זה?

עידית סילמן: אופיר אל, בחייאת.

אופיר כץ: ההיפך, במקום לעשות שני נימוקים אני אומר לך אחד.

אופיר כץ: את אומרת לי אל תעשה?

עידית סילמן: טוב, בסדר, בסדר.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: 14.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: בבקשה אופיר כץ.

אופיר כץ: עכשיו אני רוצה לנמק.

אופיר כץ: אמרתי את זה מספר פעמים במהלך הדיון, שאנחנו כל הזמן, ואני אגיד את זה שוב פעם ושוב פעם ושוב פעם.

אופיר כץ: כי אנחנו כל פעם מתייחסים, בסדר, כי כך המערכת עובדת.

אופיר כץ: ציבורי, ממשלתי, קופות.

אופיר כץ: והגיע הזמן שאנחנו נתייחס, שמשרדי הממשלה, שהם בעצם אלה שקובעים את המחיר ואת התמחור ואת הכל, הגיע הזמן שתהיה הגדרה חדשה.

אופיר כץ: ופה אני מציע אותה בהסתייגות.

אופיר כץ: הגדרה שנקראת בית חולים פריפריאלי.

אופיר כץ: כי בכל מדד מצד המטופל, המטופל בפריפריה מקבל שירותים פחות טובים, בזמינות פחות טובה.

אופיר כץ: יש שם רופאים מצוינים, רופאים לא פחות טובים ממה שיש במרכז.

אופיר כץ: אבל האמצעים שאנחנו נותנים לבתי החולים בפריפריה הם פחות ממה שמקבלים בתי החולים במרכז.

אופיר כץ: והגיע הזמן שאנחנו כמדינה וכנסת נתחיל להתייחס לבתי החולים בפריפריה בדרום ובצפון כבתי חולים שצריכים טיפול נקודתי.

אופיר כץ: שצריכים תוספת, שצריכים סיוע.

אופיר כץ: ברגע שאנחנו נחזק אותם ולפחות נשווה אותם למה שמקבלים בתי חולים במרכז, אז גם המטופל שגר בפריפריה יזכה אולי לטיפול כמו שמטפל תושב במרכז.

אופיר כץ: ואני חושב שסעיף 15, גם אם אני עדיין לא רואה איזה שינוי, אני שמעתי פה על תוספת לפריפריה.

אופיר כץ: עד שלב זה אני עדיין לא.

אופיר כץ: ואני אשמח לקבל פירוט איך זה יחולק.

אופיר כץ: אבל לפחות ברמת האמירה החדשה שאנחנו מתייחסים לבתי חולים בפריפריה כמשהו שונה, כמשהו חדש.

אופיר כץ: ואני מבקש מכם להצביע בעד.

אופיר כץ: זו רק הגדרה.

אופיר כץ: אין פה שום דבר, שום תוספת, שום כלום.

אופיר כץ: הגדרה חדשה שמערכת הבריאות תתחיל להתייחס אליה ככה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: ואכן תהיה התייחסות לזה בסעיף 9.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נריה שטאובר: 16.

משה גפני: אני רק רוצה לנמק גם כן.

משה גפני: אני מצטרף.

עידית סילמן: את 16 אתה רוצה לנמק?

נועה בן שבת: רגע, זה הסתייגות אבל של אופיר כץ.

עידית סילמן: זה הסתייגות אחרת.

אופיר כץ: הם הצטרפו אבל.

ינון אזולאי: אבל אמרנו שאנחנו מצטרפים לכל.

ינון אזולאי: אנחנו כסיעת ש"ס מצטרפים להכל.

נועה בן שבת: הצטרפו מה?

נועה בן שבת: לאופיר כץ?

ינון אזולאי: להכל, הכל.

ינון אזולאי: כל מכל וכל.

נועה בן שבת: ש"ס, יהדות התורה?

מיכל מרים וולדיגר: וגם הציונות הדתית.

עידית סילמן: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: הדבר היחיד שנשאר לנו בקואליציה הזאת זה לנמק הסתייגויות.

עידית סילמן: לא בקואליציה, בכנסת אתה מתכוון.

עידית סילמן: מה בקואליציה?

ינון אזולאי: לא, הוא התכוון עם הקואליציה.

משה גפני: אנחנו נהיה הממשלה הבאה בעזרת השם.

עידית סילמן: בעזרת השם.

משה גפני: בנתיים תנו לנו לדבר.

משה גפני: זה הכל.

עידית סילמן: בבקשה.

עידית סילמן: אני שמחה שאתה אופטימי, באמת.

עידית סילמן: זה חשוב, אני גם מזמינה אותך עכשיו.

עידית סילמן: לא הבאה, עכשיו.

ישראל אייכלר: גם זה הדבר היחיד שנשאר לנו באופוזיציה, להיות אופטימי.

עידית סילמן: לא, אתה תמיד יכול להיכנס ולבוא, אנחנו ממש נשמח בכך חבר הכנסת גפני.

עידית סילמן: בידע שלך, במקצועיות שלך, במיומנות שלך.

משה גפני: לא.

עידית סילמן: אני בעדך.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול את הנציגה של שר האוצר אם זה מתואם.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, פה יש לי הסתייגות, אבל אנחנו לא נפתח לדיון בנושא הזה.

עידית סילמן: בבקשה, חבר הכנסת גפני בבקשה.

משה גפני: אני לא רוצה להצטרף.

עידית סילמן: אז מה אתה רוצה לעשות?

משה גפני: אני לא רוצה להסתייג, נו מה?

עידית סילמן: אז אל תצטרף.

עידית סילמן: מה ההסתייגות שלך?

משה גפני: אה, ההסתייגות שלי לגבי העניין הזה.

עידית סילמן: אנחנו בהסתייגויות.

עידית סילמן: פוליטיקה נשב אחר כך עוד פעם.

עידית סילמן: פעם הבאה עם קפה.

עידית סילמן: עכשיו הסתייגויות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: צריך לעשות כל מאמץ להפיל את הממשלה, זה הכל.

משה גפני: ממשלה רעה.

משה גפני: חבר הכנסת אופיר כץ צודק.

משה גפני: אני מצטרף להסתייגויות האלה.

משה גפני: הוא גם היה יושב ראש ועדת משנה שעסקה בבתי החולים בפריפריה.

משה גפני: הדבר הזה הוא באמת דבר שהוא נורא ואיום.

משה גפני: אני חושב שהגיע הזמן, כאשר דנים על הקאפ, ההסתייגות הזאת היא נכונה.

משה גפני: צריך להכניס אותה בחוק וליצוק לה תוכן גם.

משה גפני: הרי המציאות היא שאנשים גרים רחוק ממרכז הארץ ואין להם פתרון רפואי להרבה דברים שהם צריכים לנסוע.

משה גפני: לא רק שהם צריכים לנסוע לבתי החולים במרכז הארץ, ואין להם את הפתרון בפריפריה, גם יגבו מהם עכשיו גם מס גודש, עם חוק ההסדרים הנורא הזה.

משה גפני: אבל אני חושב שהוא צודק בטענה הזאת ומדינה מתוקנת ומסודרת צריכה לקבל את זה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: מי בעד?

גל כהן: רגע, עוד לא הקראנו.

עידית סילמן: אה, בבקשה.

גל כהן: בסעיף 1 בהגדרה תוספת ריאלית, במקום כמפורט להלן יבוא: בשיעור הקידום הדמוגרפי ששולם לקופות החולים בעד אותה שנה ופסקאות 1 עד 4 יימחקו.

עידית סילמן: מי בעד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נגד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

גל כהן: 17.

גל כהן: הסתייגות של חברת הכנסת מיכל וולדיגר וחברת הכנסת קטי שטרית.

נועה בן שבת: וגם של ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית.

נועה בן שבת: והליכוד מצטרף גם להסתייגויות האחרות?

אופיר כץ: כן, אני רוצה לנמק.

עידית סילמן: נו, אבל הם אמרו מראש.

גל כהן: אני אקריא ואז תנמק.

עידית סילמן: נועה, הם לא יכולים מראש?

עידית סילמן: הם אמרו שהם רוצים לכל ההסתייגויות להצטרף כולם לכולם.

נועה בן שבת: כן.

נועה בן שבת: ש"ס אמרו לי את זה.

נועה בן שבת: הבנתי שגם הליכוד מצטרף לכל ההסתייגויות של כולם.

מיכל מרים וולדיגר: וגם הציונות הדתית.

אופיר כץ: אנחנו מצטרפים גם לציונות וש"ס.

עידית סילמן: שימי את כולם ביחד.

עידית סילמן: הם מראש מצטרפים כולם לכל ההסתייגויות של כולם.

עידית סילמן: כל חוברת ההסתייגויות של כולם ביחד.

משה גפני: תכניסו בהסתייגויות את השמות של כל הקואליציה הבאה.

עידית סילמן: אמרת שאתה נכנס לקואליציה הנוכחית, אז מה אתה מקשקש הבאה?

עידית סילמן: אתה מחכה שיעבור התקציב ואז להיכנס.

אופיר כץ: הבוס שלך לא רוצה אותם.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רוצים לנמק.

עידית סילמן: בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רוצים לנמק ואופיר ינמק.

עידית סילמן: אבל סליחה, מי שמנמק, בואו לא נעשה מזה סימפוזיון.

עידית סילמן: מי שמנמק, לא להתחיל להגיד מי.

אופיר כץ: אני מחכה אבל שהיא תקריא, מה את רוצה?

עידית סילמן: היא הקריאה.

אופיר כץ: אבל היא צריכה להקריא את הסעיף.

גל כהן: לא, עוד לא הקראתי.

עידית סילמן: בבקשה.

גל כהן: במקום ההגדרה שרים יבוא: השרים, שר הבריאות בהתייעצות עם שר האוצר.

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: הנימוק שלי הוא כזה, שכולם ראינו פה דריסת רגל מטורפת של האוצר בחוק הזה.

אופיר כץ: זה פשוט משהו שהוא לא מובן.

אופיר כץ: איך משרד הבריאות, איך שר הבריאות, איך אנשי הבריאות הסכימו לזה שמי שינהל פה את כל ההצגה זה שר האוצר.

אופיר כץ: אף פעם לא היה דבר כזה.

אופיר כץ: ואני חושב שכל הנימוק הזה הוא רלוונטי גם לסעיפים הבאים.

אופיר כץ: מדובר פה בבריאות.

אופיר כץ: ומי שצריך לקבוע פה זה אנשי משרד הבריאות ולא משרד האוצר, שרוצים לשלוט בכל ולתכלל את הכל.

אופיר כץ: לא, בנושא הבריאות הם לא צריכים להיות שם.

אופיר כץ: כי כשהם שם, אנחנו רואים פה את מנהלי בתי החולים כל כמה חודשים באים וישנים פה באוהלים ואני האוצר נהנים מזה שהם עולים אליהם לרגל ומתחננים כאילו זה לא יודע מה.

אופיר כץ: סך הכל הם רוצים להביא שירות טוב יותר למטופלים.

אופיר כץ: ההיפך, אנחנו צריכים להוריד סמכויות מהאוצר, בכל מה שקשור לבריאות ולחזק את מערכת הבריאות, את אנשי הבריאות.

אופיר כץ: הם אלה שמבינים בזה, הם אלה שצריכים להתעסק בזה.

אופיר כץ: ולכן הגשתי הסתייגות שהשרים זה יהיה שר הבריאות בהתייעצות עם שר האוצר.

עידית סילמן: רגע, שנייה.

עידית סילמן: ובסעיף כתוב השרים.

עידית סילמן: שר הבריאות ושר האוצר.

עידית סילמן: אני חושבת שזה נכון שיהיה גם לבתי החולים וגם לקופות החולים את האופציה הזאת.

עידית סילמן: גם יש ועדת בריאות עכשיו בכנסת.

עידית סילמן: אז באמת נוכל לפקח על כל האמור לעיל.

ישראל אייכלר: אבל יש סעיף בהמשך, להוסיף גם כן ועדת הבריאות להתייעצות.

ישראל אייכלר: במקרה הזה אתם השארתם את זה בידי השרים.

ינון אזולאי: בסעיף 9, איזה מספר זה בסעיף 9?

ינון אזולאי: אוריאל, תסתכל שם סעיף 9.

ינון אזולאי: בהסתייגות 7 זה.

עידית סילמן: רגע, סליחה.

עידית סילמן: רגע, שנייה.

עידית סילמן: בואו, מישהו שמנמק.

נועה בן שבת: השרים שרשומים עכשיו בנוסח זה, אני אקרא את זה בחוק.

מיכל מרים וולדיגר: שר הבריאות ושר האוצר, כך כתבתם.

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: שר הבריאות ושר האוצר, נכון.

מיכל מרים וולדיגר: מחקתם את זה בסעיף 1 והעברתם את זה לסעיף 2.

אופיר כץ: האם בחוק רשום שר הבריאות ושר האוצר?

ינון אזולאי: נועה, את העברת את זה לסוף ההגדרות פשוט.

נועה בן שבת: בסוף ההגדרות, זה לא בסעיף 2.

נועה בן שבת: זה עדיין בסעיף ההגדרות.

נועה בן שבת: אבל זה פשוט ככה נוהגים לנסח.

נועה בן שבת: פשוט השר הוא תמיד אחרון ברשימת ההגדרות.

מיכל מרים וולדיגר: לא לפי א'-ב'?

נועה בן שבת: כל ההגדרות לפי א'-ב' והשר הוא תמיד אחרון.

אופיר כץ: רגע, לא הבנתי.

אופיר כץ: בהגדרות כתוב שהשרים זה שר הבריאות ושר האוצר?

מיכל מרים וולדיגר: כן.

מיכל מרים וולדיגר: ואנחנו ביקשנו לתקן את זה.

מיכל מרים וולדיגר: היה רשום שר הבריאות ושר האוצר.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו הגשנו הסתייגות שזה יהיה שר הבריאות בהתייעצות עם שר האוצר.

מיכל מרים וולדיגר: אני מצטרפת למה שאמר חברי אופיר כץ.

מיכל מרים וולדיגר: אני כן רוצה לומר שבעצם מדובר פה בחוק שהוא מקצועי.

נועה בן שבת: בסדר, אבל הוא נימק את זה.

נועה בן שבת: הוא נימק את זה.

מיכל מרים וולדיגר: כן.

מיכל מרים וולדיגר: מה שחשוב בסוף זה הבריאות של האזרח.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן שר הבריאות הוא הקובע ואפשר להתייעץ עם שר האוצר.

ינון אזולאי: נועה, אבל שאלה.

ינון אזולאי: את אמרת שזה בעצם שונו השרים.

נועה בן שבת: לא.

נועה בן שבת: לא שונו, לא שונו, סליחה, לא שונו השרים.

נועה בן שבת: רק עניין טכני, פשוט היא שאלה אותי למה העברתי לסעיף 2 ולא העברתי לסעיף 2.

ינון אזולאי: אוקיי.

ינון אזולאי: ובעצם אם אנחנו אחר כך נגיע, הם לא שילמו את ההסכמה שצריך יהיה הסכמה של שר הבריאות, אלא זה נשאר.

נועה בן שבת: אם תסתכל בנוסח של החוק, ההגדרה אומרת השרים הם שר הבריאות ושר האוצר.

ינון אזולאי: אוקיי, בסעיף הזה.

ינון אזולאי: כי יש סעיפים אחרים שהם כותבים השרים.

נועה בן שבת: לא, זה סעיף ההגדרות.

נועה בן שבת: כל פעם שמופיע המילה "השרים" הכוונה תהיה לשני השרים.

נועה בן שבת: אבל יש מקומות שבהם כתוב אחרת.

אלינה ברדץ' יאלוב: טוב, יופי, נצביע על זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: מי בעד ההסתייגות?

אלינה ברדץ' יאלוב: מי נגד ההסתייגות?

אלינה ברדץ' יאלוב: מי נמנע?

אלינה ברדץ' יאלוב: ההסתייגות נפלה.

אלינה ברדץ' יאלוב: ההסתייגות נפלה.

גל כהן: הסתייגות 18 לא הבנו עד הסוף מה היא אומרת.

נועה בן שבת: ולכן היא לא הסתייגות, היא לא אומרת שום דבר.

ינון אזולאי: 18.

ינון אזולאי: אוריאל, אתה רוצה לנמק?

גל כהן: לא, אנחנו אומרים שלא כל הבנו את ההסתייגות.

ינון אזולאי: תקריאי אותה, אנחנו נסביר לכם.

גל כהן: מה שנכתב זה שההגדרה בסיס ההתחשבנות תימחק.

גל כהן: במקומה יבוא: הגדרת תקצוב ברורה.

גל כהן: אז זה לא משהו שאנחנו יכולים.

ינון אזולאי: שיהיה ברור מה התקצוב.

נועה בן שבת: זה לא הגדרה.

נועה בן שבת: הגדרה היא בסיס התחשבנות מה זה?

נועה בן שבת: מה זה הגדרה?

נועה בן שבת: זה לא עברית.

נועה בן שבת: זה לא כתוב בעברית הדבר הזה.

נועה בן שבת: אי אפשר להחליף, אז תגידו מה אתם רוצים להגיד.

אוריאל בוסו: אני אנמק.

נועה בן שבת: תמחקו את ההסתייגות.

נועה בן שבת: היא נמחקת.

ינון אזולאי: תעשי את זה לפי מחיר.

אוריאל בוסו: למה?

אוריאל בוסו: אני יכול לנמק.

ינון אזולאי: בבקשה, אוריאל.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, אין מה לנמק.

נועה בן שבת: לא, סליחה, סליחה.

נועה בן שבת: זאת לא הסתייגות.

נועה בן שבת: סליחה, אני רוצה להבהיר: משהו שהוא לא כתוב, הוא לא מתיישב, הוא לא כתוב בעברית הוא לא הסתייגות ולכן היא נמחקת.

ינון אזולאי: קודם כל, את יכולה להגיד שזה כתוב בעברית, רק לא עברית תקינה.

ינון אזולאי: כי אני קורא פה בעברית.

נועה בן שבת: נכון, אתה צודק.

נועה בן שבת: כתוב בעברית לא תקינה, נכון.

גל כהן: הסתייגות 19.

גל כהן: בכל מקום אחרי אסותא אשדוד יבוא: ובכל בית חולים פריפריאלי שמרוחק 100 ק"מ ויותר מתל אביב.

עידית סילמן: מי רוצה לנמק את ההסתייגות?

אוריאל בוסו: אני אנמק.

אוריאל בוסו: אנחנו כביכול רואים שיש הגדרה על העדפה, בגלל השנים שהם פעלו בית חולים אסותא, אז יש להם הרבה מקומות של ההגדרה, בשביל לתת לבית החולים מצד אחד לצעוד.

אוריאל בוסו: מצד שני גם כן המחזור שהיה בשנים לפני כן, באותן שנים שהוא התחיל להתרומם, הוא לא נותן את היחס מה שצריך לתת לבית החולים.

אוריאל בוסו: ואז אנחנו בכל החוק ביקשנו להוסיף העדפה לפריפריה.

אוריאל בוסו: סיוע לבתי חולים מרוחקים.

אוריאל בוסו: מה זה נקרא פריפריה?

אוריאל בוסו: לפחות שיהיה מוגדר משהו כמו 100 ק"מ מתל אביב.

ינון אזולאי: לא, לא, יש הגדרה בחוק.

ינון אזולאי: אני רק אוסיף עליך.

ינון אזולאי: יש הגדרה בחוק מהי פריפריה.

ינון אזולאי: יש פריפריה גיאוגרפית, פריפריה חברתית.

ינון אזולאי: אני טוען, וגם אמרתי את זה בהתחלה, שצריך להוסיף גם פריפריה חברתית וגם פריפריה גיאוגרפית.

ינון אזולאי: כשאני מדבר על פריפריה גיאוגרפית, למשל אני אקח, נמצא פה ד"ר ארז מבית חולים פוריה.

ינון אזולאי: מנצרת נמצאים פה.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים ששם זה בתי חולים פריפריאליים גיאוגרפים.

ינון אזולאי: אני מדבר גם על פריפריה שגם היא חברתית וגם היא גיאוגרפית.

ינון אזולאי: ולכן אני אומר, שם לתת להם את התעדוף.

ינון אזולאי: כי בסופו של דבר שם הם זקוקים.

ינון אזולאי: וזה גם נהריה, אגב, היא פריפריה.

ינון אזולאי: שם הם נמצאים בתקצוב תת לעומת אלה שנמצאים במרכז שגם מבחינת המיקום, המקום וגם המיטות שיש להם, התקצוב שיש להם, הוא לפעמים מגיע לתקצוב שהוא יותר.

ינון אזולאי: לכן אנחנו באים ואומרים בואו ניתן תעדוף לאותם פריפריה, שגם ככה נמצאים, אנחנו רוצים לעודד שם את הרופאים שיבואו.

ינון אזולאי: רוצים לעודד שם, שיהיה להם מכשור יותר טוב.

ינון אזולאי: כדי שלא יצטרכו לחכות זמנים ולרוץ עד המרכז.

ינון אזולאי: ולכן הסעיף הזה, שמי שנגד הפריפריה שיצביע נגד ההסתייגות הזאת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עידית, אפשר להכניס את הדיון לוועדת משנה שתקום?

עידית סילמן: כן, בהצבעת חברי הוועדה.

עידית סילמן: אז הסתייגות 19, מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אני רק אבקש בקשה ממנהלת הוועדה, נא לבקש מיו"ר הכנסת, מיקי לוי, לאור כמות ההסתייגויות, אנחנו נסיים היום בשעה מוקדמת.

עידית סילמן: ואנחנו נפתח את הוועדה.

עידית סילמן: אני רוצה לבקש פתיחת ועדה מחר בבוקר, יום שישי בהחרגה, כדי לסיים את כל ההסתייגויות.

ינון אזולאי: הוא ייתן לכם גם בשבת.

ינון אזולאי: המצב שלכם בממשלה טוב.

ינון אזולאי: גם בשבת הוא ייתן לכם.

עידית סילמן: בשמחה, בשמחה, הכל בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: גם במוצ"ש.

עידית סילמן: אז זה בנתיים.

עידית סילמן: בבקשה, אנחנו ממשיכים.

גל כהן: 20.

גל כהן: בהגדרה בסיס ההתחשבנות בפסקה 1 במקום 1.7% יבוא 2%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

קריאה: רביזיה.

מיכל מרים וולדיגר: אמרנו הכל.

גל כהן: 21.

גל כהן: בהגדרה מטופל המיועד להעברה.

עידית סילמן: לא, אז אני מבקשת נא להגיד אחרי כל סעיף רביזיה כן או לא.

מיכל מרים וולדיגר: לא, אבל אמרנו ואמרתם בסדר.

עידית סילמן: כן, כן, עדיף.

עידית סילמן: בסדר, מעכשיו.

גל כהן: בהגדרה מטופל המיועד להעברה בפסקה 1, במקום ומתקיים בפועל אלה יבוא: ומתקיים בו אחד מהם.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: נפל.

עידית סילמן: ההסתייגות נדחתה.

עידית סילמן: ההסתייגות נדחתה.

משה גפני: רביזיה.

משה גפני: רביזיה.

עידית סילמן: אנחנו שומעים, פעם אחת, לא צריך לצעוק.

עידית סילמן: פעם אחת שומעים, הן כותבות.

עידית סילמן: הן תותחיות, תאמין לי.

עידית סילמן: רק תגידו על מה כן, על מה לא.

גל כהן: בהגדרה מטופל המיועד להעברה בפסקה 1(ב), בסופה יבוא: בהסכמת המשפחה.

אופיר כץ: אני רוצה לנמק.

אופיר כץ: זה הסעיף שדנו פה גם עם כל הצוותים.

אופיר כץ: הוא שונה הסעיף הזה?

אופיר כץ: ההערה התקבלה של הסכמת המשפחה?

נועה בן שבת: אני רוצה אבל להעיר משהו.

נועה בן שבת: שלמעשה מטופל מיועד להעברה, אחד התנאים הוא שקופת החולים לא הציעה מקום אחר להעבירו.

נועה בן שבת: זאת אומרת, גם אם המשפחה הייתה לכאורה מסכימה, אין לאן להעביר אותו.

נועה בן שבת: זאת אומרת, זה אחד התנאים הקיימים.

אופיר כץ: ואם יש לאן להעביר אותו והמשפחה לא מסכימה?

אופיר כץ: אז זה ההסתייגות, אני רוצה לנמק אותה.

אופיר כץ: שאנחנו מכניסים פה.

נועה בן שבת: בוא נשאל.

נועה בן שבת: מה קורה אז?

נועה בן שבת: כיוון שאחד התנאים הוא שאם קופת החולים הציעה מקום, אז ממילא לא מתקיימים תנאי הסעיף והוא לא ייחשב מטופל המיועד להעברה.

נועה בן שבת: ואז הוא נשאר בפנימיות.

אופיר כץ: לא הבנתי.

אופיר כץ: עכשיו הקופה מעבירה אותו ממקום אחד למקום שני.

אופיר כץ: המשפחה לא רוצה להעביר אותו.

נועה בן שבת: המשפחה לא רוצה, לא חל, הרי מה זה מטופל להעברה?

נועה בן שבת: הוא מחייב בעצם בתשלום מלא.

נועה בן שבת: נכון?

נועה בן שבת: למרות שהגענו לאלפות, היינו צריכים לשלם תשלום מופחת, בכל זאת משלמים תשלום מלא.

נועה בן שבת: זאת המשמעות של מטופל מיועד להעברה.

נועה בן שבת: אז אם הוא לא נחשב מטופל המיועד להעברה, כי הקופה הציעה ורק המשפחה סירבה, אז הוא נשאר בפנימיות.

נועה בן שבת: והם משלמים עבורו את המחיר המופחת.

נועה בן שבת: אני מקווה שתיארתי נכון את המצב.

אופיר כץ: לא, אבל שלא יהיה מצב שבגלל שעכשיו הם ישלמו, אז יהיה עימות בין בית החולים לבין הזה.

נועה בן שבת: זה לא קשור.

אופיר כץ: אז אני יכול לנמק?

אופיר כץ: אני לא מסכים, אני רוצה לנמק את ההסתייגות שלי.

נועה בן שבת: אולי טל, את רוצה להסביר?

טל אמתי נשרי: הסברנו בדיון הקודם שהמקרים שבהם יש מטופלים שמסרבים לאופציות שהקופות מציעים להם הם ממש ממש בשוליים של השוליים.

טל אמתי נשרי: זה כמעט ולא קיים.

טל אמתי נשרי: זהבה תוכל לתת נתונים לגבי זה, כי היא עשתה ממש בדיקה אחרי הדיון, בשביל לוודא באיזה מצב אנחנו נמצאים היום בבתי החולים.

טל אמתי נשרי: לגבי המציאויות האלה בדרך כלל, אם יש מקרה כזה, אפשר לפנות למשרד הבריאות, פונים למשרד הבריאות.

טל אמתי נשרי: גם אפשר לקיים שיח של הקופה ובית החולים מול המטופל וזה נפתר.

אופיר כץ: מי יפנה למשרד הבריאות?

אופיר כץ: מי שחולה על המיטה עכשיו יגיע אליכם?

אופיר כץ: נו, בחייאת.

טל אמתי נשרי: לא, הקופה ובית החולים, לא המטופל.

טל אמתי נשרי: משרד הבריאות מסייע להסביר למטופל את החשיבות שבהעברה שלו למוסד - - -

אופיר כץ: מי במשרד הבריאות מסביר לאותו מטופל את החשיבות?

אופיר כץ: תראי לי תושב שמשרד הבריאות ענה לו והסביר לו את החשיבות וגרם לו לעבור.

אופיר כץ: אני מאוד אשמח לשמוע.

זהבה רומנו: אז רגע, מה שקורה במקרים כאלה בדרך כלל כשמשפחה מסרבת מזמינים אותה למנהל המחלקה ומשוחחים איתה ומסבירים לה את החשיבות שהחולה יעבור לטיפול המשכי.

זהבה רומנו: כי בטיפול ההמשכי הוא יקבל את הטיפול האופטימלי שמגיע לו.

זהבה רומנו: שם הוא יכול לקבל טיפול צוות רב מקצועי, של מרפאה בעיסוק, של פיזיותרפיסטית, של קלינאית תקשורת.

זהבה רומנו: מה שהוא לא יכול לקבל את הטיפול הזה במסגרת המחלקה הפנימית.

זהבה רומנו: מה גם שבמסגרת שם הטיפול הוא הרבה יותר אינטנסיבי, הוא הטיפול שמתאים לו.

זהבה רומנו: כשיושבים עם המשפחה ומסבירים לה את המטרות, מסבירים לה את החשיבות שהוא צריך לעבור למקום שמתאים לו - אז המשפחה בדרך כלל נותנת את ההסכמה.

זהבה רומנו: והיה והמשפחה לא נותנת את ההסכמה, אז לא מתקדמים הלאה.

זהבה רומנו: אבל אני שוב אומרת, זה בשוליים.

זהבה רומנו: אתמול אני בדקתי מול בתי החולים.

זהבה רומנו: עשינו מדגמית, לקחנו 13 בתי חולים.

זהבה רומנו: חלק של הכללית, חלק של בתי חולים בפריפריה, חלק בבתי חולים במרכז.

זהבה רומנו: יש ב-106 חולים שמעוכבים בבתי החולים.

זהבה רומנו: שאלתי וביקשתי לדעת האם יש חולים שמעוכבים כי המשפחה לא מסכימה.

זהבה רומנו: אין מקרים כאלה כרגע, נכון להיום.

זהבה רומנו: זה אתמול נבדק.

זהבה רומנו: אין, מתוך 13 בתי חולים שיש 106 חולים מעוכבים, אין חולה מעוכב כרגע בגלל שמשפחה לא מסכימה.

קריאה: אבל אם זה המצב, אז תאפשרו לנו את הסעיף.

זהבה רומנו: עכשיו, אני, כמו שאני אמרתי, ואמרתי את זה כבר פעם קודמת, אני נמצאת בתפקידי מעל תשע שנים.

זהבה רומנו: הייתה לי אני חושבת פנייה אחת מבית החולים שחולה סירב והמשפחה.

זהבה רומנו: ניסינו לתת כל מיני פתרונות וכל מיני מענים בכל מיני מקומות כדי לרצות את המשפחה.

זהבה רומנו: המשפחה אמרה חד משמעית לא, אנחנו לא רוצים להעביר אותו.

זהבה רומנו: אז אוקיי, אז אמרנו במקרה הזה אנחנו מכבדים את החלטת המשפחה ולא עושים את זה.

זהבה רומנו: ברוב המקרים זה לא מגיע למצבים כאלה.

זהבה רומנו: ושוב אני אומרת, הדלת שלנו בחטיבת הרפואה פתוחה.

זהבה רומנו: אם יהיו מקרים כאלה מי שפונה בדרך כלל ואומר המשפחה מסרבת לצאת זה הצוות ולא המטופל עצמו ולא המשפחה.

זהבה רומנו: ואז פונים לאגף הגריאטריה, וגם אגף הגריאטריה מנסה לשכנע בכל האמצעים.

זהבה רומנו: אנחנו צריכים להבין שמאוד מאוד חשוב שהחולים האלה יעברו לטיפול ההמשכי, כי זה המקום האופטימלי עבורם.

זהבה רומנו: אני רק רוצה לתת דוגמה.

זהבה רומנו: במחלקה פנימית, שזו מחלקה דינמית.

זהבה רומנו: האורות לא נכבים בשעה מתאימה, מעבירים את החולים באמצע הלילה כי הגיע חולה אחר וצריך שהוא יהיה קרוב יותר למחלקה, אז מוציאים ומניעים חולים באמצע הלילה.

זהבה רומנו: זה לא מתאים לאנשים שנמצאים במצב שהוא מצב מאוד שברירי.

זהבה רומנו: אנחנו יודעים שחולים שנמצאים במחלקה פנימית יש להם יותר נטייה ליפול.

זהבה רומנו: הם נכנסים למצב בלבולי בגלל שאין להם סדר יום.

זהבה רומנו: מחלקות הגריאטריה פעילה.

זהבה רומנו: יש להם סדר יום.

זהבה רומנו: מורידים אותם - - -

עידית סילמן: זהו, תודה.

עידית סילמן: סליחה, סליחה, תודה.

עידית סילמן: אנחנו פשוט לא נגמור את היום הזה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: אני מקווה שהובן.

עידית סילמן: אוקיי, מי בעד ההסתייגות הזאת?

רות רלבג: כבוד יושבת הראש, האם אפשר בסעיף הזה לבקש שבמקום שזה יתחיל ב-2022 זה יתחיל ב-2023?

עידית סילמן: זה לא כאן.

עידית סילמן: זה רק ההגדרה של מיהו מטופל המיועד להעברה.

עידית סילמן: כל ההתחשבנות של המטופל המיועד להעברה נמצא קדימה בחוק.

עידית סילמן: אנחנו עוד נגיע לשם.

מוריס דורפמן: אבל אפשר רק הערה קטנה?

מוריס דורפמן: אם מה שאומרים פה משרד הבריאות שזה מקרים בודדים, אז מה נפשם שתהיה את ההסתייגות של חבר הכנסת כץ?

מוריס דורפמן: כי זה לא, אתם הרי מסכימים שאם משפחה מסרבת, אתם לא תכריחו אותה לעבור.

מוריס דורפמן: ולכן, למה לייצר את הסיטואציה הזאת?

מוריס דורפמן: כאילו, אם זה כמעט לא קורה, מה אכפת לכם?

מוריס דורפמן: למה אתם מתנגדים?

מוריס דורפמן: אנחנו מבקשים שתהיה הסתייגות שכשמשפחה מסרבת אנחנו לא צריכים, לא רוצים להיות בסיטואציה של לריב.

עידית סילמן: לא, לא, אנחנו לא פותחים לדיון.

עידית סילמן: כן, תשובה?

עידית סילמן: לא, לא לא פותחים לדיון.

עידית סילמן: תשובה של המשרד?

נריה שטאובר: אמרנו, דיברנו על זה גם בדיון הקודם.

נריה שטאובר: שוב, דיברנו על זה שהמצבים האלה הם מצבים עדינים ורגישים, שככלל צריכים להיפתר בהסכמה.

נריה שטאובר: וזה מצוין שגם לקופה וגם לבית החולים - - -

עידית סילמן: אתה לא יכול להפיל את כל האחריות על הסכמת המשפחה.

נריה שטאובר: יש אינטרס משותף לייצר את הפתרון.

נריה שטאובר: לבית החולים יש אינטרס, כי הוא לא, כי כמו שכתוב כאן הוא לא אמור לקבל את המחיר המלא, ככל שקופת החולים העמידה חלופה.

נריה שטאובר: אבל עדיין זה מבוטח של קופת החולים.

נריה שטאובר: אנחנו מצפים מקופת החולים להיות מעורבת במציאת הפתרון, גם אם הוא נמצא בבית חולים.

נריה שטאובר: עכשיו, דיברנו, שוב, אני חוזרת על דברים שנאמרו בדיון הקודם.

נריה שטאובר: דיברנו על זה שקיימים גם כלים משפטיים, לא נעשה בהם כמעט שימוש וטוב שכך.

נריה שטאובר: אלה לא מקרים שמתאימים כרגע ולכן גם לא נכון להגדיר בחקיקה עכשיו בצורה חותכת מי אחראי ומי לא ישלם.

נריה שטאובר: המטרה היא ההיפך, להביא את כל הצדדים לטפל באנשים האלה.

נריה שטאובר: להגיע איתם להסכמות, להסביר להם את מצבם ואת העניינים של ההתחשבנות במצבים האלה, האם בכלל או לא, אז תדברו איתנו בהמשך.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: מי בעד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

גל כהן: 23.

גל כהן: בהגדרה מטופל המיועד להעברה בפסקה 1(ב) בסופה יבוא: ובמרחק שלא יעלה על 30 ק"מ ממקום מגוריו.

אופיר כץ: כן, אני רוצה לנמק בבקשה.

אופיר כץ: אני חושש פה ממצב שעכשיו יש תמריץ כן להעביר את המטופלים.

אופיר כץ: ודיברנו מבחינה רפואית כמה זה טוב וחשוב וגם מבחינה כלכלית.

אופיר כץ: אבל מה קורה אם אותה קופה שולחת את אותו מטופל, אם הוא גר כיום בעפולה ומטופל בבית חולים העמק ועכשיו ההצעה שמציעים לו זה בכלל איזה שהוא מרכז שיקומי בבאר שבע?

אופיר כץ: לכן אני רוצה שתושבי הפריפריה לא יטרטרו אותם ממקום למקום, שגם יכול להיות שאין להם איך להגיע.

אופיר כץ: אין להם איך להיות ליד המשפחה.

אופיר כץ: יהיו פה מרחקים נורא נורא גבוהים ואין לנו פה שום הגנה על המטופל.

אופיר כץ: אין שום הבטחה שלא ישלחו אותו למרחק רב מידי ואז שוב אנחנו מתעללים בתושבי הפריפריה.

אופיר כץ: בכוונה טובה, אבל אין לנו שום דרך פה, אנחנו לא יודעים איך זה יעבוד עכשיו עם התמריצים החדשים והכל ואין לנו פה שום הגנה על התושבים, שיכולים עכשיו, לא יודע, לפי הבעלות של אותם בתי חולים מה האינטרס הכלכלי.

אופיר כץ: יותר זול, יותר יקר, והמטופל יישאר האינטרס האחרון וישלחו אותו לבית חולים מרוחק כי זה יעלה פחות חמישה שקלים.

אופיר כץ: לכן אני מציע שכל ההעברות האלה לא יהיו במרחק של יותר מ-30 ק"מ ממקום מגוריו או מבית החולים שהוא מטופל שם.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

גל כהן: לחילופין א', בהגדרה מטופל המיועד להעברה, בפסקה 1(ב), בסופה יבוא: ובמרחק שלא יעלה על 25 ק"מ ממקום מגוריו.

אופיר כץ: אני רוצה לנמק.

אופיר כץ: אם הסכמתם על 30 ק"מ עכשיו אני רוצה לשכנע אתכם שאפילו בואו נרד ל-25 ק"מ.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: מי בעד ההתנגדות?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

גל כהן: 24.

גל כהן: בהגדרה מטופל המיועד להעברה, בפסקה 2, במקום "השרים" יבוא "שר הבריאות".

אופיר כץ: אני רוצה לנמק בבקשה.

אופיר כץ: אנחנו רואים בחוק הזה שוב חוק שהוא אמור להיות של משרד הבריאות.

אופיר כץ: שכל מקום אנחנו רואים לא מעורבות, לא בהתייעצות ולא ליד.

אופיר כץ: הכל רוצה משרד האוצר לקבוע.

אופיר כץ: הם יודעים את עולם הרפואה הכי טוב.

אופיר כץ: הם יודעים מה המטופל צריך.

אופיר כץ: הם יודעים, הרי יש להם את הסעיף של מרחק סביר, זמן סביר, שתמיד הם נשענים עליו.

אופיר כץ: אז אף פעם אי אפשר לבוא אליהם בטענות.

אופיר כץ: זה הסעיף שהם מסתתרים מאחוריו.

אופיר כץ: אי אפשר להוסיף לו שום דבר, כי כל אחד יכול לפרש את המילה סביר.

אופיר כץ: לא רק שאנחנו עושים איזה שהוא מהלך להרחיק את האוצר ולהיטיב עם המטופלים, אנחנו פה בחוק הזה עוד יותר מחזקים את האוצר.

אופיר כץ: שהוא באמת מסתכל מראייה שונה ממה שהמטופל באמת צריך ואני חושב שגם בסעיף הזה, מי שצריך לקבוע זה שר הבריאות ללא מעורבות של שר האוצר.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

אופיר כץ: רביזיה.

גל כהן: הסתייגות 25 למעשה נכנסה לנוסח של החוק.

גל כהן: אז אין בה טעם.

גל כהן: 26.

גל כהן: בהגדרה בסיס ההתחשבנות, בכל מקום במקום 2019 יבוא: בשנת 2020.

ישראל אייכלר: אני רוצה לנמק.

ישראל אייכלר: יש בתי חולים שלפני הקורונה הייתה להם פעילות יותר גדולה מאשר בתקופת הקורונה.

ישראל אייכלר: שונה בית חולים אסותא באשדוד, שבשנת 2019 לא היה בו פעילות מלאה.

ישראל אייכלר: ולא יהיה נכון למדוד אותו לפי השנה הזאת.

ישראל אייכלר: ודווקא בשנת 2020 הייתה להם פעילות יותר גדולה, בגלל שהם יותר השתלבו.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, העיר היא יותר הכירה בהם וגם בעניין הקורונה.

ישראל אייכלר: אז זה יוצא שאם יחשבו אותם לפי 2019 יעשה להם עוול.

ישראל אייכלר: ולכן, כמו שיש לבית החולים אסותא פריווילגיה לגבי שאר בתי החולים בגלל שהם בית חולים גם קטן וגם בעיר גדולה, אז בכל זאת זה שולי מידי מול הפעילות שהתפתחה בבית החולים ב-2020.

ישראל אייכלר: ואני מבקש שזה יהיה לפי 2020.

נועה בן שבת: אבל אתה מבקש את זה רק לגבי בית חולים אסותא?

נועה בן שבת: אז אנחנו נשים את זה.

ישראל אייכלר: כן, כי יש להם תנאים מיוחדים, כן.

רות רלבג: אני מבקשת רשות להתייחס.

רות רלבג: למרות שברור לי שזה ממילא אולי ירד.

רות רלבג: אנחנו חושבים שהמעטפת שניתנה לאסותא אשדוד היא לא מידתית ביחס לבתי חולים שנמצאים בבעלות קופות.

רות רלבג: אנחנו מחזיקים שמונה בתי חולים כלליים ועוד שישה מיוחדים.

רות רלבג: מעולם לא נהנינו מההגנה הזאת.

רות רלבג: ההגנה הזאת היא יוצאת דופן.

רות רלבג: וכקופה שקונה הרבה מאוד באשדוד אנחנו סבלנו במיוחד מהעובדה שלא הכניסו אותם לקאפ במועד כניסתם לעולם מערכת האשפוז הציבורית.

רות רלבג: מיותר להגיד שהם נפתחו בנובמבר 2017.

רות רלבג: הם נהנו מהיותם מחוץ לקאפ ב-2017, 2018, 2019.

רות רלבג: ושנת 2020 כשהחליטה הכנסת, כנראה בהיגיון גדול, לתת הגנה לבתי החולים בתקופת הקורונה להכנסות, מצאנו את עצמנו עם אסותא בתוך ההסכם.

רות רלבג: אז אני ממש חושבת שלהמשיך ולתת את ההטבה הזאת, מבלי שלוקחים בחשבון בתי חולים פריפריאליים ואחרים, אין לזה שום הצדקה.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר משהו על עצם העובדה - - -

עידית סילמן: לא, לא, אני מצטערת.

עידית סילמן: אתה נימקת.

ישראל אייכלר: הגב' רלבג יש לה זכויות גדולות בכל בתי החולים.

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: מי בעד ההסתייגות?

ישראל אייכלר: אבל אשדוד.

עידית סילמן: מי נגד ההסתייגות?

ישראל אייכלר: סליחה, מותר לי לנמק?

עידית סילמן: מי נמנע?

ישראל אייכלר: סליחה.

עידית סילמן: לא, אתה נימקת כבר.

ישראל אייכלר: לא, אני חבר בוועדת הבריאות והעבודה והרווחה יותר שנים ממך.

עידית סילמן: אבל אתה נימקת.

ישראל אייכלר: אני מדבר פה על בית חולים שנמצא בתנאים מיוחדים.

עידית סילמן: הבנו.

אופיר כץ: רביזיה.

ישראל אייכלר: והוא קטן.

ישראל אייכלר: ואנשים מחכים בחדר מיון שעות.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: אתה אמרת את זה.

עידית סילמן: אמרת את זה.

ישראל אייכלר: וזה לא פוגע באף אחד אחר.

עידית סילמן: הכל בסדר.

עידית סילמן: זה שהיא הביעה את דעתה זה לא אומר.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: אבל היא מייצגת היום את קופת חולים כללית, היא לא מייצגת את בית החולים הזה.

עידית סילמן: הכל בסדר.

עידית סילמן: אז היא אמרה את דעתה.

עידית סילמן: אנחנו הורדנו את ההסתייגות.

ישראל אייכלר: אז אני מבקש שכן תקבלו את ההצעה הזאת.

ישראל אייכלר: לא בגלל שאני הייתי באשדוד לפני 40 שנה ויש לי שם ילדים, נכדים ונינים.

עידית סילמן: חבר הכנסת אייכלר, בשבילך נצביע על ההסתייגות פעם נוספת.

נועה בן שבת: למה, למה?

עידית סילמן: אתה רוצה?

עידית סילמן: אז זהו.

עידית סילמן: אז גמרנו.

ישראל אייכלר: למה לא לקבל את זה?

עידית סילמן: לא, לא קיבלה.

עידית סילמן: לא קיבלו, החבר'ה החליטו שלא לקבל.

עידית סילמן: הצבענו.

ישראל אייכלר: למה הצבעתם?

עידית סילמן: כי הצבענו.

עידית סילמן: אתה דיברת.

ישראל אייכלר: אבל עוד לא נימקתי.

עידית סילמן: היא דיברה והצבענו.

עידית סילמן: זה שאתה בוחר להמשיך לדבר זה משהו אחר.

אופיר כץ: תנמק את ההסתייגות הבאה.

עידית סילמן: אין לנמק פעמיים.

עידית סילמן: אתה מנמק פעם אחת ואנחנו מצביעים.

ישראל אייכלר: אז אני רוצה רביזיה.

עידית סילמן: בבקשה, בשמחה.

גל כהן: 27.

גל כהן: בהגדרה בסעיף התחשבנות בכל מקום במקום: בניכוי המחיר ברוטו, יבוא: בניכוי המחיר נטו.

נועה בן שבת: כן, זה אותה הסתייגות שבטעות הופיעה פה גם בסעיף 1, כי זה המשמעות, כך הבנו את המשמעות.

אופיר כץ: זה של ש"ס, לא יודע.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

משה גפני: רביזיה.

גל כהן: 28.

גל כהן: בהגדרה שירות אשפוז במחלקות פנימיות, בסופה יבוא: לרבות מחלקת לב.

ינון אזולאי: תנמק בוסו.

עידית סילמן: בבקשה.

עידית סילמן: לא רוצה?

ינון אזולאי: לא, זה של בוסו.

אוריאל בוסו: לא, לא צריך לנמק.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

ינון אזולאי: רביזיה.

גל כהן: 29.

גל כהן: בהגדרה שיעור הקידום לשנת 2021 בפסקה 1(א) במקום 2% יבוא 3%.

עידית סילמן: מישהו רוצה לנמק?

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

גל כהן: 30.

גל כהן: בהגדרה שיעור הקידום לשנת 2021 בפסקה 1(ב) במקום: 2.7% יבוא 3%.

אופיר כץ: אני רוצה לנמק.

אופיר כץ: אני חושב ש-2.7% זה לא מספיק ולכן צריך להעלות את זה ל-3%.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

גל כהן: בהגדרה שיעור הקידום לשנת 2021, בפסקה 2(א) במקום 3.1% יבוא 3%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

גל כהן: 32.

גל כהן: בהגדרה שיעור הקידום לשנת 2021 בפסקה 2(ב) במקום 3.8% יבוא 4%.

אופיר כץ: אני רוצה לנמק.

אופיר כץ: באופן מפתיע, אני חושב ש-3.8% לא מספיק ולכן אנחנו מציעים לעלות את זה ל-4%.

אופיר כץ: אני מקווה ששכנעתי אתכם.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

עידית סילמן: ולמי שלא השתכנע, בבקשה.

נועה בן שבת: יש פה הסתייגויות של הרשימה המשותפת.

אופיר כץ: אז אפשר לדלג עליהן.

נועה בן שבת: גם אליהן אתם מצטרפים?

נועה בן שבת: אני רוצה להבין.

עידית סילמן: אופיר, האם אתם מצטרפים להסתייגויות של הרשימה המשותפת?

ישראל אייכלר: אנחנו מצטרפים.

אופיר כץ: את שואלת האם "אתם" זה הליכוד?

עידית סילמן: אתם מצטרפים?

עידית סילמן: כן, הליכוד.

עידית סילמן: הליכוד לא מצטרפים?

גל כהן: ויהדות התורה כן?

ישראל אייכלר: כן, כן.

עידית סילמן: יהדות התורה מצטרפים למשותפת?

ישראל אייכלר: כן.

עידית סילמן: יפה.

ישראל אייכלר: כן, בטח.

עידית סילמן: והציונות הדתית מצטרפים למשותפת?

מיכל מרים וולדיגר: לא באופן גורף.

עידית סילמן: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, אתם מצטרפים לרשימה המשותפת?

מיכל מרים וולדיגר: אמרתי לא באופן גורף.

עידית סילמן: מה זה לא באופן גורף?

מיכל מרים וולדיגר: כשאני אצטרף, אני אבקש להצטרף.

עידית סילמן: הבנתי.

עידית סילמן: אז כרגע את לא מצטרפת.

עידית סילמן: אז את מצטרפת, אבל רק לפעמים.

מיכל מרים וולדיגר: כשיהיה לי משהו להגיד.

עידית סילמן: אז כרגע את מצטרפת או לא מצטרפת?

מיכל מרים וולדיגר: את שואלת אותי, אז אני אגיד לך.

עידית סילמן: כן, שואלת לגבי ההסתייגות הזאת.

מיכל מרים וולדיגר: כשיש הסתייגות שהיא חשובה לי,

ישראל אייכלר: על אסותא אין לך זמן לדבר.

ישראל אייכלר: על פוליטיקה קטנה - - -

עידית סילמן: הבנתי.

עידית סילמן: לא, לא על פוליטיקה, שואלת.

עידית סילמן: מי עוד?

עידית סילמן: אריאל בוסו, אתם מצטרפים להסתייגויות של הרשימה המשותפת?

אוריאל בוסו: אנחנו באופוזיציה נחליט מתי אנחנו משתתפים.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: יפה.

עידית סילמן: היועמ"שית, קיבלת תשובה מוסדרת.

עידית סילמן: בבקשה.

גל כהן: 33.

גל כהן: זו הסתייגות של קבוצת הרשימה המשותפת.

גל כהן: בהגדרה בסיס ההתחשבנות, בכל מקום אחרי המילה 2018 יבוא או 2019 לפי הגבוה ביניהם.

גל כהן: ובמקום 2019 יבוא או 2020, לפי הגבוה הם, בהתאמה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

ישראל אייכלר: רביזיה.

אופיר כץ: אני רק רוצה להיות, אמנם אולי זה נגדי, אבל בתקנון, מי שלא נמצא מצביעים על הרביזיה שלו?

אופיר כץ: על ההסתייגות?

נועה בן שבת: זה בשיקול דעת של יושבת הראש.

אלינה ברדץ' יאלוב: יהדות התורה הצטרפו לרשימה המשותפת והם יכולים.

אופיר כץ: לא, באמת רציתי, שאלתי בשביל לדעת באמת.

ישראל אייכלר: כן, הצטרפנו.

ישראל אייכלר: הם לא דתיים יותר מרע"מ המשותפת.

ישראל אייכלר: אם מותר עם רע"מ.

אופיר כץ: תראה, להצטרף להסתייגות זה לא כמו להישען על התנועה האיסלאמית בכל צעד שאתה עושה, כן?

אלינה ברדץ' יאלוב: חברים יקרים, הדיון הפוליטי באמצע.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתה רוצה באמת שנענה לך?

מיכל מרים וולדיגר: זה יושבת הראש התחילה עם זה, לא אנחנו.

עידית סילמן: אני שואלת מי מצטרף למה.

ישראל אייכלר: כל מה שטוב לעכב - - -

עידית סילמן: חברים, חברים, לא להיגרר, תהיו ענייניים.

אופיר כץ: את גוררת ואומרת לנו לא להיגרר?

מיכל מרים וולדיגר: את גוררת אותנו.

עידית סילמן: ממש לא.

עידית סילמן: אתם תהיו ענייניים.

מיכל מרים וולדיגר: עידית, זה נורא מצחיק.

מיכל מרים וולדיגר: את גוררת אותנו, דורכת ואז אומרת לנו לא להיגרר.

עידית סילמן: תהיו ענייניים.

עידית סילמן: אתם ביקשתם כולם להצטרף לכולם ולכן אנחנו שואלים.

עידית סילמן: כן, בבקשה.

נועה בן שבת: רגע, זה נכתב בטעות, כי כבר קראנו הסתייגות כזאת והצבענו עליה.

נועה בן שבת: הסתייגות מספר 26 זאת הייתה והיא כבר נפלה.

גל כהן: אז ממשיכים ל-35.

ישראל אייכלר: מה?

ישראל אייכלר: 34 כבר דיברנו, נכון?

נועה בן שבת: בדיוק, כן, הצבענו.

נועה בן שבת: כתוב בטעות פעמיים.

גל כהן: אז 35.

מיכל מרים וולדיגר: גם 35 אני אהיה אמיתית ואני אגיד שכבר קראנו אותה.

מיכל מרים וולדיגר: אמנם היא הייתה של הליכוד, אבל היא זהה לשלי.

נועה בן שבת: אה, באמת?

נועה בן שבת: רגע.

מיכל מרים וולדיגר: אני מוכנה, אבל את יודעת, אין לי קול.

גל כהן: את צודקת.

גל כהן: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: זה היה ממש בהתחלה של הליכוד.

נועה בן שבת: לא, לא, זה לא אותה הסתייגות, זה 2.1. זה לא אותה הסתייגות.

עידית סילמן: בואו נצביע על הכל, כדי שלא יהיה מצב של זה.

עידית סילמן: גם אם זה כפולות, נעשה כפולות.

עידית סילמן: זה טוב.

עידית סילמן: מה אכפת לנו?

נועה בן שבת: זה 2%.

מיכל מרים וולדיגר: גם להם היה 2.1.

מיכל מרים וולדיגר: אבל בסדר, אני אנמק, בואו.

עידית סילמן: היועמ"שית, שנייה.

עידית סילמן: אני מבקשת ממך, לא חוזרים אחורה.

עידית סילמן: הכל כתובות.

עידית סילמן: גם אם זה כפולות, אנחנו כדי לצאת ידי חובה.

אופיר כץ: ההצבעה תהיה יותר מהירה מהבדיקה.

עידית סילמן: אני מבקשת להצביע על הכל.

נועה בן שבת: את צודקת, זה הוצבע.

נועה בן שבת: נכון.

נועה בן שבת: הוצבע בפסקה 4.

עידית סילמן: לא משנה.

עידית סילמן: אני מבקשת להצביע.

נועה בן שבת: לא.

נועה בן שבת: אבל אם יש פעמיים הסתייגות.

עידית סילמן: לא נורא.

נועה בן שבת: והם כולם הצטרפו אלה לאלה.

גל כהן: 36.

גל כהן: בפסקה 1 להגדרה בסיס ההתחשבנות במקום: בניכוי המחיר ברוטו, יבוא: בניכוי המחיר המלא.

מיכל מרים וולדיגר: אז אני חייבת להגיד שזה לא בדיוק, זה לא לשון ההסתייגות שלנו.

מיכל מרים וולדיגר: ההסתייגות שלנו לא הייתה בניכוי המחיר ברוטו, אלא לגבי הסיפא.

מיכל מרים וולדיגר: יש לי את הנוסח בדיוק שכתבנו.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו כתבנו בבסיס ההתחשבות 1 במקום במחיר ברוטו יבוא במחיר המלא.

נועה בן שבת: אבל רגע, אבל בואו נבדוק איפה זה מתיישב עם ההגדרה.

מיכל מרים וולדיגר: כן, כן, יש לי פשוט את ההגדרה ואני גם אסביר מה אני מתכוונת.

מיכל מרים וולדיגר: מבחינתי, יש בתי חולים שנמצאים בכל מיני הסכמי הבראה כאלה ואחרים.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן מה שחשוב לנו, לפעמים נתנו הנחות בשנים האלה.

מיכל מרים וולדיגר: והמחיר לא אמור להיות נמוך.

מיכל מרים וולדיגר: המחיר אמור להיות מחיר מלא.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, יש לנו בסוף,

נועה בן שבת: הבנתי.

נועה בן שבת: אז את אומרת שכשכתוב והכל במחיר ברוטו, אז את זה את רוצה לתקן.

מיכל מרים וולדיגר: בדיוק, בדיוק.

מיכל מרים וולדיגר: וההסבר הוא כי זה צריך להיות ריאלי ולא משהו שהוא מנותק מהמציאות.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

גל כהן: אז עכשיו אנחנו ב-37.

גל כהן: בפסקה 1 סעיף קטן (א) להגדרת שיעור הקידום לשנת 2021 במקום 2% יבוא 4.2%.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להסביר.

מיכל מרים וולדיגר: לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: כמו שביקשנו בסעיפים הקודמים, בעצם עליית שיעור הגידול וההזדקנות של האוכלוסייה לשנה היא 2.1.

מיכל מרים וולדיגר: אם אנחנו מדברים על 2021 אנחנו רוצים פשוט להכפיל את זה.

מיכל מרים וולדיגר: כי מדובר גם על העבר וגם על העתיד, על הקידום.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן הוא צריך להיות כפול.

מיכל מרים וולדיגר: 2.1 כפול 2 יוצא 4.2.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן מבחינתנו שיעור הקידום ל-2021 אמור להיות 4.2%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגויות 37 ו-38 אני רואה שבן באמת זהות.

נועה בן שבת: הסתייגויות 6 ו-7.

מיכל מרים וולדיגר: 7 ו-8 את מתכוונת.

נועה בן שבת: 6 ו-7.

אופיר כץ: הן לא זהות.

אופיר כץ: מה זהות?

מיכל מרים וולדיגר: לליכוד כאילו.

גל כהן: אז 38 היא זהה.

נועה בן שבת: וגם 37.

גל כהן: 37 כבר הצבענו.

נועה בן שבת: לא, 37 לא הצבענו.

נועה בן שבת: 36 הצבענו.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו, עכשיו הצבענו, נועה.

קריאה: עכשיו הצבענו על 37 ויש רביזיה של וולדיגר.

מיכל מרים וולדיגר: גם אופיר.

נועה בן שבת: לא דומה, זה זהה להסתייגות 7.

גל כהן: וגם הסתייגויות 39 עד 43 הן זהות ל-9 עד 13.

מיכל מרים וולדיגר: מה, גם 43?

גל כהן: זהות ל-9 עד 13.

גל כהן: אז לא נצביע.

גל כהן: כי הן הסתייגויות שנפלו ויש עליהן בקשת רביזיה.

גל כהן: אז סיימנו הסתייגויות לסעיף 1.

גל כהן: אני מציעה גברתי שנעבור לראות את התיקונים לסעיף 2.

גל כהן: התיקונים לסעיף 2.

עידית סילמן: רגע נועה, אנחנו ניקח הפסקה עכשיו.

עידית סילמן: השעה 13:27, זאת אומרת 13:30.

עידית סילמן: אנחנו נחזור לכאן בדיוק ב-13:45.

עידית סילמן: רבע שעה.

ישראל אייכלר: גם את באה למנחה?

עידית סילמן: כן, ברור.

עידית סילמן: אני מתפללת מנחה קבוע כל יום.

אופיר כץ: תעשי חצי שעה.

אופיר כץ: לאכול משהו.

עידית סילמן: כן, אז נעשה חצי שעה, עד השעה 14:00.

עידית סילמן: שכולם יתאווררו להם וינוחו להם.

עידית סילמן: אז השלום והברכה, אנחנו מחדשים את הישיבה.

עידית סילמן: אני יודעת שאתם מסתכלים על הסעיפים של ההסתייגויות, על החוברת העבה הזאת ואתם אומרים אבוי.

עידית סילמן: אבל אתם יכולים לראות, אם תדפדפו בדפים האחרונים, אתם תראו שהכל כאילו פשוט אותו דבר בכל.

עידית סילמן: אז אל תדאגו, אנחנו בהסתייגות מספר 40.

עידית סילמן: יש לנו בערך כמה?

נועה בן שבת: אני לא יודעת.

עידית סילמן: אז בסדר, אנחנו נתקדם.

עידית סילמן: ולאט לאט ובטוב.

עידית סילמן: אז אנחנו ממשיכים.

נועה בן שבת: כן, אנחנו ממשיכים.

נועה בן שבת: אנחנו בסעיף 2.

נועה בן שבת: אמרנו שאנחנו רק נדבר על התיקונים שנעשו.

נועה בן שבת: עמוד 11.

עידית סילמן: חישוב תקרת צריכה ברוטו, עמוד 11, סעיף 2.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: אז אנחנו מתקדמים.

עידית סילמן: וגם פה עשינו שינויים ותיקונים לאור בקשותיכם ולאור הערות שעלו כאן.

נועה בן שבת: כן.

נועה בן שבת: אז הצעת האוצר הייתה להגיד לקבוע בסעיף 2 שנוסף על האמור בסעיף קטן (א) על אף שיעור הגידול הפרטני לעניין בית חולים ציבורי כללי מסוים לשיעור הגידול הממוצע יפחת מתקרת הצריכה ברוטו לשנת 2021 שתחושב לאותו בית חולים, ההפרש ככל שישנו, בין שיעור הגידול הפרטני לבין שיעור הגידול הממוצע בתוספת 1.2%.

נועה בן שבת: זה התיקון שמציעים.

נועה בן שבת: במקום ההפחתה של ההפרש או 4.5%.

נועה פרסטר: אפשר לדבר על הסעיף הזה?

עידית סילמן: כן, בבקשה.

נועה פרסטר: אוקיי.

נועה פרסטר: הסעיף הזה שבעצם מה שהוא עושה הוא אומר לבית חולים שגדל יותר ומשקיע ומתייעל, כי איך אפשר לגדול באלפא 30?

נועה פרסטר: זה רק על ידי התייעלות מטורפת.

נועה פרסטר: לעשות יותר עם אותו כוח אדם, לעשות יותר עם אותן תשתיות.

נועה פרסטר: הסעיף הזה שבמהות שלו, כבר דיברנו וגם פרופ' קרייס דיבר עליו, שהוא לא מוסרי והמסר שלו הוא לא הוגן.

נועה פרסטר: מה שקרה בסעיף הזה, הסעיף הזה נכתב ויש בו טעות.

נועה פרסטר: טעות מתמטית.

נועה פרסטר: הסעיף הזה גורם לבית חולים שגדל יותר מהממוצע לקבל תקרה יותר נמוכה מכל בתי החולים שגדלו בממוצע.

נועה פרסטר: עכשיו, ביקשנו לתקן את זה.

נועה פרסטר: זה לא קשור, זה לא הכסף שמדבר פה.

נועה פרסטר: זו אמירה לא נכונה, זה מסר לא נכון לבתי חולים, למנהלי בתי חולים.

נועה פרסטר: מה שמנהל בית חולים, לפחות מנהל בית חולים שלי, שהאג'נדה הניהולית שלו היא תמיד לתת יותר, להתייעל, לעשות יותר עם אותה תשתית, עם אותו כוח אדם, לטובת הביקושים.

נועה פרסטר: היום אני לא יודעת איזה מסר הוא יכול לתת לעובדים שלו, פרט לכך שהוא צריך להגיד לעצמו אם אני, שגדל יותר מקבל פחות מהשכן שלי, שעובד לא כמוני, אני לא אעבוד.

נועה פרסטר: זה המסר.

נועה פרסטר: ואני אפילו הצעתי לו כל כך להתנגד לסעיף הזה, גם אם עכשיו לא יודעת מה, מציעים לנו פה מיליונים.

נועה פרסטר: אני חושבת שזה טעות.

נועה פרסטר: אני חושבת שאם צריך לתת כסף לקופות כדי לתקן את הטעות הנוראית בסעיף הזה.

נועה פרסטר: כי זה סעיף שהמסר שלו הוא איום ונורא.

נועה פרסטר: ואת כל האנשים שפונים אלינו כל יום.

נועה פרסטר: הנה, רק כשאני יושבת כאן בוועדה, 20 פניות לקיצור תורים, לעשות תורים, לתאם תורים, לטפל באנשים.

נועה פרסטר: אני אפנה לרייכר ואני אפנה לנריה.

נועה פרסטר: כי זה לא יכול להיות שמשרדי הבריאות והאוצר זה המסר שיש בחוק הזה.

נועה פרסטר: אז תתקנו את הסעיף הזה ותנו לקופות את הכסף.

נועה פרסטר: זה הרבה יותר מוסרי מאשר לשבת כאן ולהתחיל למצוא כל מיני, איך לפצות את בית חולים א' או בית חולים ב'.

נועה פרסטר: המסר לעתיד הוא לא נכון.

נועה פרסטר: מחר רמב"ם, מנהל רמב"ם, גם הוא לא יעבוד יותר מהרגיל שלו.

נועה פרסטר: למה שהוא יעבוד אחר הצהריים?

נועה פרסטר: מאיזו סיבה?

נועה פרסטר: מהפרס הזה שנותנים קנס?

נועה פרסטר: עכשיו, זה פשוט טעות בניסוח הסעיף.

נועה פרסטר: הסברתי, זה טעות בניסוח הסעיף.

נועה פרסטר: לא מקשיבים.

נועה פרסטר: חבל לי שחברי הכנסת ושעם ישראל לא יכול לצאת להפגנה על דבר כזה לא הוגן ולא מוסרי.

נועה פרסטר: תודה.

נועה בן שבת: את חושבת שהם התכוונו למשהו והם מנסחים משהו אחר?

נועה פרסטר: כן, אני בטוחה בזה.

נועה פרסטר: וזה מה שאמרנו.

נועה פרסטר: זה יצא להם בטעות ואז הם סימנו כבר את החץ הגדול.

נועה פרסטר: הם לא התכוונו שבית חולים שגדל ב-10% התקרה שלו תהיה כאילו כמו בית חולים שלא עמד בתקרות.

נועה פרסטר: תבינו את זה.

נועה פרסטר: הם לא התכוונו לזה, אבל בגלל שזה קרה.

נועה פרסטר: והם לא הקשיבו.

נועה פרסטר: אני פניתי לנריה לפני חודשיים, אמרתי לה יש פה טעות וטעות וטעות.

נועה פרסטר: הם לא מקשיבים.

נועה פרסטר: זהו.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: תודה נועה.

קריאה: אני גם רוצה להתייחס בבקשה.

עידית סילמן: שנייה, שנייה.

עידית סילמן: רות, בבקשה.

רות רלבג: אני רוצה להגיד שמאז ומתמיד היה סעיף בנוסח כזה או בנוסח אחר.

רות רלבג: למי שגדל יותר מאשר איזה שהוא שיעור.

רות רלבג: ומה שעומד מאחורי הפילוסופיה של העניין הזה זה שמכיוון שיש כספים ציבוריים והם מוגבלים, לפחות כל עוד הם אלה שתוקצבו, אז כן זה חלק מהתמריצים והחסמים שהמערכת יצרה.

רות רלבג: אנחנו לא מאמינים שנקבל את הכסף בשביל זה.

רות רלבג: ולכן אנחנו לא מוכנים לזה.

רות רלבג: אם בסוף היום אומרים לקופה שהיא יכולה לגדול X כסף ומעבר לזה זאת בעיה שלה, צריך לייצר את אותו מנגנון גם במערך האשפוז.

רות רלבג: אנחנו דיברנו בבוקר על זה, שבתי החולים חלק מהפעילות שהם עושים הם חייבים לעשות.

רות רלבג: חלק מהפעילות שהם עושים הם לא חייבים לעשות.

רות רלבג: אז בתוך מה שהם לא חייבים לעשות באה המדינה במסגרת המגבלות של הכסף הציבורי ואומרת יש תקרה.

רות רלבג: אני לא מבינה מה לא מוסרי בזה.

רות רלבג: אני לא מבינה מה הבעיה עם זה.

רות רלבג: המסר הזה נאמר בעבר ונאמר גם היום.

רות רלבג: עכשיו, אם אתם רוצים לנסות לשנות קטנים לגדולים, פריפריה למרכז, אנחנו כקופות בסוף נישאר עם אותה התחשבנות.

רות רלבג: להגיד שזה צריך להיות ככה או לא?

רות רלבג: יכולים לחוות דעתנו.

רות רלבג: אני חושבת שזו שגיאה.

רות רלבג: אבל לא יכול להיות שבית חולים שמפעיל מבערים במרכז הארץ בעודף היצע, חושב שהוא צריך לקבל את כל מה שהוא גדל מעבר לגבולות של החוק.

רות רלבג: אני לא חושבת שזה מה שצריך להיות.

רות רלבג: זה מסר לא נכון לאחריות כלפי כספים ציבוריים.

עידית סילמן: תודה רות.

עידית סילמן: רועי, בבקשה, אוצר.

שי סומך: אפשר להסביר לחברי הכנסת והוועדה מה קרה פה בעצם?

עידית סילמן: בעצם אנחנו יצאנו לדיון, דיון שהתארך, כדי לברר את הסוגיה של הסעיפים האלה לעומק.

שי סומך: איזה סעיפים?

עידית סילמן: סעיף 2, שאנחנו הולכים לעבור אליו עכשיו.

עידית סילמן: עברנו את 1, הגענו ל-2.

מיכל מרים וולדיגר: את הקנס הרטרואקטיבי.

עידית סילמן: את 2(ב)(2).

עידית סילמן: אבל שנייה, אפשר לא לקטוע באמצע?

עידית סילמן: לא להתפרץ.

עידית סילמן: חכו, אנחנו מסבירים פה את הכל.

עידית סילמן: חברים, שימו לב.

עידית סילמן: נכון, כך עובדות ועדות בכנסת וזה לוקח זמן ואנחנו בסבלנות עם כולם.

עידית סילמן: גם, אגב, דברים שחברי כנסת מבקשים.

עידית סילמן: הרבה פעמים יוצאים להתייעצויות ומשתדלים לקבל את הכל.

שי סומך: לא, לא, זה בסדר, רק תעדכנו אותנו מה קורה.

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: ולכן יצאנו להתייעצות כדי לנסות להסביר ולראות גם את נקודת מבטן של כל ארבע קופות החולים שבאו ושיקפו את המציאות.

עידית סילמן: וגם את נקודת מבטם של אותם בתי חולים שגדלו, שהגדילה אצלם באמת היא מעל 4.5% וזה באמת משמעותי ואולי פוגע בהם.

עידית סילמן: ולראות את מערכת האיזונים והשיקולים ומה ניתן לעשות.

עידית סילמן: וזה דיון שלקח הרבה מאוד זמן וגם התעמקות לתוך הפרטים.

שי סומך: אז עכשיו מורידים את זה בעצם את האחוז?

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: רגע, יש כאן, נועה, הקראת את זה?

מיכל מרים וולדיגר: כן, יורידו מ-4.5.

עידית סילמן: היא הקריאה את זה ועכשיו רועי מתייחס לשתי הנקודות.

שי סומך: רגע, היא תיקנה את זה אבל עכשיו?

עידית סילמן: לא, לא, זה תוקן כבר.

עידית סילמן: תוקן.

שי סומך: עכשיו, אם זה עוזר לבית חולים מסוים, אז אני מניח שזה פוגע בבית חולים אחר.

עידית סילמן: פוגע בקופות גם.

עידית סילמן: ואולי גם בבית חולים אחר.

עידית סילמן: לכן יש כאן איזון מאוד מאוד עדין.

שי סומך: אבל למי זה עוזר ובמי זה פוגע?

שי סומך: כדי שנראה אם האיזון הוא נכון.

עידית סילמן: אז רגע, שנייה.

עידית סילמן: אז עכשיו אני מעבירה את זה לרועי מהאוצר.

עידית סילמן: זאת אומרת, באמת נועה אמרה את נקודת המבט שלה.

עידית סילמן: רות רלבג אמרה את נקודת המבט שלה.

עידית סילמן: כרגע רועי, בבקשה מהאוצר, ייתן את נקודת המבט ואנחנו נתקדם ותעירו באמת.

שי סומך: אני אשמח גם להתייחס.

רועי רייכר: בסדר גמור.

רועי רייכר: אז קודם כל רציתי להבהיר, משרדי הממשלה ידעו את המשמעות של הסעיף הזה.

רועי רייכר: המשמעות הכלכלית של הסעיף הזה.

רועי רייכר: זה לא שגילינו פה משהו חדש לגבי האימפקט הכספי שלו.

רועי רייכר: זה נכון שכל המערכת הזאת וכל החוק הזה בנוי מאיזה שהם איזונים.

רועי רייכר: אנחנו לא חושבים שזה קנס.

רועי רייכר: אנחנו לא קוראים לזה קנס.

רועי רייכר: בעיניי זה ביטוי לא נכון.

רועי רייכר: בסופו של יום המשמעות של העלאת תקרות לבית חולים אחד היא לקחת כסף מקופות החולים ומהקהילה ולהשקיע פחות בפיתוח שירותים שהם תחליפי אשפוז.

רועי רייכר: ולכן הסעיף הזה בעינינו הוא נחוץ וחשוב.

רועי רייכר: עשינו בו כבר תיקונים במהלך השבוע, בעקבות דיוני הוועדה.

רועי רייכר: ישבנו ביחד משרדי הממשלה, יחד עם בתי החולים, לשמוע את הטענות שלהם.

רועי רייכר: יחד עם קופות החולים.

רועי רייכר: ולאחר ששמענו את כלל הטענות אנחנו חושבים שהתיקון הזה הוא מספק ומהווה פתרון אפקטיבי לבעיות שעלו.

שי סומך: אתה יכול להסביר לי לגבי האחוזים ששונו?

רועי רייכר: אני יכול להסביר.

רועי רייכר: זה טיפה מורכב.

שי סומך: בשביל זה אתה פה.

רועי רייכר: נכון.

רועי רייכר: שינינו את זה ממצב שבו תהיה מגבלה של ההפחתה של התקרות ל-4.5% לתצורת - - - שאומרת שבית חולים שגדל הרבה יותר מהממוצע יש הפרש ההפרשים.

רועי רייכר: יש את הפרש 17 שקבענו בהגדרות ואת הפרש 19.

רועי רייכר: אני לא יודע אם אתה זוכר.

רועי רייכר: אבל ההפרש הוא הפער בין הביצוע לתקרה בשנת 2017 ל-2019.

רועי רייכר: הפחתנו ביניהם וראינו מה היה הגידול הממוצע בכל בתי החולים.

רועי רייכר: ואמרנו שהגידול בבתי חולים שגדלו מעל לא יעלה על 1.2% מאותו הפרש ממוצע.

רועי רייכר: זה התיקון שעשינו.

רועי רייכר: זה שינה טיפה מספרים.

רועי רייכר: זה כן הייתה לזה השלכה על קופות החולים, שגם היא נידונה בחוץ.

רועי רייכר: והבנו את המשמעות של זה.

רועי רייכר: בסופו של יום, כמו שאמרתי, אני חוזר ואומר, חושבים שהתצורה הנוכחית מאזנת בין הטענות שעלו מצד בתי החולים לבין הטענות שעלו מצד קופות החולים.

שי סומך: אני לא שמעתי טענות של בתי החולים בהקשר של ה-1.2.

רועי רייכר: זה מה שהוא אמר.

רועי רייכר: בזה היא התחילה.

רועי רייכר: נועה פרסטר משיבא התחילה בזה.

שי סומך: אפשר לשמוע עוד בתי חולים?

עידית סילמן: רגע, דקה, דקה.

עידית סילמן: ערן בבקשה.

עידית סילמן: הנה, הוא יביא את זה.

ערן הכהן: אני מתייחס שנייה למה שרות אמרה.

ערן הכהן: את צודקת, תמיד הייתה תצורה כזאת או אחרת של הגבלת הגידול.

ערן הכהן: אבל מה שקורה בסעיף הזה זה בעצם סוג של לקונה.

ערן הכהן: אם אתה גדל יותר המצב שלך עוד פחות טוב ממה שאם לא היית גדל בכלל כמו הממוצע.

ערן הכהן: זה הבעיה בסעיף הזה.

רות רלבג: אולי זה המסר?

רות רלבג: אולי זה המסר?

ערן הכהן: שנייה, שנייה.

רות רלבג: כי זה ארוחות חינם.

ארנון אפק: זה לא ארוחות חינם.

ארנון אפק: זה פחות ניתוחים לעם ישראל.

עידית סילמן: לא, לא, אני מבקשת.

עידית סילמן: רגע, ערן עכשיו מדבר ואחר כך אנחנו.

עידית סילמן: בבקשה.

ערן הכהן: אני לא הפרעתי לאף אחד לדבר.

ערן הכהן: זאת אומרת, מה שקורה פה זה בעצם כן קנס.

ערן הכהן: זאת אומרת, באים למי שגדל ואומרים המצב שלך עוד פחות טוב מאם לא היית גדל.

ערן הכהן: הדבר השני שאני רוצה להזכיר זה את בית חולים ברזילי.

ערן הכהן: בית חולים ברזילי בקאפ קודם, באופן מלאכותי הורדו לו התקרות, בגלל שצפו שהוא יגדל פחות בגלל אסותא אשדוד.

ערן הכהן: הוא בסוף גם קיבל בעצם קנס בגין זה, כי הוא בסוף גדל כן בקצב נורמלי.

ערן הכהן: ברשת שלנו, בית החולים שגדל הכי פחות ומקבל את הקנס הזה, אנחנו מבקשים להוסיף הערה בסעיף שזה למעט בתי חולים שגדלו מתחת לממוצע.

ערן הכהן: זאת אומרת, לא יכול להיות שהוא יגדל פחות מהממוצע, ממוצע הגידול ויקבל קנס.

רות רלבג: ערן, מה זה אומר לסך הכל תשלם של הקופות?

ערן הכהן: אז קודם כל, זה ממש לקונה.

רות רלבג: לא, אני שואלת, מה זה יעשה סך לכל התשלום?

ערן הכהן: אגב, פה אני אומר, קופת חולים כללית היא בעצם - - -

רות רלבג: הקונה הגדולה של ברזילי.

ערן הכהן: היא זאת שהסיתה.

ערן הכהן: היא זאת שבעצם הפעילות, אנחנו יודעים שהפעילות נווטה לברזילי מאשדוד במקרה הזה.

ערן הכהן: זאת אומרת בזכות קופת חולים כללית הוא לא ירד כמו שציפו שהוא ירד ביחס לאחרים.

ערן הכהן: מדובר על כמה עשרות בודדות של מיליוני שקלים בברוטו, שהוא נקנס עכשיו.

ערן הכהן: בגלל שהוא פשוט הורידו לו את התקרות.

רות רלבג: מי נהנה מעשרות מיליוני השקלים האלה?

רות רלבג: בתי חולים שגדלו יותר מ-4.5?

ערן הכהן: זה לא עובד ככה.

ערן הכהן: הסעיף הזה הוא בנוסף.

עידית סילמן: אז ערן ורות, רגע, חדל דיון.

עידית סילמן: כן הראל?

הראל שרעבי: נעשה שינוי בסעיף הזה, שאנחנו מתקשים להבין את המשמעות שלו ברמה הכספית.

הראל שרעבי: עכשיו, אני מזכיר, לא כל הגופים מתוך המערכת הם אותו דבר.

הראל שרעבי: יש גופים עם מאפיינים כאלה, מאפיינים אחרים, קטנים וגדולים.

הראל שרעבי: אנחנו מבקשים להבין מה המשמעות של השינוי הזה בכסף?

הראל שרעבי: זאת אומרת, מה הוא משית על הקופות.

הראל שרעבי: ובהבחנה בין הקופות השונות, כדי להבין מה המשמעות של הדבר הזה.

הראל שרעבי: בתחילת הדיונים בתחילת השבוע נאמר פה שההצעה שהובאה להצעה הייתה מאוזנת ואיזנה בין הגורמים השונים במערכת.

הראל שרעבי: נעשה פה שינוי.

הראל שרעבי: למיטב הבנתנו הוא פוגע בקופות.

הראל שרעבי: אני לא בטוח שבאותו אופן.

הראל שרעבי: אנחנו מבקשים להבין על מה מדובר.

הראל שרעבי: וודאי ככל שהדבר הזה מוסיף פגיעה לפגיעה שהייתה קיימת לפני כן, אנחנו מבקשים התייחסות לדבר הזה.

רות רלבג: אנחנו גם מבקשים להוסיף לדבר הזה.

רות רלבג: כי בסוף המדינה היא לא אחידה.

רות רלבג: כולם יודעים שאנחנו קרוב ל-70% כללית.

רות רלבג: גם בצפון וגם בדרום.

רות רלבג: אז אם המשמעות היא שבסוף אנחנו נותנים לבתי החולים שהיו אולי בפריפריה פחות ממה שהם היו צריכים לקבל, בסוף מי שיצטרך לשלם את זה, זה מי שנמצא שם כקופה.

רות רלבג: אז אנחנו מבקשים לדעת איך הדבר הזה נסגר מההתחשבנות שהייתה לה סימולציה ברורה.

רות רלבג: מה זה אומר כל הדבר הזה.

רות רלבג: גם בתנועת הכסף, גם במשקים וגם ברמת המוסדות.

רות רלבג: אם אפשר לקבל סימולציות.

עידית סילמן: נריה, בבקשה.

נריה שטאובר: אני אגיד ככה: אנחנו בימים אלה אוספים את הנתונים מהגופים.

נריה שטאובר: והנושא של חישוב שיעור הגידול הממוצע, ההפרש בין הפרש 17 ו-19 הוא מאוד מאוד תלוי בנתונים שיגיעו.

נריה שטאובר: עכשיו, יש נתונים שיגיעו מבתי חולים ויש נתונים שיגיעו מקופות חולים.

נריה שטאובר: הם לא אותם נתונים ויש פער בשיעור שמחשבים.

נריה שטאובר: בסופו של דבר יהיו הכרעות מסודרות גם ביחד עם הגופים ואחרי שנשמע את כולם.

נריה שטאובר: ולגביהם אנחנו נחליט.

רות רלבג: דיברתי בבוקר על גיימינג של משרדי הממשלה, זה הגיימינג של משרד הממשלה.

רות רלבג: גם כשמצביעים אנחנו לא יודעים מה אתם עושים.

מיכל מרים וולדיגר: אני מסכימה איתך לגמרי.

מיכל מרים וולדיגר: ואני לא מבינה איך מ-4.5 ירדתם ל-1.2.

מיכל מרים וולדיגר: מה זה?

מיכל מרים וולדיגר: עושים קוביות?

עידית סילמן: אני רק מזכירה, חברת הכנסת וולדיגר, שאת ביקשת בכלל לבטל את הסעיף הזה.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: חכי, תני לי שאני אוכל לדבר.

עידית סילמן: בסדר, אני רק אומרת.

מיכל מרים וולדיגר: בוודאי.

מיכל מרים וולדיגר: אני מסכימה איתך לגמרי, לבטל את הסעיף.

עידית סילמן: אבל כל קופות החולים אומרים לך שלבטל את הסעיף זה לא טוב.

עידית סילמן: שאת מרעה את מצבם.

מיכל מרים וולדיגר: אחלה.

מיכל מרים וולדיגר: אז שיסבירו לי מה עושים פה.

מיכל מרים וולדיגר: כי זה נראה לי לפי, זורקים קוביות.

עידית סילמן: אבל את הגשת הסתייגות שבעצם מבטלת את הסעיף הזה.

מיכל מרים וולדיגר: נכון, נכון.

עידית סילמן: נו?

עידית סילמן: אז זה לא שאת מוסיפה לקופות החולים טוב.

עידית סילמן: כי אני חושבת שהסעיף הזה פוגע קשות בבתי החולים.

עידית סילמן: באים קופות החולים אומרים לי לא.

עידית סילמן: אז בואו, אז תתנו מה שקופת חולים נותנת.

עידית סילמן: אבל גם זה לא אתם נותנים.

עידית סילמן: פשוט המספרים שזה נראה לנו 4.5 ו-1.2 כאילו כלאחר יד, אבל זה מיליוני שקלים.

עידית סילמן: אין לי מושג למה אתם מפחיתים, אין לי מושג למה אתם מעלים.

עידית סילמן: אז שנייה, בואי נשאל.

עידית סילמן: אז למה הייתה בקשה?

מיכל מרים וולדיגר: אתם סיכמתם, אני צריכה להצביע כן, לא, שחור, לבן?

עידית סילמן: אז רגע, בואי תסבירי רגע למה ביקשת לבטל את הסעיף.

מיכל מרים וולדיגר: אני אסביר לך למה.

מיכל מרים וולדיגר: אני שמחה שיש לי את רשות הדיבור.

מיכל מרים וולדיגר: אני מהשיחות שאני ניהלתי עם בתי החולים, הבנתי שמדובר פה בעצם בהפחתה רטרואקטיבית.

מיכל מרים וולדיגר: קרי מדברים על 2021, כי זה על 2021.

מיכל מרים וולדיגר: לא מדברים על משהו ש-2022.

מיכל מרים וולדיגר: אלא נכון לשנת 2021.

מיכל מרים וולדיגר: ואז אומרים 2021 מאחר ואנחנו כבר נמצאים היום באוקטובר, כבר אוטומטית ב-2021, למרות שכבר השנה עברה, אי אפשר להחליט מה אנחנו נעשה ונכלכל את צעדנו לפי התקנות האלה, כי זה כבר נעשה.

מיכל מרים וולדיגר: ועל בסיס 2021 מורידים, שוב, לפני ה-1.2.

מיכל מרים וולדיגר: אני מתייחסת עוד לנוסח הקודם.

מיכל מרים וולדיגר: עושים את זה או שנפחית לפי השיעור הממוצע או 4.5% לפי הנמוך ביניהם.

מיכל מרים וולדיגר: למה להפחית ממישהו משהו כשהם אפילו לא ידעו שעומדים להפחית להם?

רות רלבג: חברת הכנסת וולדיגר, מאז מעולם כך זה נעשה.

רות רלבג: את מלינה על משהו שכל השחקנים במערכת מכירים שנים רבות.

מיכל מרים וולדיגר: מאז ומעולם הכל נעשה, הכל לא בסדר, אז צריך לתקן אותו, לא לקלקל יותר.

רות רלבג: מי אמר שזה מקלקל?

רות רלבג: למי זה מקלקל?

רות רלבג: הורדת הסעיף הזה פוגעת בקופות החולים, חד משמעית.

מיכל מרים וולדיגר: ומצד שני היא גם פוגעת בבתי החולים.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו רגע, אני אגיד לך מראש.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שהמשחק הזה שהאוצר עושה שאתם תשחקו ביניכם ואנחנו נכריע הוא, סליחה, אידיוטי.

מיכל מרים וולדיגר: כי זה סכום אפס.

מיכל מרים וולדיגר: כבר דיברנו על זה.

מיכל מרים וולדיגר: או שהגרעון יעבור מכם לבתי החולים או שיעבור מבתי החולים אליכם.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שהאוצר צריך להכניס יד לכיס ולהכניס כסף.

עידית סילמן: הראנו גם איך האוצר מצד שני גם יכניס כסף לתוך המערכת הזאת, כי לא תהיה ברירה.

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא יכניס.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו נגיע ל-9 ונראה שהם לא הכניסו.

עידית סילמן: רגע, שנייה.

עידית סילמן: ולכן אני רק אומרת שיכול להיות שמה שאת אומרת נכון, אבל ההסתייגות היא, זה מה שאת הגשת.

עידית סילמן: בגלל זה אני מנסה להבין, כי יש כאן הרבה חברי כנסת שהגישו את זה.

עידית סילמן: ולכן כשקופות החולים מציגות את זה וזה לא בא בהלימה, אז אתם אומרים בדיוק את הדבר ההפוך.

עידית סילמן: לכן אני מנסה להבין גם כדי להבין את ההסתייגויות שלכם, לאן הן הולכות.

אופיר כץ: אפשר לשמוע את בתי החולים שאמורים להיפגע?

אופיר כץ: אני שומע כל הזמן נהריה ואשקלון, אולי נשמע אותם?

ערן הכהן: אבל אשקלון.

ערן הכהן: ברזילי לא פה.

ערן הכהן: אני מחטיבת בתי החולים הממשלתיים ודיברתי בשמם.

ערן הכהן: ונועה פרסטר מבית חולים שיבא דיברה.

עידית סילמן: היא דיברה והוא דיבר.

עידית סילמן: ואשקלון לא נמצאים על הזום.

עידית סילמן: בהם זה פוגע.

עידית סילמן: בהם.

קריאה: אבל רגע, אתה אמרת קודם שזה פוגע בבתי חולים שגדלים פחות מהממוצע?

עידית סילמן: לא, 4.5.

ערן הכהן: זה סעיף שמדבר מראש על בתי החולים שגדלים מעל הממוצע.

ערן הכהן: אבל הגידול הוא כמו שרועי ציין, הוא ביחס שבין הפעילות לתקרות.

ערן הכהן: ברזילי נפגע בגלל פשוט שבאו והורידו את תקרות 19 בצורה מלאכותית חיצונית.

ערן הכהן: זה לא שהוא באמת גדל יותר.

עידית סילמן: לכן באנו והורדנו.

עידית סילמן: וגם את ההורדה שהורדנו לכם ובאנו לקראת, אז גם על זה הקופות מלינות.

עידית סילמן: כי הן אומרות שגם זה לא מספק אותם.

עידית סילמן: לכן האיזונים פה מאוד עדינים.

עידית סילמן: אני מסבירה את זה לטובת חברי הכנסת שיבינו על מה מדובר ולא יבקשו לבטל סעיף.

רות רלבג: אני רוצה עוד פעם בצורה מאוד מאוד פשטנית להסביר את מה שערן אומר.

רות רלבג: הוא אומר מישהו הוריד לברזילי, כי נפתחה אסותא אשדוד וחשבו שהוא יגדל פחות מאחרים.

רות רלבג: אז הורידו לו.

רות רלבג: בפועל הוא לא ירד כמו שחשבו שהוא ירד, הוא עלה רגיל.

רות רלבג: אבל אסותא אשדוד הרי גדלו להיקף מאוד מאוד גדול.

רות רלבג: אז הקופות, בעיקר הכללית כמובן, בעצם מהתיקון שהוא מבקש לברזילי לשלם יותר.

רות רלבג: על אסותא אשדוד כבר אמרתי לחבר הכנסת אייכלר, שילמנו יותר והם היו בקופסת אתרוג.

רות רלבג: אז התוצאה בסופו של יום זה שהקופות משלמות יותר.

רות רלבג: ואנחנו מבקשים מחברי הכנסת להבין שבסוף אנחנו בתוך עוגה של zero sum game.

רות רלבג: וקופה שנמצאת יותר בפריפריה ופוגעים בפריפריה היא הקופה שנפגעת יותר.

רות רלבג: וזה חלק מהתורים, וזה חלק מהבעיה של ההכנסה לנפש פר תושב בפריפריה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: אנחנו נמשיך רגע, היועצת המשפטית, בבקשה לדבר הבא.

נועה בן שבת: יש לנו רק בסעיף קטן ג'.

אופיר כץ: אני רוצה לטעון בנושא הזה נושא חדש, בשינוי ל-1.2.

עידית סילמן: אין בעיה.

עידית סילמן: את רושמת?

עידית סילמן: כן, בבקשה.

נועה בן שבת: לגבי חישוב תקרות הצריכה, בסעיף קטן (ג) אנחנו פשוט שינינו את הנוסח כדי שתקרות הצריכה יוכלו להיות גם מחושבות לסוג השירות וגם יש להם כמה מובנים בתוך החוק הזה.

נועה בן שבת: אז אנחנו אומרים שלכל אחד מסוגי שירותי הבריאות ייחשבו תקרות צריכה ברוטו לפי סעיף זה בנפרד.

נריה שטאובר: יש לנו עוד תיקון בהגדרות שנוגע לזה.

נריה שטאובר: ביקשת שנציין אותו פה.

עידית סילמן: כן, בבקשה.

נריה שטאובר: אז ינון, אולי תקריא את התיקון ואז נסביר אותו.

ינון גוטגליק: אז בסוף ההגדרה של הפרש 17 אנחנו רוצים להוסיף את המילים "ובעבור בית חולים שהיחס האמור נמוך ממינוס 5%-0".

נועה בן שבת: באיזה הגדרה?

ינון גוטגליק: בעקבות הטענות שעלו על 2(ב)(1) אנחנו רוצים לתקן את ההגדרה של 017 ובעצם נריה תסביר מה זה אומר.

ינון גוטגליק: אבל בסוף ההגדרה לכתוב "ועבור בתי חולים שהיחס האמור נמוך ממינוס 5%" בעצם ההפרש שיחשוב הוא אפס.

נריה שטאובר: אני אסביר.

עידית סילמן: זה חישובים מאוד עמוקים, אני מבינה.

עידית סילמן: דקה, נריה תסביר.

עידית סילמן: אני ממש מתנצלת שכל מי שלא מבין עד לפרט הכי קטן, זה באמת הרבה שיעורי בית על הדבר הזה, אין ברירה.

עידית סילמן: נריה בבקשה.

עידית סילמן: יש כזה דבר שנקרא מחשבון קאפ, מודה ועוזב ירוחם, מה נעשה?

עידית סילמן: נעמיד אותו באמצע.

אופיר כץ: נושא חדש גם על זה.

עידית סילמן: רגע, סליחה, אני מבקשת בלי הערות מהצד.

עידית סילמן: בבקשה נריה.

עידית סילמן: רק באישור של יושבת הראש.

עידית סילמן: תודה.

נריה שטאובר: יש בתי חולים שההפרש 17 הוא בעצם חישוב בין הביצוע שהיה בשנת 2017 לאותו בית חולים וסך התקרות שהיה לו.

נריה שטאובר: יש בתי חולים שכבר בשנת 2017 היו הרבה מתחת.

נריה שטאובר: למשל 5% מתחת לתקרה.

נריה שטאובר: ואז בעצם באופן מלאכותי יוצא, אם למשל ההפרש 19 שלהם, הגידול שלהם ב-19 מעל התקרה היה 7% אז יוצא כאילו הם מאוד מאוד גדלו.

נריה שטאובר: כאילו אנחנו מחשבים להם גידול של 12% ומאוד מענישים אותם בסעיף הזה.

נריה שטאובר: אבל זה לא הסתכלות אמיתית.

נריה שטאובר: כי בעצם למעשה הם לא גדלו בצורה שאנחנו מגדירים אותה כחריגה.

נריה שטאובר: ולכן אנחנו מציעים פה להתחשב בדבר הזה ולהגיד אם בשנת 2017 הביצוע שלך היה הרבה מתחת לתקרה, אנחנו שנייה שמים את זה בצד לטובת חישוב שיעור הגידול הפרטני שלך.

נריה שטאובר: כדי לא לפגוע בבתי חולים שזה המצב שלהם.

נריה שטאובר: זה בתי חולים קטנים שספציפית בשנה הזאת קטנו.

קריאה: אפשר להקריא את הנוסח שוב בבקשה?

ינון גוטגליק: בסוף ההגדרה של הפרש 2017 יהיה רשום "ובעבור בתי חולים שהיחס האמור נמוך ממינוס 5%-0.

רות רלבג: מה העלות של זה בבקשה?

רות רלבג: השינויים האלה כולם, מה העלות של זה מבחינת קופות החולים ואיך זה מתחלק בין קופות החולים?

רות רלבג: או שתהיה פה התחייבות שכל הפער, ככל שהוא יהיה, כשיגמרו לעשות חשבון של הוויכוחים בין בתי חולים לקופות חולים ויראו את המספר האמיתי, תהיה פה התחייבות שהכסף הזה ישולם מעבר לדברים האחרים.

רות רלבג: ואל תמכרו לנו את הכסף בפעם השלישית מכל מיני התחשבנויות אחרות.

רועי רייכר: רות, אין לסעיף הזה עלות, לקופות החולים.

רות רלבג: כל השינוי הזה?

רות רלבג: כולל צמצום הפגיעה בברזילי?

רועי רייכר: עוד פעם, אנחנו נשב, כמו שאמרה נריה.

רועי רייכר: גם נתוני הגידול הממוצע שיש לנו זה עדיין נתונים שלא קיבלנו מכולכם.

רועי רייכר: ולכן מאוד מאוד קשה לדעת עכשיו מה יוביל בדיוק להשפעה של איזה שקל.

רועי רייכר: עשינו תיקונים שאנחנו חושבים שהם נכונים, בצורה מאוזנת בין הקופות לבין בתי החולים.

רועי רייכר: השינוי שעכשיו ספציפית דיבר עליו ינון ודיברה עליו נריה לא אמור לעלות אפילו לא שקל אחד.

רועי רייכר: הוא פשוט מתקן איזה שהוא עיוות שהיה לבתי חולים מאוד מאוד קטנים, בנצרת ובמקומות דומים.

רועי רייכר: כדי שלא ייווצר עיוות הפוך.

רות רלבג: אז למה מי שהיה פעיל פה זה שיבא?

קריאה: זה לא קשור לשיבא.

רות רלבג: אתה יודע שאני לא שואלת סתם.

עידית סילמן: אז שנייה.

עידית סילמן: אנחנו נעשה גם, רות, אחרי שיתקבלו הנתונים, דיון ובקרה על הדברים ונבדוק ונוודא שבאמת אנחנו נמצאים במקום שהוא נכון, לטובת כולם בבקשה.

רות רלבג: מדברים פה על תיקונים לבתי חולים קטנים.

רות רלבג: את שומעת מה השיח?

רות רלבג: כי אם אומרים שכל התיקון הוא עבור בתי חולים קטנים ומי שהציג את הנושא זה שיבא, זה לא מתיישב.

ארנון אפק: זה שני נושאים נפרדים.

רות רלבג: אז שאלתי, כל הסעיף הזה, מה המשמעות שלו?

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אז אנחנו עוברים להצבעה על הסעיף.

עידית סילמן: סליחה, כן, הסתייגויות של הסעיף.

ינון גוטגליק: הכללים הם ברורים.

ינון גוטגליק: המשמעות לכל שחקן זה לא משהו שצריך להיות - - -

אוריאל בוסו: לא, מה הכללים?

אוריאל בוסו: שאתה נותן לבתי חולים וקופות חולים לריב בינם ובין עצמם?

עידית סילמן: רגע אוריאל, יש כאן הסתייגויות.

עידית סילמן: נעבור על ההסתייגויות וניתן לדבר ותציג את ההסתייגות שלך.

אוריאל בוסו: אין מה להציג.

גל כהן: הסתייגות מספר 44 בקובץ המרוכז של כל ההסתייגויות.

גל כהן: הסתייגות של כל סיעות האופוזיציה.

גל כהן: בסעיף קטן א(1)(א) המוצע, אנחנו בתוך סעיף 2.

גל כהן: במקום 99% יבוא 100%.

עידית סילמן: מישהו רוצה לנמק?

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: מי בעד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נגד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

גל כהן: הסתייגות מספר 45, בסעיף קטן (א) אחרי פסקה 3 יבוא, זה צריך להיות 4.

גל כהן: לעניין בית חולים פריפריאלי 99.5% מבסיס ההתחשבנות.

עידית סילמן: מי בעד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נגד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: רגע, מופיד, אתה צריך לצאת עכשיו?

עידית סילמן: אז שנייה, אני רוצה רגע לעצור.

אחמד טיבי: לגבי הסתייגות 33 שהיא הוקראה כשלא הייתי פה.

עידית סילמן: חבר הכנסת אחמד טיבי, רגע.

עידית סילמן: עברנו את זה כבר, לא היית כאן.

עידית סילמן: חבר הכנסת מופיד מרעי בבקשה, כי הוא צריך לצאת.

עידית סילמן: כן?

מופיד מרעי: קודם כל, תודה גברתי יושבת הראש.

מופיד מרעי: ככל שדנים יותר מבינים עד כמה שזה מורכב יותר.

מופיד מרעי: כשמדברים כסף וערכים בסופו של דבר יש התנגשות.

מופיד מרעי: אבל אני שמח שכתוצאה מהדיונים האלה אנחנו כן הגענו להישג שבתי החולים בפריפריה שדיברתי עליהם קודם והצגתי אותם.

מופיד מרעי: אם זה זיו בצפת, פוריה, יוספטל, סורוקה, העמק, ברזילי, הגליל, המרכז הרפואי לגליל בנהריה, האנגלי בנצרת, המשפחה הקדושה ובית החולים הצרפתי בנצרת - בתי החולים האלה כן מקבלים מענה בעדכון של הנוהל וזו ברכה לבתי החולים שבאמת בפריפריה שצריכים את הסיוע הזה וצריכים את החיזוק.

מופיד מרעי: אנחנו פה כדי לחזק את בתי החולים האלה.

מופיד מרעי: אני אחזק את כל מי שמחזק את בתי החולים שבאמת נמצאים באזורים הבעייתיים.

מופיד מרעי: כי מגיע לנו בסופו של דבר טיפול רפואי הוגן, הגון, כמו תושבי המרכז.

מופיד מרעי: לא יכול להיות שתושבי המרכז ובתי החולים במרכז יהיו חזקים וטובים יותר מאשר בתי חולים בפריפריה.

מופיד מרעי: ואני אסיים בזה שבאמת מגיע תודה לכל מי שעוסק, וזה לא מובן מאליו.

מופיד מרעי: כל מי שעוסק בנושא הזה.

מופיד מרעי: ואני מאוד מאוד מקווה ומאמין שנגיע לנוהל שיהיה אחיד.

מופיד מרעי: תודה רבה.

עידית סילמן: חבר הכנסת מופיד, תודה רבה.

ינון גוטגליק: יש תיקון שנציגי כללית הפנו את תשומת ליבנו, בסעיף קטן (ד), בסוף צריך להיות גם סעיף 15(א).

נועה בן שבת: זה יותר תיקון נוסחי.

נועה בן שבת: היינו בהסתייגות 45.

גל כהן: עכשיו 46.

גל כהן: סעיף קטן ב(2) יימחק.

מיכל מרים וולדיגר: נכון, זאת אני.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: כמו שאמרתי מקודם, אני חושבת ותסלחי לי רות, כשאני ישבתי על החוק, כנראה לא ישבתי איתך, אז בפעם הבאה זה יקרה.

רות רלבג: דברים שאפשר לתקן.

מיכל מרים וולדיגר: בסדר, הכל אפשר.

מיכל מרים וולדיגר: בוודאי.

מיכל מרים וולדיגר: הסעיף הזה דיבר בעצם על סוג של ענישה רטרואקטיבית.

מיכל מרים וולדיגר: 2021 כבר אנחנו בסופה, אי אפשר לעשות איזה שינויים שיטתיים כאלה ואחרים רטרואקטיבית.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן מבחינתי צריך למחוק את כל הסעיף.

מיכל מרים וולדיגר: ואני חושבת בכלל, שוב, אני חוזרת ומדגישה מה שאמרתי מקודם.

מיכל מרים וולדיגר: נראה לי שאנחנו אמורים כל הזמן פה להצביע על דברים שאפילו הכותבים אולי לא הבינו מה הם כתבו.

מיכל מרים וולדיגר: מורכב מידי, מסובך מידי.

מיכל מרים וולדיגר: מעלים לנו, יוצאים לנו פה להתוועדות, הם מורידים לנו מ-4.5% ל-1.2%, מעלים, מורידים, כאילו אנחנו משחקים בבובות וקוביות.

מיכל מרים וולדיגר: לא ברור.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת למחוק את הסעיף הזה ומקווה שתיענו לבקשתי.

עידית סילמן: אנחנו מצביעים.

עידית סילמן: רק אומר שזה תוקן הרבה לפני שיצאנו להתייעצות.

עידית סילמן: אנחנו מצביעים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

גל כהן: 47.

גל כהן: בכל מקום במקום 2024 יבוא: 2023.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אני רק אבקש להסביר.

מיכל מרים וולדיגר: שכמו שאתם אמרתם לנו פה, הקאפ היה בדרך כלל לשלוש שנים ולכן צריך להשאיר את זה ל-2023.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: 48.

עידית סילמן: במקום לשנים 2021 עד 2025 יבוא לשנים 2021 עד 2022.

עידית סילמן: קבוצת ש"ס, מישהו רוצה לנמק?

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

עידית סילמן: 49.

עידית סילמן: בכל מקום אחרי אסותא אשדוד יבוא: וכל בית חולים פריפריאלי שמרוחק 100 קילומטר ויותר מתל אביב.

עידית סילמן: קבוצת ש"ב, רוצה לנמק?

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

אחמד טיבי: אני מצטרף לרביזיה הזאת.

עידית סילמן: תודה חבר הכנסת אחמד טיבי.

עידית סילמן: 50.

עידית סילמן: בסעיף קטן א(1)(ב), במקום 99.3% יבוא: 100%.

עידית סילמן: רוצים לנמק?

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: 51.

עידית סילמן: בסעיף קטן א(2), במקום 2022 יבוא 2023.

עידית סילמן: מישהו רוצה לנמק?

עידית סילמן: מי בעד, מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: רגע.

נועה בן שבת: יש לנו שאלה לגבי ההסתייגות, לפני שתקראי.

נועה בן שבת: פה הוצע שבמקום 2017 יהיה כתוב 2014.

נועה בן שבת: אבל נראה לי שהתיקון צריך להיות בהפרש.

נועה בן שבת: שהתכוונתם שההפרש במקום להיות הפרש 2017 זה יהיה הפרש 2014?

נועה בן שבת: לא, לא ברור מה הכוונה.

נועה בן שבת: אנחנו מחקנו בגלל שזה היה לא הגיוני.

עידית סילמן: לא הגיוני לסעיף.

עידית סילמן: אין?

עידית סילמן: נפל.

נועה בן שבת: אנחנו מוחקים אותה.

עידית סילמן: מוחקים אותה.

עידית סילמן: אוקיי, 53.

עידית סילמן: בסעיף 2(ב)(2) במקום 2021 יבוא 2022.

עידית סילמן: לנמק?

מיכל מרים וולדיגר: לא, לא צריך לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: אמרתי את זה קודם.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: הסתייגות נוספת של חבר הכנסת אופיר כץ והליכוד.

עידית סילמן: בסוף 2(ב)(2) יבוא: ולעניין בית חולים פריפריאלי תוספת של 2%.

עידית סילמן: רוצה לנמק?

אופיר כץ: איזה מספר?

מיכל מרים וולדיגר: כן, זה לא מופיע לנו.

גל כהן: זה לא נכנס לקובץ שהוספת, אז אנחנו הוספנו אתה עכשיו.

אופיר כץ: מתי הוספתי אותה?

עידית סילמן: אתה שלחת כנראה.

אופיר כץ: אז למה זה לא פה אם שלחתי?

עידית סילמן: כנראה שכשדיברנו בעל פה אתה אמרת אני גם רוצה להוסיף הסתייגות לזה.

נועה בן שבת: רק רגע, אבל אולי המתמחה תסביר.

נועה בן שבת: היא פשוט ערכה את הקובץ הזה.

גל כהן: זה בקובץ המקורי שלך זה מופיע.

גל כהן: זה פשוט נשמט לנו בטעות מהקובץ המרכזי, לכן הוספתי את זה בכתב יד ליושבת הראש ולנו.

גל כהן: אבל לכם זה לא מופיע, אבל זה הסתייגות שלך מהקובץ המקורי.

אופיר כץ: אז אני אוותר על הנימוק.

עידית סילמן: מוותר?

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: על הנימוק.

נועה בן שבת: אבל אתה משאיר את ההסתייגות?

אופיר כץ: כן.

עידית סילמן: אתה משאיר את ההסתייגות?

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

נועה בן שבת: עכשיו אנחנו עוברים לסעיף 3.

מיכל מרים וולדיגר: החלפתם בין 3 ל-4?

נועה בן שבת: אנחנו נחליף.

נועה בן שבת: זה נוסחים, פשוט אני לא רוצה לעשות בלגן.

מיכל מרים וולדיגר: אז כרגע זה 3 המקורי?

עידית סילמן: כן, בבקשה היועצת המשפטית.

נועה בן שבת: סעיף 3 יש לנו התייחסות, בסעיף 3 לא היו תיקונים חדשים.

נועה בן שבת: אין תיקונים חדשים בסעיף 3, אפשר לעבור להסתייגויות.

ישראל אייכלר: סעיף 3 יש הסתייגות שלנו.

עידית סילמן: כן, אנחנו נעבור על ההסתייגויות.

עידית סילמן: כן, כן, אנחנו נעבור.

עידית סילמן: היא רק מעדכנת אם יש איזה תיקון לסעיף הזה, משפטי.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: לפני שאנחנו עוברים להסתייגויות של הסעיף.

עידית סילמן: ברור.

עידית סילמן: אוקיי, אז רגע, הסתייגויות לסעיף 3.

עידית סילמן: הסתייגות 54.

נועה בן שבת: בסעיף קטן (א) המוצע, לאחר: השרים רשאים לחשב, יבוא: באישור ועדת הבריאות של הכנסת.

ישראל אייכלר: אני רוצה לנמק.

ישראל אייכלר: כל התפקיד של הכנסת לעומת הממשלה, שזו הזרוע המבצעת, זה שאנחנו הזרוע המפקחת והביקורת.

ישראל אייכלר: כשכתוב השרים רשאים לחשב אני נותן לשרים שבדרך כלל הם לא יודעים שום דבר ממה שהפקידים מגישים להם ומאשרים.

ישראל אייכלר: ולכן אני חושב שצריך להיות באישור ועדת הבריאות.

ישראל אייכלר: דברים כאלו, מפאת שזה דבר חדש, שינויים מהותיים, התחשבנות מחודשת, אז אני רוצה שזה יבוא לאישור הוועדה ולא השרים בעצמם יכולים לעשות.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: מישהו מכם רוצה?

עידית סילמן: רועי, להגיב לזה?

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

ישראל אייכלר: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגות 55.

נועה בן שבת: אמרנו שזה כולם יחד.

נועה בן שבת: בסעיף קטן (א) אחרי פסקה 3, יבוא: 4.

נועה בן שבת: פתיחת מחלקות חדשות בבית החולים.

מיכל מרים וולדיגר: נכון, אני רוצה לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: מדברים פה על חישוב שונה לעניין קידום לשנת 2021 או התוספת הריאלית.

מיכל מרים וולדיגר: אתם מביאים פה רשימה של קטגוריות שבעצם יהיו קנה מידה לתוספת הזאת, לשינוי הזה.

מיכל מרים וולדיגר: ואני מבקשת לצרף גם את הנושא של פתיחת מחלקות חדשות בבתי החולים, שזה יהיה חלק מהחישוב.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: 56 היא מחליפה את המספר 2005.

מיכל מרים וולדיגר: אין לי מושג מאיפה הבאתם את זה.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא שלי, לא יודעת מה.

נועה בן שבת: אבל זה גם הסתייגות מוטעית, כי אין את.

מיכל מרים וולדיגר: לא, זה לא הסתייגות, אין לי מושג מאיפה זה בא.

נועה בן שבת: 57.

נועה בן שבת: סעיף קטן (א) אחרי פסקה 3, יבוא: 4.

נועה בן שבת: כל תוספת מכשור רפואי עליו יורה שר הבריאות יובא לאישור ועדת הבריאות של הכנסת.

אופיר כץ: איזה סעיף זה?

אופיר כץ: שלך.

אופיר כץ: נועה, למה עשיתם לחילופין?

אופיר כץ: זה שני דברים שונים.

אופיר כץ: זה כל הסתייגות בפני עצמה.

נועה בן שבת: אוקיי.

אופיר כץ: אני רוצה לנמק.

אופיר כץ: במצב שנוצר, אני אנמק את שתי ההסתייגויות ביחד.

אופיר כץ: במצב שנוצר היום אנחנו רואים מעבר לזה שבפריפריה מחכים לתורים הרבה יותר זמן, אנחנו רואים את זה גם הלכה למעשה מבחינת התקינה.

אופיר כץ: תקינה של משרד הבריאות בעצמו שקבע מספרים ובפועל המספרים האלה, המכשירים האלה לא קיימים בבתי החולים.

אופיר כץ: המצב הזה נוצר בגלל שזה לא מובא לאישור ועדת הבריאות.

אופיר כץ: אני בטוח שאם זה היה מגיע לוועדת הבריאות אין סיכוי שהיו מאשרים מכשיר רפואי, כשיושבים פה כל כך הרבה חברי כנסת מהפריפריה והמשרד היה מחליט לדלג על הפריפריה וזה היה עובר אישור.

אופיר כץ: לכן אני מבקש מכם, חברי הכנסת, זה נותן לנו, במיוחד בפריפריה, את האפשרות לקבוע לפי כמות האוכלוסייה, לפי מה שמגיע לפריפריה, שבמציאות של היום לקחו את זה מהפריפריה.

אופיר כץ: הדבר הזה נותן את הכוח לוועדת הכנסת כן להשפיע, כן לדעת לאן מוסיפים מכשירים רפואיים.

אופיר כץ: מה שעד עכשיו עשו עוול לפריפריה.

אופיר כץ: וזה רק נותן לנו, חברי הכנסת, לקבוע.

אופיר כץ: אחרי שהם מביאים את זה, הם צריכים להשאיר את זה אצלנו.

אופיר כץ: ואנחנו, כשנשמע את מנהלי בתי החולים אצלנו בפריפריה ונבין מהם שאם נעשה עוול או לא נעשה עוול.

אופיר כץ: וכך נוכל להצביע לפי החלוקה, האם היא שוויונית ואם היא מגיעה לפריפריה.

אופיר כץ: ואני רוצה להקריא לכם, ככה ממידע שאני אספתי, שתראו על מה מדובר.

אופיר כץ: למשל תאי לחץ: שישה מכשירים צריכים להיות.

אופיר כץ: בצפון אמור להיות שניים, אפס.

אופיר כץ: בדרום יש אחד באילת.

אופיר כץ: מכשיר שנקרא דה וינצ'י.

אופיר כץ: החלוקה היא צפון, חיפה, ירושלים, מרכז, שרון ותל אביב.

אופיר כץ: בצפון לא קיים מכשיר כזה.

אופיר כץ: זה מכשיר לריסוק אבנים בכליות.

אופיר כץ: לא מופעל בנהריה.

אופיר כץ: הוא לא מופעל בנהריה.

אופיר כץ: לא נותנים לו להפעיל אותו.

קריאה: זה משהו אחר.

אופיר כץ: מה זה משהו אחר?

אופיר כץ: זה כאילו אין מכשיר.

אופיר כץ: זה בדיוק העניין.

קריאה: אבל הוא קיים.

עידית סילמן: אופיר, שנייה.

עידית סילמן: אני רוצה את ההתייחסות של היועצת המשפטית למה שאמרת.

נועה בן שבת: אני פשוט מנסה לחשוב איך זה משתלב פה.

קריאה: רגע, אני לא משפטן.

קריאה: אני שותף למה שקורה בפריפריה, ברור.

קריאה: פשוט זה לא המקום להקצאת מכשירים מיוחדים או התקנות לבריאות העם.

קריאה: כאן אנחנו משקפים את ההחלטות.

אופיר כץ: תסביר לי רק איך אתה שותף למצוקה של הפריפריה?

קריאה: איך אני שותף למצוקה של הפריפריה?

קריאה: אתה רוצה שאני אגיד איפה אני גר, מה השירותים.

אופיר כץ: לא, לא, מה אתה עושה בתפקידך שאתה שותף למצוקה של הפריפריה.

אופיר כץ: אני חושב שאמרת את זה.

קריאה: חבר הכנסת אופיר כץ, אני לא - - -

אופיר כץ: לא, אז אל תגיד.

אופיר כץ: אם אין לך משהו באמת מאחורי זה, אז אל תגיד סתם.

עידית סילמן: רגע, אופיר, אופיר, אופיר.

אופיר כץ: חבל.

קריאה: אני לא אספר מה משרד הבריאות עושה בשביל הפריפריה.

אופיר כץ: למה?

אופיר כץ: דווקא זה המקום לשמוע.

אופיר כץ: זה ועדת הבריאות.

עידית סילמן: אופיר, אופיר.

קריאה: אין לי בעיה להגיד.

קריאה: אני פשוט חושב שזה לא המקום.

עידית סילמן: אופיר כץ, אני איתך.

עידית סילמן: אני בעדך, אני לכן מנסה לברר כאן ולראות.

עידית סילמן: וממה שאני קוראת בסעיף אני רואה שכתוב רישיון לפי סעיף 65(ב)(3) לפקודת בריאות העם.

עידית סילמן: הרישיונות ניתנים בסעיף הזה.

עידית סילמן: נכון?

עידית סילמן: עכשיו, השאלה אם בסעיף הזה לנו יש אפשרות להשפיע על הסעיף הזה.

טל אמתי נשרי: לא.

עידית סילמן: למה לא?

עידית סילמן: על הסעיף ההוא שם, לא כאן.

עידית סילמן: כן, נשמח להבהרה.

טל אמתי נשרי: אכן תקנות בריאות העם מגדירות את הכללים לאישור מכשירים רפואיים מיוחדים והתקנות שמכוחן.

טל אמתי נשרי: חקיקת הקאפ לא נוגעת לכללים עצמם ולקביעתם וגם לא ליישומם.

טל אמתי נשרי: היא רק מביאה לפה את מה שנקבע שם כשיקול שצריך להישקל.

טל אמתי נשרי: ונראה לי שמפה לנסות לייצר סמכות להתערב שם זה קצת מרחיק לכת.

אופיר כץ: מה זה המונח "מרחיק לכת"?

אופיר כץ: הם לא יכולים לקבוע איזה הסתייגות אני יכול להגיד.

עידית סילמן: לא, אז מה זה אומר?

עידית סילמן: איך אנחנו יכולים להתערב שם?

אופיר כץ: מבחינה משפטית אני יכול להגיש הסתייגות לחוק.

אופיר כץ: מה זה מרחיק לכת?

טל אמתי נשרי: כן, אתה יכול.

טל אמתי נשרי: אבל יכול להיות שאנחנו צריכים באמת לנסח את זה כתיקון לנושא שם.

טל אמתי נשרי: או שאתה רוצה לבוא ולהגיד שהמכשירים רפואיים שאושרו לבית חולים אתה תביא אותם בחשבון רק אם הם אושרו, התקבלו באישור ועדת הבריאות של הכנסת.

עידית סילמן: אתה מבין?

עידית סילמן: זה לא המכשירים בכללי.

אופיר כץ: עזבו רגע את הניסוחים.

אופיר כץ: אתם מבינים את המטרה שאני רוצה להגיע?

אופיר כץ: תנסחו את זה איך שאתם רוצים, אבל אני צריך שאתם תהיו בעד הדבר הזה.

עידית סילמן: אני איתך.

עידית סילמן: אז אני מבקשת, לטובת חבר הכנסת אופיר כץ, לקחת חמש דקות של התייעצות ביחד אתכם ועם אופיר בחוץ.

אופיר כץ: זו החלטה שלך עידית.

עידית סילמן: אוקיי, אנחנו ממשיכים.

אופיר כץ: אני רוצה רק להבהיר שגם בכנסת הקודמת, שהשר הקודם היה מהמפלגה שלי, יולי אדלשטיין, גם התחלתי לעבוד על זה והגשתי הצעת חוק לסעיף הזה, להסתייגות הזאת שהכנסתי פה, כדי שזה כן יבוא לאישור הוועדה.

אופיר כץ: והגשתי את זה גם בכנסת הזאת.

אופיר כץ: אני חושב שזה שינוי סופר סופר חשוב ומשמעותי לחיי כל אזרח ואזרח בפריפריה.

אופיר כץ: וההתקוממות של משרדי הממשלה רק מעצימה עד כמה שצריך את הדבר הזה ואת השינוי הזה.

אופיר כץ: חבל לי שאנחנו לא עושים את זה עכשיו עידית.

עידית סילמן: אז אני רק אגיד שאי אפשר לעשות את זה בתוך הסעיף הזה.

אופיר כץ: אפשר.

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: זה בתוך הסעיף הגדול ולכן אני יצאתי עם החברים ואיתך.

עידית סילמן: גם כדי להבהיר שהוועדה, חוץ מלפקח ולברר כל פעם, לקיים דיונים על איפה ומה ולאן זה חולק ובאמת בהתאם לתכניות.

עידית סילמן: כמו שיש תכניות של כל משרד הבריאות.

עידית סילמן: ואנחנו ניכנס לזה.

עידית סילמן: אז אנחנו רוצים באמת מעורבות הרבה יותר גדולה והרבה יותר משמעותית לנושא הזה.

עידית סילמן: לא בטוחה, אנחנו לא יכולים לקצת את זה מתוקף הסעיף הזה לסעיף אחר, אבל אנחנו כן נדרוש את זה עכשיו.

עידית סילמן: וחיים יעשה לנו את הבירורים שהוא יכול לעשות.

אופיר כץ: אני חושב שכאן אפשר לעשות את זה בחוק הזה.

נועה בן שבת: בתיקון עקיף לפקודת בריאות העם, זה מה שאתה רוצה?

אופיר כץ: כן.

עידית סילמן: זה יותר בעייתי.

אופיר כץ: זה לא בעייתי, זה אפשרי.

אופיר כץ: אם אנחנו רוצים לעשות שינוי, אפשר לעשות אותו עכשיו.

אופיר כץ: את רואה איך הם, למה הם ככה קשה להם עם זה?

אופיר כץ: מה אנחנו מבקשים סך הכל?

אופיר כץ: שנציגי, נבחרי הציבור יהיו ערים לאיך מחלקים את המכשור הרפואי?

אופיר כץ: מה אנחנו מבקשים?

עידית סילמן: לא, ברור, ברור.

אופיר כץ: אפילו לא ביקשנו להוסיף, רק לראות את החלוקה ולהיות מעורבים בחלוקה.

אופיר כץ: החלוקה הזאת משנה את החיים ואת המציאות של כל אזרח ואזרח בפריפריה, שהיום הוא סובל.

אופיר כץ: היום הוא סובל כי עושים לו עוול.

אופיר כץ: כי משום מה החליטו לתת מכשירים למקומות אחרים בארץ.

אופיר כץ: אם זה במרכז, יסלחו לי פה, ולירושלים.

אופיר כץ: על חשבון הצפון והדרום.

אופיר כץ: אז אם המשרדים הממשלתיים לא עושים את זה, אז הגיע הזמן שחברי הכנסת יעשו את זה.

אופיר כץ: זה מה שאני מבקש סך הכל.

עידית סילמן: אז בהחלט.

עידית סילמן: יש לנו שבוע הבא גם דיון מהיר שלך בנושא הזה אצלנו בוועדה.

עידית סילמן: מזכירה.

עידית סילמן: וכשיבואו תקנות המכשירים אנחנו נהיה בתוך זה ונבוא ונתערב בתוך הדבר הזה.

נועה בן שבת: אז זאת הסתייגות 57.

נועה בן שבת: ועכשיו באמת לאור ההבהרה הזאת, אז באמת היא תנוסח כתיקון לפקודת בריאות העם.

נועה בן שבת: זה ישלים את הניסוח של הדבר הזה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

אופיר כץ: הצבעתם נגד הפריפריה.

עידית סילמן: לא, ממש לא.

עידית סילמן: הפוך, אני עשיתי הכל כדי להראות לך שאנחנו נעשה.

מיכל מרים וולדיגר: אופיר, זה הפוך.

אופיר כץ: הם הצביעו בעד?

עידית סילמן: אופיר, יש לך עוד הסתייגות אמרת.

אופיר כץ: נימקתי את שתיהן ביחד.

עידית סילמן: אה, נימקת את שתיהן ביחד?

עידית סילמן: אז שנייה, לא הצבענו על השנייה.

נועה בן שבת: זה נוגע לתכולה.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א(1) פסקה 3, יבוא: 4.

נועה בן שבת: סעיף 3 יחול בכפוף להשלמת אישור התקינה של מכשירים רפואיים לפי התוספת השנייה לפקודת בריאות העם.

נועה בן שבת: זו הוראת תכולה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: קבוצת ש"ס?

אוריאל בוסו: אחרי שתיהן.

עידית סילמן: אתה על שתיהן?

עידית סילמן: אתה רוצה לנמק את שתיהן?

אוריאל בוסו: קודם כל, בהמשך למה שנאמר פה כמה וכמה פעמים, המטרה היא לחזק את הפריפריה, גם הגיאוגרפית והחברתית, לפי הכללים שנקבעו במדינה.

אוריאל בוסו: שזה מדובר הן בתקצוב והן כחלק מהעניין התייעלות.

אוריאל בוסו: להקצות מכשירי MRI ו- PET C.T לבתי חולים.

אוריאל בוסו: ואנחנו יודעים שאדם מהפריפריה והוא רוצה לעבור את הבדיקות הללו הוא צריך להגיע למדינת תל אביב יותר, בלחץ ובפרוטקציות.

אוריאל בוסו: וצריך לתגבר מהרבה סיבות.

אוריאל בוסו: אם רוצים לחזק את הפריפריה לא רק בצד הבריאותי.

אוריאל בוסו: ברגע שהנושא הבריאותי יתוחזק ויתועדף אז זה יחזק את הכלכלה ואת הכל ויגרום לאנשים לא לנשור למרכז.

אוריאל בוסו: וזו המטרה עם הרבה הסתייגויות שיש כאן

אוריאל בוסו: במהלך החקיקה וזו הבקשה בסעיף 59, 58 לגבי מכשירים.

אוריאל בוסו: זו הדעה שלנו.

עידית סילמן: בסדר, תודה רבה.

עידית סילמן: ולכן אמרתי שכשיבואו תקנות המכשירים אנחנו ניכנס לזה וגם נכניס את סעיפי הפריפריה בהתאמה.

נועה בן שבת: אז אנחנו נקרא את ההסתייגות?

עידית סילמן: כן, שתי ההסתייגויות.

עידית סילמן: נכון?

נועה בן שבת: סעיף 58.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א(1) בסיפא יבוא: או כל מכשיר שעלותו עולה על 100,000 שקלים חדשים.

עידית סילמן: וגם את 59.

נועה בן שבת: אבל אנחנו נצביע עליהם אולי.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: והסתייגות 59.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א(1) בסיפא יבוא: משרד הבריאות כחלק מההתייעלות יקצה מכשירי MRI ו- PET C.T לבתי חולים בפריפריה גיאוגרפית וחברתית על חשבון המדינה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: אוקיי, בבקשה.

נועה בן שבת: הסתייגות 60.

נועה בן שבת: בסעיף 3(א), אחרי פסקה 3 יבוא: 4.

נועה בן שבת: ומיקומו הגיאוגרפי של בית חולים בפריפריה.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: כמו שאמר פה אופיר וגם אוריאל, לפריפריה יש מקום חשוב.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רוצים באמת לצמצם את הפערים ולכן חשוב במסגרת השינוי שיעור הקידום להביא את הפריפריה למרכז ולכן להוסיף את הסעיף הזה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: ולכן אמרנו, כשיבואו תקנות המכשירים אנחנו נכניס שיקולי פריפריה.

עידית סילמן: אנחנו מבינים את זה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: 61.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: 61.

נועה בן שבת: בסעיף 3(א)(1) אחרי כל דין יבוא: ובהתאם להמלצת משרד הבריאות לגבי אותו אזור.

מיכל מרים וולדיגר: אופיר לא פה.

מיכל מרים וולדיגר: הוא ביקש ממני שאני אחליף, כולנו חתמנו על הכל.

מיכל מרים וולדיגר: אז כן, כמו שאמרנו, משרד הבריאות הידע אצלו.

מיכל מרים וולדיגר: הוא זה שיודע מה צריך, איפה צריך ולכן חשוב להכניס אותו לתוך מערכת השיקולים.

מיכל מרים וולדיגר: הוא זה שיקבע.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן אנחנו מבקשים בהתאם להמלצת משרד הבריאות.

רות רלבג: אני מתנגדת.

רות רלבג: אני טוענת שמשרד הבריאות בניגוד עניינים מוחלט.

רות רלבג: הוא בעלים של 11 בתי חולים.

רות רלבג: חלק מהעיוות בחלוקת הרישיונות נובע מניגוד העניינים של משרד הבריאות.

רות רלבג: אני התאפקתי קודם כי מובטח דיון.

רות רלבג: ולדיון נביא נתונים.

רות רלבג: אם משרד הבריאות הוא זה שצריך לחלק, אז העובדה היא מהנתונים בפועל, זה שהוא מחלק לבתי החולים בבעלותו.

עידית סילמן: רות, אני ללא קשר לאיזה בתי חולים ומה מדובר ומה קיים היום, אני מסכימה איתך.

עידית סילמן: אני חושבת שהיום בכל הנושא של בתי חולים שנמצאים תחת משרד הבריאות, שזה חתול ששומר על השמנת בצורה כזו או אחרת, אין שקיפות.

עידית סילמן: אני מקווה שיש, אבל אנחנו רוצים לייצר פה גם בוועדה שקיפות מלאה.

עידית סילמן: ולכן אני חושבת שזה נכון שהוועדה תיכנס לנושאים האלה וגם תפקח עליהם וגם תבקר עליהם.

עידית סילמן: ולכן אני לא מסכימה גם עם ההסתייגות הזאת של לומר המלצת משרד הבריאות בלבד על אותו אזור.

מיכל מרים וולדיגר: מאחר וזה הסתייגות שלי אני ארצה להגיב שלכאורה על מה שאת אומרת, אז בואו נזרוק את משרד הבריאות מכל הסיפור, כי הוא נגוע בדבר.

עידית סילמן: ממש לא, ממש לא, כבודו במקומו מונח.

אוריאל בוסו: אבל בגלל זה הוספנו בהרבה מקומות משרד האוצר.

עידית סילמן: כן, אבל לא היה כתוב.

עידית סילמן: לכן גם תיקנו בהרבה מקומות והוספנו ועדת הבריאות.

עידית סילמן: אבל כאן, לעניין הסעיף הזה, רות צודקת.

מיכל מרים וולדיגר: זה בהמלצה, זה לא, הוא ממליץ.

רות רלבג: ניגוד העניינים של משרד הבריאות כבר נכתב בוועדות ציבוריות רבות.

רות רלבג: ונאמרו עליו כל מה שאפשר להגיד, אז אני לא מחדשת פה הרבה.

מיכל מרים וולדיגר: רות, אני מסכימה איתך.

מיכל מרים וולדיגר: לכן זה בהמלצה, לא אמרתי שעל פי זה.

מיכל מרים וולדיגר: זה ההסתייגות שלי.

מיכל מרים וולדיגר: יותר נכון של אופיר כץ.

רות רלבג: בשביל גילוי נאות, הייתי משרד הבריאות שש שנים.

רות רלבג: אז אין לי שום דבר, חבריי הטובים.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: אנחנו עוברים לסעיף 4.

נועה בן שבת: התיקון הוא בעצם תיקון שדובר עליו בדיון הקודם, אבל רק נזכיר אותו.

נועה בן שבת: הוא אומר שהתוספות הריאליות מתחשבות בתכנית המיטות הרב שנתית או בשיקולים נוספים שקבעו השרים באישור הוועדה.

נועה בן שבת: ולא בהתחשב בין השאר בתכנית המיטות.

נועה בן שבת: אלא כל השיקולים הנוספים צריכים לבוא לאישור הוועדה.

עידית סילמן: כמו שאתה רואה, חבר הכנסת אוריאל בוסו, באישור הוועדה הוכנס.

אוריאל בוסו: צריך להכניס עוד דברים באישור הוועדה.

עידית סילמן: נכון, מכניסים כל מה שחשוב.

עידית סילמן: תכנית מיטות, דברים חשובים.

עידית סילמן: אל תדאג, אנחנו נשים פה פיקוח על הדברים.

נועה בן שבת: אז עכשיו אפשר להצביע, לעבור להסתייגויות.

עידית סילמן: כן, הסתייגויות של סעיף 4.

נועה בן שבת: הסתייגות 62 לסעיף 4.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א(1) במקום מיטות שהוקצו במסגרת התכנית יבוא: מיטות שהוקצו במסגרת התכנית ורישיונות למכשירים רפואיים טעוני רישיון.

קריאה: זה פשוט סעיף 3.

נועה בן שבת: לא, זה סעיף 4 התיקון הזה.

נועה בן שבת: התיקון הוא סעיף 4.

נועה בן שבת: אתה רוצה להגיד שבעניינו הוא סעיף 3, אבל זה בהחלט דבר שהוא יכול - - -

קריאה: לא, זה קורה בסעיף 3.

מיכל מרים וולדיגר: זה החלוקה בפועל.

מיכל מרים וולדיגר: יש הבדל בין שינוי לבין חלוקה.

מיכל מרים וולדיגר: למה?

מיכל מרים וולדיגר: זה שני דברים אחרים.

אוריאל בוסו: אני רוצה לנמק.

אוריאל בוסו: זה בדיוק באותה נקודה שדיברנו לפני כן.

אוריאל בוסו: כי מכשירים רפואיים טעוני רישיון, אבל דברים שהם חשובים הם בהחלט כחלק מעניין של מיטות שהוקצו וצריך לתת להם את הפיקוח הזה.

אוריאל בוסו: ולא רק מיטות שהוקצו, אלא גם כן מיטות שהוקצו במסגרת תכנית - - - למכשירים רפואיים טעוני רישיון.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה גם להוסיף, גם לי יש את אותה הסתייגות.

מיכל מרים וולדיגר: שלא רק המיטות.

מיכל מרים וולדיגר: המכשירים טעוני הרישיון הם חלק משמעותי, עם עלות משמעותית.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן כשעושים את חלוקת התופסת הריאלית צריך לקחת בחשבון עוד נתונים ועוד קריטריונים, לא רק את המיטות.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא על פי זה ישק דבר.

מיכל מרים וולדיגר: יש גם את המכשירים שעלותם גבוהה ביותר ולכן הם צריכים להיות חלק מהשיקולים.

נועה בן שבת: אז בעצם את אומרת על הסתייגות 62 ו-63 זה אותה הסתייגות.

מיכל מרים וולדיגר: זה אותו דבר בעצם, 62 ו-63 די זהות בצורה כזו או אחרת.

נועה בן שבת: זה משנה מבחינה נוסחית?

נועה בן שבת: משנה לך מבחינה נוסחית?

מיכל מרים וולדיגר: לא, לא.

עידית סילמן: 62.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

גל כהן: אז 63 זה כמו 62, אז אפשר לעבור ל-64.

עידית סילמן: אפשר לעבור להצבעה?

נועה בן שבת: אז תהיה רק הסתייגות אחת.

עידית סילמן: 63, מי בעד?

גל כהן: לא, לא צריך.

מיכל מרים וולדיגר: שיהיו שתי הסתייגויות, למה לא?

נועה בן שבת: שיהיו שתי הסתייגויות?

נועה בן שבת: אז אנחנו נצביע גם לסעיף 63.

עידית סילמן: 63, מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: 64.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א(2) יבוא בסופו: ובהתאם למיקום ביחס למדד הפריפריאליות של בית החולים.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: עוד פעם, שוב, אנחנו חוזרים עוד פעם ועוד פעם על הנושא של הפריפריה והאפליה שקיימת כיום והצורך באמת לאנשים שגרים באזורים מרוחקים יותר, על הסבל שלהם.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן אם משנים את חלוקת התוספת הריאלית צריך לקחת בחשבון גם את המדד של הפריפריות.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

גל כהן: 65.

גל כהן: בסעיף קטן א(1) במקום 30% יבוא 50% ובמקום 70% יבוא 50%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

גל כהן: 66.

גל כהן: בסעיף 4(א)(1) אחרי שפורסמה יבוא לאחר אישור הוועדה.

גל כהן: ובסופו יבוא: ותאושר בידי הוועדה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: עכשיו בסעיף 5 יש לנו כמה הערות.

נועה בן שבת: אז דבר ראשון, אה, נריה פה?

נועה בן שבת: בסעיף 5(ב) אנחנו הוספנו התייחסות להגדיל את תקרת הצריכה נטו ביחס לתקרת הצריכה ברוטו.

נועה בן שבת: הוספנו את המילים "לגבי אותו סוג שירות".

נועה בן שבת: ונריה, את ביקשת להוריד את המילים האלה.

נועה בן שבת: ואז השאלה על איזה תקרה אנחנו מדברים?

נריה שטאובר: נכון.

נריה שטאובר: העניין הוא שאנחנו רוצים לאפשר לשרים את האפשרות להשתמש ביתרה הזאת, אם היא תיווצר מהפחתת מחירים, ולצמצם איתה את ההנחה הרוחבית.

נריה שטאובר: צמצום של ההנחה הרוחבית יהיה באופן גורף על כל השירותים.

נריה שטאובר: אין לנו איזה כוונה לעשות דיפרנציאציה בין שירות כזה ושירות אחר.

נריה שטאובר: אז זה לא, אם עכשיו למשל יופחתו, אמר פה פרופ' מרין ניתוחי קיצור קיבה, וזה ייצור איזה שהוא עודף, אז תצומצם כל ההנחה הרוחבית, לא רק ניתוח קיצור קיבה וגם לא רק הדיפרנציאלי.

נריה שטאובר: ולכן צריך למחוק את זה ולאפשר את הגמישות הזאת לשרים להוריד את ההנחה הרוחבית כולה.

נועה בן שבת: אחרי זה סעיף 5.

נועה בן שבת: אבל אני רוצה לשאול האם אתם מגדילים, כשאת מגדילה פה את תקרת הצריכה נטו ביחס לתקרת הצריכה ברוטו, האם את גם מגדילה את הרצפות במקרה הזה, בסעיף הזה?

נריה שטאובר: כן.

נריה שטאובר: כי הרצפה היא נגזרת מהתקרה.

נועה בן שבת: לא, אבל זה מתגלגל מתוך ההגדלה של התקרות או שאת צריכה לקבוע במפורש?

נריה שטאובר: נכון, את צודקת.

נריה שטאובר: צריך לקבוע במפורש.

נריה שטאובר: צריך אולי להוסיף שם את המילים "רצפה".

נועה בן שבת: מה?

נועה בן שבת: גם לרצפה?

מיכל מרים וולדיגר: את מדברת על 5(א) נועה?

נועה בן שבת: אני מדברת על 5(ב).

נועה בן שבת: צריך להגיד, לדבר גם על רצפה.

נועה בן שבת: את רוצה לבדוק את זה?

נריה שטאובר: לא.

נריה שטאובר: אני חושבת שכדאי להוסיף שם פשוט גם תקרה ורצפה.

נריה שטאובר: כמו בסעיף 8, זה גם תיקון שהצענו.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו מבקשים שזה יהיה נושא חדש.

נועה בן שבת: התיקון הזה של הרצפה?

נועה בן שבת: של המילה רצפה?

מיכל מרים וולדיגר: כל השינויים שאתם עושים עכשיו.

רועי רייכר: לדעתי חזרו אחורה עכשיו מהשינוי.

רועי רייכר: זאת אומרת, זה מה שהיה במקור.

נועה בן שבת: לא, על הנושא של הרצפה.

קריאה: איזה סעיף, רועי?

עידית סילמן: 5.

מיכל מרים וולדיגר: 5(ב).

נועה בן שבת: אז אנחנו בסעיף 5, אין עוד תיקונים ואפשר לעבור להסתייגויות.

גל כהן: הסתייגות 67.

גל כהן: בסעיף 5(א), במקום מהשנים 2021 עד 2024 יבוא: מהשנים 2021 עד 2022.

גל כהן: מה שיש בטאבלט כתוב בטעות פעמיים 2021 במקום 2024.

אוריאל בוסו: אני רוצה לנמק.

אוריאל בוסו: כי אני חושב שבהמשך למה שאנחנו רואים פה, שיש פה חוסר בהירות, בפרט על התקצוב, על ההתחשבנות, גם בתי החולים, גם קופות חולים.

אוריאל בוסו: אנחנו חושבים שלהשאיר את הפער הזה עד 2024 זה בכלל ישאיר את חוסר הבהירות.

אוריאל בוסו: לפחות אם נצמצם את זה ל-2021-2022 אז נתקן אחר כך את מה שצריך.

עידית סילמן: זאת אומרת שאתה אומר שאת הקאפ צריך לתקן רק ל-2021-2022?

אוריאל בוסו: כן.

אוריאל בוסו: נימקתי למה 2021-2022.

אוריאל בוסו: שלא נישאר בחוסר בהירות אם אנחנו עכשיו מאשרים עד 2024.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

גל כהן: הסתייגות 68.

גל כהן: בסעיף קטן (א), במקום 80% יבוא 100%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

גל כהן: הסתייגות 69.

גל כהן: בסעיף קטן (א), במקום 80% יבוא 90%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

גל כהן: הסתייגות 70.

גל כהן: זו הסתייגות גם של האופוזיציה, גם של חבר הכנסת מופיד.

גל כהן: גם של חבר הכנסת אחמד טיבי.

גל כהן: לא יודעת אם בשם כל הרשימה המשותפת או רק בשמו.

עידית סילמן: מופיד הוריד את הזה שלו.

נועה בן שבת: הוא הודיע שהוא הוריד את ההסתייגויות שלו?

אוריאל בוסו: הוא לא כתוב.

עידית סילמן: לא אמר?

עידית סילמן: אוקיי, בסדר.

עידית סילמן: אז אנחנו משאירים בנתיים.

גל כהן: כרגע להסתייגות הזאת יש לנו את חבר הכנסת מופיד, חבר הכנסת אחמד טיבי ואת כל קבוצות האופוזיציה.

גל כהן: ההסתייגות אומרת שאחרי סעיף קטן א יבוא א(1).

גל כהן: על אף האמור בסעיף קטן א בבתי החולים זיו, פדה פוריה, יוספטל, סורוקה, העמק, ברזילי, המרכז הרפואי לגליל, בית החולים האנגלי בנצרת, בית החולים המשפחה הקדושה ובית החולים הצרפתי בנצרת תעמוד תקרת הצריכה נטו על 85% מתקרת הצריכה ברוטו לאותה שנה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

גל כהן: לחילופין יש לנו את א(1) שיעור ההנחה שיינתן על ידי בתי החולים לקופות החולים יהיה נמוך יותר מה-20% המוצעים בהצעת החוק וייקבע על 10%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

גל כהן: הסתייגות 71.

גל כהן: בסעיף קטן א במקום 80% מתקרת הצריכה ברוטו לאותה שנה, יבוא, יש פה גם טעות.

גל כהן: זה 81.5% מתקרת הצריכה ברוטו, לא 82.5.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא הבנתי למה צריך היה להגדיל את ההנחה.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שאפשר להשאיר אותה כמו שהיא הייתה מקודם על 81.5% ולכן אני מבקשת שכך זה יהיה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

גל כהן: הסתייגות 72.

גל כהן: בסעיף קטן ג' אחרי חובת הדיווח של בתי החולים הציבוריים הכלליים יבוא: הדיווח יכלול מיפוי של סוג השירות ותחום הטיפול הספציפי.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אני שוב רוצה גם פה לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: כאשר היום אני פונה לכל מיני בקשות למידע ולנתונים אני מקבלת תשובות ממשרד הבריאות 'אין לנו נתונים, אנחנו לא יכולים לקבל נתונים, אף אחד לא מדווח'.

קריאה: איפה את?

קריאה: איזה הסתייגות?

מיכל מרים וולדיגר: 72.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן אני חושבת שצריך להוסיף פה את הנושא מה בדיוק יכלול הדיווח.

מיכל מרים וולדיגר: הדיווח צריך לכלול גם מיפוי של סוג השירות ותחום הטיפול הספציפי.

מיכל מרים וולדיגר: כך גם נדע, מעבר לזה שנרצה לקבל מידע, גם נוכל לדעת באמת האם השינוי שעשינו מועיל ויעיל.

מיכל מרים וולדיגר: וכך כשיש לך את הנתונים המדויקים מה יש יותר, מה יש פחות, מה הכניס יותר, מה הכניס פחות, נוכל לדעת לאור הנתונים האלה ולשנות בהתאם.

מיכל מרים וולדיגר: לכן אני מבקשת לקבל את השינוי.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

גל כהן: עכשיו אנחנו בסעיף 6.

נועה בן שבת: בסעיף 6 אין לנו תיקונים, אפשר לעבור להסתייגויות.

נועה בן שבת: מה, איפה, יש?

עידית סילמן: כן, בבקשה.

עידית סילמן: לאור האמור לעיל, אנחנו רוצים לעשות שינוי.

נועה בן שבת: רק רגע בבקשה, שנייה.

נועה בן שבת: אני רק רוצה לראות.

עידית סילמן: 6.

עידית סילמן: חישוב רצפת צריכה ברוטו.

עידית סילמן: אתם תוכלו להסתכל על הרצפות של הקופות.

עידית סילמן: וגם כאן, בטח כיושבת ראש הוועדה ובטח כמי שחשוב לנו מאוד בתוך המקומות האלה לבצע אדפטציות שהן לא גדולות, אבל יכולות להיות נכונות בעיקר לאותן קופות קטנות שיכולות להיפגע מהמציאות הזאת.

עידית סילמן: ולנסות ולהגן עליהן באיזונים, לא כפי עד הסוף כמו שהן ביקשו.

עידית סילמן: אבל השתדלנו לבוא לקראת ולעשות את המיטב.

עידית סילמן: ואני שמחה לומר שהקופות הקטנות באמת באו איתנו במשא ומתן מאוד כן ונכון וממקום מאוד אמיתי.

עידית סילמן: ועברו סעיפים של ניסוחים כאלה ואחרים ואנחנו מבקשים להתחשב בעובדה הזאת ולבוא לקראתן.

עידית סילמן: הקופות הגדולות יותר מכירות את המשמעויות.

עידית סילמן: בתי החולים מכירים את המשמעויות.

עידית סילמן: אני יכולה לומר שבטח כמי שהייתה גם בקופה קטנה וגם בקופה גדולה, אני יכולה להגיד שבהחלט יש פערים גדולים ובהחלט אנחנו פה בוועדה צריכים לתת את הנקודה הזאת ולהעלות אותה לסדר היום.

עידית סילמן: נועה, בבקשה.

נועה בן שבת: אני מציעה שינון אולי יקרא את הניסוח של הסעיף, כי יש לו עוד כמה דיוקים מעבר לניסוח שכתבנו.

עידית סילמן: ינון, אני רוצה לפני כן שתיתן כמה מילות הסבר על זה.

ינון גוטגליק: אז באמת יש בתי חולים שקופות החולים הקטנות רוצות להקטין את הצריכה שם, בעצם להקטין את הרצפה שלהן, כדי שהן יוכלו לפתח שירותים בקהילה.

ינון גוטגליק: ולכן אנחנו נותנים לשרים אפשרות במקרים מסוימים לקבוע רצפת צריכה נמוכה יותר, שתעמוד על 90% ומעלה.

ינון גוטגליק: אבל עדיין נמוכה מהרצפה שנקבעה בחוק.

ינון גוטגליק: התנאים לזה זה שבאמת קופת החולים היא קטנה, גם בבית החולים הספציפי הזה וגם היא קטנה באופן כללי.

ינון גוטגליק: שהיקף ההתחשבנות שלה בבית החולים הספציפי הוא עד 12% מכלל היקף ההתחשבנות של כל קופות החולים באותו בית חולים.

ינון גוטגליק: ושחלקה במספר המבוטחים המשוקלל אינו עולה על 20% בעצם.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: בעצם לקחנו את ההגדרה מסעיף 12, נבון?

ינון גוטגליק: מאוד דומה, כן.

ינון גוטגליק: ההתאמות הנדרשות.

עידית סילמן: ובהתאמות הנדרשות, שבעצם השרים יוכלו לקבוע רצפה נמוכה כאמור בסעיף, כדי לנסות ובאמת באותה קביעה לנסות ולתת אדפטציה.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת להכריז על נושא חדש.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו לא מכירים.

עידית סילמן: שנייה.

עידית סילמן: כן, כן, הכל טוב.

ינון גוטגליק: אז אני אקריא את הסעיף?

עידית סילמן: רגע, שנייה.

עידית סילמן: אנחנו רוצים להקריא את הסעיף ואז לשמוע גם אתכם ולראות.

עידית סילמן: בסדר?

ינון גוטגליק: אז בעצם בסעיף 6 אחרי סעיף קטן ג יבוא סעיף קטן ד.

ינון גוטגליק: על אף האמור בסעיפים קטנים א' עד ג' השרים יהיו רשאים לקבוע לקופת חולים מסוימת ובית חולים מסוים רצפת צריכה בשיעור נמוך יותר שעד לגובה 90% מתקרת הצריכה ברוטו לאותה שנה ובלבד שיתקיימו כל אלה: 1.

ינון גוטגליק: היחס בין היקף ההתחשבנות של קופת החולים באותו בית חולים ובין היקף ההתחשבנות של כלל קופות החולים בבית החולים בשנה קודמת אינו עולה על 12%.

ינון גוטגליק: 2.

ינון גוטגליק: חלקה של קופת החולים ומספר החולים המשוקלל אינו עולה על 20%.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אז עכשיו שנייה רגע.

קריאה: מה זה היקף ההתחשבנות פה?

ינון גוטגליק: אז זהו, היקף ההתחשבנות זה בעצם כמו בהגדרה של בית חולים.

ינון גוטגליק: היקף ההתחשבנות זה כלל ההתחשבנות בבית חולים, כולל של קופת חולים, אם זה בבית חולים שבבעלות קופת חולים, אז כולל היקף ההתחשבנות של אותה קופה באותו בית חולים.

ינון גוטגליק: אנחנו רוצים לדעת שבעצם החלק היחסי של - - -

נועה בן שבת: סליחה שאני שואלת, פשוט זה גם עלה קודם.

נועה בן שבת: היה לנו את השימוש במונח הזה קודם.

ינון גוטגליק: כן.

ינון גוטגליק: כלל התשלומים של קופת החולים לבית החולים ביחס לכלל התשלומים של כל קופות החולים באותו בית חולים.

ינון גוטגליק: ואני מדגיש, גם של קופת חולים שבית החולים בבעלותה.

נועה בן שבת: אבל זה מתייחס רק לשירותים שנמצאים בקאפ.

ינון גוטגליק: כמובן, כן.

עידית סילמן: עכשיו לפני שאנחנו פותחים.

עידית סילמן: אני רק אגיד שזה באמת לבקשת כל חברי הוועדה הקבועים בה: טטיאנה מזרסקי, אלינה, עלי סלאלחה ומופיד, שבאו וזו הייתה לבקשתם באמת לבוא ולראות איך עושים פה את הדבר הזה.

עידית סילמן: והם עבדו על זה באמת מאחורי הקלעים המון כדי לראות איך עושים את זה ובצורה של פוגעת.

עידית סילמן: אני אשמח קודם כל לשמוע דווקא מהקופות הקטנות, אחר כך מהקופות הגדולות, את חוות דעתן לעניין הזה.

עידית סילמן: בבקשה, נתחיל ממך.

ערן הכהן: גם בתי החולים רוצים להתייחס.

עידית סילמן: בסדר, גם בתי החולים.

עידית סילמן: שמחה רבה.

עידית סילמן: ואנחנו על פי זה נסתכל.

עידית סילמן: אני רק מבקשת מכם לשים את הלב שבתוך כל ההתחשבנות הזאת של בין קופות החולים לבתי החולים תמיד יש את הקופות הקטנות.

עידית סילמן: והקופות הקטנות גם אין להם בתי חולים, גם הן נגרעות מתוך הרבה דברים, שעליהם כל אחוז משפיע יותר.

עידית סילמן: ולכן אנחנו רצינו לראות בעיניים ולהסתכל, לנסח איזה שהוא סעיף שיכול להתאים.

עידית סילמן: אני כן אשמח לשמוע את קופות החולים.

עידית סילמן: נתחיל מהיושב ראשון, הראל.

עידית סילמן: כן?

מיכל מרים וולדיגר: עידית, אם אפשר להעביר לנו, לחברי הכנסת שלא ראו את הנוסח.

מיכל מרים וולדיגר: אין לי את הנוסח, אני רוצה את הנוסח, שאני אקרא עם עצמי, להחליט מה אני חושבת עליו.

עידית סילמן: בסדר, אין בעיה.

מיכל מרים וולדיגר: אז השאלה אם אפשר לקבל אותו.

גל כהן: מה שינון הקריא עכשיו?

מיכל מרים וולדיגר: שיקריא יותר לאט, שאני אוכל לכתוב.

עידית סילמן: הנה, היא יכולה.

עידית סילמן: היא תשלח את זה עכשיו.

עידית סילמן: צילמו וישלחו.

מיכל מרים וולדיגר: יופי, תודה.

עידית סילמן: אז הראל, בבקשה.

עידית סילמן: והראל, אם תוכל להתייחס איך זה משפיע גם על הקופות הגדולות יותר או על בתי החולים.

עידית סילמן: כאילו, בכלל על המערכת.

עידית סילמן: בסדר?

הראל שרעבי: אז קודם כל, אני מודה ליושבת ראש הוועדה ולחברי הוועדה וכמובן למשרדי הבריאות והאוצר, על הצעד המאוד מסוים אני חייב לומר, לקראת הקופות הקטנות.

הראל שרעבי: למעשה זה לא לקראת הקופות, זה בשביל ציבור המבוטחים של הקופות הקטנות.

הראל שרעבי: בשתי מילים אני אסביר מה התכלית של הבקשה שלנו, שאמנם לא התקבלה.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: צריך לומר שהם ביקשו ללכת יותר רחוק.

אלינה ברדץ' יאלוב: הרבה יותר רחוק.

עידית סילמן: בעדינות נגיד את זה.

עידית סילמן: ואנחנו באנו אתכם במשא ומתן ובבקשה.

הראל שרעבי: לא נכביר במילים, כי כבר נאמרו פה המון דברים על הצורך לפתח את השירותים בקהילה ולמה הדבר הזה הוא נכון מבחינה ציבורית, מבחינה כלכלית, מבחינה בריאותית.

הראל שרעבי: אבל צריך להבין שבשביל שקופה תוכל לפתח שירותים בקהילה היא צריכה לזה מקורות.

הראל שרעבי: והמקורות הם בדרך כלל על חשבון צריכה שהיא צורכת באמצעות שירותים בבתי החולים.

הראל שרעבי: וכשיש רצפה שהיא קרובה מאוד לתקרה, כמו בקופה קטנה, היכולת לפתח שירות בקהילה בלי לשלם מחיר כפול: גם על פיתוח השירות בקהילה וגם דרך הקנס שברצפה, היא יכולת מאוד מצומצמת.

הראל שרעבי: ובשביל שקופות קטנות שהפער אצלן בין הרצפה לתקרה הוא מאוד נמוך, יוכלו לפתח שירותים בקהילה נדרש להגדיל את הפער הזה כדי לאפשר להם לקחת סיכון קטן יותר בפתיחת השירותים בקהילה.

הראל שרעבי: כדי שיוכלו לשמור על המסגרת התקציבית ולתת שירות טוב יותר למבוטחים שלהם.

הראל שרעבי: לכן אנחנו ביקשנו במקור לאפשר לנו טווח גדול יותר, של רצפות דיפרנציאליות.

הראל שרעבי: שככל שהפער בין הרצפה לתקרה בקופה הוא נמוך אז יתנו לה טווח יותר גדול.

הראל שרעבי: מה שקיבלנו פה זה סמכות של השרים וכמובן אנחנו נצטרך לראות שהשרים אכן קובעים כללים בעניין הזה ועושים את הדבר הזה בפועל.

הראל שרעבי: זאת אומרת, פה סך הכל ניתנה סמכות לשרים, לא מעבר לזה.

הראל שרעבי: אבל גם זה, זה ודאי התחלה טובה.

הראל שרעבי: ואנחנו סמוכים ובטוחים, ונשמח לשמוע כמובן את משרדי הבריאות והאוצר, שמתוך ההבנה שנכון וראוי שמבוטחי הקופות הקטנות יקבלו שירותים טובים יותר בקהילה, הם כמובן יקבעו את הכללים הנדרשים לכך, כדי שנוכל אנחנו לפתח את השירותים ולהפנות את המקורות שלנו בצורה טובה יותר לשירותים טובים יותר בקהילה.

הראל שרעבי: אז שוב, תודה רבה לחברי הכנסת ולמשרדים.

הראל שרעבי: עד כאן מבחינתי.

עידית סילמן: איתי, בבקשה.

איתי קלטניק: קודם כל, אני רוצה להודות לחברי הכנסת ולוועדה, באמת על ההתחשבות ועל הסעיף הסופר חשוב הזה מבחינתנו, כן?

איתי קלטניק: מבחינתנו זה רק תחילת הדרך, כן?

איתי קלטניק: אנחנו צריכים עוד כלים כדי לפתח את השירותים בקהילה, כדי להוות תחרות במסגרת רפואת הקהילה.

איתי קלטניק: וזה סעיף קטן, נכון, לא הלכנו עד הסוף.

איתי קלטניק: צריך להבין שכמו שהראל אמר, אנחנו צריכים את המקורות האלה כדי לפתח את השירותים בקהילה.

איתי קלטניק: ה-5% האלה לקופה קטנה הם לא מספקים בשביל לשלם על אותם שירותים.

איתי קלטניק: אותם שירותים שלא צריך להכניס את האנשים לבתי החולים.

איתי קלטניק: בתי החולים צריכים להוות את הפתרון האחרון.

איתי קלטניק: ומה שאני יכול לפתח בקהילה ולשפר את השירות ולשלם עליו פחות ולשפר את חיי המבוטח.

איתי קלטניק: בסופו של דבר זה לפתח את השירותים האלה במסגרת הקהילה וזה יתן לנו באמת את האפשרות.

איתי קלטניק: אנחנו כן נלך קצת קדימה ונבקש שזה ייקבע כך בחוק ותינתן לנו הגמישות גם ללא הסכמת השרים.

איתי קלטניק: שנוכל כבר לנהל משא ומתן ככה וגם לתכנן את התקציב שלנו קדימה.

איתי קלטניק: בסדר?

איתי קלטניק: אם זה עניין אפשרי.

איתי קלטניק: צריך לזכור שאמנם יש פגיעה קלה בבתי החולים, אבל היא באמת פגיעה קלה.

איתי קלטניק: כי אנחנו מדברים על רכש מצומצם ורק על השולי שלו, בקצה.

איתי קלטניק: כך שזה לא משהו שיעמיד את בתי החולים בבעיה תקציבית.

איתי קלטניק: זהו, תודה רבה.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: בבקשה.

רות רלבג: ההצעה לכתחילה התייחסה למשהו כאמור יותר נרחב ברמה שכל הפחתה תעבור על חשבון קופות אחרות.

רות רלבג: אז כן, יש פה הקלה בזה שזה לא יעבור לקופות אחרות.

רות רלבג: כללית, קודם כל בעד הניסיון לאזן במשהו את הקופות הקטנות.

רות רלבג: גם בגלל העובדה שמרכיב התקורות וגם האיזון שלהם לכל תשתית בקהילה היא יותר בעייתית, כי אין להם מסה קריטית.

רות רלבג: אז כל הכדאיות היא תמיד יותר בעייתית.

רות רלבג: אז כמובן בגלל העניין הזה.

עידית סילמן: משמח לשמוע.

רות רלבג: אבל אנחנו כן ככללית, נפגעים בבתי החולים שלנו וגם זה אנחנו חושבים שמידתי, בהתחשב בכל מה שקורה.

רות רלבג: אנחנו בעד.

עידית סילמן: ישר כוח.

קריאה: תודה.

קריאה: יפה.

קריאה: זה היה יפה.

קריאה: סולידריות יפה.

עידית סילמן: כן, ממש יפה.

עידית סילמן: זו הייתה המטרה.

עידית סילמן: ואני שמחה שאם בתוך קופות החולים זה נראה עין בעין.

עידית סילמן: ובטח רות גם מתוך המקום שלך שישבת פעם בצד השני וידעת לראות איך זה מתקבל בשטח.

עידית סילמן: אז תודה.

עידית סילמן: כן רן הכהן.

ערן הכהן: קודם כל, אנחנו גם מתחברים לרעיון המרכזי שבא לענות גם על שינוי שקרה בעבר, גם על מספר מבוטחים במקום מקומי וגם בפיתוח שירותים, נגיד מקומי.

ערן הכהן: אנחנו חושבים אבל שלשיקול דעת השרים, במקרה למשל של מעבר הרבה מבוטחים מקופה א' לקופה ב', בהחלט צריך להיות אפשרות לשרים לאזן את זה עם הגדלת התקרות של קופה אחרת.

ערן הכהן: כי זה ש-100 מבוטחים או 1,000 מבוטחים עברו מקופה א' לקופה ב' זה לא אמור לפגוע ברצפה הכוללת של בתי החולים.

ערן הכהן: לפחות אנחנו אומרים לתת את זה לשיקול דעת השרים.

ערן הכהן: לא להוציא משיקול דעת השרים את העניין הזה.

ערן הכהן: ושוב, אירועים כאלה קרו בעבר.

קריאה: איפה נקודת הבדיקה?

ערן הכהן: זה בכל מקרה לשיקול דעת של שרים.

ערן הכהן: היה בעבר באזור ירושלים.

ערן הכהן: היה מעבר בין שתי קופות קטנות.

ערן הכהן: יש הרבה שתי קופות קטנות כאלה.

שלמה פשקוס: מבחינת בתי החולים ירידה ל-90% זה לא דבר זניח.

שלמה פשקוס: זה עלול להיות כמה אחוזים בתקציב.

שלמה פשקוס: רק לומר, בסוף הרצפה יש לה טעם.

שלמה פשקוס: זה לא רצפה, זה לא משהו שלא נקבע.

שלמה פשקוס: היא מיועדת להגנה למצב של ירידה משמעותית בפעילות.

שלמה פשקוס: אני מבין את הצורך של קופות קטנות.

שלמה פשקוס: אבל אנחנו כן מבקשים שתהיה עליה במקביל בקופות האחרות, כדי שסך הרצפה לא תשתנה למצב של קטסטרופות.

קריאה: הרגע החמאנו לכללית שמבינים - - - וסולידריות.

ערן הכהן: רגע, סליחה, אני רוצה להדגיש.

קריאה: איך זה מסתדר?

ערן הכהן: אנחנו לא מבקשים, רגע שלמה.

ערן הכהן: אני רוצה להדגיש.

רות רלבג: להיות ג'נטלמן על חשבון מישהו אחר זה לא ג'נטלמניות.

ערן הכהן: לא, רגע, רגע, אני רוצה להדגיש.

ערן הכהן: העמדה שלנו זה לא עליה אוטומטית, אלא שיקול דעת השרים.

קריאה: בסוף רק נשים נדיבות.

קריאה: אתם רואים?

ערן הכהן: אז אני רוצה להדגיש שהעמדה שלנו זה לא עליה אוטומטית, אלא שיקול דעת השרים.

ערן הכהן: אנחנו רוצים לפחות שיהיה פה עניין שלשיקול דעת השרים יהיה אפשרי.

ערן הכהן: זה לא יהיה אוטומטי.

גל כהן: כל זה מנוסח.

ערן הכהן: לא, שזה לא יהיה אוטומטי המימון, אבל שיהיה אפשר לשיקול דעת.

ערן הכהן: אם הרגולטור יזהה.

רות רלבג: אנחנו מתנגדים לזה.

ערן הכהן: שנייה, שנייה.

רות רלבג: מתנגדים לזה.

ערן הכהן: שנייה, בסדר.

ערן הכהן: אם הרגולטור יזהה שעברו 2,000 מבוטחים מקופה א' לקופה ב', שיהיה לו אפשרות להגיב.

ערן הכהן: ואם הקופה הקטנה פיתחה שירותים בקהילה וירדה, בסדר, אז יהיה לו אפשרות גם לא להגיב.

ערן הכהן: אנחנו מבקשים שיהיה שיקול דעת לשרים.

קריאה: אתה יכול ערן להגיד, להציע ניסוח של הדבר הזה בתוך הסעיף?

ערן הכהן: אני עונה.

ערן הכהן: הניסוח המקורי, כמו שאמרתם, הייתה עליה אוטומטית.

ערן הכהן: אז אנחנו מבינים שצריכים לאפשר לקופה קטנה לפתח שירותים ולרדת ברצפה, אנחנו מכבדים את זה ומקבלים את זה.

ערן הכהן: אנחנו רק אומרים, אם הירידה הזאת היא בעקבות מעבר מבוטחים, שאף אחד פה לא רוצה לעודד, אנחנו רוצים שיקול דעת של השרים.

ערן הכהן: אנחנו מבקשים שיהיה שיקול דעת של השרים.

קריאה: מפריע לנו שיהיה שיקול דעת?

קריאה: אני רק שואלת.

קריאה: אם אין הרבה מעברים ואם זה לא יהווה, למה לא להכניס שיקול דעת?

קריאה: אנחנו מתנגדים שזה יהיה על חשבון הקופות האחרות.

רות רלבג: אנחנו מתנגדים לשיקול הדעת.

רות רלבג: מכיוון שבסוף אנחנו ראינו, גם היום וגם בחודשיים האחרונים, עולים לרגל.

רות רלבג: יש הרבה גופים מאוד קולניים, ואנחנו מתנגדים לזה בתקיפות.

רות רלבג: אנחנו מבינים את הצורך האמיתי של קופה קטנה שיש לה, לא יודעת, 7%-10% באזור מסוים, היא צריכה מסה קריטית להצדיק בסוף הקמה.

רות רלבג: היא לא יכולה לשאת בזה.

רות רלבג: אז על זה אין ויכוח.

רות רלבג: עכשיו, אנחנו עם שליש מהאשפוז בישראל נפגעים גם כן.

רות רלבג: גם אנחנו, בתי חולים, בשליש מהאשפוז בישראל.

רות רלבג: יש אזורים, למשל לאומית או למשל מאוחדת, שהם גדולים באזורים מסוימים יותר מאשר הממוצע הרגיל שלהם בארץ ודווקא שם יש בית חולים שלנו.

רות רלבג: ובכל זאת, אנחנו מבינים את הצורך.

רות רלבג: אנחנו יודעים שאנחנו בסוף נצטרך לכסות על זה מרכש שלנו, מצורה אחרת.

רות רלבג: אבל זה חלק מהמידתיות.

רות רלבג: אם בסוף כדי לתת להם את ההבנה או ההתחשבות של החיסרון לקוטן אנחנו צריכים לספוג עוד, לא.

רות רלבג: אני שומרת פשוט אנרגיות לסעיף 9 על מרכיב בתי החולים שלנו.

רות רלבג: אז בואו, תנו לי.

רות רלבג: אנחנו יכולנו להתנגד.

רות רלבג: אנחנו לא מתנגדים כקופה.

רות רלבג: אנחנו חושבים שיש מידתיות בהצעה של חברי הכנסת בצד של הקהילה.

רות רלבג: בצד של בתי החולים, כן יש פה איזה שהיא בעיה.

רות רלבג: אנחנו לא נסכים לפגיעה על פגיעה על פגיעה.

שלמה פשקוס: מה שאני אומר זה פוטנציאל, בבית חולים כמו רמב"ם זה פוטנציאל של אובדן הכנסות של 15,000,000 שקלים.

שלמה פשקוס: זה נשמע אולי משהו זניח, 95, 90 זה.

שלמה פשקוס: זה לא זניח.

שלמה פשקוס: כמו שאת אומרת, כל פסיק פה זה עשרות מיליונים.

שלמה פשקוס: אז רק ברמב"ם זה פוטנציאל.

עידית סילמן: רגע, זה מדובר ברצפות בעצם.

שלמה פשקוס: רצפות.

עידית סילמן: היום הקופות האלה לא רוכשות אצלכם רצפות?

שלמה פשקוס: אני אומר, למשל קופת חולים מאוחדת במגמת ירידה.

עידית סילמן: שנייה, שנייה.

עידית סילמן: במגמה.

עידית סילמן: כרגע קופת חולים מאוחדת, עם גידול האוכלוסייה ועם גידול הזה, האם קופת חולים מאוחדת לא רוכשת אצלכם רצפה?

שלמה פשקוס: כרגע היא רוכשת אצלנו רצפה.

עידית סילמן: יפה.

שלמה פשקוס: רגע.

שלמה פשקוס: אבל מטרת החוק היא לייצר לי את הוודאות הזאת.

עידית סילמן: רגע, אז אני רק אגיד שזה בסמכות השרים.

עידית סילמן: ולכן זה בסמכות השרים, כי מטרת החוק לייצר לך את הוודאות הזאת.

עידית סילמן: ולכן יש כאן איזון מאוד מאוד עדין.

איתי קלטניק: אנחנו רוכשים הרבה מעל רצפה ברמב"ם.

עידית סילמן: רגע, שנייה.

עידית סילמן: מאוחדת, כמה אתם רוכשים מעל הרצפה ברמב"ם?

איתי קלטניק: הרבה מעל רצפה ברמב"ם.

עידית סילמן: כמה אחוזים בערך?

איתי קלטניק: צריך לבדוק.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אבל הרבה מעל הרצפה?

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: כשיהיה משבר באמת משמעותי, אנחנו לא אומרים שלא.

עידית סילמן: אבל חס וחלילה אף אחד לא בא כדי לבוא.

עידית סילמן: ואני בטוחה שאם יהיה איזה שהוא משבר והם ירדו מתחת לרצפה, אז יש כאן לכן את סמכות השרים כדי לראות ולאזן בהתאמה.

שלמה פשקוס: מה שאנחנו מבקשים זה להשאיר לאותם את השרים גם תעשו שקול דעת לעלות את הקופות האחרות במידה וזה האיזון שהם רוצים.

שלמה פשקוס: לא לקבוע את זה כחובה.

עידית סילמן: לא, אנחנו לא עושים עכשיו.

עידית סילמן: אנחנו לא דיברנו על הקופות האחרות.

עידית סילמן: אנחנו דיברנו שהן בטוח רוכשות אצלכם מעל הרצפה.

עידית סילמן: אנחנו דיברנו על אותן קופות קטנות.

עידית סילמן: ובטח ובטח אני מאמינה שלא מדובר על ספציפית רמב"ם.

עידית סילמן: מדובר על מקומות אחרים.

שלמה פשקוס: זה דוגמה שהבאתי.

עידית סילמן: בסדר, אין בעיה.

עידית סילמן: ולכן אני אומרת כל עניין לגופו.

עידית סילמן: ולכן נתנו סמכות לשרים ובאנו לקראת.

עידית סילמן: תראה, בתוך כל הקאפ הזה לא יכולנו לבוא יותר מידי לקראת כל אחד.

עידית סילמן: איפה שיכולנו טיפה לבוא.

עידית סילמן: וכאן זה באמת טיפה לבוא.

עידית סילמן: ואני אומרת לך שאם הקופות האחרות שיושבות לצידן של מאוחדת ולאומית מברכות על המהלך הזה, וגם אתם מברכים עליו במידת מה.

עידית סילמן: כי אתם רואים בעיניים ואתם גם רוצים.

עידית סילמן: אתם תשפרו שירות ואתם תהיו הכי טובות כדי שאותן קופות ירכשו מכם כמה שיותר.

עידית סילמן: אני בטוחה.

עידית סילמן: ולכן אני שמחה שאנחנו יכולנו לבוא במשהו אחד קטן, כשבכל השאר הקופות הקטנות, באמת בתוך הקאפ הזה, לא ניתן לבוא לקראתן.

עידית סילמן: והן גם באופן היחסי משלמות יותר.

עידית סילמן: אז אני חושבת שזה סביר.

עידית סילמן: אני חושבת שזה מידתי.

עידית סילמן: ואני מברכת על זה שהצלחנו להגיע לניסוח הזה.

עידית סילמן: וגם באו לקראתנו, האמת, הרבה באוצר ובבריאות ותודה על כך.

עידית סילמן: בסדר?

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רק רוצה להגיד שנאמר פה ש-15,000,0000 זה סכום גדול.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מבקשת לקחת את זה כייחוס.

אלינה ברדץ' יאלוב: כי לפעמים נזרקות פה מילים של 100,000,000 זה כלום כסף.

נועה בן שבת: אני רוצה רגע לשאול משהו.

נועה בן שבת: אנחנו מדברים כמובן על שיעור נמוך יותר, אבל הוא לא פחות מ-90%, נכון?

נועה בן שבת: לא פחות.

נועה בן שבת: ודבר נוסף, רציתי לשאול, אתה כתבת את זה כביכול אחרי פסקאות.

ינון גוטגליק: זה לא חל על הפנימיות.

ינון גוטגליק: למה זה לא חל על הפנימיות?

ינון גוטגליק: זה מה שרציתי לשאול.

ינון גוטגליק: כי בפנימיות התקרה שווה לרצפה בכל מקרה.

עידית סילמן: כי בפנימיות יש תקרה ורצפה שהן שוות.

עידית סילמן: בסדר גמור, התקדמנו.

גל כהן: יש הסתייגויות לסעיף 6.

עידית סילמן: כן, בוודאי, מה זאת אומרת?

עידית סילמן: אין שאלה בכלל.

עידית סילמן: הסתייגויות, יעלו ויבואו לסעיף 6.

גל כהן: אז יש את 73.

גל כהן: סעיף קטן א(1)(ב), במקום 1% יבוא 5%.

עידית סילמן: ש"ס, רוצים להציג את ההסתייגות שלכם?

עידית סילמן: לא.

עידית סילמן: אז מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

גל כהן: 74.

גל כהן: בסעיף קטן א(1), פסקת משנה ג' תימחק.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

גל כהן: ו-75.

גל כהן: בסעיף קטן א(1)(ב), בסופו יבוא: ולעניין בית חולים פריפריאלי 2%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: סעיף 7.

נועה בן שבת: שאלה ששכחתי לשאול.

נועה בן שבת: נוסיף גם את ההגדרה כמובן של היקף ההתחשבנות, כמו שאמרת אותה קודם.

נועה בן שבת: אז אנחנו עכשיו בסעיף 7.

נועה בן שבת: סעיף 7 אין בו תיקונים.

עידית סילמן: סעיף 7 אין בו תיקונים?

עידית סילמן: סעיף 8.

נועה בן שבת: אפשר לעבור להסתייגויות של סעיף 7.

גל כהן: הסתייגות 76.

גל כהן: במקום 80% יבוא 100%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

גל כהן: 77.

גל כהן: במקום 80% יבוא 90%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

גל כהן: ואחרונה, 78.

גל כהן: במקום 80% מרצפת הצריכה ברוטו לאותה השנה, יבוא, גם כאן יש טעות, זה 81.5% ולא 82.5%, מרצפת הצריכה ברוטו לאותה השנה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: אנחנו עוברים לסעיף 8.

נועה בן שבת: יש תיקון דומה לתיקון שדיברנו עליו בדיון קודם.

נועה בן שבת: שמוסיפים לתקרה גם את רצפת הצריכה נטו באפשרות של השינוי היחס ביניהם.

עידית סילמן: הסתייגויות לסעיף 8?

גל כהן: יש לנו את 79.

גל כהן: במקום רשאים השרים יבוא: רשאי שר הבריאות.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

אוריאל בוסו: זה מהדברים שאנחנו חשבנו שצריך להשאיר את זה בשיקול מקצועי של שר הבריאות.

אוריאל בוסו: אין בעיה גם להוסיף את ועדת הבריאות.

אוריאל בוסו: אבל פחות בחלק הכלכלי של משרד האוצר.

אוריאל בוסו: זו ההסתייגות.

נועה בן שבת: אחרי סעיף 8 יש את ההסתייגויות.

נועה בן שבת: שתי הסתייגויות: הסתייגות 80.

נועה בן שבת: אחרי סעיף 8 יבוא: הפניות מטופלים.

נועה בן שבת: 8(א) הפניית מטופלים תהיה באופן שווה.

נועה בן שבת: כך שקופה מסוימת לא תוכל להפנות את רוב המטופלים לבית החולים שבבעלותה.

נועה בן שבת: זו הסתייגות אחת.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגות נוספת מדברת גם כן אחרי סעיף 8 יבוא: עדיפות לבתי חולים בפריפריה.

נועה בן שבת: 8(א) תינתן עדיפות לבית חולים בפריפריה גיאוגרפית וחברתית.

אוריאל בוסו: אנחנו ביקשנו לתת, להתייחס.

נועה בן שבת: כן.

נועה בן שבת: למרות שלא כל כך ברור מה העדיפות.

נועה בן שבת: זה מן סעיף הצהרתי.

עידית סילמן: זה הצעה עלומה, כי זה רצפות.

עידית סילמן: כאילו, זה יכול לדבר בכלל על כל החוק של הקאפ.

עידית סילמן: אפשר להביא את זה כמעט בכל.

אוריאל בוסו: הפרדנו במקום שכן כתוב פריפריה, בשנים האחרונות נכנס מושג פריפריה גיאוגרפית ופריפריה חברתית.

אוריאל בוסו: זה יכול להיות שמבחינת המרחק הוא יותר קרוב למרכז, אז המקום הוא מוגדר פריפריאלי.

עידית סילמן: לא, ברור לי.

עידית סילמן: פשוט כאן אנחנו מדברים על תקרות ורצפות, שאתה יודע, כבר דיברנו עליהם בסעיפים קודמים.

עידית סילמן: בסדר, לא משנה.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות לא התקבלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: אז עכשיו אנחנו בסעיף 9.

מיכל מרים וולדיגר: הסעיף המדובר.

נועה בן שבת: שבו יש שינויים וחידושים.

נועה בן שבת: אני אקריא ב-1, שהוא שינוי יותר טכני.

עידית סילמן: אז אני רק אגיד שבוועדת חמש מתכנסת לנו ועדת כנסת על הנושאים החדשים שהובאו עד עכשיו.

מיכל מרים וולדיגר: אז אנחנו צריכים לעשות פה הפסקה.

נועה בן שבת: כן, אבל אולי כמה דקות עד אז.

עידית סילמן: בסדר, אז פשוט על כל הנושאים החדשים שמתקבלים אנחנו מכנסים ועדת הכנסת ולכן בשעה 17:00 אנחנו נעשה הפסקה.

עידית סילמן: יש גם סנדוויצ'ים בחוץ, עבורכם, מאחורה.

אוריאל בוסו: אבל אולי כדאי שיהיה עוד מישהו.

עידית סילמן: אנחנו נכנס אותה עוד פעם.

קריאה: לא הבנתי.

קריאה: את רוצה שנהפוך להיות קליינטים של בתי החולים?

קריאה: זה הניסיון פה כל הזמן?

קריאה: להביא לנו סנדוויצ'ים.

עידית סילמן: אנחנו נכנס את ועדת הכנסת אני מאמינה כמה פעמים היום.

עידית סילמן: זה בסדר, אין דאגה.

נועה בן שבת: בסעיף 9, קודם כל בפתיח שלו יש איזה שהיא הבהרה לנוסח שקראנו אותו.

עידית סילמן: אנחנו הגענו לסעיף מספר 9, תשלום חודשים קבוע.

עידית סילמן: אז דקה, רק משפט אחד שאני אגיד אחרי שהיועצת המשפטית תסיים את דבריה.

עידית סילמן: בבקשה, היועצת המשפטית.

נועה בן שבת: לא, רק רציתי להגיד ברישא יש עניין שהוא עניין יותר, את רוצה להתייחס, טל?

טל אמתי נשרי: לא, אני רק רוצה לבקש שזה יהיה "ומבלי לגרוע מסמכותו של שר הבריאות לפי אותו סעיף".

נועה בן שבת: נכון.

נועה בן שבת: אז באמת בהתחלה אנחנו אומרים שזה על אף האמור בסעיף 3(א) אבל בלי לגרוע מסמכות שר הבריאות לפי אותו סעיף.

נועה בן שבת: בסדר?

מיכל מרים וולדיגר: רגע, זה תיקון שכתוב בפנים כבר.

נועה בן שבת: זה תיקון שכתוב, כן.

עידית סילמן: עכשיו כן אני רק אגיד שלגבי סעיף 9, את רוצה?

נועה בן שבת: לא, יש תיקון נוסף שהוא גם שאל אותו, העלה אותו נציג הביטוח הלאומי בדיון הקודם.

נועה בן שבת: הוא שאל מי בעצם מעביר את הכספים למוסד לביטוח לאומי.

נועה בן שבת: הייתה אי בהירות.

נועה בן שבת: סעיף נוסף כסביל.

נועה בן שבת: וכעת הממשלה מציעה שזה יועבר על ידי משרד הבריאות למוסד לביטוח לאומי.

נועה בן שבת: זאת אומרת, יתוקצב מתקציב משרד הבריאות.

נועה בן שבת: עכשיו נושא של ניכוי הוצאות המוסד.

נועה בן שבת: עלתה פה טענה היום לגבי הנושא של ניכוי הוצאות המוסד בתחילת הדיון.

נועה בן שבת: הכוונה היא פה לא באמת לנכות את הוצאות.

נועה בן שבת: למעשה הסעיף אומר שכך כל התשלום החודשי הקבוע המועבר למוסד לביטוח הלאומי והוא מועבר לו יחד עם הוצאות.

נועה בן שבת: בתוספת של הוצאות של התפעול של הנושא הזה על ידי המוסד לביטוח לאומי.

נועה בן שבת: והמוסד לביטוח לאומי פשוט מעביר את הסכום שהוא קיבל פחות הסכום שהועבר לו למטרה הזאת.

מיכל מרים וולדיגר: אבל איפה, איך זה כתוב?

נועה בן שבת: אם תסתכלי בנוסח.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז זה בדיוק מה שהתייחסתי לזה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בתי חולים מקבלים פחות.

מיכל מרים וולדיגר: לא, אז היא אומרת שהוסיפו.

מיכל מרים וולדיגר: אבל בואו נראה שזה מה שכתוב.

רועי רייכר: יש נציג של המוסד לביטוח לאומי בזום, אם הוא רוצה.

נועה בן שבת: אם תסתכלי בסעיף קטן א(2) כתוב שסכום התשלום החודשי הקבוע לכלל בתי החולים הציבוריים הכלליים יועבר על ידי משרד הבריאות למוסד לביטוח לאומי בתוספת הוצאות המוסד לביטוח לאומי הכרוכות בהעברת התשלום החודשי הקבוע.

נועה בן שבת: אז יש לנו את הסכום וההוצאות.

נועה בן שבת: ואז כשהם אומרים בסעיף קטן ב' שהסך ישולם על ידי המוסד לביטוח לאומי לכל בתי החולים, אז הסך הזה יהיה שווה לסכום שהועבר למוסד לביטוח לאומי כאמור בסעיף קטן א(2), בניכוי הוצאות המוסד כאמור.

מיכל מרים וולדיגר: כן, בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: מאה אחוז.

מיכל מרים וולדיגר: כל זה עדיין עלום, כי אנחנו לא יודעים מה המספר.

נועה בן שבת: נכון.

נועה בן שבת: ועכשיו אנחנו מגיעים למהות.

עידית סילמן: תכף נגיע עכשיו לכל הדבר הזה.

עידית סילמן: רק לכל האמור לעיל, אנחנו עכשיו נעבור על הדברים.

עידית סילמן: וכן אני רק אומר: בסעיף 9, שבו אנחנו עכשיו דנים, אנחנו הורדנו כפי שהתחייבנו וכפי שאמרנו, כפי שנכון בעיניי לעשות, להוריד את הסעיף של פיטורים או השהייה של אותו מנהל בית החולים ומנהל כספים של בית החולים.

עידית סילמן: את הסעיף הזה של הפיטורים.

עידית סילמן: אני רק אבוא ואגיד שמהיום הראשון שהגיע הסעיף הזה לדיון בוועדה ועצם העובדה שאנחנו התעקשנו, והאוצר והבריאות יודעים את זה, שהתעקשנו שהסעיף הזה יבוא לדיון בוועדת הבריאות ולא באף ועדה אחרת בכנסת.

עידית סילמן: אני וגם חבריי רואים לנגד העיניים את אותם מנהלים, את אותם מנהלי כספים, מנכ"לי בתי החולים, מנהלי המחלקות, כל מי שבחרו לעבוד במקצוע הזה.

עידית סילמן: והרי כל מי שבחר לעבוד במקצוע הזה הוא בן אדם שהוא מטפל.

עידית סילמן: הוא הרבה פעמים גם מטופל בעצמו.

עידית סילמן: אבל הוא באמת צריך פה הרבה חמלה וחסד.

עידית סילמן: ואני חושבת שאנשים, שבטח בשנתיים האחרונות, החזיקו כחומה בצורה את מדינת ישראל ואת אזרחי מדינת ישראל בחמלה, חסד ובאמת הרבה טוב.

עידית סילמן: מחאנו להם הרבה פעמים כפיים מהמרפסות, אבל כאן זו ההזדמנות שלנו קודם כל להגיד להם תודה, הוקרה והערכה על כל פועלכם.

עידית סילמן: זה לא רק למנהלים, זה לא רק למנכ"לים ולרופאים ולרופאות.

עידית סילמן: זה גם לכוחות העזר, זה גם לאנשי הניקיון בבתי החולים ובקופות החולים בקהילה, שעשו עבודה באמת מיטבית ושמרו והגנו.

עידית סילמן: אנחנו יודעים ויודעות עד כמה הנושא הזה של ניקיון וכוח עזר היה משמעותי וחשוב בתקופה הזאת וכמה זה סייע לנו אותם אנשים.

עידית סילמן: ואני רוצה להגיד שמתוך אותה ראייה של המערכת אנחנו הורדנו את הסעיף הזה וראינו לנכון שהוא לא יהיה בתוך המודל הזה והסעיף הזה של 9.

עידית סילמן: ואני שמחה בזה.

עידית סילמן: ותודה רבה לכם אנשי מערכת הבריאות.

עידית סילמן: ואנחנו כאן כמובן כדי לשמור, לכבד ולהוקיר אתכם.

נועה בן שבת: לפני כן יש עוד עניין אחד.

נועה בן שבת: לפני כן אנחנו אמרנו שהתקנות, ששר האוצר בהסכמת שר הבריאות יקבע תקנות בעניינים אלה.

נועה בן שבת: הממשלה מציעה להביא כללים ואמות מידה לחישוב התשלום החודשי הקבוע.

נועה בן שבת: ביקשנו מהם לדעת לפחות את העקרונות הכלליים שלפיהם יחולק התשלום.

נועה בן שבת: בשים לב בין היתר למספר המיטות ברישיון שאותן מפעיל בית החולים, הם הציעו.

נועה בן שבת: עולה פה שאלה למה שאותן מפעיל ולא שרשומות ברישיון שלו.

נועה בן שבת: זו שאלה אחת.

נועה בן שבת: ממשיכים הלאה.

נועה בן שבת: לפעילות ההכשרות שמבצע בית החולים, להפעלת תשתיות חירום על ידי בית החולים, לסוגי השירותים הרפואיים הניתנים בבית החולים, לרבות פעילות מיילדותית ושירותי רפואה פרטיים.

נועה בן שבת: גודל בית החולים ומיקומו הגיאוגרפי.

עידית סילמן: מיקומו הגיאוגרפי זה התייחסות, אופיר, לפריפריאלי, שלך גם ושל חברי הכנסת.

עידית סילמן: טטיאנה מזרסקי.

מיכל מרים וולדיגר: של כולנו.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: אבל יש כאלה שממש כתבו על זה מכתבים לפני כן, על הנושא הזה.

עידית סילמן: ובאו ודיברו על זה באופן אישי ברמה האישית, על הנושא של הסעיף הגיאוגרפי.

עידית סילמן: להכניס אותו למודל של 9.

נועה בן שבת: שיוכו של בית החולים לרשת ושיוכו של בית החולים לקופת חולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אפשר להוסיף עוד פרמטר שיש בתי חולים שנאלצים לשלם פנסיה תקציבית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: וזה משלמים מהשוטף שלהם וזה ממש חור ובור שאי אפשר להשלים אותו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בהתחשב בפרמטר הזה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ואם יש בתי חולים שיש להם יותר מקמפוס אחד.

מיכל מרים וולדיגר: ויש עוד נושאים.

מיכל מרים וולדיגר: אני מסכימה איתך.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שיש גם את העניין של נפח בתי חולים.

מיכל מרים וולדיגר: נפח הדרכת סטודנטים.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, אם הם מדריכים הרבה סטודנטים זה גם צריך להיכנס פנימה.

מיכל מרים וולדיגר: יש בתי חולים שמשלמים פנסיה תקציבית.

מיכל מרים וולדיגר: יש פה עוד פרמטרים שצריכים להיכנס פנימה ולא נכנסו.

אוריאל בוסו: כשאמרו כאן גיאוגרפי באופן כללי.

אוריאל בוסו: את יכולה יותר לכמת לי את זה?

רועי רייכר: יש עוד הרבה פרמטרים נוספים שצריכים להיכנס.

רועי רייכר: אי אפשר בנקודת הזמן הזו, לפחות מבחינתנו, להוסיף אחד מבלי להוסיף עוד 20 אחרים.

רועי רייכר: כתבנו את הפרמטרים העיקריים שצריכים להיכלל.

רועי רייכר: זה לעניין הזה.

רועי רייכר: לעניין השאלה שלך, חבר הכנסת.

רועי רייכר: הפרמטרים הגיאוגרפיים יביאו לידי ביטוי פריפריה גיאוגרפית, כמו שהם כתובים.

רועי רייכר: יש לנו מורכבות משפטית לא טריוויאלית לייצר איזה שהיא דיפרנציאציה בין שני בתי חולים שהם רחוקים ארבע קילומטר אחד מהשני.

רועי רייכר: אבל אחד כולנו מבינים שבאים אליו אנשים יותר קשי יום וכל מיני אנשים, נתינים זרים וכו'.

רועי רייכר: ולמרות שזה המצב, יש לנו מורכבות משפטית ליצר איזה שהיא דיפרנציאציה ביניהם.

רועי רייכר: ולכן אנחנו כרגע מתייחסים בעיקר לפריפריה גיאוגרפית.

רועי רייכר: ואנחנו נעשה גם בתוך התקנות עצמן, אנחנו ננסה להביא את זה לידי ביטוי באמצעות כל מיני כלים אחרים.

רועי רייכר: כל מיני כלים אחרים כמו למשל חובות.

רועי רייכר: בדרך כלל האנשים האלה פחות משלמים חובות.

רועי רייכר: צריך לחשוב ביחד עם משרד הבריאות איך אנחנו מייצרים לזה אלטרנטיבות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לשני הכיוונים אתם יכולים לצמצם.

אוריאל בוסו: אלו נקודות שהן באמת פתוחות.

אוריאל בוסו: בגלל זה הנקודה שאנחנו מבקשים להוסיף.

אוריאל בוסו: אם זה שיקול בסוף יהיה של שר הבריאות ושל שר האוצר.

אוריאל בוסו: אבל ברגע שזה יפתח את ועדת הבריאות אז גם כן הנושא הגיאוגרפי יכול לקבל ביטוי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה על שולחנה של ועדת הבריאות.

עופר מרין: אני הייתי רוצה להתייחס בבקשה.

עופר מרין: חברים, בואו, זו ישיבה רביעית שלנו.

עופר מרין: וכל המטרה, לפי מה שאני מבין, של הישיבות האלה, זה לראות איך מחלקים את התקציב.

עופר מרין: ואיך אנחנו עושים את האיזון הנכון.

עופר מרין: למי שלא ברור, עוד פעם נזכיר את המספרים הגדולים: בתי החולים כולם, כל 26 בתי החולים, מסיימים בגרעונות מצטברים של כ-6 מיליארד שקלים לשנה.

עופר מרין: זה המספרים של משרד הבריאות.

עופר מרין: אני מניח שמשרד האוצר יסכים.

עופר מרין: אם מישהו חושב שזה חצי מיליארד יותר או פחות זה לא חשוב.

עופר מרין: התחלנו את הישיבה היום כשמשרד האוצר אמר שיתוקצב כנראה סדר גודל של 2.4 מיליארד שקלים.

עופר מרין: אם הגרעונות הם 5.5-6, 6 ומשהו מיליארד שקלים, ברור שיש פה פער גדול.

עופר מרין: לי לא ברור איך משלימים.

עופר מרין: זאת אומרת, אנחנו לא יכולים לשבת פה ולהתמקח על ה-2.5 מיליארד שיעלה ל-2.7-2.8.

עופר מרין: ברור שיש כאן כנראה מיליארדים רבים שמועברים בצינורות שלא דרך סעיף 9.

עופר מרין: לכן אם מחליטים, ואנחנו בוודאי מברכים על התפיסה, התפיסה היא נכונה ואנחנו מברכים עליה.

עופר מרין: שיהיה סעיף 9 שמתקצב את כל בתי החולים בצורה שוויונית.

עופר מרין: שוויונית זה לא אומר ניקח מיטות וזה יהיה שווה.

עופר מרין: אני מסכים לכל מה שנאמר פה.

עופר מרין: הפריפריה צריכה לקבל יותר.

עופר מרין: בתי חולים גדולים שיש להם יכולת לעשות פעולות שיש בהם יחסית רווח או אולי פחות הפסד, צריך לשקלל את זה.

עופר מרין: אבל מודל לשקלול הוא מודל מורכב.

עופר מרין: אבל מה שחסר פה זה כמה מיליארדים, שלי לא ברור איך הם עוברים.

עופר מרין: חברי הכנסת הזכירו פה את הנושא של הפנסיה.

עופר מרין: למשל הפנסיה, מי שלא יודע, פנסיות שמשולמות לבתי חולים ממשלתיים זה סדר גודל של מיליארד שקלים בכל שנה.

עופר מרין: איפה המיליארד שקלים האלה הולכים לבתי החולים שלא שייכים לממשלה?

עופר מרין: אז אם מתקצבים, שהכל ילך דרך סעיף 9.

עופר מרין: ואם עושים סעיפים עוקפים שהם ילכו גם פה עוקפים.

עופר מרין: אני לא רוצה פה להתחיל להתמקח איזה פרמטרים פה הזכירו ואיזה לא.

קריאה: אנחנו צריכים ללכת לוועדת הכנסת לנושא חדש.

קריאה: אז חייבים לעצור.

עופר מרין: באמצע משפט?

עידית סילמן: כמה דקות, נלך ונחזור.

עידית סילמן: פרופ' עופר מרין שהתחיל לדבר מקודם ועצרנו אותו.

עידית סילמן: הלכנו פשוט לוועדת כנסת, הכל הסתדר.

עידית סילמן: אנחנו מתקדמים.

עידית סילמן: כן, עופר מרין, בבקשה.

עופר מרין: אמרתי כבר את רוב הדברים שלי.

עופר מרין: מה שאני רוצה להגיד, אנחנו חייבים להבין, אנחנו אחרי ארבע ישיבות.

עופר מרין: וכשהגענו לנושא המרכזי והוא עכשיו סעיף 9, קרי תקצוב בתי החולים, אנחנו בערפל מוחלט פה.

עופר מרין: לא שלא פזרתם חלק מהערפל, אלא הערפל הזה התגבר משך ארבע הישיבות המאוד ארוכות והחשובות האלה.

עופר מרין: אז עוד פעם אני רוצה לחדד.

עופר מרין: סעיף 9 הוא סעיף מהותי והוא חשוב.

עופר מרין: אנחנו אבל לא מבינים את הסעיף הזה.

עופר מרין: איך אמרתם בתחילת הישיבה 2.4 מיליארד, אולי זה מספיק?

עופר מרין: איך הוא יחולק, למי הוא יחולק?

עופר מרין: האם הוא תוספתי ביחס למה שהיה עד היום?

עופר מרין: אנחנו יודעים שמערכת הבריאות בגרעון של 5.5-6 מיליארד.

עופר מרין: אז אני מניח שיש הרבה מאוד סעיפים שהם עוקפים את סעיף 9.

עופר מרין: יכול להיות שחלק מזה זה הסכמי הייצוב של הקופות.

עופר מרין: אז צריך להגיד את זה שה-2.4 לא מיועד אל הקופות.

עופר מרין: בתי החולים הממשלתיים שקיבלו עד עכשיו פרט לפנסיה שלהם 2.1, האם הם ימשיכו לקבל את אותם סכומים?

עופר מרין: אני כן גם מייצג את בתי החולים הציבוריים פה, שחייבים להבין איפה אנחנו עומדים בתוך הדבר הזה.

עופר מרין: אז אני מבקש כן לפזר את הערפל ולשאול שאלה מאוד קונקרטית.

עופר מרין: איזה תוספת יש בתקציב הכולל, בוודאי אם אפשר לדעת איזה תוספת יש עבורנו.

עופר מרין: אבל יכול להיות שזה לא המקום לדיון אלא בצוותים אחרים.

עופר מרין: אני חייב להבין האם יש תוספת לבתי החולים.

עופר מרין: ואנחנו כן צריכים קצת לפזר גם את הערפל בתוך הקריטריונים האלה.

עופר מרין: אני מבין שבוודאי לא נשב עכשיו, כי גם אם נשב עד כניסת השבת אנחנו לא נבנה מודל ברור.

עופר מרין: אבל המילה שוויוני צריכה להיות שם ברורה.

עופר מרין: שוויוני זה בין בתי חולים לפריפריה, עד כמה שאפשר תפוזים לתפוזים זה בסדר.

עופר מרין: בתי חולים על אחד השני, זה בסדר.

עופר מרין: אם אתם מדברים על לידות אז זה בסדר, זו שפה שאנחנו מכירים.

עופר מרין: על פעילות פרטית בבתי החולים הממשלתיים אתם מתייחסים לקרנות המחקר, אז זה בסדר.

עופר מרין: אנחנו צריכים לדבר את אותה השפה.

עופר מרין: והשפה מסתכמת במילה אחת של שוויוניות.

עופר מרין: אז אלה הבקשות שלי:

עופר מרין: מה התוספתי שיש?

עופר מרין: אני מאוד מתנצל שאני מדבר ואני ממש חייב לצאת עוד כמה דקות.

עופר מרין: אני אהיה אתכם בהמשך בזום.

עופר מרין: אני לא נוהג לעשות את זה, אבל יש משהו שאני צריך להיות פה.

עופר מרין: אז אני אהיה פה עוד כמה דקות ואמשיך בזום.

עופר מרין: אני מודה על ההזדמנות לדבר.

עופר מרין: תודה.

עידית סילמן: כן, בבקשה רות רלבג.

רות רלבג: כללית כנראה סובלת מסכיזופרניה או מעוד לא יודעת, שיש ריבוי זה.

רות רלבג: אבל אנחנו דיברנו על קהילה וגם דיברנו על דברים אחרים במהלך היום.

רות רלבג: אבל אולי זה הסעיף הכי מרכזי מבחינת הכללית.

מיכל מרים וולדיגר: אני רק מבקשת לא להשתמש במחלות כדי לתאר.

מיכל מרים וולדיגר: לא מתאים ולא רלוונטי, סליחה.

רות רלבג: כן.

רות רלבג: בסוף הקאפ הוא משנה ניואנס כזה, ניאנס כזה.

רות רלבג: שיעור הנחה כזה, שיעור הנחה כזה.

רות רלבג: יש פעם כזה משק פנימיות.

רות רלבג: כל הדברים האלה הם מאוד מאוד מהותיים עבור הכללית, במצטבר בתקופת ההסכם.

רות רלבג: מדובר כמעט על 50 מיליארד שקלים משק.

רות רלבג: כך שבוודאי זה בעל משמעות רבה.

רות רלבג: אבל בהינתן כל הדברים האלה שעסקנו בהם עד היום אנחנו כן מסתכלים על הסעיף הזה כסעיף מרכזי מבחינתנו, עם בשורה.

רות רלבג: תקווה, בשורה, לא יודעת איך לקרוא לזה.

רות רלבג: במשך שנים רבות, כולל שני בג"צים של הכללית, נטענה טענת אפליה של בתי החולים של הכללית.

רות רלבג: מיותר להזכיר, אנחנו אמרנו גם בדיונים קודמים.

רות רלבג: לכללית יש 30% ממערך האשפוז הציבורי בישראל.

רות רלבג: יותר מ-50% מהפריפריה של מדינת ישראל.

רות רלבג: ואנחנו מקבלים נכון להיום מהמדינה 125,000,000 תמיכה.

רות רלבג: אמר פה אפילו עופר לפני שהוא עזב, אז אולי הסכמי העיצוב.

רות רלבג: אז בשביל הפרוטוקול אנחנו מקבלים הסכמי עיצוב בדיוק כמו הקופות האחרות.

רות רלבג: מקבלים חלקנו בהסכמי עיצוב.

רות רלבג: אנחנו דוחים מכל וכל טענה שבתוך הסכמי העיצוב יש לנו חלק של בתי החולים.

רות רלבג: וגם נטען על זה ונכתב על זה.

רות רלבג: ואם נצטרך ללכת על זה גם בערוצים משפטיים, נלך על זה גם בערוצים משפטיים.

רות רלבג: ונחזור לעניין, אם בתי החולים הממשלתיים מקבלים שני מיליארד באופן ישיר, 2.6 מיליארד באופן ישיר ומקבלים בנוסף לזה נושא של תמיכה בנושא של ביטוח אחריות מקצועית דרך ענבל ולא צריכים ללכת ולקנות ביטוח מאוד יקר, שהתייקר מאוד בעשור האחרון.

רות רלבג: ורק לנהל את - - - והתשלומים.

רות רלבג: ואנחנו נדרשים לנהל את האקטואריה של זה ולשלם את הפרמיות ולנהל את התשלומים וכל מה שכרוך בזה, עם המגמה העולמית.

רות רלבג: אנחנו כמובן נושאים בעלויות ההוניות של התהליך הזה.

רות רלבג: אנחנו כמובן אחראים לפנסיה שלנו בעצמנו.

רות רלבג: ורכיבים שבתי החולים הממשלתיים, בהיותם ממשלתיים, לא משלמים.

רות רלבג: אנחנו על הדבר הזה כתבנו הרבה, דיברנו הרבה.

רות רלבג: ואנחנו קיווינו שיהיה גילוי יותר ברור למודל עצמו.

רות רלבג: אני בוודאי מצטרפת לבקשה לדעת כמה תוספת אמיתית יש למקורות ומה הפרמטרים של החלוקה.

רות רלבג: אני גם האצתי בכל מי שדיברתי איתו, כולל יושבת הראש, שהנושא הזה של הכניסה של המודל תהיה בד בבד עם החקיקה הזאת ולא בנפרד.

רות רלבג: אני חוששת שהמודל הזה, יום אחרי שיעבירו את נוסחת הקאפ, נריב עליו עד 2025 ונדבר עליו אולי בקאפ הבא.

רות רלבג: למה?

רות רלבג: כי ככה זה במערכת הבריאות.

רות רלבג: ואני באמת מאוד מאוד מקווה שהוועדה לא תאפשר את זה.

רות רלבג: הסעיף הזה הוא חלק אינטגרלי מהחוק.

רות רלבג: וחשוב להביא איתו בשורה, גם של תוספת ובעיקר של שוויוניות.

רות רלבג: בעיקר של שוויוניות.

רות רלבג: עכשיו, התייחסתי לגיימינג.

רות רלבג: ואני אומרת גיימינג במשנה תוקף בסעיף הזה.

רות רלבג: מכיוון שכמות הרכיבים שאין עליהם גילוי הוא כל כך גדול, שייקחו את הכסף הזה ויסדרו אותו לפי הכוכבים.

רות רלבג: עכשיו, אמר נדב בהצגה המקורית שלו לפני מספר ימים, שמעתי אותו קשב רב, הבעתי מורת רוח רבה.

רות רלבג: הוא בא ואמר לי 'אי אפשר לקחת ממי שיש לו'.

רות רלבג: אז תסבירו לי איך עושים שוויון?

רות רלבג: אם יש מצב שבתי החולים שאינם ממשלתיים ולא הסדרי הבראה שיש בגינם כל מיני התניות ולא מצוקה שיש איתה כל מיני התניות, רק חלוקה לכאורה של מבחן תמיכה לבתי חולים ציבוריים.

רות רלבג: אז יש 200 מיליון מול 2.6 מיליון.

רות רלבג: אז מה?

רות רלבג: איזה בשורה?

רות רלבג: אם אי אפשר להעביר מצד לצד, איזה בשורה יש פה?

רות רלבג: עכשיו, למה שכתוב.

רות רלבג: לי אין בעיה עם מנגנון ביטוח לאומי.

רות רלבג: בעיניי זה מנגנון משומן היטב, כולנו מקבלים פעמיים בשבוע את הכסף של הלידות.

רות רלבג: כך שכל עוד המשרדים יודעים להתחשבן מבחינתי זה אפילו עדיף.

רות רלבג: הפרמטרים היה ראוי שיינתן עליהם גילוי הרבה יותר ברור וגם על משקלם.

רות רלבג: אני חושבת שהאמירות שהשאירו המון דרגות חופש, כמו שיוך של בית חולים, קופת חולים, לא יודעת מה המשקל שיינתן לזה וזה יכול להשאיר אותנו בעצם בלא כלום.

רות רלבג: ולכן אני חושבת שבמתכונת הנוכחית, ההצעה היא לא מספיק ברורה ושקופה ומביאה את הבשורה שהיינו מצפים שהיא תביא.

עידית סילמן: כן, בוא תתקרב לשולחן.

אילן סופר: אני סמנכ"ל של בית החולים איכילוב ומנכ"ל התאגיד.

אילן סופר: קודם כל, כל היושבים פה שהם בעצם מנהלים מתעסקים עם בתי חולים או קופות חולים, בסופה של כל שנה תקציבית כל אחד בעצם, ואף אחד שלא ייתמם פה, הוא סוגר את השנה בצורה כזו או אחרת.

אילן סופר: ובעצם מתחיל שנה כאשר הוא בעצם סגר את כל הדברים.

אילן סופר: כך זה נכון גם לקופות החולים וגם לבתי החולים.

יובל אדר: למעט בתי החולים הציבוריים.

רות רלבג: זה לא נכון.

רות רלבג: אנחנו עובדים על בסיס מצטבר.

אילן סופר: אני לא הפרעתי לך רות.

אילן סופר: רות, לא הפרעתי לך.

רות רלבג: אבל זה לא נכון עובדתית.

אילן סופר: שמת פה הרבה דברים שהם קצת היתממות.

אילן סופר: יש לי כל מיני אמירות שלך מתפקידים קודמים שאת אומרת 180 מעלות ממה שאמרת פה היום.

אילן סופר: אז בואי רגע אחד נעשה סדר.

רות רלבג: אילן, גם אתה.

אילן סופר: זה בסדר שאדם יושב במקום שהוא יושב והוא מייצג אותו בצורה הכי טובה שהוא מבין.

אילן סופר: אבל בואו, צריך להיות גם טיפה מערכתי ולהסתכל על הדברים גם בצורה רגולטורית.

רות רלבג: הממשלתיים מאוד מערכתיים היום.

אילן סופר: עכשיו תראו, זה נכון לייצר מודל לכלל הגורמים במערכת.

אילן סופר: לבתי החולים, גם לממשלתיים, ברור שהם צריכים להיות חלק מהדבר הזה כאשר בעצם יהיה מודל כזה.

אילן סופר: אבל אני אומר לכם את האמת.

אילן סופר: אני יושב פה ואני לא כל כך מבין על מה בעצם הולכים להצביע פה.

אילן סופר: כי אני חושב שהפרמטרים של המודל הזה הם ממש לא ברורים.

אילן סופר: זה לא עבודה שנעשתה איתנו.

אילן סופר: זה לא משהו שראינו וידענו להגיב עליו.

אילן סופר: ואני חושב שזה משהו שהולך להשפיע חזק מאוד בחיים של כל אחד מאלה שיושבים פה.

אילן סופר: ולכן צריך רגע להסתכל ולראות את הפרמטרים.

אילן סופר: אני לא חושב שזה בשל.

אילן סופר: סליחה שאני אומר את זה, אבל אני לא יודע מה אתם מצביעים.

אילן סופר: אני לא חושב שזה בשל.

אילן סופר: אני לא יודע מה זה הולך לעשות.

אילן סופר: איזה כספים זה מזיז מימין משאל.

אילן סופר: האם זה לוקח מבתי החולים הממשלתיים מעביר לאחרים?

אילן סופר: מה תוספת המקורות הכוללת?

אילן סופר: איך היא מחולקת?

אילן סופר: מה הקריטריונים?

אילן סופר: שום דבר לא הוצג לנו.

אילן סופר: לא ראינו פה כלום.

אילן סופר: אני יושב בשקט, אבל הדבר הזה מקומם.

אילן סופר: הולכים להצביע על משהו שרב הנסתר על הגלוי.

אילן סופר: ברמה העקרונית הוא נכון, אבל הוא לא בשל בעת הזו להיות מוצג פה כאיזה שהוא נושא שצריך להכניס אותו לתוך החקיקה.

אילן סופר: צריך לעשות עליו עבודה ולהביא אותו בצורה יותר מבושלת ויותר מסודרת, כדי שנבין מה הוא אומר.

אילן סופר: זה משהו שהוא מאוד מהותי.

אילן סופר: אני לא אמרתי, הייתי ארבע שנים סמנכ"ל במשרד הבריאות, סמנכ"ל לתכנון, תקצוב ותמחור.

אילן סופר: עשיתי גם את התפקיד של ערן וגם את התפקיד של חיים.

אילן סופר: ואני אומר לכם שבסופו של דבר לאזן את המערכת ולהביא אותה לחוף מבטחים זה דבר מורכב מאוד.

אילן סופר: ועכשיו כשבאים ושמים כזה מודל ואף אחד לא מבין עצם את המהות שלו ואת הדברים שהוא עושה, זה מאוד בעייתי.

אילן סופר: ואם אתם ישנים עם זה בשקט, אז מה אני אגיד?

אילן סופר: אני באמת מאוד חושש ולא ברור לי מה זה הולך לעשות.

אילן סופר: ואני חושב שזה חבל שזה נעשה בצורה הזאת.

יובל אדר: תראו, סעיף 9 למעשה הוא סעיף משלים לסעיף 5.

יובל אדר: כי הרי אין צורך בסעיף 9 אם לא קיים סעיף 5.

יובל אדר: כי בא סעיף 5 ומכניס את כל בתי החולים לגרעון שלא מאפשר לאף אחד לפעול.

יובל אדר: ובא סעיף 9 ויחזיר את הכסף בצורה כזו או אחרת לבתי החולים.

יובל אדר: עכשיו, הבעיה העיקרית שאנחנו לא יודעים כמה הוא מחזיר, בסדר?

יובל אדר: בונים פה איזה שהיא מתכונת שתאפשר להחזיר כסף, אבל לא אומרים כמה מחזירים.

אילן סופר: גם לא איך.

יובל אדר: זה נכון.

יובל אדר: אבל נניח שנסכם על איך.

יובל אדר: אני שם את זה רגע בצד.

אילן סופר: בוא, שיגידו לנו איך.

יובל אדר: שנייה.

יובל אדר: כדי שתהיה בשורה, כדי שמה שאמרו כאן שהתקציב הזה הוא בשורה, חייב שיהיה משהו.

יובל אדר: חייב שיהיה מספר מאחורי סעיף 9 שמפצה את בתי החולים בהתאם לעלויות שלהם.

יובל אדר: אם אין את המספר הזה, אז למעשה אנחנו מדברים על איזה משהו קוסמטי, שאולי נחמד שהוא עולה פה לדיון, אבל הוא לא יביא את המזור שהמערכת צריכה.

יובל אדר: ולמעשה גם לא תהיה שום תועלת במודל שאין מאחוריו את הגיבוי הפיננסי שמתאים.

יובל אדר: ולכן אני חושב, קודם כל, כדי שאנחנו נדע אם סעיף 9 הוא סעיף רלוונטי צריך להבין מה עומד מאחורי הסעיף הזה.

יובל אדר: ואם אכן יש בו מספיק מקורות כדי לכסות את הנזק שסעיף 5 עושה.

יובל אדר: זה בבסיס.

יובל אדר: לאחר מכן, את הפרמטרים וכן הלאה, נכון שלא צריך לקבוע אותם עכשיו.

יובל אדר: אפשר אולי בהמשך לקבוע אותם, ואולי זה נכון שמייצרים את הצינור שיאפשר בהמשך להעביר את הכסף, אנחנו לא מתנגדים לזה.

יובל אדר: אבל אנחנו כן חושבים שחייבת להיות אמירה שהכסף שיעמוד מאחורי סעיף 9 יספיק לכסות את העלויות.

יובל אדר: לפי אומדנים שלנו, ואני אומר, זה אומדנים פנימיים ואולי אין לי את התמונה המלאה שרואים האוצר והבריאות.

יובל אדר: אבל ככל שאנחנו מסתכלים על המספרים ומה יש שם, אז בשנה הבאה יש פחות כסף ממה שיש השנה.

יובל אדר: כך שהמערכת תהיה בגרעון משמעותי ביום הראשון להפעלת המודל.

יובל אדר: מה שמייתר את המודל או מוציא את כל המשמעות ממנו.

יובל אדר: וחבל, חבל מאוד שזו התמונה.

יובל אדר: אנחנו נשמח להתבדות.

יובל אדר: זאת אומרת, אני אשמח לראות שטעיתי בהערכות שלי ולראות שיש מאחורי המודל הזה מספיק מקורות.

יובל אדר: ואם כך, אולי באמת זאת תהיה בשורה.

יובל אדר: כי ללא המקורות מאחורי, הבשורה תהיה שאין בשורה.

יובל אדר: זאת אומרת, אין שום דבר מאחורי המודל הזה אם אין מאחוריו את המקורות המתאימים לכיסוי העלויות.

יובל אדר: תודה.

רות רלבג: אבל ה-א'-ב' זה לחלק את מה שיש בצורה שוויונית.

רות רלבג: ה-א'-ב' זה לחלק את מה שיש.

רות רלבג: את העוני שיש לחלק בצורה שוויונית.

יובל אדר: לא, רגע, רות.

יובל אדר: דיברו כאן שהמודל הוא בשורה.

יובל אדר: עכשיו, אם אין בו מספיק כסף - - -

רות רלבג: אז בוא ננציח 2.5 מיליארד שקלים במדינה, ונדבר על קריטריונים.

רות רלבג: אנחנו במשך שנים נמצאים בסיטואציה - - -

אילן סופר: אבל המטרה של המודל הזה זה לא לקחת מבתי החולים הממשלתיים ולהעביר לבתי החולים הציבוריים.

רות רלבג: המטרה היא לחלק.

אילן סופר: כדי לייצר בעיה שם בשל איזה שהם קריטריונים שוויוניים.

אילן סופר: ממש לא.

רות רלבג: לחלק את המחסור בצורה שוויונית.

אילן סופר: ממש לא.

רות רלבג: ממש?

אילן סופר: לא, את טועה.

נועה פרסטר: זה משהו דרמטי?

נועה פרסטר: משהו פאר היצירה?

נועה פרסטר: איפה הדרמה?

נועה פרסטר: להעביר מהממשלתיים לציבוריים.

אילן סופר: אז מה, לעשות בעיה שם?

נועה פרסטר: לכללית, מה הדרמה?

נועה פרסטר: עוד פעם.

נועה פרסטר: אתה כל הזמן מתאר את זה בסופרלטיבים כאלה.

נועה פרסטר: זה דרמטי, זה שינוי מדהים.

נועה פרסטר: מה השינוי?

חיים הופרט: קודם כל, אני אגיד איזה שהוא משהו, כי חשוב לי.

חיים הופרט: קודם כל, זה כבוד לי לשבת ושוויכוח מתנהל פה בין שני קודמיי לתפקיד, בין רות לאילן.

חיים הופרט: זה היה חזון של משרד הבריאות לאורך שנים.

נועה פרסטר: איך אתה יכול להגיד על משהו שהוא חזון כשהוא - - -

אילן סופר: אנחנו לא מתנגדים לזה.

חיים הופרט: רגע, רגע, רגע.

חיים הופרט: נועה, פנית אליי ישירות, אני אענה לך.

עידית סילמן: רגע.

עידית סילמן: נועה, אנחנו ננהל דיון מכובד ומכבד.

עידית סילמן: חיים יענה, גם שלי רוצה לשאול כאן כמה שאלות ואנחנו נפתח את הדיון גם.

עידית סילמן: אבל בואו נעשה את זה רגע, בבקשה מכם.

מיכל מרים וולדיגר: אבל רגע, עידית.

מיכל מרים וולדיגר: אמר לנו יושב ראש ועדת הכנסת שיש לנו ב-18:00, עוד 13 דקות, רביזיה.

עידית סילמן: אנחנו ממשיכים כאן.

מיכל מרים וולדיגר: אבל יש לנו רביזיה על הנושא החדש.

עידית סילמן: את יכולה ללכת לרביזיה אם את רוצה.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא יכולה להיות בו זמנית באותו מקום.

עידית סילמן: אז יש ועדת כנסת.

עידית סילמן: הוועדה הזאת ממשיכה בנתיים.

עידית סילמן: בשביל זה יש ועדת כנסת, עם אנשים שממלאים את מקומם בוועדת הכנסת.

מיכל מרים וולדיגר: בוודאי ובוודאי שכל ועדה מתנהלת בפני עצמה.

מיכל מרים וולדיגר: אבל יש רביזיה על נושא פה, של החוק הזה.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי?

עידית סילמן: בסדר גמור.

עידית סילמן: אז בנתיים זה מתנהל שם ומתקדם שם.

עידית סילמן: היועצת המשפטית, יש עם זה בעיה?

נועה בן שבת: לא, זה לא מונע.

עידית סילמן: לא מונע את הקיום של הוועדה הנוכחית?

נועה בן שבת: צריכה להיות שם בשביל הרביזיה, בגלל שאחרת לא יעברו על הרביזיה.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

עידית סילמן: כן, אז את צריכה להיות.

מיכל מרים וולדיגר: יש לי פה השגות.

עידית סילמן: את גם לא חברה מן המניין לא בוועדה הזאת ולא שם.

מיכל מרים וולדיגר: לא, אבל יש לי הסתייגויות, אני לא רוצה שהן יימחקו ההסתייגויות שלי.

עידית סילמן: בסדר, אז עוד נגיע להסתייגויות בהמשך.

עידית סילמן: אנחנו כרגע בדיון.

אופיר כץ: מיכל, זה לא ארוך שם.

אופיר כץ: את הגשת את הרביזיות, את יכולה ללכת כי את צריכה להיות שם.

אופיר כץ: אבל זה לא יהיה שם ארוך, זה רק הצבעה ואת חוזרת.

עידית סילמן: הוא ייצג אותך בהסתייגויות שלך.

אופיר כץ: לא נגיע להסתייגויות שלה עד אז.

מיכל מרים וולדיגר: בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה רק עוד מילה אחת.

עידית סילמן: אבל שנייה, לא.

עידית סילמן: אנחנו עצרנו את הדיון בשביל השאלה שלך.

עידית סילמן: הוא היה באמצע לדבר.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה שנייה לגבי התבטאות שנאמרה פה קודם.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להגיד משפט אחד.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא רוצה לפגוע באף אחד פה.

מיכל מרים וולדיגר: אבל כן הייתי מצפה מוועדת בריאות, אוקיי?

מיכל מרים וולדיגר: שאם מישהו משתמש במחלה סכיזופרניה כהגדרה של משהו מביש או משהו שהוא לא בסדר.

רות רלבג: חס וחלילה.

רות רלבג: מזה שאני בפיצול אישיות.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא באתי אלייך.

מיכל מרים וולדיגר: אני אומרת, באופן עקרוני אני מבקשת שפה נשגיח, דווקא בגלל שאנחנו ועדת בריאות, בואו נשים את ההגדרות של מחלות בשם כל האנשים שחולים בסכיזופרניה.

רות רלבג: חברת הכנסת וולדיגר, אני חוזרת בי מהסכיזופרניה.

מיכל מרים וולדיגר: מאה אחוז, אבל לא הפניתי את זה אלייך.

מיכל מרים וולדיגר: לא רוצה להביך אותך.

רות רלבג: הכל בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: אני אומרת שאני מבקשת להקפיד על לשוננו.

מיכל מרים וולדיגר: ביום שלישי יום בריאות הנפש הבין לאומי, המודעות, רק לבקש לשמור על כבודם של כל אלה שמתמודדים עם מחלות נפש.

עידית סילמן: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, אין בעיה.

עידית סילמן: ברור, תמיד.

עידית סילמן: כל אלה שכאן הם אלה שמטפלים באותם מתמודדים בעצמם.

מיכל מרים וולדיגר: זה מה שביקשתי.

מיכל מרים וולדיגר: בלי לפגוע ברות חס וחלילה, אלא לשמור על עצמנו ועלינו.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

עידית סילמן: חיים הופרט, בבקשה.

חיים הופרט: אז קודם אני אתחיל במשפט.

חיים הופרט: לכבוד הוא לי לשבת בנוכחות שניהם, כמי שקורא ולומד ממה שאתם עשיתם והתשתיות שאתם הנחתם למה שאני עושה עכשיו.

חיים הופרט: הסעיף הזה הוא חזון של משרד הבריאות שנאבק לאורך שנים לעשות את הדבר הזה.

חיים הופרט: אפשר להגיד שזה לא היה חזון שהוא שווה משהו, כמו שציינו פה.

חיים הופרט: ואפשר לבוא ולהגיד שהוא מישמש, אבל זה היה רצון של משרד הבריאות לאורך שנים.

חיים הופרט: גם תפיסתית, גם רעיונית.

חיים הופרט: ואני שמח שקיבלנו, לפחות בסיטואציה הנוכחית, בחוק ההסדרים, ביחד עם חברינו ממשרד האוצר, להחיל את זה בחקיקה מסודרת ולא לעשות כל מיני תקצובי בדיעבד כאלה שלא עוזרים לאף אחד ממנהלי בתי החולים פה וגם נציגי קופות החולים.

חיים הופרט: למנוע תכנון מסודר במערכת.

חיים הופרט: לאף אחד זה לא עוזר שבסוף שנה שופכים עליהם מישהו עוד 2-3 מיליון שקלים והוא לא, לא מתוכנן.

חיים הופרט: לדעת את זה מראש.

חיים הופרט: אני יודע שיש פה איזה שהוא שיח מאוד גדול על מה קורה עם הכסף, וברור שזה שיח מאוד גדול.

חיים הופרט: ואין רצון שאף אחד בסופו של יום לא ישלם משכורות.

חיים הופרט: זה לא השיח בכלל.

חיים הופרט: אבל הסעיף הזה כפלטפורמה, כצינור מוגדר, להפסיק עם התהליכים האלו שהם לא מועילים לאף אחד.

חיים הופרט: ואני מסתכל על כל האנשים שנמצאים פה.

חיים הופרט: ברור לכם שזה מהלך חכם כסעיף ותשתית חקיקתית.

חיים הופרט: אני חושב שכל מערכת הבריאות צריכה להיות בעד הסעיף כתשתית.

חיים הופרט: אז אם נקבל את ההסכמה הזאת.

חיים הופרט: שנייה, אחר כך תגידו מה שאתם זה.

חיים הופרט: אני אסיים.

חיים הופרט: אני אומר לחברי הכנסת, אני חושב שעל זה אם אין לנו הסכמה אנחנו בבעיה.

חיים הופרט: ברור לנו שככה צריכה להיראות מערכת התקצוב לבתי החולים במדינת ישראל.

חיים הופרט: השיטה שהייתה עד עכשיו אבד עליה הקלח.

חיים הופרט: ההנחה היא שבתי חולים חיים מהכנסותיהם היא לא נכונה.

חיים הופרט: זה לא סוד.

חיים הופרט: ובמקום לעשות תקצובי בדיעבד, סובסידיות, מבחני תמיכה, כל הנאומים הגדולים האלה שהיה לנו נוח להשתמש בהם בהבראות.

חיים הופרט: בסדר?

חיים הופרט: מונחים כאלה שלא עזרו לנו לנהל את מערכת הבריאות טוב יותר.

חיים הופרט: בוודאות הדבר הזה צריך להיפסק והתשתית הזאת נכונה.

חיים הופרט: ככל וזה מוסכם, ואני אגיד את זה בצורה ברורה, זה מוסכם.

חיים הופרט: בואו נרד לדיון המשנה שהוא חשוב, לא צריכים לזלזל בו.

חיים הופרט: פרמטרים, כסף, אבל כמבנה.

חיים הופרט: חוק ההסדרים הוא חוק מבני, הוא שינוי מבני במערכת.

חיים הופרט: תגידו שהשינוי המבני הזה הוא טוב.

חיים הופרט: תגידו שהשינוי המבני הזה הוא מה שרציתם.

חיים הופרט: תגידו שהשינוי המבני הזה מקצועי, תגידו שכך זה עובד בעולם.

חיים הופרט: שחברי הכנסת ישמעו את זה.

חיים הופרט: ואחר כך תגידו לא ברור לנו איך מחולק הכסף.

יובל אדר: חיים ורועי, אני רוצה להגיד לכם את העמדה שלנו לפחות.

יובל אדר: בהינתן סעיף 5, בסדר?

יובל אדר: סעיף 9 הוא המשלים שלו.

יובל אדר: הוא פתרון נכון או בכיוון הנכון.

ינון ינוןינוינון גוטגליק: זה לא נכון, ההצגה הזאת לא נכונה.

יובל אדר: אני רוצה לקשור, כמו שאנחנו רואים את זה.

רות רלבג: הוא אומר שאם אין הנחות אז לא צריך מודל.

יובל אדר: בהינתן סעיף 5, שמכתיב לנו - - -

קריאה: אני שמח שאומרים את זה מנהלי בתי החולים הגדולים.

קריאה: אני אשמח לשמוע את בתי החולים הקטנים בפריפריה.

יובל אדר: רצית לשמוע?

יובל אדר: אז אני אומר לך.

יובל אדר: בהינתן סעיף 5, סעיף 9 הוא בכיוון הנכון.

יובל אדר: אנחנו לא מתנגדים לו.

יובל אדר: הוא יכול להיות הפתרון הנכון וזו פלטפורמה שיכולה לתקצב בצורה נכונה את המערכת.

יובל אדר: יחד עם זאת, החשש שלנו שמה שיקרה זה שזה יהיה פתרון קוסמטי ולא פתרון מהותי, בגלל שלא יהיה מאחוריו את הגיבוי הכספי המתאים.

יובל אדר: ומזה אנחנו חוששים.

יובל אדר: ולכן ביקשנו לראות מה עומד מאחורי המספר הזה.

יובל אדר: ככל שיש מאחוריו את המקורות המתאימים, תשמעו, היינו יכולים לחסוך, אני לא יודע, אולי 20 שעות דיון שהיה פה.

יובל אדר: באמת.

יובל אדר: אם היינו מתחילים את הדיון על סעיף 9 והיינו מבינים שיש מאחורי המספר הזה את הפיצוי שמשפה אותנו על העלויות שלנו, כל הדיון היה מתייתר.

יובל אדר: היה עובר הרבה יותר מהר.

יובל אדר: הוא לא היה מתייתר, אבל היה מתקדם הרבה יותר מהר.

יובל אדר: זה החשש שלנו, זו הבעיה שלנו.

יובל אדר: בסדר?

יובל אדר: זה מה שאנחנו מנסים להגיד פה על השולחן כבר מספיק זמן.

רועי בן משה: אני לא אחזור על מה שנאמר.

רועי בן משה: דובר רבות על סעיף 9 ועל כך שהוא מאזן את החוק ובין היתר אמור להביא להקצאה שוויונית של אותם כספי תמיכות או כל כספים שמעבירה הממשלה.

רועי בן משה: כשאנחנו רואים את הקריטריונים שבהם הממשלה מציעה לחלק את הכספים אני די חושש שהסעיף הזה נועד לצלם את המצב הקיים.

רועי בן משה: כאשר מכניסים רק את פעילות הערב של בתי החולים העצמאיים, כלומר את השר"פ אבל לא מכניסים את גודל התאגיד.

רועי בן משה: ושוב, עיני לא צרה בבתי החולים הממשלתיים, הם עושים עבודה מצוינת ושימשיכו לעשות את העבודה.

רועי בן משה: אבל אם מדברים על שוויון, שוויון צריך להיות בעין.

רועי בן משה: פעילות אחר הצהריים שלי צריך למדוד כמו שמודדים את פעילות אחר הצהריים של בתי חולים אחרים.

רועי בן משה: אם הממשלה מעבירה פנסיה לבתי החולים שבבעלותה, צריך להעביר את אותו נתח, כי אנחנו משלמים את זה מתוך התקציב השוטף.

רועי בן משה: מכניסה הממשלה את השר"פ.

רועי בן משה: חשוב שתכירו את המספרים.

רועי בן משה: התרומה של השר"פ לבית חולים שערי צדק זה 20,000,00 שקלים בשנה גג.

רועי בן משה: זה המספר.

רועי בן משה: ההשפעה של זה על התוצאות שלנו היא זניחה.

ערן הכהן: בלי לקחת בחשבון את הכסף שאנחנו משקיעים כדי לשמר רופאים, כי אין שר"פ.

רועי בן משה: לעומת זאת, נושא כמו פנסיה תקציבית שהוא 70 מיליונים, פי 3 בגודל, לא נכנס לקריטריונים.

רועי בן משה: לכן הבקשה שלנו מכם חברי הוועדה, אני מתעקש, שלתוך הקריטריונים ייכנסו קריטריונים שוויוניים.

רועי בן משה: כמו פנסיה שהוזכרה פה, כמו שוויון בפעילות אחר הצהריים או להכניס תאגידים או להוציא את השר"פ כך שכל בתי החולים ימדדו על אותו משקל.

רועי בן משה: לוודא שהקריטריונים הם שוויוניים.

רועי בן משה: כי החשש שלנו, וכך עולה מהקריטריונים, שהמטרה של הקריטריונים הללו פשוט לצלם את המצב הקיים.

רועי בן משה: תודה.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: שלי, את רוצה?

שלי לוי: אני נשאלתי על ידי חברי הכנסת אם אחרי שאנחנו העלינו את השאלות שלנו לגבי ההסדר כאן קיבלנו תשובות ממשרד הבריאות והאוצר כמו שהם הבטיחו.

שלי לוי: דובר על זה שיימסר מידע לגבי מה הסכום הכולל שמשולם היום.

שלי לוי: מה נכלל בו מבחינת סוגי תמיכות.

שלי לוי: האם זה כולל את כל בתי החולים, כולל בתי החולים של כללית?

שלי לוי: האם יש תוספת ומה התוספת.

שלי לוי: האם הקריטריונים יובאו לאישור הוועדה?

שלי לוי: אני רק רוצה לעדכן את חברי הכנסת, שעל כל הדברים האלה, שכאמור ביקשנו והמשרדים התחייבו להציג את זה כאן, הם לא הועברו.

שלי לוי: זה לא מידע שיש בידינו ואנחנו לא חולקים אותו אתכם.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו מחכים.

עידית סילמן: רועי, אתם רוצים להעיר על זה?

עידית סילמן: אני רק אגיד שנייה, כי באמת, ממקום מושבי, איך שאני רואה את הדברים ולפי מה שאמרו לי גם בתי החולים באופן אישי.

עידית סילמן: תראו, באמת עד היום הייתה נהוגה שיטה מסוימת של עבודה מול אותם בתי חולים.

עידית סילמן: וגם משרד הבריאות, בעיקר שגם לחץ.

עידית סילמן: סליחה משרד האוצר, אני מאמינה שגם אתם.

עידית סילמן: אבל באמת בלחיצה מאוד משמעותית, כדי להביא איזה שהיא חלופה.

עידית סילמן: חלופה למבחני התמיכה, מודל חדש, משהו שהוא באמת משמעותי טוב יותר.

עידית סילמן: בתי החולים מעוניינים בזה, בתי החולים רוצים את הסעיף הזה.

עידית סילמן: בתי החולים חושבים שהוא טוב ונכון.

עידית סילמן: עכשיו, המודל הזה הוא עדיין לא שלם.

עידית סילמן: הוא נבנה, אגב, יש ועדה שהיא ועדה שיושבת עכשיו, של משרד הבריאות, האוצר וגורמים נוספים, עם בתי החולים, שמנהלת איתם את כל הדיאלוג הזה ובודקת.

עידית סילמן: בתי החולים הציבוריים, אחרי הזה שלהם.

רות רלבג: אנחנו גם ציבורי.

רות רלבג: איתנו לא ישבו.

רות רלבג: אנחנו רק שליש מהמערכת.

עידית סילמן: אז שנייה רות.

עידית סילמן: ונאמר לנו לפחות שגם ישבו עם כולם כדי לבנות את הדברים האלה, את הפרמטרים שחשובים להם.

עידית סילמן: ויש פרמטרים שהכנסנו אותם כאן שבאמת היו חשובים, כמו תמרוץ פריפריה, כמו באמת להוריד את אותו סעיף פיטורים.

עידית סילמן: היו קריטריונים ואמות מידה שאנחנו העלינו אותם כחשובים שעלו פה.

עידית סילמן: וגם אותם מבחנים בצורה כאלה, או משמעותיים, שאנחנו נדבר עליהם בהמשך שייכנסו לתוך המודל הזה.

עידית סילמן: שבעצם הוועדה באה ואמרה שהם חשובים.

אופיר כץ: היא לא קיבלה.

אופיר כץ: איזה סימני שאלה ענקיים יש פה שלא קיבלנו תשובה.

אופיר כץ: מהדיון הראשון ביקשנו את הנתונים ואת התקנות.

אופיר כץ: איך אפשר להצביע ככה?

עידית סילמן: אני רק אומר, מכיוון שהדבר הזה לא הסתיים ברמת הבנייה שלו והתכלול שלו, אז אני באמת באתי מתוך המקום האחראי גם שלי ושאלתי, אמיתי, את בתי החולים מה אתם מעדיפים?

עידית סילמן: שאנחנו נדחה את הדבר הזה ונחכה לכשיבואו התקנות במלואן, הדברים האלה?

עידית סילמן: או שבנתיים יהיה לכם איזה שהוא מודל ושזה ירוץ הלאה.

אופיר כץ: אבל זה לא פייר לשאול אותם שאלה כזאת.

עידית סילמן: לא, שנייה, אני שואלת.

עידית סילמן: שאלתי, אתה יודע, לא רק על אלה, שאלתי עוד הרבה שאלות.

עידית סילמן: ונאמר לי על ידי אותם בתי חולים שהמודל הזה הוא מודל חשוב.

עידית סילמן: שהם מבקשים שאנחנו באמת נעביר אותו וכמה שיותר מהר.

עידית סילמן: לכן אני באמת גם שאלתי, אמיתי, כמוכם, גם את משרד הבריאות וגם את משרד האוצר.

עידית סילמן: ואגב, ישבתי איתם וראיתי באמת הרבה טבלאות פנימיות של ניסיון לגבש עכשיו דברים מוסכמים מולם.

עידית סילמן: וגם ישבו חלק מחברי ועדת הבריאות, לדעתי כולם גם, הקבועים פה, עם האוצר ועם הבריאות על המודל הזה.

עידית סילמן: וגם באמת ביקשנו להיות גורם שהוא גם מדווח לדברים האלה.

עידית סילמן: ולהיות מעורבים בתוך התהליך הזה בצורה כזו או אחרת.

עידית סילמן: עכשיו באמת אני אשמח רועי וחיים שתוסיפו את שלכם.

אופיר כץ: אני חייב רק משפט לפני שרועי מתחיל.

אופיר כץ: אני לא מכיר שמאשרים משהו בסדר גודל כזה בלי שיש את המודל, את המספרים.

אופיר כץ: בשום מקום אחר החוק לא היה עובר עד שהיו מציגים לחברי הכנסת את כל מה שהולך להיות בדבר כל כך גדול ומשמעותי.

אופיר כץ: נכון, הם אומרים שזה דבר טוב.

אופיר כץ: אבל זה עדיין לא אומר שלא צריך לקבל את כל המידע ואיך זה הולך להיות ומה הולך להיות מחולק ואיך הולך להיות מחולק.

מיכל מרים וולדיגר: ואני חייבת להוסיף, אני לא יודעת אם זה דבר טוב, כי אנחנו לא יודעים מה הקריטריונים.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, על פניו זה משהו נורא נחמד, אבל אנחנו לא מבינים בזה כלום.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר אין כלום.

מיכל מרים וולדיגר: מה שנקרא עסקי אוויר.

אוריאל בוסו: בהחלט מה שעידית אומרת שכשמגיעים סוף סוף לכזה דבר זה דבר חשוב שצריך לעבור.

אוריאל בוסו: אבל זה בדיוק הטענה.

אוריאל בוסו: עד שאנחנו מנסים להסדיר משהו ואם נעביר אותו בצורה עקומה שמשאיר הרבה פרצות ומקבע גם כן את חוסר השוויוניות שבסוף תשאיר אותם באותה בעיה, אז זה השאלה של מבחינתם אוי לי מייצרי, אוי לי מיוצרי.

ינון אזולאי: עידית, רק שאלה קטנה.

ינון אזולאי: לגבי כל התוספת שגם עליה סוכם, ה-2.4 מיליארד בישיבת הממשלה דאז.

ינון אזולאי: ואנחנו לא יודעים בדיוק איך זה מחולק.

ינון אזולאי: אז אני באוגוסט שלחתי שאילתה לשר הבריאות שאני מבקש לדעת.

ינון אזולאי: פורסם כי הממשלה תוסיף 2.5 מיליארד ש"ח.

ינון אזולאי: אז היא דיבר על 2.5-2.4, לתקציב הבריאות להרחבת ספיקת מערכת הבריאות עקב משבר הקורונה.

ינון אזולאי: ורצינו לשאול האם סכום זה הוא תוספת של 2 מיליארד השקלים עליה סוכם בישיבת הממשלה, שעסקה בתקציב.

ינון אזולאי: אז אני אקריא לכם את התשובה שלו.

ינון אזולאי: משרד הבריאות, אנחנו נשמח שאתם תתייחסו לתשובה הזאת.

ינון אזולאי: אולי בכלל יש פה מישהו מהיושבים במשרד הבריאות שגם כתב אותה.

ינון אזולאי: אז עונה לי שר הבריאות, ניצן הורוביץ, לשאילתה הישירה שלי ואומר: "אבקש להשיב כי התוספת של 2.5 מיליארד ש"ח לתקציב מערכת הבריאות מוקצה כתוספת נושא קורונה ונועד להרחבת ספיקת מערכת הבריאות".

ינון אזולאי: אז כלומר, הוא בא פה להגיד שהוא מוסיף על זה.

ינון אזולאי: ואם כך, אנחנו לא רואים את זה.

ינון אזולאי: אז אני מבקש לדעת האם מה שהשר כתב זו תשובה ברורה, מובנת שצריך יותר, שזה תוספת על מה שאנחנו מדברים.

ינון אזולאי: ואם כן, תפרשו בפנינו איפה התוספת הזאת?

ינון אזולאי: איך אנחנו רואים אותה על פי מה שהוא כתב לי פה.

ינון אזולאי: וכמובן, אני מצטרף לדברים שאמרו חבריי אופיר ואוריאל ומיכל, שכשאתם מביאים דבר כזה גדול, אם אנחנו לא נדע איך אנחנו מקבלים אותו ואיך עושים אותו ואיפה התקנות לזה, אין שום סיבה שדבר כזה יעבור בלי תקנות, בלי הבנה איך בתי החולים וקופות החולים יכולים לממש את הסעיף הזה.

ינון אזולאי: תודה.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: בבקשה.

ינון אזולאי: רק שיתייחסו לשאילתה, זה חשוב מאוד.

חיים הופרט: אני אנסה להתייחס לכל, רשמתי.

אופיר כץ: מה שקורה פה זה מוכיח למה זה לא היה צריך להיות בחוק ההסדרים.

אופיר כץ: כי הם לא מוכנים.

ערן הכהן: אולי אני אתייחס לפני שאתה עונה?

ערן הכהן: אני רוצה להתייחס לפני שאוצר ובריאות עונים.

ערן הכהן: אז קודם כל, לנו הציגו משהו בקווים מאוד מאוד כלליים, ואני לא רוצה לחזור פה על האמרות.

ערן הכהן: אבל בעצם אנחנו לא מכירים את הפרמטרים.

ערן הכהן: וכמו שקודמיי אמרו, זה אירוע גדול בשביל לא להעביר את הפרמטרים.

ערן הכהן: ואנחנו לא באמת יכולים להתייחס.

ערן הכהן: כן נאמרו לנו שהגג שכרגע יש לממשלתיים, ואני מאוד חשוב לי שזה ייכנס לפרוטוקול.

ערן הכהן: הגג שיש כרגע לממשלתיים לא ישתנה, זאת אומרת בתוך החלוקה לממשלתיים ישתנה.

ערן הכהן: אז אני לא יודע מה אומרים פה לגורמים אחרים, אבל זה משהו שצריך - - -

רות רלבג: למה בעצם?

רות רלבג: למה?

רות רלבג: כי צריך לקדש כל שקל שניתן לממשלתיים?

רות רלבג: ובואו נקדש כל שקל גרעון במקום אחר.

רות רלבג: במערכת שהיא כל כך צרה אין שום הצדקה לאמירה הזאת, פעם אחר פעם, שאת התקרה הזאת לא נוגעים בה.

ערן הכהן: כל הדיון פה היה בחוק קודם שנכנסנו לסעיפים שכולם הסכימו שהם נכונים, אבל אי אפשר לשנות את האיזון במערכת ב-10 מיליון שקלים, למרות שיש פה סעיף שכולם הסכימו.

רות רלבג: סליחה, הזיזו מצד לצד הרבה מאוד.

ערן הכהן: אבל זה אירוע גדול, אני שומע שאפשר להזיז פה מאות מיליוני שקלים משמאל לימין.

ערן הכהן: לפני שנייה היינו בדיון הזה ואת בעצמך אמרת.

עידית סילמן: ערן, תשמע.

עידית סילמן: רגע.

רות רלבג: מאות מיליוני שקלים ביום המעבר.

רות רלבג: איך אתה אומר שזה לא?

אוריאל בוסו: כל הוויכוח שלכם זה בגלל שחסר כסף.

אוריאל בוסו: אז בסוף תריבו ביניכם, זו המטרה.

אוריאל בוסו: שהולכת מפה לפה.

רות רלבג: יש צדק חלוקתי של העוני.

רות רלבג: גם זה ערך חשוב.

עידית סילמן: לא, היא מדברת על משהו אחר.

עידית סילמן: היא מדברת על בתי החולים של כללית לעומת בתי חולים ממשלתיים שנמצאים בתוך המערכת, לעומת בתי חולים אחרים.

עידית סילמן: וכל אחד מקבל מתוך הסכום הזה נתח אחר.

ערן הכהן: חבר'ה, חשוב להגיד שהמערכת הזאת היא בשיווי משקל מאוד עדין של עיוותים.

ערן הכהן: זה משהו שהוא מאוד קשה עכשיו להזיז משמאל לימין ולא נתחיל עכשיו להתווכח.

ערן הכהן: יש שר"פ, הוא יותר פריפריאלי, הוא פחות.

ערן הכהן: בשביל זה המשרד רוצה לבוא ולקבוע תקנות, כדי לעשות את הסדר הזה.

ערן הכהן: אבל אי אפשר בתקנות האלה להכניס גופים לגרעונות או שעכשיו יצטרכו לפטר עובדים בבתי חולים פריפריאליים בעקבות הדבר הזה.

ערן הכהן: בגלל זה אמרנו שקשה להתייחס לזה בלי שיש תקנות.

ערן הכהן: לא ברור כל כמה זמן ואיך מעדכנים את התקנות.

ערן הכהן: פה אני אומר לכם, כדאי לשים על זה ודאות.

ערן הכהן: לא יכולות להיות תקנות שגם הן מתעדכנות כל שנה.

ערן הכהן: זאת אומרת, כל שנה צריך ב-15 בדצמבר להגיד כמה כסף נובע מהתקנות.

ערן הכהן: אבל צריך להגדיר בבירור כל מה זמן ואיך מעדכנים את התקנות.

ערן הכהן: כי כאמור, זה אירוע שאי אפשר לזגזג בו כל שנה.

ערן הכהן: זה מאוד חשוב שזה ייכתב.

ערן הכהן: יש פה כמה דברים טכניים שאפשר שנייה להציע הצעה משותפת.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל אתה אמרת שיש לך הערה קצרה, ואנחנו התחלנו להקשיב לחיים.

אלינה ברדץ' יאלוב: הוא לא הספיק לענות שום דבר.

ערן הכהן: אתה רוצה?

חיים הופרט: חלק מהדברים שלך אני לא יודע להתייחס, כי אני לא יודע בדיוק מה.

נועה פרסטר: שואלים כמה כסף אתה מוסיף למערכת, חיים.

נועה פרסטר: הרי אנחנו לא רוצים לקחת מזיו ולהעביר לבית חולים העמק.

נועה פרסטר: אבל לפי מה שאתה, לפי השיח שיש כאן, השאלה היא באמת שאלה נורא פשוטה.

נועה פרסטר: הכי אמיתית על השולחן.

נועה פרסטר: כמה כסף אתה מוסיף?

נועה פרסטר: כי אחרת, אם אתה מתכוון לקחת את הכסף שיש ולחלק אותו אחרת, אז זה נראה באמת הזוי.

נועה פרסטר: כי ממי אתה תיקח?

נועה פרסטר: מזיו, מפוריה?

רות רלבג: אולי מתל השומר?

נועה פרסטר: לתל השומר אין.

נועה פרסטר: תל השומר לא מסובסד.

נועה פרסטר: מה לעשות?

נועה פרסטר: אין מה לקחת.

רות רלבג: "אין מה לקחת".

רות רלבג: אולי יש לו שומנים בהקצאה הבסיסית?

רות רלבג: אולי הוא צריך לתת לבית החולים העמק?

נועה פרסטר: אולי.

חיים הופרט: אני אנסה לענות לחברי הכנסת וגם על הדברים שנאמרו פה.

חיים הופרט: אני אומר לחברי הכנסת, תחושה אישית, בסדר?

חיים הופרט: מידי פעם אני גם אומר תחושות אישיות.

חיים הופרט: כל האנשים שיושבים בצד הזה של השולחן לומדים ולמדו את כל מה שהם יודעים מאנשים שיושבים בצד הזה של השולחן.

חיים הופרט: במערכת הבריאות אתה לומד מאנשים שהיו לפניך בתפקידים ואתה לומד מהם הרבה דברים ואתה יודע.

חיים הופרט: וכל הטענות של אנשים שמדברים פה זה אנשים שאני למדתי מהם את כל מה שאני יודע היום.

חיים הופרט: זה אמיתי.

חיים הופרט: זה אנשים שאתה מתייעץ איתם על כל מהלך שאתה עושה.

חיים הופרט: לעניין כמה דברים שאמרתם ואז אני באמת אעביר לרועי.

חיים הופרט: אתם מדברים הרבה על שקיפות ואתם רוצים להבין מה קורה.

חיים הופרט: אני רק רוצה להגיד לכם, מה שקורה היום אין לכם שמץ של מושג בכלל.

חיים הופרט: הצעד שאנחנו שמים על השולחן מאפשר לכם לדעת מה אנחנו עושים.

חיים הופרט: היום הכסף זז מימין לשמאל, בלי שום יכולת - - -

מיכל מרים וולדיגר: אז הבאתם נתונים היום?

מיכל מרים וולדיגר: אז הבאתם או לא הבאתם?

אופיר כץ: אז תגלה לי איך היום אני אדע מה אתה הולך לעשות.

חיים הופרט: רגע, רגע.

חיים הופרט: אני בכוונה מנסה להראות את הצעד הנכון, בסדר?

חיים הופרט: הולך להיות פה הרבה יותר שקיפות ממה שלפני.

חיים הופרט: עוד שנייה אני אתייחס בפרטני.

חיים הופרט: וחשוב לי להראות את המהלך הגדול.

חיים הופרט: כי אמרו לי שאני מביא פה איזה מהלך פילוסופי ואני לא.

חיים הופרט: אני מזמין אתכם לקרוא את החקיקה ותראו שיש כאן כן החרגות ומגבלות על גופים שונים וכל מיני מילים שנזרקו באוויר.

חיים הופרט: יש פה סעיף ייעודי לתאגידי בריאות.

חיים הופרט: אני כמבוטח כללית, הצריכה שלי לא נמצאת בחקיקה הזאת.

חיים הופרט: זאת אומרת, יש פה הרבה החרגות.

חיים הופרט: וזה חשוב שתכירו את זה כאשר אנחנו מדברים על מילים מאוד משמעותיות כמו שוויון.

חיים הופרט: אני כן חושב שיש פה בשורה אמיתית למערכת הבריאות.

חיים הופרט: ברור שיש כאן את שאלת הכסף, אני לא מטאטא את זה מתחת לשולחן נועה.

חיים הופרט: זה מעולם לא טוטא.

חיים הופרט: לדעתי לעניין יכולת פיקוח פרלמנטרית יש פה הרבה יותר ממה שקיים היום.

נועה פרסטר: אם תקבע שיש אישור ועדה.

חיים הופרט: לא נועה, לא.

נועה פרסטר: אבל אם אתם - - - אז אין פיקוח פרלמנטרי וזה ממש להגיד את הדבר הזה זה ממש הטעיה של הוועדה.

חיים הופרט: אני יודע מה קורה היום.

חיים הופרט: אני מזמין את חברי הוועדה לשאול איך נקבע התקציב של כל אחד מבתי החולים שיושבים כאן.

מיכל מרים וולדיגר: לא הבנתי מה אתה רוצה להגיד לנו.

אופיר כץ: תשמע, אתה מסובב אותנו כבר פה הרבה זמן.

חיים הופרט: אני לא מסובב.

אופיר כץ: עכשיו כשאתה אומר לנו אין לכם שמץ ומדבר בצורה - - -

חיים הופרט: לא, לא, אז אני מתנצל על השפה אופיר, חבר הכנסת.

אופיר כץ: קצת מתנשאת.

אופיר כץ: אבל זה לא משנה, אני לא מתייחס לזה.

אופיר כץ: יש לך תשובה לשאלות ששאלנו?

אופיר כץ: אם לא, תוותר על זכות הדיבור.

אופיר כץ: חבל.

חיים הופרט: אחלה, אז אני אוותר על זכות הדיבור.

אופיר כץ: אוקיי, אז אין לך תשובה.

אלינה ברדץ' יאלוב: שנייה, חבר הכנסת כץ.

אופיר כץ: לא, מה זה חבר הכנסת כץ?

חיים הופרט: ויתרתי על זכות הדיבור.

חיים הופרט: אני מעביר את זכות הדיבור למשרד האוצר.

חיים הופרט: בסדר?

אופיר כץ: הוא נותן לנו ציונים מה אנחנו יודעים ומה לא ובסוף לא נותן לנו תשובה?

מיכל מרים וולדיגר: ביקשנו אין סוף נתונים.

מיכל מרים וולדיגר: אי אפשר לקבוע דברים באוויר.

אופיר כץ: די, אנחנו כבר חמישה ימים שומעים את ההסברים האלה בלי שום תשובות.

מיכל מרים וולדיגר: די, זה לעשות צחוק מעבודה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רוצים לעשות פיליבסטר, נראה לי הקואליציה עושה לנו פיליבסטר.

אלינה ברדץ' יאלוב: טוב, למדנו מהטובים.

מיכל מרים וולדיגר: כן, אתם עושים את זה טוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: חיים, אתה רוצה להמשיך?

חיים הופרט: לא.

חיים הופרט: אני מקבל את מה שחבר הכנסת כץ אמר.

חיים הופרט: אני מתנצל אם נאמרה אמירה כלפי חברי הכנסת, אני מאוד מכבד את הכנסת.

חיים הופרט: אני מוותר על זכות הדיבור.

חיים הופרט: מעביר את זכות הדיבור לחברי ממשרד האוצר.

רועי רייכר: קודך כל אני רוצה להתחיל בלהתייחס לגבי מה שנאמר פה לגבי הקשר בין סעיף 5 לסעיף 9.

רועי רייכר: אין שום קשר בין סעיף 5 לסעיף 9 ואני אתן כמה דוגמאות כדי להמחיש את הדבר הזה.

רועי רייכר: יושב פה אילן סופר, סמנכ"ל הכספים באיכילוב.

רועי רייכר: 20%, סעיף 5, מההכנסות של בית החולים איכילוב זה 650,000,000 שקלים, שהסובסידיה שלו עומדת על רבע מזה ואפילו פחות.

רועי רייכר: אם היינו מבטלים את סעיף 5 מה שהיה קורה זה שבתי חולים חזקים, שאני מאוד מאוד מכבד, והוא יודע את זה, כי הוא נמצא פה לפניי, היו מקבלים 500,000,000 מעבר למה שהם צריכים היום.

רועי רייכר: ולעומת זאת, זיו למשל או פוריה, היו מקבלים רבע או חמישית ממה שהם מקבלים היום.

רועי רייכר: ולכן קודם כל חשוב לי להסביר.

רועי רייכר: כנראה כשאתה יושב בבית חולים אחד אתה לא רואה את הרוחב ואת כל המערכת.

רועי רייכר: ומאוד יכול להיות שלבית חולים מסוים גדול וחזק זה מאוד נוח לנסות לקשור בין שני הסעיפים האלה.

רועי רייכר: אבל הקשר ביניהם פשוט לא קיים.

רועי רייכר: זו נקודה ראשונה.

רועי רייכר: הנקודה השנייה, חשוב לי להסביר מה הסעיף לא עושה.

רועי רייכר: הסעיף לא מיישר את כל העיוותים הקיימים היום.

רועי רייכר: זה הוא לא עושה.

רועי רייכר: הוא לא מייצר עולם חדש, נפלא, שבו מחר כולנו חיים באיזה שהיא תודעה שכולם מקבלים סכום שווה לכולם, בלי קשר לשאלה מה תמהיל הפעילות שלהם ואיפה הם נמצאים ומה הבעלות שלהם וכו'.

רועי רייכר: אבל חשוב באותה נשימה גם להגיד מה הוא כן עושה.

רועי רייכר: והנקודה הראשונה שהוא עושה זה מייצר קריטריונים שקופים.

רועי רייכר: אגב, הוועדה שאלה פה מספר פעמים מה הקריטריונים?

רועי רייכר: מה הפרמטרים?

רועי רייכר: ישבנו והכנסנו לתוך החקיקה הראשית, נטען פה שאין חקיקות כאלה, סעיפי הסמכה יש לרוב, בהרבה חקיקות במדינת ישראל.

רועי רייכר: והסעיף הסמכה הזה גם מפרט, לבקשת הוועדה ודרישת חברי הכנסת, מה הקריטריונים שעל בסיסם יחולק הכסף של המודל.

רועי רייכר: ישב פה מנכ"ל משרד הבריאות היום בבוקר.

רועי רייכר: והסביר גם מה הסכומים שיוגבו לתוך המודל.

רועי רייכר: האם זה כל הסכומים?

רועי רייכר: יש גם משמעות לזה שחלק מבתי החולים, נכון, יש בתי חולים שמקבלים תנאים שונים מאשר אחרים.

רועי רייכר: לא בגלל שמעדיפים אותם, פשוט התנאים הכלכליים שלהם לא דומים.

רועי רייכר: בית חולים ממשלתי לא יכול להוסיף תקנים איך שבא לו, כי הוא מוגבל בנציבות שירות המדינה.

רועי רייכר: ואני בטוח שאף בית חולים עצמאי לא היה רוצה להצטרף לתוך החגיגה הזאת שקוראים לה מגבלת התקנים וכל פעם לבוא למשרד האוצר ומשרדי הבריאות כדי לקבל תקן.

רועי רייכר: אבל זו המשמעות של להיות בית חולים ממשלתי.

רועי רייכר: ויש גם משמעות להיות בית חולים עצמאי ולהיות גוף עצמאי, של עמותה, שלא עושה דין וחשבון הרבה פעמים למה שהמדינה רוצה.

רועי רייכר: והיא יכולה להפעיל שר"פ, שבתי החולים במרכז היו מוכנים לשלם עכשיו - - -

קריאה: לא, סליחה, אנחנו עובדים על פי חוק.

קריאה: מקפידים על החוק.

קריאה: מה זה לא עושה דין וחשבון?

אלינה ברדץ' יאלוב: סליחה, מי מדבר?

אלינה ברדץ' יאלוב: ואנחנו לא שומעים.

קריאה: לא, יש גבול לפרובוקציות.

קריאה: אנחנו גוף שעובד לפי חוק.

רועי רייכר: אני רק אסיים לדבר ואז תוכל להתייחס.

רועי רייכר: תודה רבה, אני אסיים לדבר, תודה.

רועי רייכר: נמשיך.

רועי רייכר: יושבים פה מנהלי בתי חולים גדולים, שהיו מוכנים לשלם גם 100,000,000 שקלים בשביל להיות מסוגלים להפעיל שר"פ.

רועי רייכר: אתם מוזמנים לשאול אותם את זה.

רועי רייכר: ויש בתי חולים שלא יכולים להפעיל שר"פ.

רועי רייכר: ויש בתי חולים אחרים, שהם עצמאיים, ובבעלות פרטית כזו או אחרת והם כן יכולים.

רועי רייכר: הסברנו מה הוא לא עושה.

רועי רייכר: הוא מייצר קריטריונים שקופים, הוא מייצר ודאות מראש, זו הנקודה השנייה שהוא עושה.

רועי רייכר: בתחילת שנה ידעו כל בתי החולים מה הפרמטרים שלהם.

רועי רייכר: ידעו מראש לפי מה חילקו להם, לפי מה קבעו.

רועי רייכר: לא מי שהגיע למשרד האוצר וכיתת רגליו, כמו שטענו פה כל מיני מנהלי בתי חולים.

רועי רייכר: הדבר הזה לא יצטרך להיות.

רועי רייכר: והנקודה השלישית, הוא מייצר תזרים.

רועי רייכר: יש פה בתי חולים מסוימים, שמצב חשבון הבנק ונזילות המזומנים שלהם מאוד מאוד משפיעה על החובות שלהם לספקים, על ההנחות שהם יכולים לקבל.

רועי רייכר: על האמון שהבנקים נותנים להם.

רועי רייכר: המנגנון דרך ביטוח לאומי יבטיח תזרים ודאי ומראש.

רועי רייכר: כל חודש למשך כל השנה שבה לפי התקנות פועלות.

רועי רייכר: ולכן, אני עוד פעם רגע מסכם ואומר.

רועי רייכר: הסעיף הזה במהותו הוא סעיף הסמכה.

רועי רייכר: הוא מאפשר לשרים לשנות את הדרך שבה התנהל תקצוב בתי החולים ומערכת האשפוז עד היום.

רועי רייכר: הוא לא מביא לתוצאה מושלמת.

רועי רייכר: ואני מבין את הצורך של כולנו להגיע לשם, אבל הוא כן מקדם אותנו בשלושה וקטורים מאוד מאוד משמעותיים לכל מערכת האשפוז.

רועי רייכר: ולכן אנחנו מבקשים מהוועדה לקבל את הנוסח של הסעיף כפי שבוצע היום, לאחר התיקונים שכבר נעשו בו.

רועי רייכר: לאפשר לנו כמשרדי הבריאות והאוצר לתת למנהלים לנהל בצורה אחראית.

רועי רייכר: וכן, זה צעד אחד.

רועי רייכר: ומאוד יכול להיות שבהמשך, כמו שאמרה יושבת ראש הוועדה, יגיעו צעדים נוספים כדי עוד יותר לשפר את המצב.

רועי רייכר: כרגע אנחנו עוסקים בצעד אחד גדול, אבל ראשון.

עידית סילמן: אז אני רק רוצה להגיד שהצעד אחד גדול וראשון אנחנו מברכים עליו ואני רואה שהוא טוב.

עידית סילמן: ואנחנו גם נעקוב אחרי כל שאר הצעדים וכל היום נקיים ועדות בנושא הזה.

עידית סילמן: אבל כמה הערות.

עידית סילמן: דבר ראשון זה באמת תמרוץ הפריפריה שהכנסתם, אז יפה, הורדתם את הסעיף של הפיטורים, יפה.

נועה בן שבת: הם לא הורידו.

נועה בן שבת: הם השאירו סעיף של השעיה.

נועה בן שבת: בנוסח של האוצר יש סעיף שמדבר על השעיה של מנהל בית חולים.

עידית סילמן: של פיטורים והשעייה.

מיכל מרים וולדיגר: רועי, אבל נתונים עוד לא הבאת לנו.

אופיר כץ: מה, אנחנו צריכים להגיד "אמן" עכשיו?

עידית סילמן: לא, לא, ממש לא.

עידית סילמן: אני אמרתי, פיטורים והשעיה אין הבדל מבחינתי.

רועי רייכר: אנחנו מסכימים - - -

עידית סילמן: יש משהו שאמרתי שהוא לא ברור?

רועי רייכר: שנייה, בתחילת הדיון היום יושבת הראש הגדירה שהיא לא מוכנה לאף סעיף של השעיה ופיטורים.

עידית סילמן: אני גם מצטערת, זה יצא כבר ב-N12 בצ'ט הכתבים שכתוב השעיה.

עידית סילמן: אז גם לא יכול, אי אפשר.

עידית סילמן: אני מצטערת.

רועי רייכר: בסדר, הסעיף הזה נמחק.

רועי רייכר: אנחנו מבינים.

עידית סילמן: אני אמרתי את זה, השעיה, פיטורים.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, אנחנו בירכנו אותך על כך.

עידית סילמן: כן, אמרנו את זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: כל הווריאנטים של הדבר הזה.

רועי רייכר: בסדר נועה, תמחקו את הסעיף.

עידית סילמן: למחוק את הסעיף בבקשה.

אופיר כץ: רגע, אבל עוד לא קיבלנו תשובות למה ששאלנו.

מיכל מרים וולדיגר: אבל לא קיבלנו תשובה.

מיכל מרים וולדיגר: לא קיבלנו תשובה לנתונים.

אופיר כץ: יש פה דברים שהבטיחו לנו מהדיון הראשון.

אופיר כץ: לא אמרו שאולי.

אופיר כץ: רועי, אמרתם שתביאו לנו את הדברים האלה.

רועי רייכר: הביאו את הנתונים.

רועי רייכר: מנכ"ל משרד הבריאות ישב.

אופיר כץ: את מה?

אופיר כץ: איפה התקנות, איפה הקריטריונים?

אופיר כץ: איפה המספר?

אופיר כץ: 2.4 עם תוספת, בלי תוספות?

אופיר כץ: זה מה שתביאו.

מיכל מרים וולדיגר: סך הסובסידיות, סך הזה.

מיכל מרים וולדיגר: רועי, אני לא מדברת על בית חולים.

מיכל מרים וולדיגר: אל תחשוף לי נתונים של בית חולים.

מיכל מרים וולדיגר: אבל סך הסובסידיות אני יכולה לקבל?

רועי רייכר: ישב מנכ"ל משרד הבריאות.

אופיר כץ: עזוב מה ישבת, אם ישבת.

אופיר כץ: פה, לוועדה.

רועי רייכר: ישב מנכ"ל משרד הבריאות בוועדה הזו, היום בבוקר.

מיכל מרים וולדיגר: אמר 2.4.

רועי רייכר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: לא, אני רוצה לדעת רכיבים.

מיכל מרים וולדיגר: כמה סך הסובסידיות.

מיכל מרים וולדיגר: האם קופת חולים כללית כן בפנים, לא בפנים.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לדעת איזה סכום נכנס פנימה לתוך המעגל.

רועי רייכר: הסברנו.

רועי רייכר: שאלת איזה סכום.

רועי רייכר: על זה ענינו, אי אפשר להגיד שלא ענינו אם יש מנכ"ל משרד הבריאות ואמר מספר של סכום.

מיכל מרים וולדיגר: אבל מה הוא כולל ה-2.4 מיליארד?

רועי רייכר: הסכום הזה כולל את התמורות שמועברות.

עידית סילמן: אני רק אגיד לפני הכל, אני לתומי, באמת, חשבתי שאנחנו מדברים מינימום על 2.5.

עידית סילמן: אני חשבתי שבאמת, שיבואו להציג.

עידית סילמן: כי אני מהסתכלות אחורה גם אמרתי עלייה הגיונית זה להגיע ל-2.5.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא כסף חדש, עידית.

עידית סילמן: שנייה, לא.

עידית סילמן: יש כאן כסף חדש.

עידית סילמן: אבל אני מסתכלת לא על 2.4.

עידית סילמן: אני חשבתי מינימום שיגיע ל-2.45 או 2.5 הרבה יותר.

עידית סילמן: אבל בסדר, בוא תתקדם רועי, תגיד מה אתה.

מיכל מרים וולדיגר: עידית, זה לא כסף חדש.

עידית סילמן: האם זה כולל את התוספות?

יובל אדר: עידית, אני חייב להבהיר נקודה.

יובל אדר: תראו, כשמתכננים תקציב שנתי צריך להבין את התהליך.

יובל אדר: תקציב שנתי אי אפשר להגיש בחברה עסקית, אצלנו אפילו.

יובל אדר: אי אפשר להגיש תקציב בתחילת שנה שהוא גרעוני.

יובל אדר: איזה מן תכנית זאת להיות בגרעון?

יובל אדר: מי יכול להגיש תכנית פיננסית להיות בגרעון ביום הראשון של השנה?

יובל אדר: זה פשוט לא הגיוני.

יובל אדר: עכשיו, אם זה לא המצב, תשימו את המספרים, נראה אם אנחנו לא בגרעון.

יובל אדר: מה שאנחנו כן יודעים, אנחנו יודעים לפי מיטב ההערכות של כל החברים שלי שיושבים פה, שביום הראשון של החוק התכנון הוא להיות בגרעון.

יובל אדר: זה דבר שלא עושים.

יובל אדר: אין דבר כזה.

יובל אדר: מה, אני יכול לבוא לדירקטוריון להגיד לו 'תשמע, התקציב לשנה הבאה מתוכנן להיות גרעוני'?

עידית סילמן: רגע, יש לי שאלה.

עידית סילמן: כמה לא ישים אותך בגרעון?

עידית סילמן: אם יביאו כמה לתוך המערכת הזאת?

יובל אדר: אני יכול להגיד לגבי שבעת בתי החולים הציבוריים, שאנחנו יודעים את המספרים.

יובל אדר: שאר המערכות אני לא מכיר.

יובל אדר: אני יודע כמה חסר לשבעת בתי החולים הציבוריים, בהשוואה לניירות עבודה שלנו.

יובל אדר: ואני מקווה שאני טועה ויש את הכסף הזה.

יובל אדר: אבל לפי מה שאנחנו יודעים אין אותו.

יובל אדר: וחסר כ-800 מיליון שקלים.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, סליחה, זה wishful thinking.

יובל אדר: לא wishful thinking, מחיר עלות.

יובל אדר: עלות יצור.

יובל אדר: זה היסטורי.

יובל אדר: תראי, עלות הייצור היא היסטורית.

יובל אדר: כל מי שיושב פה מסביב לשולחן יודע כמה עולה להפעיל את המערכת בשנת 2021.

יובל אדר: אנחנו יודעים כמה בשנת 2021 יעלה.

יובל אדר: קחו את המספר הזה, תקדמו אותו לשנת 2022.

יובל אדר: אתם תראו שביחס לעלות הייצור, המקורות שעומדים, חסרים לשבעת בתי החולים - - -

עידית סילמן: רגע, שנייה, שנייה.

עידית סילמן: אני רוצה לדעת.

עידית סילמן: עד היום גם כל המקורות אף פעם לא כוסו על ידי האוצר.

עידית סילמן: זאת אומרת, זה לא שהיה מצב שתמיד כל הגרעונות של כל בתי החולים האלה מראש כוסו כולם.

יובל אדר: רגע.

יובל אדר: קודם כל נבין מה זה גרעון.

יובל אדר: גרעון הלוואה.

יובל אדר: הלוואה צריך להחזיר.

יובל אדר: כדי שאני אוכל לממן גרעון יש כמה דרכים: אחת, אני לוקח הלוואה מהמטופלים בעתיד.

יובל אדר: זאת אומרת, אני אצטרך להקטין את שירותי הבריאות בעתיד.

יובל אדר: הרי צריך להחזיר הלוואה איכשהו.

יובל אדר: אפשרות שנייה היא לשחוק את בית החולים.

יובל אדר: מה זאת אומרת?

יובל אדר: משכורות הרי חייבים לשלם.

יובל אדר: ותרופות, היום אנחנו משלמים מראש.

יובל אדר: מה אתה לא עושה?

יובל אדר: אתה לא מתחזק את בית החולים, אתה לא עושה את הפעולות הבסיסיות כדי לשמור על ערך בית החולים.

יובל אדר: למעשה אתה אוכל את בית החולים פנימה.

יובל אדר: עכשיו, זה נכון שהאוצר לא כיסה.

יובל אדר: אבל תראי מה קורה.

יובל אדר: קחי את הדסה, שהדסה בשנת 2014 הייתה בהקפאת הליכים.

יובל אדר: הגרעון הצבור של הדסה היה 1.4 מיליארד שקלים.

יובל אדר: בסדר?

יובל אדר: בסוף זה מתפוצץ.

יובל אדר: למה לפוצץ את זה?

יובל אדר: למה להגיע למצב שזה מתפוצץ?

יובל אדר: לא חרם?

יובל אדר: למה להגיע למצב שבו מערכת הבריאות מגיעה לפשיטת רגל בתהליך כזה?

יובל אדר: הרי איפה שהוא המחסור הוא צץ, הוא לא נעלם.

יובל אדר: בסדר?

יובל אדר: זה גרעון אמיתי.

יובל אדר: ולכן אם אנחנו כל שנה מסיימים בגרעון, בסופו של דבר אי אפשר להפעיל את המערכת.

יובל אדר: עכשיו תראו, בשנים הקודמות היה אפשר להביא תרומות לפעילות שוטפת.

יובל אדר: זה אולי בעבר היו תורמים שתרמו למדינת ישראל באופן כללי ולנשות הדסה אמרו קחו כסף, תפעילו.

יובל אדר: היום התרומות הן אחרות.

יובל אדר: אין תרומות שאפשר לקחת אותם מתורמים ולשלם איתם משכורות או לקנות תרופות.

יובל אדר: תורמים מוכנים לתרום לדברים אחרים לגמרי.

יובל אדר: ואני חושב גם שזה לא סביר שמדינת ישראל, את שירותי הבריאות שהיא צריכה לתת לאזרחים שלה, תממן מתרומות.

יובל אדר: זה לא הגיוני.

יובל אדר: אז אנחנו כאן צריכים לדעת, עכשיו אני מדבר כאיש מקצוע.

יובל אדר: כאיש מקצוע, כשמגישים תקציב, התקציב צריך להיות מאוזן לשנה הבאה.

יובל אדר: הוא לא יכול להיות גרעוני ביום הראשון.

יובל אדר: גרעון יכול להיות תוצאה בסוף שנה.

יובל אדר: עודף או גרעון, בשאיפה עודף.

יובל אדר: אבל אם התכנון התקציבי הוא נכון אנחנו צריכים לסיים את השנה באיזון או בעודף.

יובל אדר: ומקווים שלא בגרעון.

יובל אדר: אבל ביום הראשון אי אפשר להתחיל את התקציב בגרעון.

עידית סילמן: אז אני רוצה, אחד, שגם אנחנו נשב על אותם אקסלים מפורטים בהמשך.

עידית סילמן: ואני רוצה להבטיח גם שהסכום הזה לא עולה, אלא יורד.

עידית סילמן: אני חושבת ש-2.4, לטעמי, לאור כל מה שאני מכירה מאחורי הקלעים, זה עדיין לא מספק.

נועה פרסטר: הסכום הזה לא ברור.

מיכל מרים וולדיגר: בדיוק, מה נכנס פנימה?

מיכל מרים וולדיגר: זה מה שאנחנו שואלים כל הזמן, מה זה ה-2.4 הזה?

נועה פרסטר: זה לא מספר אמיתי.

נועה פרסטר: מה זה?

עידית סילמן: נועה, הכל בסדר.

עידית סילמן: יש אפשרות גם להחליט שהכל לא מתאים עכשיו.

עידית סילמן: בואו, אני ישבתי איתם ביחד.

עידית סילמן: הם מסבירים לנו שעדיין עוד לא הגיע המודל במלואו שכולל את כל התזרימים של כל בתי החולים וכל המודל השלם של כל הקריטריונים הקטנים שהולכים להיות בתוך הדבר הזה.

עידית סילמן: שהם אמות מידה נוספות לאמות המידה שהוצגו כאן, שהם אמות המידה הגדולות.

עידית סילמן: אני רוצה שנייה לעצור את הדיון.

עידית סילמן: לקיים בבקשה התייעצות גם עם הכספים, גם עם האוצר.

עידית סילמן: דקה בבקשה.

עידית סילמן: אנחנו מחדשים את הדיון.

עידית סילמן: תקראו לכולם שייכנסו, כדי שבאמת נתקתק את הדברים ואני אגיד לכם.

עידית סילמן: תראו, אנחנו ניסינו לבוא לקראת כולם.

עידית סילמן: אני גם בתור מחוקקת מבינה ומצליחה להבין את עצם העובדה שיש הרבה דברים שעוברים.

עידית סילמן: ואני אגיד לכם את האמת, הרבה דברים שעוברים בצווים ובתקנות אצל השרים.

עידית סילמן: הרבה דברים.

עידית סילמן: חוק פיקוח המחירים על הלחם המלא, הלבן, הבריא שאין.

עידית סילמן: הביצים, מוצרי חלב.

עידית סילמן: זה עובר בתקנות.

עידית סילמן: הנה, הוציאו 21 יום להראות לציבור.

עידית סילמן: אבל גם שר האוצר, שר הבריאות חתומים.

עידית סילמן: גם עכשיו, מתמחים, שרת הכלכלה ושר הבריאות.

עידית סילמן: יש הרבה דברים שבסוף מונחים לפתחם של השרים ושרים משותפים, כדי לוודא בעצם את הרצון שהוא מיושם.

עידית סילמן: בטח דברים שהם תקציביים ובטח דברים שהם באמת נראים באופן הזה, שנוגעים לתוך מערכת הבריאות.

עידית סילמן: עכשיו, התקנות האלה בעצם, מה שאנחנו מדברים עליו, כל המודל הזה, זה מודל תקציבי נכון חדש.

עידית סילמן: זה מודל תקציבי שאני מזכירה לכם, נכון הוא אולי לא מושלם כרגע והוא עדיין לא מושלם.

עידית סילמן: אבל זה משהו שרצו שנים בתוך המערכת, בסדר?

עידית סילמן: וזה משהו שלא היה קיים.

עידית סילמן: אנחנו עשינו על זה אין ספור התייעצויות וגם דיברנו בנושא הזה.

עידית סילמן: אני גם קיבלתי מכם, כולכם, בתי החולים, שבאמת הסעיף הזה זה סעיף שלא יכול לרדת מסדר היום וצריך להישאר פה על סדר היום.

עידית סילמן: וזה נכון שצריך לעשות לו אדפטציות וצריך לראות מה הוא כולל ומה הוא מביא.

עידית סילמן: שני דברים שאני רוצה לומר: אחד, שכל התקנות האלה שיהיו, הן גם יוצגו לוועדת הבריאות של הכנסת לפני כן.

עידית סילמן: הדברים שהולכים להיות לפני הצגת התקנות.

עידית סילמן: תבואו, תאמרו, נדון.

עידית סילמן: אתם מקבלים פה במה.

עידית סילמן: יש לכם במה שהיא מתכנסת כמה שעות וכמה ימים שרק תרצו לדון על כל דבר ולומר את עמדתכם, את דעתכם ולנסות לשכנע.

עידית סילמן: ואני פה נמצאת בשבילכם.

עידית סילמן: הוכחתי לכם כבר את העובדה הזאת.

אופיר כץ: לפני ההצבעה על החוק הם יגיעו?

עידית סילמן: כן, אומרת את זה רק.

נועה בן שבת: לא לפני הצבעה על החוק, לפני הצבעה על התקנות.

נועה בן שבת: באיזה מנגנון הם יוצגו לוועדה?

עידית סילמן: יוצגו לוועדה.

עידית סילמן: הם יביאו את כל התקנות להצגה בוועדה.

אופיר כץ: לאישור הוועדה.

עידית סילמן: לא לאישור.

עידית סילמן: כי אני אגיד לך למה.

עידית סילמן: ברגע שאתה כותב על סעיף לאישור, זה אומר שכל דבר שישונה שם, לא משנה לאיזה בית חולים כזה או אחר, כל דבר יצטרך לבוא לאישור ועדה.

אופיר כץ: לא, אפשר לעשות את התקנות הראשונות שהם יביאו לאישור הוועדה.

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: אבל גם תקנות וגם מנגנונים.

עידית סילמן: מה זה ראשונות?

עידית סילמן: ואם יהיה תוספות?

עידית סילמן: אז אני לא רוצה להיכנס פה למקום שבאמת יכניס אותי.

עידית סילמן: לכן אני אומרת, אני רוצה לבוא ולראות את הדברים.

עידית סילמן: אני רוצה שהם יוצגו וידווחו לוועדת הבריאות.

עידית סילמן: הוועדה תיתן להם לפני ההצגה שלהם ולפני העברה של התקנות האלה, ייתן להם במה פה.

עידית סילמן: נוכל להעיר כולנו את ההערות שלנו.

אופיר כץ: אבל ההערות שלנו לא יוכלו לשנות כלום.

עידית סילמן: רגע, שנייה.

עידית סילמן: לא נכון.

אופיר כץ: לא נוכל לשנות כלום.

עידית סילמן: תקשיבו, בטח שכן חברים.

אופיר כץ: מה?

אופיר כץ: זה היוועצות, אין להם חובה.

אופיר כץ: יכולים לקבל את ההערות ויכולים שלא.

אופיר כץ: אישור הוועדה לא תהיה להם ברירה ויתחשבו בעמדות שלנו.

עידית סילמן: אז אופיר, אתה יכול כמוני לשאול את בתי החולים מה הם מעדיפים?

עידית סילמן: שזה לא יהיה או שזה יהיה באופן שבו זה באמת ייתן גם את המקום - - -

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: אני רוצה לתת למנהלי בתי החולים את השירות הכי טוב כחבר כנסת.

אופיר כץ: ואת זה אני צריך לעשות באישור ועדת הבריאות.

עידית סילמן: גם אני.

עידית סילמן: אני רק אומרת, שאם אני נתתי לאישור הוועדה, זה לאישור הוועדה באופן תמידי, של כל מה שעובר אי פעם לבית חולים ציבורי כזה או אחר או ממשלתי כזה או אחר.

עידית סילמן: וזה בעיה.

עידית סילמן: אז לכן אני ביקשתי שהדברים האלה יבואו ויוצגו לפני כן.

עידית סילמן: ולוועדה יש המון כוח והמון מנופים על הדבר הזה.

עידית סילמן: לבוא ולהגיד 'סליחה, לא נראה לנו', או 'סליחה, הדברים צריכים להיעשות אחרת'.

עידית סילמן: ואנחנו נבוא ונפקח פה על הדברים.

אופיר כץ: אז הם יבואו, יתנו לך פה נאומים כמו שקיבלנו.

אופיר כץ: יסובבו, יסובבו וישאר.

ינון גוטגליק: זה בדיוק כמו שתכנית המיטות תגיע לוועדה.

עידית סילמן: זה כמו שתכנית המיטות מגיעה לכאן.

עידית סילמן: ותהיה כאן בקרה של מהלך של כל שנה.

עידית סילמן: כל שנה זה יצטרך לבוא ולהיות מוצג פה לוועדה משך שנה אחר שנה.

עידית סילמן: עכשיו, את אומרת לא, אז תלכי עם מנהל בית החולים שלך, שכותב לי שכן.

עידית סילמן: ותדונו ותחזרו.

עידית סילמן: ותגידו באמת אם זה טוב או לא טוב.

עידית סילמן: את יודעת, זה מה שאני מקבלת ממנהלי בתי החולים שלכם עכשיו ובקשות שלהם.

נועה בן שבת: אבל זה יהיה רק דיווח לוועדה?

נועה בן שבת: זה יהיה דיווח או שצריך חובת היוועצות עם הוועדה?

ינון גוטגליק: זה לא היוועצות.

ינון גוטגליק: זה יוצג בוועדה התקנות.

מיכל מרים וולדיגר: חותמת גומי, נו מה?

מיכל מרים וולדיגר: זה לא היוועצות, לא מתייעצים איתך.

אופיר כץ: יהיה לנו זכות דיבור בהצגה?

עידית סילמן: בוודאי, מה זאת אומרת?

עידית סילמן: תהיה כאן התייעצות ביחד איתנו.

אופיר כץ: לא, שנוכל להשפיע.

עידית סילמן: קודם כל, חברי ועדת הבריאות של הכנסת יתייעצו ויביעו את עמדתם.

אופיר כץ: זה לא שווה עמדה שלנו.

אופיר כץ: אבל אנחנו רואים שהעמדה שלנו לא שווה בכלל.

אופיר כץ: היא לא מוסיפה שום דבר העמדה שלנו.

אופיר כץ: מה היא מוסיפה.

אופיר כץ: ועכשיו אתם ממשיכים לתת לאוצר לקבוע ולקבוע ולא עושים שום שינוי.

עידית סילמן: רגע, אופיר.

עידית סילמן: יש אפשרות לבוא ולהגיד, רגע מיכל.

עידית סילמן: מיכל, יש הרבה דברים שהם לא באישורי ועדות.

עידית סילמן: שהם מנגנונים של שרים.

עידית סילמן: שהם לא באישורי ועדות.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: לכן הדברים יוצגו כאן, יידונו כאן.

עידית סילמן: הדברים יוצגו גם מידי שנה בתוך הוועדה הזאת.

עידית סילמן: אחת לשנה אנחנו נקבע את התאריך ואת המנגנון.

עידית סילמן: כי בסוף הסעיף הזה מדבר על מנגנון ויצירת תשתית של העברת הכספים לתוך בתי החולים בצורה שהיא יותר טובה מפעמים קודמות.

עידית סילמן: עכשיו בתי החולים יבואו ויגידו כולם שהם מעדיפים שזה לא יקרה ומעדיפים שלא יהיה להם סעיף כזה, אז בואו נשמע אותם.

עידית סילמן: אני התייעצתי עם בתי החולים עכשיו בחוץ, עם כולם.

עידית סילמן: ושאלתי אותם מה הם היו מעדיפים והאם הם היו מעדיפים שלא יהיה מנגנון כזה של העברה.

אופיר כץ: לא, אולי תשאלי אותם אם הם היו מעדיפים שזה יהיה באישור ועדת הבריאות ונראה מה הם יגידו.

עידית סילמן: אז אני אומרת לך שגם חלקם אמרו שלא.

אופיר כץ: אה, הם לא רוצים שזה יהיה באישור ועדת הבריאות?

עידית סילמן: כן, חלקם אמרו שהם לא רוצים.

אופיר כץ: לא, אני לא יודע.

מיכל מרים וולדיגר: בסדר, אבל יש חלק אחר שאומר שכן.

עידית סילמן: ולכן, יש כאן מנגנון שהגיע, תקציבית.

עידית סילמן: תכף האוצר יציג אותו את למה עם אישור או בלי אישור.

עידית סילמן: ומה קורה כאן בתקנון שמיוצג על ידי שרים.

עידית סילמן: ויהיה אפשר להחליט.

עידית סילמן: הסכום אני אומרת, הוא יאוגם ואפשר יהיה להבטיח.

נועה פרסטר: מה השאלה שאת שואלת את מנהלי בתי החולים עכשיו?

עידית סילמן: בבקשה, משרד הבריאות ומשרד האוצר, בבקשה.

נועה פרסטר: השאלה אם הדיווח יהיה, מה יהיה הדיווח?

אופיר כץ: האוצר יקבע הכל, אתם תשמעו ותלכו עם זה הביתה.

נועה פרסטר: את שואלת אם אנחנו רוצים את סעיף 9 או שזו לא השאלה?

עידית סילמן: אני שואלת, כן.

נועה פרסטר: את שואלת אם אנחנו רוצים את סעיף 9 עכשיו, בחוק?

עידית סילמן: כן.

נועה פרסטר: הבנתי.

נועה פרסטר: שמעת ערן?

עידית סילמן: לא, אני שואלת אם זה משהו שחשוב לכם.

עידית סילמן: אם זה משהו שחשוב לבתי החולים, הסעיף הזה, אמיתי.

נועה פרסטר: אבל שאלתי אותה הרגע.

עידית סילמן: מה, נועה?

עידית סילמן: מה לא מובן נועה?

נועה פרסטר: הוא מתווכח איתי על מה השאלה.

נועה פרסטר: האם השאלה האם מנהלי בתי החולים רוצים את סעיף 9 עכשיו בחוק.

עידית סילמן: הם רוצים את זה?

נועה פרסטר: אז בבקשה, עמדת חטיבת בתי החולים.

אופיר כץ: אבל זה לא השאלה.

אופיר כץ: זה לא נכון להציג ככה את השאלה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, זאת בדיוק השאלה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אפשר להכניס ואפשר להוציא.

אלינה ברדץ' יאלוב: יש שתי אופציות.

אופיר כץ: אני לא אומר על הסעיף, הסעיף הוא בסדר, הסעיף הוא חשוב.

אופיר כץ: אני לא מדבר על הסעיף.

אופיר כץ: אני מדבר עכשיו האם להביא אותם באישור הוועדה או לדיווח הוועדה.

אופיר כץ: על זה אני מדבר, זה הכל.

אופיר כץ: לא על כל סעיף 9.

עידית סילמן: לא, זה יוצג כאן והוועדה תוכל להביע את עמדתה כמו שוועדה יכולה להביע עמדה על כל דבר.

אופיר כץ: לא נגיע למטרה שאנחנו רוצים.

עידית סילמן: בסדר גמור.

עידית סילמן: אבל עוד פעם, יש כאן הרבה דברים שיגיעו לאישור בשלבים.

עידית סילמן: ולכן אנחנו באמת מביאים את זה כאן גם לפתחם של מנהלי בתי החולים ושואלים אותם.

אופיר כץ: הקמת ועדה כל כך חשובה.

עידית סילמן: סליחה, יש כאן חצי, כמעט כל הקאפ הוא באישור הוועדה, אז על מה אתה מדבר?

עידית סילמן: אופיר, בוא.

אופיר כץ: עידית, עשית צעד ענק עם הוועדה הזאת, אבל במקום לחזק אותה את מחלישה אותה.

אופיר כץ: ההיפך, תחזקי את הוועדה שלך.

מיכל מרים וולדיגר: רגע, אני רוצה לומר עוד משהו.

מיכל מרים וולדיגר: עידית, אני מבינה שמה שאנחנו מדברים על התקנות, תקנות, זה בעצם החלוקה של הכסף.

מיכל מרים וולדיגר: אני עוד נמצאת, סליחה, בבעיה של כמה כסף?

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, עוד לא קיבלתי פתרון לזה.

מיכל מרים וולדיגר: כי בזה יצאת, בנקודה הזאת יצאת, כשדיברנו מה הסכום.

מיכל מרים וולדיגר: מה יש בפנים?

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, אני לא מדברת כרגע אפילו, למרות שרציתי נתונים של כספים, מה הסכום, זה לא נתתם לי.

מיכל מרים וולדיגר: אבל לפחות אני אדע מה מורכב בפנים.

מיכל מרים וולדיגר: אתם כבר מדברים איתי איך להוציא את הכסף, באיזה חלוקה.

מיכל מרים וולדיגר: אני עוד בשלב הראשוני מה נכנס לתוך הדבר הזה, שאותו מחלקים.

מיכל מרים וולדיגר: האם זה אותם 2.4 האם יש בפנים תוספת או אין בפנים תוספת?

מיכל מרים וולדיגר: עוד לא קיבלנו תשובות לזה, אז אני לא יודעת איך ברחתם כבר לחלוקה.

אלינה ברדץ' יאלוב: כי הסעיף לא מדבר על זה.

מיכל מרים וולדיגר: הוא מדבר על זה, בטח שהוא מדבר על זה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, הסעיף מדבר על המנגנון.

מיכל מרים וולדיגר: הסעיף מדבר על כסף.

עידית סילמן: המנגנון מדבר על צינור להעברת תקציבים.

עידית סילמן: הוא עדיין לא מדבר על הפירוט שלו, כי הפירוט שלו עדיין לא נקבע על ידי כל המנגנונים.

עידית סילמן: עדיין לא הובא.

עידית סילמן: עדיין לא נבנה עד הסוף.

עידית סילמן: יש כאן צינור.

עידית סילמן: ברגע שיהיה, אנחנו נעשה כאן דיון גדול בתוך הוועדה ויציגו אותו.

ינון אזולאי: עידית, אני חושב שהגענו באמת לשעה הזאת שעם כל המחלוקות שיש פה בחדר והיו בחדר ועוד יהיו בחדר הזה, סעיף 9 הוא סעיף חשוב.

ינון אזולאי: ואם אנחנו נביא את התקנות שהם לא יהיו בהסכמה.

ינון אזולאי: את יודעת, זה שאמרת שיהיו פה הרבה דברים זה נכון וזה טוב וזה חשוב, וזה צריך ככה להיות.

ינון אזולאי: אבל אנחנו יודעים שאם זה לא יגיע בהסכמה ואני לא חושב שמנהלי בתי החולים מסכימים שזה לא יהיה בהסכמה.

ינון אזולאי: אני לא חושב שיש דבר כזה.

ינון אזולאי: כי אם זה לא יהיה בהסכמה, לא יכול להיות ששר האוצר יקבע מה שהוא רוצה ולהביא לנו את זה כחותמת גומי לוועדה פה.

ינון אזולאי: אני אומר לך, אסור שזה יהיה גם במחיר, אני בהסתכלות שלי, גם במחיר שהסעיף הזה לא יהיה מאשר זה יהיה.

עידית סילמן: אבל מנהלי בתי החולים רוצים את הסעיף הזה.

נועה פרסטר: לא, לא.

ינון אזולאי: אני יודע מה אני אומר לך.

נועה פרסטר: אנחנו לא רוצים.

ינון אזולאי: כי אם אני עושה את זה לא בהסכמה, זה בעצם לבוא ולצחוק עליהם.

ינון אזולאי: שלא יהיו קריטריונים ושלא יעבדו עליהם בעיניים.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים מה זה כשזה רק באיזה שהוא דיווח, הדיווח לא מגיע בזמן.

ינון אזולאי: ואף אחד לא אוכף את זה.

עידית סילמן: מה זאת אומרת?

עידית סילמן: הם לא יצאו לפני שהם יציגו פה.

ינון אזולאי: הם יוציאו מה שהם רוצים.

עידית סילמן: מה?

עידית סילמן: לא נכון.

עידית סילמן: הם צריכים לעשות את זה פה.

ינון אזולאי: הם יוציאו, אני יודע.

ינון אזולאי: מה את אומרת לי לא?

ינון אזולאי: את רוצה לראות?

ינון אזולאי: תסתכלי כמה שנים אחורה מובטח בדיווח ולא קורה כלום.

עידית סילמן: אוקיי, אוקיי.

עידית סילמן: בסדר.

ינון אזולאי: אני אומר לך, זה חייב להיות לא בדיווח, בהסכמה.

ינון אזולאי: רק ככה יהיה פתרון ומנהלי בתי החולים יוכלו לישון בשקט.

עידית סילמן: אבל לא כל דבר נעשה בהסכמה של ועדות.

ינון אזולאי: אבל סעיף כזה חשוב?

ינון אזולאי: זה הליבה.

ינון אזולאי: איך את אמרת?

ינון אזולאי: זה הליבה של החוק הזה.

עידית סילמן: אבל לא כל דבר שרים יכולים לתת לך אישור שזה יעשה בתוך ההסכמה של הוועדות.

ינון אזולאי: אבל זה הליבה של החוק הזה.

ינון אזולאי: התקנות זה הליבה.

עידית סילמן: כי אין לך אותו עדיין.

ינון אזולאי: איך נחלק את זה?

ינון אזולאי: אין מה לעשות.

ינון אזולאי: אז תתני את זה.

ינון אזולאי: איך אפשר לעשות רפורמה בלי זה?

רועי רייכר: אני אתייחס.

רועי רייכר: אני עוד פעם חוזר למה שאמרנו ואנחנו דנים בסעיף זה כבר דיון רביעי, בגלל שהוא כל כך חשוב.

רועי רייכר: היום המצב הוא שתקצוב גופים במערכת הבריאות, אגב, לא רק במערכת הבריאות, גם במשרד התחבורה מי שמסכם על איזה כביש בונים זה שרת התחבורה ושר האוצר.

אופיר כץ: זה לא אותו דבר.

רועי רייכר: אני רגע אסיים, ברשותך.

רועי רייכר: גם במשרד הבריאות, מי שקובע כמה כסף וכמה תקציב וכמה תקנים ילכו לבית חולים א' וכמה לבית חולים ב' זה שרי הבריאות והאוצר, כל עוד יש מקורות.

רועי רייכר: ומה שהסעיף הזה עושה הוא מאציל מסמכותו של משרד האוצר ושל שר האוצר.

רועי רייכר: ודברים שהיום הוא עושה לבד, בלי צורך באישור של אף אחד, כי זו סמכותו.

ינון אזולאי: אבל זה הבעיה.

ינון אזולאי: בדיוק לזה אני זועק.

ינון אזולאי: זה מה שקורה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז אנחנו נשאיר את זה כמו שזה היה.

אלינה ברדץ' יאלוב: ששר האוצר, לבד, יעשה מה שהוא רוצה.

משה גפני: אז היה מעוות עד היום.

ינון אזולאי: כל הזמן זה אצלכם.

ינון אזולאי: אתה מודה פה בדבר שאנחנו זועקים, שכל הכוח נמצא אצלכם בידיים.

עידית סילמן: חבר הכנסת ינון אזולאי, אני מבקשת ממך לא לצעוק.

משה גפני: זה היה מעוות עד היום.

ינון אזולאי: אני לא צועק, אני מדבר בקול.

עידית סילמן: רגע, אני רוצה להסביר לך משהו.

עידית סילמן: יש דברים שהם לא בסמכות ועדה לבוא ולראות הסכמים פנימיים של כל בתי חולים, עם כל האנשים.

עידית סילמן: כי כשאתה מתקצב בית חולים ואתה בא ונותן אתה צריך לפתוח פה ספרים ושל כולם.

עידית סילמן: כדי שחבר כנסת יוכל להחליט אם באמת מגיע לו 100 או מגיע לו 200 או מה רוצים לתת לו.

ינון אזולאי: קודם כל, אני לא בטוח שזה לא בסמכות.

ינון אזולאי: אני לא בטוח.

ינון אזולאי: זה כסף מתוקצב מהמדינה, יש פה שקיפות.

ינון אזולאי: גם בתי חולים יחתמו על השקיפות הזאת.

עידית סילמן: אני לא אומרת, וזה דיון פומבי מול כולם.

עידית סילמן: לכן יש כאן איזה שהיא אמירה שהיא אמירה מסוימת.

עידית סילמן: ואנחנו ישבנו גם מול בתי החולים וישבתי איתם עכשיו שעה בחוץ.

עידית סילמן: כדי לוודא את זה, מה הרצון שלהם גם בתוך הפתיחה הזאת ומה הרצון של השרים.

עידית סילמן: זה נעשה כרגע בתיאום.

עידית סילמן: אנחנו לא באים ואומרים את זה כשזה לא בתיאום.

עידית סילמן: אם זה לא היה רצון שלהם.

ינון אזולאי: מה הרצון שלהם?

ינון אזולאי: אני רוצה שתדגישי.

ינון אזולאי: מה הרצון שלהם?

ינון אזולאי: שמה?

אופיר כץ: זה לא בתיאום, זה באיום.

עידית סילמן: ממש לא.

אופיר כץ: אם את אומרת להם זה או סעיף 9, זה לא תיאום, זה איום.

עידית סילמן: לא נכון.

עידית סילמן: אני אומרת לך שלא.

אלינה ברדץ' יאלוב: אופיר, אתה מעדיף שכל חודש הם יבואו שוב פעם?

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל אלה הן שתי האופציות, אין אופציה אחרת.

אופיר כץ: אני לא מבין אותך, את חברת כנסת.

אופיר כץ: אנחנו מבקשים לחזק את חברי הכנסת.

אופיר כץ: נראה לי שאת צריכה לשבת בצד ההוא בכלל.

עידית סילמן: חברים, לא, לא, לא.

אופיר כץ: את מייצגת את האוצר, לא את הציבור.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מתעמקת פה, אני לא סתם זורקת סיסמאות.

אופיר כץ: את מייצגת את האוצר, את לא מייצגת את הציבור.

אופיר כץ: לא ראיתי דבר כזה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מייצגת את חברת כנסת אלינה ברדץ' יאלוב שרוצה לעזור.

אופיר כץ: לא ראיתי חברת כנסת שמגנה על האוצר, זה פעם ראשונה שאני רואה.

עידית סילמן: רגע, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

אופיר כץ: אני לא ראיתי דבר כזה.

אופיר כץ: חברת כנסת שמגנה על האוצר נגד האינטרס הציבורי.

עידית סילמן: די, די, לא לצעוק.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני בעד האינטרס הציבורי.

אלינה ברדץ' יאלוב: מי שמטרפד את האינטרס הציבורי זה אתה.

עידית סילמן: אני רוצה לתת לרועי לסיים.

עידית סילמן: תנו לסיים.

עידית סילמן: תהיו בנחת.

עידית סילמן: אנחנו עושים כאן דיון, אנחנו משתדלים לבוא לקראת.

עידית סילמן: אנחנו דיברנו, אני אומרת לכם, אנחנו לא עושים את זה רק מהיום.

עידית סילמן: ואני אמרתי לכם שהדברים יבואו ויוצגו.

עידית סילמן: תכף הוא יגיד איך הם יוצגו.

עידית סילמן: הוועדה הזאת תפקח אחת לשנה על הדבר הזה.

עידית סילמן: היא תבוא ותדון בזה אחת לשנה בכל הסעיפים האלה.

מיכל מרים וולדיגר: מה הסנקציה?

מיכל מרים וולדיגר: פיקוח?

עידית סילמן: סליחה, חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

מיכל מרים וולדיגר: כולם צעקו, אני הייתי כל כך בשקט, ילדה טובה, לא אמרתי כלום.

עידית סילמן: אבל שנייה, תנו לי לסיים.

עידית סילמן: אני מדברת כרגע.

מיכל מרים וולדיגר: הילדה הכי טובה פה הייתי.

עידית סילמן: אז אל תפריעו לי.

עידית סילמן: את ילדה מצוינת, הכל טוב.

עידית סילמן: ואת לא ילדה, את חברת כנסת מן המניין.

מיכל מרים וולדיגר: לא נורא, אני מוכנה להיות גם ילדה.

עידית סילמן: אל תגידי.

עידית סילמן: לא, אל תגידי ילדה.

עידית סילמן: לא, יש לי אסוציאציות גרועות לילדה.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי, את רואה?

מיכל מרים וולדיגר: אז לי לא.

עידית סילמן: בואו ניתן לו לסיים.

רועי רייכר: אני רוצה לומר לחברי הכנסת.

רועי רייכר: יש לי דוגמה לשני סוגים שונים של תקנות.

רועי רייכר: תקנות מסוג אחד, שדורשות את אישור הוועדה.

רועי רייכר: תקנות מאוד חשובות למערכת הבריאות, קוראים להם קפיטציה.

רועי רייכר: מה שקרה, מה שהדבר הזה הוביל ומה שהוא הביא זה זה שמשנת 2011, אתם מוזמנים לשאול את קופות החולים ועד היום, התקנות האלה לא הובאו.

אופיר כץ: בגלל שזה באישור ועדת הבריאות?

רועי רייכר: רגע, אני מבקש לסיים.

אופיר כץ: זה הסיבה?

רועי רייכר: כן, כן.

אופיר כץ: זאת הסיבה?

אופיר כץ: אז יש לי רעיון, בואו נבטל את ועדות הכנסת, כי לטענתך הן מעכבות פה את כל מה שאתם האדונים רוצים לעשות, אנחנו מפריעים לכם.

אופיר כץ: בואו נבטל את ועדות הכנסת.

רועי רייכר: אוקיי, אז אני רגע אסיים.

רועי רייכר: התקנות האלו והסטגנציה בהן וכל עוד שרי הבריאות והאוצר לא יכולים להגיע למצב שבו יש להם גמישות בדברים הכי חשובים במערכת.

רועי רייכר: זה לא ששר האוצר מחליט לבד.

רועי רייכר: זה שרי הבריאות והאוצר, הם אלו שאמונים על תקצוב המערכת הזאת.

רועי רייכר: הם אלו שאמונים על זה.

רועי רייכר: וכדי שהדבר הזה לא יהיה בסטגנציה וכדי שהדבר הזה יוכל להחיל שינויים והתאמות וכדי שהדבר הזה יבוא ויהיה אפקטיבי במציאות, הדבר הזה הוא נדרש בתצורה הנוכחית.

רועי רייכר: אני אגיד עוד שני דברים ברשותכם.

רועי רייכר: הנקודה השנייה שחשוב לי להגיד, אולי שווה יושבת הראש, שנשמע רגע בתי חולים שהם נמצאים בסיטואציה שהיא פחות מייטבית עבורם.

רועי רייכר: והיום אין להם, לבתי החולים הממשלתיים, שאני מאוד מאוד מעריך.

רועי רייכר: היום יש ציר שבו המדינה יכולה לתקצב אותם באופן ישיר.

רועי רייכר: ומי שאין לו ולא נהנה מהציר הזה, זה בתי חולים עצמאיים.

רועי רייכר: עשינו עכשיו ביחד עם יושבת הראש שיחה גם עם מנהל בית החולים הדסה, מנכ"ל בית החולים.

רועי רייכר: גם עם מנכ"ל בית החולים שערי צדק.

רועי רייכר: גם עם מנכ"לית קופת חולים הכללית, שאחראית על שמונה בתי חולים כלליים.

ינון אזולאי: ומה אמרו לכם?

ינון אזולאי: מה אמרו לכם?

ינון אזולאי: מה אמרו לכם, שהם מסכימים שזה יהיה ככה?

רועי רייכר: כן.

רועי רייכר: התשובה היא כן.

רועי רייכר: התשובה היא כן.

רועי רייכר: התשובה היא שהם אמרו, הם ביקשו - - -

ינון אזולאי: תרשה לי לא לעמת אותך, אז מה אתה אמרת להם?

מיכל מרים וולדיגר: רועי, בטח שהם אמרו.

מיכל מרים וולדיגר: כי אמרו להם או זה או זה.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אין שחור או לבן.

ינון אזולאי: רועי, מה שאלת אותם?

ינון אזולאי: האם אתם רוצים להוריד את סעיף 9 בכלל או לקבל אותו כלשונו?

מיכל מרים וולדיגר: בדיוק, ינון, זה או כן או לא.

מיכל מרים וולדיגר: זה מה שנתנו להם.

עידית סילמן: שנייה, שנייה, תנו לרועי לסיים.

ינון אזולאי: אל תתנהגו איתם בצורה כזאת.

ינון אזולאי: אל תתפסו אותם ביום שאתם רוצים לאשר את החוק הזה ולהגיד להם 'חבר'ה, אנחנו רוצים לאשר אותו.

ינון אזולאי: או שיהיה לכם או שאתם תקבלו את זה ככתובו וכלשונו".

ינון אזולאי: זה בריונות.

ינון אזולאי: זה לא לעשות דבר כזה למנהלי בתי החולים שהנשמות שלנו בידיים שלהם.

ינון אזולאי: מספיק להתעלל בהם.

עידית סילמן: ינון אזולאי, רגע, אני רק מזכירה לך שאתם הייתם בממשלה 12 שנה ולא עשיתם כלום.

ינון אזולאי: עוד פעם את בוכה על ה-12 שנה?

עידית סילמן: לא, אני רק אומרת, אל תבוא ותגיד.

עידית סילמן: לא ראיתי שתיקנתם עד היום.

ינון אזולאי: במקום לבכות תתחילו לעבוד.

אלינה ברדץ' יאלוב: הקאפ הקודם לא היה טוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו מנסים לתקן אותו.

עידית סילמן: לא ראיתי שתיקנת עד היום משהו.

אלינה ברדץ' יאלוב: לצערי הרב, אתם מנסים להשאיר את המצב כמו שהוא.

עידית סילמן: אנחנו מנסים לבוא ולתקן ואנחנו עשינו כאן ועדה כדי שתבוא ותתקן את זה.

עידית סילמן: אל תבוא ותגיד לי מה לא היה כאן כל השנים.

ינון אזולאי: אני לא דיברתי, אני אף פעם לא דיברתי על מה - - -

עידית סילמן: לא ינון, אל תבוא ותגיד לי אתם עושים למנהלים.

עידית סילמן: בוא, אני עושה להם הרבה יותר ממה שאתם עשיתם.

ינון אזולאי: לא בטוח, לא בטוח.

עידית סילמן: מה אתה עכשיו לן?

עידית סילמן: מה אתה סח?

עידית סילמן: מה אתה אומר?

ינון אזולאי: בזמן הזה, מה שאתם עושים למנהלים בזמן הזה, הם יכולים לקבל התקף לב מה שלא קיבלו 12 שנה.

עידית סילמן: למה אתה אומר את זה?

עידית סילמן: זה לא נכון.

ינון אזולאי: על מה את מדברת?

ינון אזולאי: תפסיקו.

עידית סילמן: בסדר, נו.

רועי רייכר: אני רק ברשותך, אמשיך ואסיים במשפט אחרון.

רועי רייכר: אמרתי בתחילת הדיון בוועדה ואני אחזור על זה גם עכשיו.

רועי רייכר: הקאפ בכלל לא וגם הסעיף הזה, הוא לא מושלם.

רועי רייכר: השאלה שאנחנו צריכים לשאול את עצמנו, וזו גם השאלה ששאלנו את מנהלי בתי החולים.

רועי רייכר: השאלה היא כן, זאת השאלה.

רועי רייכר: האם המצב הנוכחי בתצורה הנוכחית שלו משפרת את המצב?

רועי רייכר: כן או לא? והתשובה שקיבלנו מכולם, מכל מנהלי בתי החולים העצמאיים, וגם של קופת חולים הכללית הייתה התשובה כן.

אופיר כץ: אין קשר בין מה ששאלת אותם לטענה שלנו.

אופיר כץ: אין שום קשר.

אופיר כץ: ואתה יודע את זה.

ינון אזולאי: רועי, אם הם אומרים לך, אני שואל אותך שאלה עכשיו.

ינון אזולאי: אתה אמרת שאתה בהידברות איתם, בסדר?

ינון אזולאי: בוא נעשה משהו כזה: בוא נשאל אותם שאלה כאן, בדיון הזה.

ינון אזולאי: מי שבזום, בזום, מי שפה יגיד.

ינון אזולאי: האם אתם רוצים שזה יהיה בהסכמה של אישור ועדת הבריאות או שאתם מעדיפים שזה לא יהיה באישור ועדה.

רועי רייכר: אבל אני לא מסתיר, זו לא השאלה.

רועי רייכר: השאלה פשוטה.

ינון אזולאי: השאלה שלך אומרת תגידו מה שהייתם עד עכשיו, אתם לא מעדיפים שזה יהיה עכשיו או שאתם מעדיפים שנמשוך את זה?

ינון אזולאי: בוודאי שהם יגידו לך.

רועי רייכר: האם המצב הנוכחי, האם הסעיף משפר את מצבכם?

ינון אזולאי: רועי, זה לא השאלה.

רועי רייכר: על זה התשובה היא כן.

אלינה ברדץ' יאלוב: השאלה היא בדיוק כזאת.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם זה שיפור או הרעה של המצב?

ינון אזולאי: עכשיו תשאל את השאלה הבאה.

ינון אזולאי: מה קורה עם התקנות.

אלינה ברדץ' יאלוב: המצב הוא לא אידיאלי, וכולנו יודעים שהמצב הוא לא אידיאלי.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל האם זה משפר או לא משפר?

אלינה ברדץ' יאלוב: זה הכל.

ינון אזולאי: מה הם אמרו?

רועי רייכר: אמרו כן.

עידית סילמן: בוודאי.

ינון אזולאי: אה, חשבנו שלא.

אופיר כץ: אחרי שהם אמרו כן, גם אני אומר כן, זה כן משפר.

אופיר כץ: מה שהצגת זה כן משפר מהמצב שהיה למצב שאנחנו בונים עכשיו, זה משפר משמעותית את המצב.

אופיר כץ: מפה עכשיו יש שאלה נוספת.

אופיר כץ: האם את כל זה אנחנו מביאים לדיווח לוועדה או להסכמת הוועדה.

אופיר כץ: זה שאלה שלא שאלת.

אופיר כץ: זה הוויכוח שלנו.

אופיר כץ: לא אם זה ישפר את המצב או לא.

אופיר כץ: אם תביאו את זה או לא, אני בטוח שזה עדיין ישפר.

אופיר כץ: אם תביאו את זה לאישור הוועדה, זה ישפר את זה הרבה יותר.

רועי רייכר: אמרתי, יש הרבה דברים שישפרו את הקאפ הזה יותר.

רועי רייכר: והוא לא מושלם ויש הרבה דברים לשפר בו.

ינון אזולאי: אבל אם זה הדרישה של מנהלי בתי החולים תעזור להם, תן להם.

ינון אזולאי: אבל זה הדרישה שלהם, תן להם שזה יהיה באישור.

ינון אזולאי: סליחה, זה דרישה של חברי הכנסת פה, של בתי החולים, כן.

עידית סילמן: אי אפשר, זה תקנות.

עידית סילמן: זה תקנות, אי אפשר.

קריאה: יושבת ראש אמרה שהיא תביא את זה בכל שנה לדיון.

עידית סילמן: לכן אמרנו שזה יבוא ויוצג פה בוועדה לפני פרסום התקנות ואחת לשנה.

עידית סילמן: ויהיה דיון על זה.

עידית סילמן: מה המשמעות הפרקטית של הדבר?

עידית סילמן: אנחנו נדון בזה, בטח שכן, זו ועדה.

עידית סילמן: מיכל, זו ועדה.

עידית סילמן: של כנסת.

עידית סילמן: זה לא נכון, אני לא מסכימה איתך.

עידית סילמן: כשוועדה של הכנסת אומרת שמשהו אחד כזה לא נראה או משהו שני כן נראה, מה זאת אומרת?

עידית סילמן: זה מחייב.

ינון אזולאי: הם סמכו עליכם, אני מסתכל מה אתם עושים להם עכשיו.

ינון אזולאי: לא מתאים לך, עלי, אתה פוגע בבתי החולים בנצרת.

עידית סילמן: אם דברים מוצגים בתוך ועדה אז זה מחייב.

ינון אזולאי: מה זה?

ינון אזולאי: עד כמה אתם יכולים לפגוע באנשים שלכם?

קריאה: למה חוק הקאפ כן נכון שיידון פה ולא?

ינון אזולאי: מה קורה לכם?

עידית סילמן: דבר נוסף, אני רק רוצה לבוא ולומר.

עידית סילמן: הסכום כמובן יקודם.

עידית סילמן: ואני רוצה להגיד לכם עוד משהו.

עידית סילמן: אנחנו אמרנו לאוצר שלפי הדברים שאני בטח רואה לנכון, ה-2.4 מיליארד שהציג פרופ' נחמן אש בבוקר, הם יפים, הם טובים.

עידית סילמן: אנחנו ביקשנו ועשינו פה משא ומתן לאורך היום עם האוצר ועם הבריאות.

עידית סילמן: אני חייבת לומר שזה לא קל איתם.

עידית סילמן: ברמה הזאת של תקציבים שכבר הגיעו איתם של 2 מיליארד עם השר לפני כן במשאים ומתנים הגדולים והכל.

עידית סילמן: ובכל אופן, כן אני רוצה להגיד שלסכום הזה של 2.4 מיליארד שקלים הוספנו עוד 100,000,000 שקלים שייכנסו לסכום הזה.

עידית סילמן: והסכום יעמוד על 2.5, אז אני מבקשת לתקן.

רות רלבג: עידית, אנחנו רוצים להודות על ה-100,000,000 אבל אנחנו לא מבינים את ה-2.4.

רות רלבג: אנחנו ביקשנו להבין מה זה ה-2.4.

רות רלבג: נכון להיום נותנים הרבה יותר מ-2.4 בכל המסלולים.

רות רלבג: אז אם חלק מהדברים האלה לא נמצאים בחשבון, תנו לנו להבין.

מיכל מרים וולדיגר: ממש ככה.

מיכל מרים וולדיגר: רות, אנחנו אומרים את זה מהיום הראשון.

רועי רייכר: אני חוזר ואומר, הסכום שאמר היום מנכ"ל משרד הבריאות הוא סכום שמאגם סכומים קיימים.

רועי רייכר: נכון, יש דברים שלא נכנסים.

קריאה: איזה סכומים?

רועי רייכר: שנייה.

ינון אזולאי: הסכומים שקיימים.

מיכל מרים וולדיגר: איזה?

ינון אזולאי: הקיימים.

רועי רייכר: מה שניתן ללא קורונה, הסכומים שהועברו לבתי החולים.

רועי רייכר: ועל הסכום הזה מוסיפים היום בדיון 100,000,000 שקלים.

רועי רייכר: כמו שאתם יודעים טוב ממני, בתור אנשים שהיו במשרד הבריאות, יש הרבה תקנות שמהם האירוע הזה מורכב.

רועי רייכר: מה שאנחנו אומרים ומה שהיה חשוב לוועדה, וזו הנקודה המרכזית.

רועי רייכר: לשאול עכשיו האם הסכום מורכב מפנסיה תקציבית של בני ציון ואיכילוב שהם עירוניים ומקומות אחרים שהם לא.

רועי רייכר: מי שרוצה לקבל פירוט, מוזמן לעיין.

רועי רייכר: יש מספרי תקנות שמופיעים בהחלטת הממשלה.

רועי רייכר: מפורסמת לציבור.

רועי רייכר: ספר התקציב מפורסם לציבור.

רועי רייכר: מה שנאמר פה זה מעבר לאיגום הזה יושבת ראש הוועדה ביקשה ודרשה במהלך יום הדיונים הזה להוסיף לאיגום הזה עוד 100,000,000 וזה מה שעשינו.

ינון אזולאי: ולאן אתה לוקח את ה-100,000,000 שקלים האלו?

ינון אזולאי: לסכומים הקיימים?

רועי רייכר: מוסיף אותם לסכומים הקיימים.

ינון אזולאי: ואיפה הקיימים?

ינון אזולאי: תן לנו את הפירוט.

ינון אזולאי: אפילו שאתה אומר שזה כתוב בתקציב, תן לנו את הפירוט.

רועי רייכר: זה כתוב בהחלטת הממשלה.

ינון אזולאי: אנחנו לא יודעים.

ינון אזולאי: זה מפורסם לכולם, לא היה לנו זמן לפתוח את הספרים.

רועי רייכר: אני אשלח לך אותם.

אופיר כץ: אמרתם את זה מהיום הראשון.

ינון אזולאי: למה לא שלחתם לנו את זה מהיום הראשון?

עלי סלאלחה: אני מבקש, אחד מדבר, השאר שומעים.

ינון אזולאי: עלי, תרשה לי לנצל את זה שאתה יושב הראש, לברך אותך קודם כל על זה שאתה יושב ראש ולשאול אותך.

ינון אזולאי: האם אתה, כשאתה יושב שם, יש לך את הכוח והסמכות לעזור לבתי החולים בנצרת?

ינון אזולאי: אני מבקש ממך לעצור את הדיון ועד שלא יקבלו את הסעיף שהתקנות יעברו פה בהסכמה ובסמכותך ובאחריותך.

ינון אזולאי: אני אומר לך, כל האחריות עליך.

ינון אזולאי: בתי חולים, כל התושבים בנצרת מסתכלים עליך בפריפריה.

ינון אזולאי: אני מבקש ממך להרים את הדגל ולהגיד אני עכשיו עוצר את הדיון עד שמקבלים את הדרישה שלנו.

ינון אזולאי: זה מה שחשוב עכשיו בשביל אותם אלה בפריפריה.

ינון אזולאי: ואותם אלה שאמרת להם לכו הביתה ואני אדאג לכם.

ינון אזולאי: אני נשארתי בסוף בשביל לדאוג להם.

ינון אזולאי: אני ואופיר, ובוסו גם פה?

ינון אזולאי: ומיכל.

ינון אזולאי: אופוזיציה.

עלי סלאלחה: אנחנו חברי הכנסת ונבחרי הציבור רוצים להיטיב ולעזור לכולם.

עלי סלאלחה: גם לפריפריה, גם למרכז.

עלי סלאלחה: הרי כולם מקבלים את השירות של בריאות האנשים שלנו.

עלי סלאלחה: לא חשוב איפה.

עלי סלאלחה: יש כאלה שאנחנו צריכים לעזור להם יותר ולסגור פערים, יש פחות.

עלי סלאלחה: אני מבקש שאנחנו נעשה דיון יפה, מנומס, שקט.

עלי סלאלחה: נשמע כל אחד בשקט ואפשרות להגיב קיימת.

עלי סלאלחה: בבקשה, רועי.

רועי רייכר: אני חושב שאנחנו סיימנו.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רק ביקשנו לקבל את 2.4 ממה מורכב.

מיכל מרים וולדיגר: הוא אמר שהוא יעביר לנו.

נועה בן שבת: אני רוצה קודם לשאול כמה שאלות לגבי מה שנאמר פה.

נועה בן שבת: דבר ראשון, האם ה-100,000,000 זה כסף תוספתי או שזה גם כן כספים שהיו משולמים במסגרות סובסידיות.

רועי רייכר: זה כסף תוספתי.

עלי סלאלחה: זה כסף תוספתי.

ינון אזולאי: אולי יושב הראש יענה על זה.

ינון אזולאי: אתה היית בסיכום?

ינון אזולאי: אתה מכיר את הסיכום?

עלי סלאלחה: לא.

עלי סלאלחה: אבל הוא עונה כסף תוספתי.

ינון אזולאי: אתה סומך עליו.

רועי רייכר: נכון.

נועה בן שבת: עכשיו דבר שני.

נועה בן שבת: איזה מבחני תמיכה?

נועה בן שבת: האם ישארו בחוץ מבחני תמיכה וסעיפי סובסידיות מעבר לזה?

רועי רייכר: יש סעיפי סובסידיות.

רועי רייכר: יש דברים שמבחני תמיכה שלמשרד הבריאות יהיה מאוד חשוב לשמר, לנהל מעקבים ומבדק.

רועי רייכר: אני אתן דוגמה.

רועי רייכר: למשל זיהומים.

רועי רייכר: אז יש תכנית שרוצה משרד הבריאות להביא את הכסף הזה בתצורה שבה הוא בודק כל מיני מדדים שישפיעו על הזיהומים.

רועי רייכר: ולכן להכניס את זה לתוך מודל שאומר שמקבלים את הכסף מראש, באופן קבוע, בלי התנאים האלה זה לא יהיה נכון.

רועי רייכר: מנגד, יש רוב הדברים, למשל יש מבחן שנקרא תמיכה שוטפת.

רועי רייכר: במבחן התמיכה השוטפת הזה מחולקים כבר היום כספים לבתי חולים ציבוריים שאינם ממשלתיים דרך אמות מידה.

רועי רייכר: מספר חדרי ניתוח וכו'.

רועי רייכר: המבחן הזה למשל הוא בדיוק מה שרוצים להעביר למודל.

רועי רייכר: אז יש רשימה ארוכה מאוד של מבחני תמיכה, שמה שיש לו היבטים קליניים לא יהיה שם ומה שאין לו היבטים קליניים כן יהיה שם.

רועי רייכר: לעניין שאלתך על ה-100,000,000 כמו שאמרנו הם תוספתיים.

ינון אזולאי: וזה לא יפגע במי שמקבל היום?

ינון אזולאי: לא יורידו לו כלום ממה שהוא מקבל היום בגלל ה-100,000,000?

רועי רייכר: לא.

רועי רייכר: לא יורידו לאף אחד שום דבר בגלל ה-100,000,000.

ינון אזולאי: אוקיי.

ינון אזולאי: עכשיו שאלה.

רות רלבג: חבר הכנסת ינון אזולאי, אני ממש מבקשת.

רות רלבג: אני כל כך הרבה פעמים מנסה להסביר.

רות רלבג: ואין לי ספק שאתם מבינים, אבל איכשהו בתוך כל המהומה הזאת משהו במיקוד לא מסתדר.

רות רלבג: אם אנחנו בנקודת המוצא של היום, וזו המציאות, ילכו לסעיפים האלה, אני מבטיחה מחר בבוקר להוציא לחלקכם את הפירוט המדויק שיש בתוך הסעיפים.

רות רלבג: אבל אם באים ואומרים שבתקרות של הממשלתיים לא נוגעים.

רות רלבג: מה שיש בהסכמי הבראה ואני לא יודעת מה, לא יתנו.

רות רלבג: אז על מה אנחנו מדברים?

רות רלבג: תנו שקיפות על ה-200,000,000 של מבחני התמיכה שנמצאים מ-2015.

ינון אזולאי: זה מה שבתי החולים זועקים ואתם לא שומעים אותם.

מיכל מרים וולדיגר: רות, את כל הזמן אומרת את מה שאנחנו אומרים.

רות רלבג: אבל אתם לא.

רות רלבג: אתם לא.

רות רלבג: אתם לא באים ואומרים.

עלי סלאלחה: חברים, ככה לא מבינים.

מיכל מרים וולדיגר: אני מסכימה עם רות.

ינון אזולאי: רק רועי, אם אפשר גם להביא לנו דיווח על כל מבחני התמיכה שהייתם אמורים להוציא או שכמה פעמים נפלו.

ינון אזולאי: וראינו את ההפגנות של בתי החולים הציבוריים בגלל מבחני התמיכה שנכשלו.

ינון אזולאי: אז עזוב, מבחני תמיכה של ה-100,000,000.

ינון אזולאי: תפסיקו.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לומר עוד פעם.

מיכל מרים וולדיגר: את מה שחזרנו ואמרנו וחזרנו ואמרנו, אני כבר פה שלושה ימים אומרת את אותם דברים, בדיוק מה שאמרה רות ואמרו לפניי.

מיכל מרים וולדיגר: ושלי מקודם גם דיברה וביקשה את זה.

מיכל מרים וולדיגר: להגיד לי מה שאמר עכשיו רועי, את המשהו שהקליני לא ואת זה כן ואת זה לא, ואת זה כן - שוב, נמצאנו בדיוק את מה שרצינו למנוע.

מיכל מרים וולדיגר: שזה יהיה ברור, שזה יהיה שוויוני ונדע מה כן ומה לא.

מיכל מרים וולדיגר: אז לא התקדמנו.

מיכל מרים וולדיגר: התשובה של רועי לא קידמה אותנו בעיניי כהוא זה.

מיכל מרים וולדיגר: זה כאילו אנחנו טוחנים פה מים.

מיכל מרים וולדיגר: השעה עכשיו 20:30, אני פה מ-8:30 בבוקר.

מיכל מרים וולדיגר: לא מרגישה שהתקדמנו כהוא זה בנקודה הזאת.

מיכל מרים וולדיגר: כל פעם מחדש שמגיעים לסעיף הזה מורחים אותנו בכל מיני סיפורי מעשיות.

מיכל מרים וולדיגר: לא מקבלים נתונים.

מיכל מרים וולדיגר: מה שאני מבקשת וביקשנו כבר, אני לא מבקשת לדעת נתונים על כל בית חולים כמה הוא מקבל וכמה לא.

מיכל מרים וולדיגר: אלא בסך הכל הכללי.

מיכל מרים וולדיגר: איזה סובסידיות נכנסות לתוך הסעיף הזה.

מיכל מרים וולדיגר: מה הם מבחני התמיכה שנכנסים, בצורה כללית.

מיכל מרים וולדיגר: לא בית חולים כזה או אחר, לא קופת חולים כזאת או אחרת.

מיכל מרים וולדיגר: אלא סוגים של דברים שנכנסים פנימה.

מיכל מרים וולדיגר: שנדע מה בפנים ומה בחוץ.

מיכל מרים וולדיגר: כי אחרת אנחנו סתם מברברים את עצמנו לדעת ולא נתקדם לשום מקום.

שלי לוי: אולי כדאי לשאול רק את האוצר ואת משרד הבריאות, כדי שינמקו.

שלי לוי: אם המידע הזה מפורסם לציבור הרחב והוא בספר התקציב, למה הסירוב הגדול להציג אותו בפני חברי הכנסת?

ינון אזולאי: זה מה שביקשתי.

ינון אזולאי: אני ביקשתי מהם, מההתחלה אנחנו מבקשים.

ינון אזולאי: יושב הראש, אם הדרישה תהיה ממך אני חושב שזה יהיה אולי יותר סמכותי.

ינון אזולאי: אנחנו מבקשים דבר אחד פשוט.

ינון אזולאי: אני אסביר: הם אומרים שיש את הכסף הזה, שהם יודעים מאיפה הוא הולך.

ינון אזולאי: שיפרסמו לנו אותו עכשיו, שיתנו לנו נתונים.

ינון אזולאי: יש להם גם את המצגת בשלוף.

ינון אזולאי: לכן אני מבקש מיושב הראש שיורה להם.

ינון אזולאי: יש לך את הכוח.

ינון אזולאי: תורה להם שהם עכשיו ידברו איתנו על זה.

עלי סלאלחה: נדב, מה אתה עונה?

עלי סלאלחה: או חיים.

עלי סלאלחה: בבקשה.

חיים הופרט: יש בהחלטת הממשלה ממש מפורטות התקנות התקציביות שמהן נלקח, המקור הקיים.

חיים הופרט: אפשר לפתוח, והחלטת הממשלה, כמו שרועי אמר, היא פתוחה לציבור.

חיים הופרט: היא פורסמה גם בהערות.

חיים הופרט: לדעתי העירו גם על התקנות, על הסעיפים התקציביים כי עובדה שהיינו צריכים לשנות את הסעיפים התקציביים לאורך הדרך.

חיים הופרט: אז בתי החולים אמורים להכיר את הסעיפים שמהם נלקחים.

ינון אזולאי: לא מכירים אחי.

ינון אזולאי: לא מכירים.

ינון אזולאי: אתה יושב פה, תקשיב.

ינון אזולאי: אני חבר כנסת ואני לא מכיר.

ינון אזולאי: אתה יכול להציג לנו, להסביר לנו?

חיים הופרט: אפשר לפתוח את החלטת הממשלה ולעבור.

ינון אזולאי: למה לא?

עלי סלאלחה: חיים, גמרת?

חיים הופרט: לא.

חיים הופרט: הוא רוצה שנפתח את החלטת הממשלה ונעבור.

ינון אזולאי: הם רוצים להגיד לנו, להראות לנו את זה במצגת.

עלי סלאלחה: חיים, תגיד שזה יענה על השאלה.

ינון אזולאי: אנחנו רוצים לדעת איפה זה מחולק ומה זה היה.

ינון אזולאי: את ה-2.4 אני רוצה לדעת.

מיכל מרים וולדיגר: חיים, אל תשלח אותנו לשיעורי בית, כי אתה היית צריך לבוא עם שיעורי הבית.

מיכל מרים וולדיגר: לא לשלוח אותנו תלכו תחפשו.

חיים הופרט: חברת הכנסת וולדיגר, ישבנו כאן ארוכות וביקשתם לראות את הקריטריונים.

חיים הופרט: אמרנו לכם הם נמצאים בהחלטת הממשלה.

חיים הופרט: אמרתם אתם רוצים שנעביר את זה מהחלטת הממשלה לתוך החקיקה.

חיים הופרט: עשינו את זה, בסדר?

חיים הופרט: אפשר לעבור על החלטת הממשלה שפירטה את זה.

חיים הופרט: לקרוא את הסעיף, זה לא סוד.

מיכל מרים וולדיגר: חיים, עזוב קריטריונים.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו מדברים עוד על הסכום.

חיים הופרט: לא, שאל חבר הכנסת אזולאי מאיפה המקור.

חיים הופרט: אז נקרא את הסעיף.

ינון אזולאי: לא, לאן המקור?

מיכל מרים וולדיגר: יש לאן המקור ויש מה נכנס בתוך.

קריאה: ויש עוד 100,000,000, נכון?

חיים הופרט: כן, כן.

קריאה: אז זה 2.5.

נועה בן שבת: אז רגע, שאלה באמת על היוועצות או הדיווח, אני רוצה לשאול.

נועה בן שבת: דובר פה בעצם שיוצג לוועדה, אבל בעצם נעשה פה איזה שהוא ערבוב אני חושבת בין שני דברים.

נועה בן שבת: לכן חשוב לי להבהיר כמה דברים.

נועה בן שבת: דבר ראשון: האם זה יהיה סכום באמת קבוע שהוא רק מתעדכן או שכל שנה התקנות יכניסו, יהיה קורונה, אז יכניסו פה כסף.

נועה בן שבת: כל כמה זמן אתה מניחים שהתקנות האלה יתעדכנו?

מיכל מרים וולדיגר: כמה הקבוע יהיה קבוע.

חיים הופרט: קודם כל אני שם על השולחן, הדבר הזה אמור לצאת לתהליך מנהלי תקין של שימוע.

חיים הופרט: אני מניח, אני אתן כדוגמה.

חיים הופרט: היה אירוע סייבר הלל יפה.

חיים הופרט: כולנו מכירים, כולנו שמענו.

חיים הופרט: יש לזה השלכות משמעותיות על המקום.

חיים הופרט: גם להרים את המערכות האלה שוב וגם אובדן הכנסות.

חיים הופרט: ברור שהדבר הזה יצטרך לקבל את המענה שלו.

חיים הופרט: השאיפה שלנו שזה יהיה ציר אחד מרכזי.

חיים הופרט: אבל בסופו של יום גם רצינו שקורונה תהיה בציר מרכזי אחד וגם שם פנינו למבחני תמיכה.

חיים הופרט: אגב, אני בטוח שבתי החולים לא נהנים מזה שהעברנו להם את הכסף במבחני תמיכה.

ינון אזולאי: מה זה לא נהנים?

ינון אזולאי: כי לא העברתם עדיין את הכסף.

ינון אזולאי: אני מדבר על הציבוריים שהיה את הסיפור.

רועי רייכר: לא, זה לא מדויק חבר הכנסת אזולאי.

עלי סלאלחה: חברים, חיים הוא שייך גם לעבר.

עלי סלאלחה: עבר, הווה ולעתיד.

ינון אזולאי: אגב, סתם, אתה נגעת בהלל יפה.

ינון אזולאי: באירוע של הסייבר של הלל יפה, אם היה אירוע סייבר בהדסה, אני אומר משהו יושב הראש, אני רוצה לשאול.

ינון אזולאי: אם היה בנצרת או בהדסה אירוע של סייבר גם הייתם?

חיים הופרט: אני חושב שזה חשוב.

חיים הופרט: אחת הדוגמאות שנתן בעבר מנכ"ל משרד הבריאות משה בר סימנטוב זה מתי שיש אירוע, לדוגמה בית חולים גריאטרי.

חיים הופרט: אני אפילו לא זוכר, היה איזה שהוא אירוע זיהומי.

חיים הופרט: והיה במקביל גם אירוע בבית רבקה.

חיים הופרט: לא הצלחנו להעביר כסף לקופת חולים כללית על הדבר הזה.

חיים הופרט: לבתי החולים שלנו הצלחנו ברגע, לבתי החולים של הכללית לא הצלחנו להעביר את הכסף.

חיים הופרט: אז זה מה שהמנגנון הזה בא לפתור.

חיים הופרט: ברור, עכשיו יש צינור מסוים.

חיים הופרט: לעניין העדכונים.

חיים הופרט: השאיפה שזה יהיה מודל סטבילי לאורך זמן, בדומה לקפיטציה ועם עדכונים בעת הצורך.

חיים הופרט: הקפיטציה עודכנה לפני, כמו שרועי אמר, לפני 10 שנים.

ינון גוטגליק: נועה, יש הרבה שינויים שהצענו בסעיף.

ינון גוטגליק: אני מציע שאולי כדאי שנתקדם.

נועה בן שבת: לא, אבל יש לי כמה שאלות.

נועה בן שבת: עוד שנייה אחת.

טל אמתי נשרי: אני פשוט חושבת שמוקדם להעריך, באמת מה יקרה, כל כמה זמן התקנות האלה יתעדכנו.

קריאה: ב-1 בדצמבר.

טל אמתי נשרי: לא מתי הן יותקנו לראשונה, אלא כל כמה זמן הן יעודכנו.

טל אמתי נשרי: בסופו של דבר אנחנו יוצאים פה לדרך חדשה.

טל אמתי נשרי: יש פה בשורה אמיתית ואנחנו צריכים לראות גם לאן זה הולך מול השטח.

טל אמתי נשרי: אנחנו נהיה הרבה יותר חכמים בעוד שנה או בעוד שנתיים, כשנראה מה קורה עם זה.

טל אמתי נשרי: ואז נוכל לדעת, לענות על השאלה הזאת בצורה קצת יותר מושכלת.

נועה בן שבת: אני אגיד לך למה שאלתי.

נועה בן שבת: בגלל שיש פה עניין של לבוא כל שנה ולקבל דיווח נגיד על חלוקת הכספים.

נועה בן שבת: זה דיווח מסוג אחד.

נועה בן שבת: איך מפעילים את התקנות, מה מקבלים.

נועה בן שבת: ודבר ראשון עולה השאלה האם תסכימו להראות כזה מידע או שתהיו כמו עכשיו שאתם אומרים אי אפשר להראות שום דבר.

נועה בן שבת: זו שאלה אחת.

נועה בן שבת: ורמה שנייה, זו רמה של האישור.

נועה בן שבת: לא אישור של התקנות במובן הזה שאני מבינה שאתם מתנגדים לאישור של הוועדה.

נועה בן שבת: אבל האם אפשר יהיה לבוא להליך של היוועצות עם הוועדה.

נועה בן שבת: הליך של להביא את התקנות לוועדה, להגיד אנחנו נועצים עם הוועדה, לתת לה הזדמנות.

נועה בן שבת: כי אחרת אין דרך להבטיח שאתם תביאו את התקנות האלה לפני הדיון לוועדה.

נועה בן שבת: אתם תגידו לנו תראו, זה פורסם לציבור.

נועה בן שבת: כמו שאתם אומרים היום.

נועה בן שבת: פורסם באתר התזכירים, תלכו לראות מה כתוב שם.

רועי רייכר: אני אתן לינון אולי להגיב.

ינון גוטגליק: כמו שרועי אמר, הדברים האלה הם בסמכות שרי הממשלה ואנחנו מוכנים לעדכן את הוועדה או להציג לה.

ינון גוטגליק: אנחנו לא מוכנים לא להיוועצות ובטח לא להסכמה.

ינון אזולאי: תסבירו לי למה?

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: באמת שאני לא מבין.

ינון אזולאי: למה היוועצות גם לא?

ינון אזולאי: אתה יודע מה?

ינון אזולאי: אפילו היוועצות.

ינון אזולאי: הרי מה הסיפור של היוועצות?

ינון אזולאי: היוועצות אנחנו יודעים שזה כלום.

ינון אזולאי: האמת זה כלום.

ינון אזולאי: זה להיוועץ וללכת.

עלי סלאלחה: סליחה, למה לא יהיה שקיפות?

ינון גוטגליק: שקיפות תהיה לגמרי.

ינון גוטגליק: יש הבדל בין שקיפות לבין היוועצות.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה רגע לגבי הדיווח.

עלי סלאלחה: תני לו להשיב וניתן לך.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להוסיף שאם אנחנו הולכים על דיווח, שאני לא מרוצה מזה, אבל אני אומרת, אז כבר שהדיווח יהיה לא רק כמה כסף, אלא מבחינתי שיהיה פורמט דיווח.

מיכל מרים וולדיגר: שתפרט לי גם, הרי כל הרעיון הוא באמת להבריא ולראות שבתי החולים עובדים כמו שצריך.

מיכל מרים וולדיגר: כל בית חולים מה המחזור שלו, מה הגרעון שלו, כמה הוא קיבל.

מיכל מרים וולדיגר: הרי זה דברים שהם מפורסמים לכאורה.

מיכל מרים וולדיגר: תעשה לי פורמט דיווח נורמלי שאני אדע מה אני אקבל.

אופיר כץ: אדוני יושב הראש, לאן נעלמו חברי הקואליציה?

ינון אזולאי: הלכו להיוועצות.

עלי סלאלחה: כן חיים.

חיים הופרט: אני אגיד, חברת הכנסת וולדיגר, אני חושב שיש פה שני דברים, בעיניי לפחות.

חיים הופרט: יש לדווח על המצב הפיננסי של מערכת האשפוז.

חיים הופרט: אני חושב שזה על גבול הטריוויאלי שאנחנו מחויבים ואנחנו נמצאים פה על ימין ועל שמאל לדבר על מצוקה של בתי חולים מצד X ומצד Y. ואני חושב כאזרח שזה חובת הרשות המפקחת לוודא שהמשרדים עושים מעקב.

חיים הופרט: כדי לוודא שלא קורים דברים שהם לא צריכים לקרות.

חיים הופרט: זה דבר אחד.

חיים הופרט: לעניין פורמט.

חיים הופרט: כשאת אומרת גרעון, הון חוזר, הדברים האלה, אני אומר, כבר היום הם מפורסמים.

חיים הופרט: זאת אומרת לכל בית חולים יש דוח חשבונאי מסודר.

מיכל מרים וולדיגר: אז תציגו לנו, מה הבעיה?

מיכל מרים וולדיגר: אני בוועדה.

חיים הופרט: שנייה, אף יותר מזה.

חיים הופרט: הרי שמעתם פה לא אחת שבתי החולים הדסה ושערי צדק וגם הכללית אומרים הגרעון של המערכת הוא כך.

חיים הופרט: וגם משרד הבריאות.

חיים הופרט: יש דוח מאוחד פיננסי, מפורסם באתר משרד הבריאות.

חיים הופרט: אין לנו בעיה להפיץ אותו, הוא כבר נמצא.

רות רלבג: הוא רק מחבר מלפפונים עם תפוזים.

ינון אזולאי: רועי אמר שבתי החולים לא יהיו מוכנים לחשוף בפני כולם.

ינון אזולאי: אני אומר לך הנה הם פה בתי החולים.

ינון אזולאי: אם הם לא מוכנים, אתה יודע מה?

ינון אזולאי: אנחנו שותקים.

ינון אזולאי: הם ירצו.

ינון אזולאי: הם ירצו להפיץ, כי הם יודעים, אם בכל מקרה הם מקבלים שווה בין שווים אין להם בעיה.

ינון אזולאי: אם הם לא מקבלים שווה בין שווים, אז אותם אלה שמקבלים יותר לא ירצו.

ינון אזולאי: ולכן אנחנו רוצים שתביאו לפה, כדי שאנחנו נהיה חשופים לזה.

ינון אזולאי: אגב, חברי הכנסת יכולים להיות חשופים לזה.

ינון גוטגליק: אני חושב שאם יש לכם עוד שאלות אפשר כמובן לנסות לענות.

חיים הופרט: נעשו המון שינויים לבקשת הוועדה בסעיף.

חיים הופרט: ואני לא יודע אם חברי הוועדה רואים אותם.

חיים הופרט: נקרא את זה ואנחנו כאן כדי לענות על השאלות.

חיים הופרט: אבל לפחות שתראו מה עשינו.

חיים הופרט: יכול להיות שלא עשינו בדיוק מה שאתם רוצים.

שלי לוי: חיים, על המסך יש את החלטת הממשלה.

שלי לוי: אתה יכול להפנות לסכומים שדיברת עליהם?

ינון אזולאי: חיים, אתה יודע מה אני מחכה כל פעם כשאני מדבר עם אוצר?

חיים הופרט: אני לא אוצר.

ינון אזולאי: אוצר, בריאות, במשרדים.

ינון אזולאי: אני מחכה לראות אתכם כשאתם בצד השני, בבתי החולים.

ינון אזולאי: כולם יוצאים, הולכים בסוף לזה.

חיים הופרט: כל האנשים שפה, אחד אחד אחרי השני ישבו פעם כאן.

מיכל מרים וולדיגר: חיים, תראה לנו איפה הסכומים.

רועי בן משה: כשאני ישבתי בכיסא שלך תקרות הקאפ פורסמו באתר האינטרנט של משרד הבריאות לכל בית חולים.

רועי בן משה: כשאני ישבתי בכיסא שלך הדברים הללו פורסמו.

רועי בן משה: ופורסמו באופן פומבי.

חיים הופרט: אני חושב שזה לא ראוי, השיח הזה.

חיים הופרט: אני חושב שכדאי שתשב וזה לא ראוי השיח הזה.

חיים הופרט: ממש לא ראוי בעיניי.

חיים הופרט: אבל סליחה, אני הייתי שמח אם חברי הכנסת גם יגנו על השיח הזה, זה ממש לא ראוי.

עלי סלאלחה: חיים, אני יודע שהכל מתלהם.

מיכל מרים וולדיגר: לא, לא להתקיף אישית.

ינון אזולאי: לא, הם לא התכוונו להתקיף אישית.

ינון אזולאי: היה פה איזה דו שיח, עזבו.

עלי סלאלחה: חברים, כולנו פה אנשים מבוגרים, כולנו אנשים מכובדים.

עלי סלאלחה: אז אנא ובבקשה, כל אחד יביע את דעתו, יגיד מה שיש לו.

עלי סלאלחה: אבל בנועם או בשקט.

עלי סלאלחה: בבקשה מי רצה?

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת סכומים.

מיכל מרים וולדיגר: יש כאן את החלטת הממשלה.

מיכל מרים וולדיגר: נכון, זאת החלטת הממשלה?

ינון גוטגליק: אין פה סכומים.

ינון גוטגליק: יש פה את הכסף שמופיע בתקנות.

ינון גוטגליק: התקנות התקציביות.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רוצים סכומים.

ינון גוטגליק: ביקשתם לדעת איזה תכניות.

ינון אזולאי: תגיד, זה שאתה נותן לי את המספרים פה אתה רציני?

ינון אזולאי: אתה אומר זה מה שביקשתם?

מיכל מרים וולדיגר: רגע, ינון, זה לא פייר.

מיכל מרים וולדיגר: ינון וחיים.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא פייר מה שאתם עושים לנו, אני מצטערת.

ינון אזולאי: בוא, זה שערוריה מה שאתם עושים פה.

מיכל מרים וולדיגר: ינון וחיים, זה לא פייר.

ינון אזולאי: מה, אתה באמת חושב אותנו כאלה מטומטמים?

ינון אזולאי: לא, ברצינות, אתה חושב אותנו כאלו מטומטמים?

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רוצים מספרים.

מיכל מרים וולדיגר: אל תביאו אותי לעוד, מספרים.

מיכל מרים וולדיגר: מספרים.

ינון גוטגליק: את כל מבחני התמיכה.

ינון אזולאי: קודם כל, יש פה מספרים, אתה צודק.

ינון אזולאי: אתה יודע מה ינון?

ינון אזולאי: יש פה מספרים, אין פה סכומים.

ינון אזולאי: אתה צודק.

ינון אזולאי: אתה הראית מספרים, אנחנו צריכים סכומים.

רות רלבג: חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: באמת, אתה יודע מה?

ינון אזולאי: אתם משגעים אותנו.

רות רלבג: חבר הכנסת אזולאי.

רות רלבג: זה לקונה שלא הוצאנו.

רות רלבג: היינו מוציאים, זה טכני.

רות רלבג: הבעיה היא לא זו.

רות רלבג: הבעיה שאם יש בסוף איזה שהוא מתווה שמייצר לך את הגרעון ואתה מקבל את המקור שלך מכל מיני סוגים של מקורות.

רות רלבג: מה שאנחנו צריכים לנסות להבין זה מה הם לקחו מתוך המקורות ומה הם לא לקחו מתוך המקורות.

רות רלבג: וכמה חסר לנו.

רות רלבג: אז הדגש כל הזמן לנסות להבין כמה כסף יש בתקנה 2407 היא לא תקדם אותנו.

ינון אזולאי: בואי אני אסביר לך לפני זה.

רות רלבג: אבל אמרתי, זה טכני.

רות רלבג: ולכן הדרישה לא צריכה להיות רק זה.

ינון אזולאי: תגידי אם אני טועה או לא.

ינון אזולאי: את מתכוונת שיש את ה-2.4 לצורך העניין.

ינון אזולאי: עד רק הממשלתיים לבד זה 2.1.

ינון אזולאי: עכשיו כאילו נותן 300, תגיד לי מאיפה.

ינון אזולאי: את רואה שאני מבין אותך?

ינון אזולאי: תאמיני לי שאני מבין אותך.

ינון אזולאי: אגב, אני הבנתי אותך כבר לפני זה.

רות רלבג: פשוט הוא יעשה משהו הירואי ויביא לך את זה.

ינון אזולאי: תאמיני לי כשאני יושב פה, זה לא סיסמאות.

ינון אזולאי: אני למדתי לפני זה.

ינון אזולאי: עכשיו, מה קורה?

ינון אזולאי: בסופו של דבר מה הולך לפגוע?

ינון אזולאי: או שהוא פוגע בבתי החולים הממשלתיים שהוא חותך להם.

ינון אזולאי: או שהוא פוגע בכם שהוא משאיר לכם.

ינון אזולאי: את מבינה?

ינון אזולאי: וזה מה שאני אמרתי שמסכסכים ביניכם.

רות רלבג: קודם כל, צדק חלוקתי זה ערך חשוב.

ינון אזולאי: אני מתבייש שכך חשבת עליי, שאני לא הבנתי.

רות רלבג: לא, אני הבנתי.

רות רלבג: אבל הם חוזרים עוד ועוד גם משרד הבריאות, גם זה, באים ואומרים לא יגעו בתקרות.

רות רלבג: ואני טוענת שהדבר הזה הוא לא סביר.

רות רלבג: הוא לא סביר.

עלי סלאלחה: חברים, אני יודע שכולם רוצים יותר.

עלי סלאלחה: כולם רוצים ליהנות בחלוקת העוגה.

עלי סלאלחה: אני חושב שהטוב ביותר לחלק אותה בהגינות, לחלק אותה בצורה יפה, בצורה טובה.

עלי סלאלחה: על מנת להיטיב עם האזרחים הפשוטים שלנו.

עלי סלאלחה: שהם צריכים את הכסף, לא אני ולא אתם.

עלי סלאלחה: ולכן אנשי המקצוע, אם זה במשרד הבריאות ואם זה במשרד האוצר, מאוד מאוד חשוב לתת את המידע הדרוש לכלל הציבור, לכנסת.

עלי סלאלחה: שאנחנו גם נכבד את הקבוצה הזו שתפקידה להגן על הציבור הרחב.

אופיר כץ: אבל לא נותנים לנו, מורחים אותנו אדוני יושב הראש.

עלי סלאלחה: גם במילים גסות, אי אפשר לקבל כלום.

עלי סלאלחה: הרבה פעמים כדאי לדבר בשקט, בנועם.

ינון אזולאי: הנה, עכשיו בגלל שדיברת בשקט אתה מקבל עוד 2.4.

עלי סלאלחה: והדברים יבואו מאליהם.

עלי סלאלחה: בואו נדבר אליהם.

ינון גוטגליק: כבוד יושב הראש, אנחנו עשינו שינויים.

ינון גוטגליק: אני מציע גם כדי להתקדם.

אופיר כץ: לא, אנחנו לא רוצים להתקדם, לא קיבלנו תשובות.

ינון אזולאי: אתה יודע מה ההצעה שלי?

ינון אזולאי: באמת עכשיו אני אומר לך.

ינון אזולאי: הצעה שלי אמיתית וכנה, שאם אתם ממשיכים להתבצר בעמדה שלכם, שכולנו נקום, כולל מנהלי בתי החולים, כולל מנהלי הקופות, כולם לקום וללכת.

ינון אזולאי: כי אתם בזים לנו, כי אנחנו מתביישים איך שאתם מתנהגים אלינו ותמשיכו את הדיון איך שאתם רוצים.

ינון אזולאי: תאשרו או לא תאשרו, תעשו מה שאתם רוצים.

ינון אזולאי: תאמין לי, אם היו שומעים לי את זה, היינו קמים והולכים.

ינון אזולאי: ותאמין לי, בסופו של דבר הייתם מבקשים שיחזרו לפה והיו חוזרים בצורה אחרת.

ינון אזולאי: כי אף אחד מכם לא רוצה להיראות בחוץ, לא מדבר עליהם ספציפית, כמשרדים.

ינון אזולאי: אף אחד מכם לא היה רוצה להיראות בחוץ שאתם נגד בתי החולים ונגד החולים.

ינון אזולאי: אם היו חכמים, ואני אומר לך, והם יקבלו את העצה שלי, עכשיו אני מוכן איתם לקום וללכת מפה.

עלי סלאלחה: חיים, תפתחו את הלב.

ינון אזולאי: בבקשה, אתם מוכנים?

ינון אזולאי: בבקשה.

ינון אזולאי: אני מוכן ללכת.

חיים הופרט: הלב פתוח.

חיים הופרט: אנחנו עשינו בתיאום עם משרד האוצר בחקיקה.

חיים הופרט: חלקם היה לבקשת חברי הכנסת.

חיים הופרט: אפשר לשאול אותנו שאלות ולהמשיך לתקוף את החקיקה בהמשך, אבל לפחות שידעו מה הסעיף המלא שדנים עליו.

חיים הופרט: זאת אומרת, דיברו איתנו, הגיבו קודם מנהלי בתי חולים על סעיפים ספציפיים בתוך החקיקה.

חיים הופרט: אז אני מציע שכדאי שנראה את השינוי.

חיים הופרט: ואז תוכלו עדיין לשאול את השאלות, אבל פשוט רק כדי שנעבור על הסעיף עצמו המלא, עם כל השינויים שלו.

חיים הופרט: לא נתקדם מעבר לסעיף 9, אנחנו עדיין שם.

חיים הופרט: רק כדי לעבור על השינויים.

אופיר כץ: נראה לי שנישאר בסעיף עד שנקבל תשובות.

אופיר כץ: אדוני יושב הראש, זה המינימום.

ינון גוטגליק: אבל זה חלק מהתשובות למה שביקשתם, אז בואו נתחיל לפחות עם זה.

אופיר כץ: לא, זה לא חלק מהתשובות.

עלי סלאלחה: טוב חברים, מאלה שלא דיברו, מישהו רוצה להגיד משהו?

נועה פרסטר: כן, אני רוצה להגיד שכל הסעיפים שכתובים שם הם סעיפים שקופים.

נועה פרסטר: זה מבחני תמיכה שכל בתי החולים מתחרים באיזה שהוא, לא משנה, יש מודלים.

נועה פרסטר: נגיד פגיות, מי מקבל את הציון הכי גבוה.

נועה פרסטר: זה שקוף, אנחנו יודעים בדיוק.

נועה פרסטר: אין פה שום חידוש.

נועה פרסטר: לקחת את הכסף הזה לתוך סיר ולהגיד שזה חלוקה חדשה, משהו דרמטי, שינוי במערכת הבריאות זה ממש סתם לשים לכם רשימות וכאילו שקיפות.

חיים הופרט: לא, זה לא היה תשובה לזה.

נועה פרסטר: כל המודלים שקופים.

נועה פרסטר: אנחנו יודעים בדיוק מי קיבל, כל בית חולים כמה הוא מקבל.

נועה פרסטר: ויש לזה פרמטרים הכי מסודרים בעולם עם מבחן.

נועה פרסטר: באים לנו לבקרה.

נועה פרסטר: אנחנו מקבלים ציונים.

נועה פרסטר: אז בבקשה, שלא ימציאו עכשיו את התקנות האלה.

נועה פרסטר: שיגידו את האמת על הסעיף הגדול.

נועה פרסטר: לא התמריצים שכולנו יודעים.

נועה פרסטר: מה הכסף, מה הולכים לחלק כאן?

נועה פרסטר: לא התמריצים.

נועה פרסטר: חוץ מהתמריצים מה הולכים לחלק?

חיים הופרט: קודם כל, אני שמח לפחות נועה, שחברי הכנסת, שכולנו יודעים מה הסכום שכבר מחולק.

נועה פרסטר: של התמריצים יודעים.

חיים הופרט: לא, שכבר מחולק.

חיים הופרט: כי יש גם את הסכום של סבסוד בתי החולים.

נועה פרסטר: לא, סבסוד לא.

חיים הופרט: אפשר לחזור, רשום שם.

חיים הופרט: 24,20,03, משהו.

נועה פרסטר: מה זה 24?

נועה פרסטר: תגיד כמה כסף.

חיים הופרט: זה הסעיף התקציבי.

נועה פרסטר: מה זה משנה הסעיף התקציבי?

נועה פרסטר: כמה כסף אתה הולך, כסף?

ינון אזולאי: מה, קשה לכם לדבר על כסף?

ינון אזולאי: אתם כל היום מדברים על כסף.

ינון אזולאי: מה?

ינון אזולאי: אתם מגיעים לפה פתאום אתם לא יודעים להגיד כסף?

מיכל מרים וולדיגר: ינון, הם לא רוצים להגיד.

מיכל מרים וולדיגר: אתה לא מבין את זה?

נועה פרסטר: אבל חיים, אם אתה מחלק לתוך הפיילה הזאת את הסובסידיה שכבר יש לבתי חולים ממשלתיים ואת הסובסידיה שכבר יש לציבוריים ואת מה שיש לכללית ואתה אומר את זה אני מכניס.

נועה פרסטר: בלי התמריצים.

נועה פרסטר: סליחה, התמריצים זה לא כסף תוספתי.

חיים הופרט: לא.

חיים הופרט: עכשיו הודיעה יושבת הראש, הוסיפה עוד 100,000,000 שקלים מעבר.

חיים הופרט: וסכומים נוספים.

ינון אזולאי: מעבר למה?

חיים הופרט: למה שמופיע פה.

נועה פרסטר: סליחה, חיים.

נועה פרסטר: אם אתה מחלק את הסובסידיה שלנו עם מה שיש היום ואתה אומר אני עכשיו לוקח לתוך הפיילה הזאת את מה שיש לממשלתיים, לציבוריים ולכללית.

נועה פרסטר: שכללית טוענת שהיא מקבלת 125,000,000 בסך הכל.

רות רלבג: אני לא טוענת.

רות רלבג: זה שקוף.

רות רלבג: כמו שדיברת על השקיפות של קודם.

נועה פרסטר: אני לא נגדך, שנייה.

נועה פרסטר: מה את צועקת עליי?

רות רלבג: אני לא טוענת.

עלי סלאלחה: קופת חולים כללית, לאט לאט.

עלי סלאלחה: בבקשה.

נועה פרסטר: חיים, אני מדברת אליך.

חיים הופרט: אני איתך, אני איתך.

חיים הופרט: סליחה, אני רק ביררתי משהו.

נועה פרסטר: אז אם אתה מכניס את זה לתוך הסיר ואתה אומר אני מחלק את מה שיש פלוס 100,000,000.

נועה פרסטר: ואומרים בתי החולים הציבוריים שרק הם לבד, בלי כללית, חסר להם עוד 800, זאת אומרת שמה שהולך לקרות כאן זה אין שום בשורה ואין פה שום תוספת.

נועה פרסטר: אלא יכול להיות שאתה לוקח מבית חולים זיו ומעביר לבית חולים קפלן.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: זאת בדיוק הנקודה.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

נועה פרסטר: אז מה עשינו כאן?

נועה פרסטר: אז מה יקרה פה?

נועה פרסטר: אז תשב הוועדה, נבוא ואז יסבירו לנו שבית חולים זיו מפסיד 100,000,000 ופוריה לוקחים לו 50,000,000 ומעבירים לכללית.

נועה פרסטר: אז נשב כולנו ועוד פעם יקריאו את הסעיפים ואלה יבכו ואלה יצעקו וכלום לא יקרה.

נועה פרסטר: מה עשינו כאן?

נועה פרסטר: מה הבשורה?

נועה פרסטר: אין פה שום בשורה.

נועה פרסטר: לקחת מזיו, להעביר להדסה?

עלי סלאלחה: מה את מציעה?

נועה פרסטר: אני מציעה שיגידו את האמת.

נועה פרסטר: שיגידו הנה, זה המודל.

נועה פרסטר: אנחנו רוצים לקחת מזיו 50, מפוריה 300, משיבא 400 ולתת לזה, זה, זה.

נועה פרסטר: טבלה, מאוד ברורה מה לוקחים ומה נותנים.

רועי רייכר: את מניחה רק שלוקחים מזיו ופוריה ולא נותנים לזיו ופוריה.

נועה פרסטר: לא משנה, סתם אני אומרת.

ינון אזולאי: אתה יודע מה?

ינון אזולאי: הרי אתם ישבתם ועשיתם סימולציות.

ינון אזולאי: ברור לי שעשיתם סימולציות.

נועה פרסטר: שורה תחתונה מה הולך להיות.

נועה פרסטר: עכשיו, יכול להיות שיתברר שבתי החולים הממשלתיים צריכים להעביר לציבוריים חצי מיליארד.

נועה פרסטר: אז אני אומרת שאם זה מה שיקרה, אז צריך לסגור שני בתי חולים.

נועה פרסטר: הרי לא תהיה ברירה.

נועה פרסטר: נכון?

נועה פרסטר: אם הם צריכים 800 ואני לא יכולה לוותר על חצי מיליארד, אז מאיפה תביא את הכסף?

נועה פרסטר: אז מה יקרה?

נועה פרסטר: אז נסגור שני בתי חולים.

עלי סלאלחה: האם יש לכם מנגנון לחלק את הכסף באיזה שהיא דרך?

מיכל מרים וולדיגר: וכל זה נאמר במצגת של שלי ביום הראשון.

קריאה: אני מדבר עם מנהלי בתי חולים אומר לך תקשיב, הכל נכנס ובשיתוף פעולה ומחייכים והכל בסדר.

קריאה: ובסוף הם אומרים שרפנו ימים ולילות וישיבות על גבי ישיבות.

נועה בן שבת: לא רק זה.

נועה בן שבת: בישיבה הראשונה שלי אמרה שהיא הגישה בקשה לקבלת מידע.

נועה בן שבת: הקבלה הזאת חזרה והמידע הזה לא נמצא.

נועה בן שבת: נכון?

שלי לוי: לא, אני ב-12 באוקטובר הצגתי מצגת עם כל השאלות שעלו פה.

שלי לוי: במענה למצגת הזאת האוצר ומשרד הבריאות אמר שאין לו שום בעיה להעביר את הנתונים והוא יענה על כל השאלות.

שלי לוי: עד היום לא קיבלנו.

עלי סלאלחה: אנחנו ב-21.

מיכל מרים וולדיגר: מהיום הראשון שישבו פה.

עלי סלאלחה: טוב.

עלי סלאלחה: בואו נשמע למה לא הביאו את הנתונים.

חיים הופרט: אז שנייה.

חיים הופרט: שלי, אנחנו אמרנו לא פעם ולא פעמיים שאנחנו מוכנים לפתוח את הסימולטור של הקאפ.

חיים הופרט: הגענו כאן ליום.

שלי לוי: לא.

שלי לוי: לא חיים, סליחה.

שלי לוי: אנחנו בסך הכל דיברנו על זה שאתם תגידו.

שלי לוי: אמרנו, אתם לא רוצים פילוח לבית חולים?

שלי לוי: אני אישית לא מבינה למה, אבל נגיד.

שלי לוי: דיברנו על זה שאל תביאו פילוח לבתי חולים, תביאו פילוח לפי סוגי תמיכות ואת הסובסידיה ותגידו מה הסכום של כל דבר.

שלי לוי: כדי שאנחנו נדע מה הסכום.

שלי לוי: הרי אמרתם כל הזמן הסכום הקיים לא יפגע.

שלי לוי: אי אפשר להגיד הסכום הקיים לא יפגע ולא להגיד מה הסכום.

שלי לוי: אחר כך דיברתם על תוספת.

שלי לוי: איך נדע אם יש תוספת או אין תוספת אם אנחנו לא יודעים מה הסכום ההתחלתי?

שלי לוי: אחר כך עלתה השאלה של קידום, עלתה שאלה האם יווצר מצב שבו יקחו כסף מבתי החולים הממשלתיים, מהסובסידיות ויעבירו לבתי החולים האחרים.

שלי לוי: כל זה נותר ללא מענה מה-12 באוקטובר.

שלי לוי: למרות שהבטחתם שתביאו את זה.

מיכל מרים וולדיגר: שאלות הכי בסיסיות.

מיכל מרים וולדיגר: אי אפשר להמשיך מעל זה.

מיכל מרים וולדיגר: בונים מגדלים באוויר, את הדבר הבסיסי, את הבסיס אין לנו.

שלי לוי: לכל הפחות מגיע לחברי הכנסת נימוק למה אתם מסרבים למסור את המידע, לכל הפחות, בעיניי.

עלי סלאלחה: חיים, יש מצב שבאמת שהאנשים, חברי הכנסת, ידעו את הסכומים?

עלי סלאלחה: יש מצב?

חיים הופרט: את הסכום הכולל נאמר.

חיים הופרט: 2.5 מיליארד שקלים.

חיים הופרט: הוא נאמר.

חיים הופרט: הוא היה 2.4 כשמנכ"ל משרד הבריאות דיבר עליו הבוקר.

חיים הופרט: ולבקשת הוועדה ואחרי דיונים בחוץ זה עלה ל-2.5 מיליארד שקלים.

חיים הופרט: לעניין מה יש בסעיפים התקציביים הם פרושים בפניכם.

חיים הופרט: אפשר להסתכל עליהם ולראות מה התמיכות הקיימות, מה הסבסוד הקיים.

חיים הופרט: הדבר הזה מצוי בפני חברי הוועדה ובפני הציבור גם.

שלי לוי: חיים, אז אם זה לפני הציבור, למה שלא תציג את זה על המסך?

שלי לוי: אני לא מבינה.

חיים הופרט: הצגנו את זה עכשיו.

שלי לוי: לא, הצגתם את המספרים של הסעיפים.

נועה פרסטר: לא, הצגתם מספרי תקנות.

שלי לוי: אנחנו רוצים לדעת כמה כסף יש בכל סעיף כזה, זאת הבקשה.

חיים הופרט: אני אגיד, אני צריך לפתוח את ספר התקציב.

נועה בן שבת: אתם יודעים שיש בעצם חובה להשיב לבקשות של המידע של הממ"מ.

נועה בן שבת: נכון?

נועה בן שבת: זה חובה חוקית להשיב, למסור את המידע.

נועה בן שבת: אז לא ברור לי גם למה אתם מתחמקים.

חיים הופרט: אני דיברתי עם הממ"מ והסברתי למה היה עיכוב בהעברת הנתונים.

נועה בן שבת: בסדר, אבל מה זה עיכוב?

נועה בן שבת: עיכוב אנחנו פה לקראת סוף החקיקה של חוק ההסדרים ואין עדיין מענה.

שלי לוי: אנחנו לא מדברים על הנתונים שמסרתם למצגת.

שלי לוי: אנחנו מדברים על השאלות שהעלינו במצגת ושאתם אמרתם שתביאו בפני הוועדה, על זה דובר.

מיכל מרים וולדיגר: אני רק דורשת נימוק לסירוב.

מיכל מרים וולדיגר: למה הם מסרבים לתת לנו את המידע?

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקשת את זה, שזה ירשם.

נועה בן שבת: אני רוצה לציין שכשמדובר במבחני תמיכה שנעשים היום, אז דבר ראשון מבחני התמיכה והקריטריונים אמורים להיות מפורסמים.

נועה בן שבת: גם אם הם קשים להבנה ומסובכים.

נועה בן שבת: וגם בסופו של דבר המוסדות שקיבלו את התמיכות וכספי התמיכה גם כן אמור להיות מפורסמים לפי נוהל משרד האוצר.

נועה בן שבת: עכשיו, אנחנו לא רוצים ללכת למודל שהוא עוד פחות שקוף ופחות ברור ופחות טוב ממודל התמיכות.

נועה בן שבת: אנחנו מבינים שמודל התמיכות הוא בעייתי והוא באיחור, אבל לפחות שהדברים האלה יהיו שקופים.

נועה בן שבת: לא יכול ללכת למצב שהוא פחות נהיר ופחות שקוף לציבור.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד יושב הראש, אני מבקשת שיירשם שאני דורשת נימוק לסירוב שלהם למסור לנו את המידע.

מיכל מרים וולדיגר: פשוט ככה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו כבר פה מעל שבועיים מתברברים בתוך עצמנו ואין תשובה.

עלי סלאלחה: חיים, יש לך תשובה?

אוריאל בוסו: אתה יודע מה?

אוריאל בוסו: אפילו השינויים אחר כך.

אוריאל בוסו: אתה מוסיף 100,000,000, יש תחשיבים.

אוריאל בוסו: אחר כך יהיה להם שיקול דעת מה לעשות.

אוריאל בוסו: איפה הוועדה נמצאת?

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה להסביר לך שאנחנו נמצאים פה כבר לא מעט ימים.

מיכל מרים וולדיגר: הגדלתם את ההנחות לבתי החולים, הם צריכים לתת הנחות יותר גדולות על בסיס זה שתביאו כסף דרך הסעיף הזה.

מיכל מרים וולדיגר: ואין תשובות.

חיים הופרט: רגע חברת הכנסת וולדיגר.

חיים הופרט: חשוב לי להדגיש, גם אמרו את זה נציגי האוצר שאני לא יודע טכנית איפה הם.

חיים הופרט: הסברנו וחשוב את זה גם לפרוטוקול, שאין קשר והקשר בין ההנחה לבין הסכום הזה.

חיים הופרט: אני לא אכנס לעניין הנחות.

חיים הופרט: הוצגה פה מצגת שלמה שמסבירה מה ההנחות היום ומה משמעות של מעבר.

חיים הופרט: והציגו מנכ"לי קופות החולים את המשמעות והציגו גם נציגי בתי החולים האם זה מבחינתם הטבה מהמצב היום, האם זה לא הטבה מהמצב היום.

חיים הופרט: אנחנו לא קושרים את הסעיף אחד בשני.

חיים הופרט: זאת אומרת, זה לא שהמדינה עכשיו ממלאת את בתי החולים כנגד ההנחה.

חיים הופרט: אני חושב שיש פה גם לפעמים קצת איזה שהיא הגינות מסוימת.

חיים הופרט: לא הגיוני שבית חולים שנמצא פחות הנחה יקבל פחות.

חיים הופרט: אנחנו מתקצבים את זה לפי פרמטרים שוויוניים ולא לפי שההתחשבנות בין בתי החולים לבין קופות החולים מייצגים.

חיים הופרט: זאת אומרת, זה לא הגיוני שבית חולים לדוגמה X שנמצא בהנחה של 30% יקבל יותר כסף מבית חולים שנמצא ב-25%.

חיים הופרט: לא בהכרח שיש לזה גם קשר אחד בשני, אז אני רוצה לשים את זה פשוט בצד.

חיים הופרט: זה לא ההקשר.

חיים הופרט: זה למה שאמרה חברת הכנסת וולדיגר.

עלי סלאלחה: סיפק אותך?

מיכל מרים וולדיגר: לא.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא עונה על השאלה שלי בכלל.

חיים הופרט: לא, מה?

חיים הופרט: לשאלה השנייה זה ענה.

מיכל מרים וולדיגר: אתה איש מקסים, אבל כל הזמן בורח.

מיכל מרים וולדיגר: ממה אתם בורחים?

מיכל מרים וולדיגר: מה אתם מחביאים שאנחנו לא יודעים?

מיכל מרים וולדיגר: אתם כל הזמן בורחים.

ינון אזולאי: תגידי, היועצת המשפטית של משרד הבריאות, איך השם?

ינון אזולאי: זה מקובל עלייך משפטית ככה להתחמק?

ינון אזולאי: כל המשפטנים מתחמקים והוא מתאים לו להיות יועץ משפטי.

חיים הופרט: אתה מחמיא לי.

חיים הופרט: אתה אומר אני מתאים להיות יועץ משפטי לממשלה.

ינון אזולאי: ברור שאני מחמיא לך.

ינון אזולאי: שמנדלבליט לא ישמע אותך.

חיים הופרט: אתה אומר, אם אני עושה תואר בעריכת דין, אתה מריץ אותי.

ינון אזולאי: אני אומר לך, אני מפרגן לך, אתה יודע להיות עורך דין טוב.

אופיר כץ: אני שואל שוב לאן נעלמו חברי הקואליציה?

אופיר כץ: לא קיבלתי תשובה.

חיים הופרט: אני שוב חוזר ומבקש, האם אפשר להציג לפחות את הדברים הטובים שעשינו לטובת חברי הוועדה ואחר כך להמשיך את השיח?

חיים הופרט: שלפחות חברי הוועדה יכירו מה השינויים שעשינו בסעיף?

אופיר כץ: אני חושב שמי שצריך להיות פה בהקראת השינויים, מאחר ועשיתם את זה מאחורי הדלת והייתה יושבת ראש הוועדה.

אופיר כץ: כשהיא תהיה פה, היא תהיה מעורבת ותציג.

עלי סלאלחה: בואו נשמע את השאלה של שלי.

שלי לוי: חיים, 1.8 מיליארד זה הסובסידיות של בתי החולים הממשלתיים.

שלי לוי: נכון?

חיים הופרט: סדרי גודל.

חיים הופרט: אבל זה כולל בפנים תשלומים נוספים שהם לא בהכרח חלק מסבסוד, הם תקצוב.

שלי לוי: כמו הפנסיה התקציבית ובני ציון?

חיים הופרט: לדוגמה.

חיים הופרט: אוקיי, אז זה בתי החולים הממשלתיים.

חיים הופרט: אז נשאר 600 מיליון.

חיים הופרט: זה כולל את כללית?

חיים הופרט: איזה 600 מיליון?

שלי לוי: מיליארד.

שלי לוי: 1.8 סובסידיות בתי חולים ממשלתיים.

שלי לוי: נשאר 600 מיליון.

שלי לוי: זה כולל את בתי החולים של כללית?

חיים הופרט: הסבסוד של בתי החולים?

שלי לוי: התמיכות לבתי החולים של כללית.

חיים הופרט: יש תמיכות לבתי חולים ציבוריים במבחן תמיכה יעודי.

ינון אזולאי: לא, של קופת חולים כללית היא שואלת ולא ציבוריים.

חיים הופרט: קופת חולים כללית יצאה מנכ"לית הקופה.

חיים הופרט: אם אני זוכר נכון זה 120.

חיים הופרט: זה גם מופיע באתר.

שלי לוי: אז 120 מתוך ה-600.

שלי לוי: שאר ה-600 יש בפנים את התמיכה בבית חולים במצוקה?

חיים הופרט: בית חולים במצוקה אין את הסעיף התקציבי.

שלי לוי: זה לא נכנס בפנים?

שלי לוי: הבראה של הדסה בפנים?

שלי לוי: זה לא יכול להיות שאתם לא יודעים לענות על זה.

ינון אזולאי: כן, כן, תגיד כן.

אופיר כץ: רוצה הפסקה?

אופיר כץ: אני באמת שואל.

ינון אזולאי: אתה רוצה טפיחה על הגב שיהיה לך יותר קל להוציא?

חיים הופרט: שנייה, אני אענה.

חיים הופרט: הסעיף התקציבי של הסכם ההבראה של הדסה הוא סעיף הרשאתי.

חיים הופרט: דהיינו נחתם הסכם הבראה.

יובל אדר: גם לשנה הבאה?

יובל אדר: הוא לא נמצא ב-2.5?

יובל אדר: הוא מעבר?

שלי לוי: אז זה בפנים או לא בפנים?

חיים הופרט: הסעיף על ה-500 מיליון, כמה הסכם ההבראה שלכם?

יובל אדר: לא, 100.

נועה פרסטר: חיים, לפי הידע הזה, אני לא יודעת.

נועה פרסטר: יש בעיה.

יובל אדר: לא, השאלה אם הוא כלול ב-2.5.

נועה פרסטר: יש בעיה.

נועה פרסטר: אתה יכול להיות סמנכ"ל תקציבים אם אתה לא יודע את המספרים האלה?

נועה פרסטר: אני שואלת.

חיים הופרט: אולי אני אהיה סמנכ"ל שיבא מתישהו.

נועה פרסטר: שאלה, אני שואלת שאלה.

יובל אדר: רגע, חיים, שאלה.

יובל אדר: האם ה-2.4 מיליון שקלים זה התמיכות של שנת 2019?

יובל אדר: הבנתי נכון את מה שנאמר פה באיזה שהוא שלב או שלא?

יובל אדר: התמיכות של 2019.

נועה פרסטר: חידון עם חיים.

נועה פרסטר: חיים, ב-2.4 יש את זה?

נועה פרסטר: אני לא בטוח.

חיים הופרט: כמו בתת ועדת מחירים, כך אני מרגיש.

נועה פרסטר: מה זה החידון הזה?

יובל אדר: חיים, כי אם זה מבוסס על שנת 2019, ברור שמשנת 2019 ל-2022 קרו דברים.

חיים הופרט: לא יובל, כתוב במפורש.

יובל אדר: לכן אני שואל, כי אני לא יודע.

חיים הופרט: הסעיף התקציבי של הסכם הבראה הדסה לא מופיע בהחלטת הממשלה.

יובל אדר: אבל הוא יהיה גם שנה הבאה?

חיים הופרט: הדסה תקבל תקצוב שנה הבאה, כן.

נועה פרסטר: לא במודל?

חיים הופרט: לא, במודל.

נועה פרסטר: אה, בתוך המודל גם הסכם ההבראה של הדסה?

חיים הופרט: לא, לא יהיה הסכמי הבראה.

חיים הופרט: אני רוצה להאמין שבית החולים הדסה לא זקוק להבראה.

יובל אדר: אז שנה הבאה לא יהיה תקציב?

ינון אזולאי: עדיין לא ענית על השאלות של שלי ומנהלת הוועדה.

עלי סלאלחה: אריה בודד, הוא לא יכול לעמוד מול אריות.

אופיר כץ: אדוני יושב הראש, אנחנו פה הכבשים, שלא תתבלבל.

עלי סלאלחה: באמת?

עלי סלאלחה: לכן, אני רוצה לעשות הפסקה.

ינון אזולאי: רגע, שאלה לפני הפסקה.

עלי סלאלחה: שאלה אחת.

ינון אזולאי: שאלה אחת.

ינון אזולאי: חיים, לאיפה ברחת?

ינון אזולאי: חיים, אני אשאל אותך שאלה.

ינון אזולאי: קודם כל שאלה אחת כללית.

ינון אזולאי: עדיין לא ענית לגב' שלי, אנחנו נשמח שתענה לה.

ינון אזולאי: זה לא שאלה, זה דרישה.

ינון אזולאי: ודבר שני, יש פה, אני מחזיק אצלי מה שאתם פרסמתם גרעונות שוטפים לשנת 2018.

חיים הופרט: אז קודם כל, אני שמח שאתה מחזיק את זה, כי דיברו קודם על שקיפות.

חיים הופרט: זה דוח שנעשה על ידי האגף לפיקוח מערך האשפוז.

ינון אזולאי: שאתה נראה לי חתום עליו אפילו על הדוח.

חיים הופרט: זה האגף שלי.

חיים הופרט: וזה מפרט את הגרעונות של כלל בתי החולים.

ינון אזולאי: יש פה כיסוי של 350 זה לציבוריים.

ינון אזולאי: יש פה כיסוי של 2.253 של הכללית.

ינון אזולאי: תן לי הסבר איך זה מסתדר לנו עם המספרים.

ינון אזולאי: כי קודם נזרקו פה מספרים אחרים.

חיים הופרט: אני חושב שהדבר הנכון בסופו של יום, הדוחות החשבונאיים של כללית, יצאה מנכ"לית קופת חולים כללית.

ינון אזולאי: לא, אבל אתה פרסמת את זה, לא הוא.

חיים הופרט: לא, אתה שואל שאלה של מה זה הגרעון הזה של קופת חולים כללית ומה הכיסוי שלו.

ינון אזולאי: לא, מה זה הכיסוי, לא מה זה הגרעון.

חיים הופרט: רגע, שנייה.

חיים הופרט: קופת חולים כללית, וחבל שמנכ"לית הקופה לא נמצא.

חיים הופרט: היא מאוזנת בסופו של יום, אז יש גרעון של בתי החולים והוא מכוסה על ידי הקופה.

חיים הופרט: בגלל זה מנכ"לית הקופה מבקשת תוספת תקציב.

ינון אזולאי: מה אתם נתתם פה?

נועה פרסטר: זה מבחן התמיכה שלהם.

חיים הופרט: לא, לא, נועה.

חיים הופרט: נועה, תני לי להוכיח שאני ראוי להיות סמנכ"ל.

חיים הופרט: שאני יודע להסביר את הדברים הבסיסיים האלה.

ינון אזולאי: אני אומר לך שאתה ראוי גם להיות מנכ"ל.

חיים הופרט: לא, לא, ממש לא.

חיים הופרט: בעצם קופות החולים כולן, כל הארבע, מקבלות מעבר לתמיכות של תמרוצים כאלה ואחרים לעידוד MRI, קיצור תורים וכאלה ואחרים, מקבלים את כספי הסל.

חיים הופרט: הם מקבלים 60 מיליארד, שבעצם מתחלקים בנוסחת הקפיטציה שאמורה להגיע לאישור כאן.

חיים הופרט: ומעבר לזה, אני לא יודע מתי זה התחיל.

חיים הופרט: האם זה התחיל מאז חוק ביטוח בריאות ממלכתי.

חיים הופרט: אבל יש הסכמי עיצוב שנחתמים בצורה כזו או אחרת אחת לשלוש שנים.

חיים הופרט: ובעצם קופות החולים מקבלות תקציב נוסף על פי פרמטרים ועל פי מבחן תמיכה יעודי שמפרסם משרד הבריאות.

חיים הופרט: עכשיו, בסופו של יום, הספרים של קופת חולים כללית וגם הספרים של קופת חולים מכבי וגם של מאוחדת וגם של לאומית פתוחים וחשופים לציבור.

חיים הופרט: וגם הם עוברים תהליך של בקרה ופיקוח על ידי המפקח על קופות החולים, שמפרסם גם את הדוח האחוד.

חיים הופרט: אתה צריך להסתכל בקופת חולים כללית, אתה צריך להסתכל מה הגרעון שמיוחס לבתי החולים.

חיים הופרט: אם בסוף הוא מכוסה, אז הוא מכוסה בצורה כזו או אחרת וזה הגרעון שאתה רואה.

חיים הופרט: לכללית אין כספים בכספי הסל מעבר לכסף שהמדינה מעבירה לה.

חיים הופרט: היא לא יכולה להסיט ממקום למקום.

ינון אזולאי: אז אנחנו בדיוק מגיעים לשאלה שבעצם עליה גם אמרנו.

חיים הופרט: אני מאוד שמח שאתה מחזיק את הדוח הזה.

ינון אזולאי: אם לא הייתי מאמין בו לא הייתי מחזיק אותו.

ינון אזולאי: השאלה למה אתה לא מחזיק אותו?

חיים הופרט: אני מחזיק אותו היטב.

עלי סלאלחה: אתה רוצה שהוא יענה לשלי?

ינון אזולאי: בוודאי.

שלי לוי: אני שאלתי, אתה רק צריך לענות.

עלי סלאלחה: תחזרי על השאלה.

שלי לוי: אני שאלתי, אמרנו שיש 2.4.

שלי לוי: 1.8 בתי חולים ממשלתיים.

שלי לוי: בתוך ה-600 האם יש תמיכות יעודיות לבתי החולים של כללית?

שלי לוי: ואם כן, כמה?

חיים הופרט: יש בסעיף התקציבי שהוא נקרא תמיכה בבתי חולים ציבוריים.

חיים הופרט: וזה מבחן תמיכה שדיברה עליו מנכ"לית קופת חולים הכללית, שנותן תקציב בסך 190.

רקפת לוי: 126.

חיים הופרט: שנייה.

חיים הופרט: אני רוצה להגיד את כל מבחן התמיכה.

חיים הופרט: רקפת, שכולם ידעו מה כולם מקבלים, לא רק מה את.

שלי לוי: לא, אני שאלתי על כללית.

חיים הופרט: 199 וחצי מיליוני שקלים.

חיים הופרט: וזה מחולק גם לקופות החולים ובתי החולים.

חיים הופרט: במגבלת הז'אנר, קוראים לי החוצה.

חיים הופרט: אז נדב יכול.

עלי סלאלחה: אני היחיד שנשאר מהקואליציה, בסדר.

ינון אזולאי: אתה מוציא את הוועדה להפסקה?

ינון אזולאי: רק שתדעו שמחר אין דיון בבוקר.

ינון אזולאי: דאגתי שיושב הראש לא יאשר את זה.

ינון אזולאי: אנחנו שלחנו לו מכתב מסודר ומנומק למה מחר לא יהיה.

ינון אזולאי: אי אפשר גם ביום שישי.

ינון אזולאי: נחזור יום ראשון.

עלי סלאלחה: לא.

עלי סלאלחה: זה לא בסמכות שלי.

ינון אזולאי: אתה לא מעריך את הסמכות שלך.

עלי סלאלחה: אזולאי, אני הייתי מנהל בית ספר.

עלי סלאלחה: והיה לי אחלה.

עלי סלאלחה: שהבאתי אותו ל-12% בשנת 2000 -100% בלי כסף.

עלי סלאלחה: ואני בטוח שבתי החולים שלנו הם טובים.

עלי סלאלחה: יש לנו מנהלים טובים שם.

עלי סלאלחה: ואני לא נגד שיקבלו, אני בעד שיקבלו.

עלי סלאלחה: אבל חברים, עוד פעם האהדה שלנו, החיבה שלנו, הרצון שלנו הוא צריך להתבטא בכן בתי החולים כן יקבלו, לא יחסר להם ויתנו לנו את השירות הטוב ביותר.

ינון אזולאי: לא, אבל אולי כדאי שתרים טלפון לשר שלך.

ינון אזולאי: שר הבריאות זה שר שלך, תבקש ממנו שיוסיף עוד כסף.

ינון אזולאי: זאת ההזדמנות שלך.

ינון אזולאי: עלי, זאת ההזדמנות שלכם במפלגה.

ינון אזולאי: זה השר שלך.

ינון אזולאי: תתקשר אליו עכשיו.

ינון אזולאי: טלפון אחד, הוא דיבר עם חיים.

ינון אזולאי: חבל, היה מוסר לך אותו.

ינון אזולאי: תגיד לו אני מבקש עוד כסף.

מיכל מרים וולדיגר: ינון, תגיד לי, מי עושה למי פיליבסטר?

מיכל מרים וולדיגר: אני לא מבינה, מה אנחנו נשארים פה?

מיכל מרים וולדיגר: איפה הקואליציה?

מיכל מרים וולדיגר: למה הדיון הזה מתנהל?

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו השעה 21:10.

מיכל מרים וולדיגר: 21:30 אנחנו חוזרים להמשך דיון.

מיכל מרים וולדיגר: תודה רבה לכם.

נועה בן שבת: זה מבחינת מה שהם יצטרכו לדווח כל שנה.

נועה בן שבת: אבל בדיווח הראשון הם גם יצטרכו להראות את זה לעומת מה שקיבלו בתי החולים לפני ההסדר.

רועי רייכר: מה זה משנה?

מיכל מרים וולדיגר: בטח זה משנה.

מיכל מרים וולדיגר: זה אפס.

רועי רייכר: הם יגידו, בתי החולים יגידו בדיון.

מיכל מרים וולדיגר: רגע, עידית, כשאת יצאת החוצה, יצאתם, היינו באמצע דיון ואז החלטתם ללכת להידבר וזה בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: הוויכוח היה שאנחנו חוזרים על עצמנו בפעם המאה, מי יודע כמה.

מיכל מרים וולדיגר: הנה, אני כבר צרודה מזה.

עידית סילמן: נכון, נכון.

עידית סילמן: אנחנו רוצים לראות ולכן אמרנו.

מיכל מרים וולדיגר: כן, אני שוב חוזרת כדי לסכם.

מיכל מרים וולדיגר: כי את חוזרת פה ואמרת שוב פתיח מאוד מאוד יפה.

מיכל מרים וולדיגר: אבל שוב, אין תשובה.

עידית סילמן: אנחנו רוצים.

מיכל מרים וולדיגר: את בעצם עושה מה שהם עושים.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו כחברי כנסת, אני יכולה לדבר על עצמי, בסדר?

עידית סילמן: תראו, זה מודל שאף פעם לא היה, מיכל.

עידית סילמן: והיה להם מודל גרוע.

עידית סילמן: וכל בתי החולים רוצים את המודל החדש.

אוריאל בוסו: אבל גם עכשיו יש תחושה שמסתירים משהו.

עידית סילמן: אז אם תהיה תחושה אנחנו נבוא כולנו לוועדה ואנחנו נגיד 'סליחה, מסתירים מאתנו.

עידית סילמן: אתם לא יכולים להעביר את זה ככה' וזה לא יעבור.

מיכל מרים וולדיגר: לא "אם תהיה", עכשיו יש.

עידית סילמן: אבל כרגע אין להם את הנתונים והם אומרים לך שאין להם את המודל כולו.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אנחנו כבר ביקשנו 14 פעם את זה.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: ולכן אני אומרת לך שזה מתונה בזה שהם יציגו את זה בוועדה.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: לפני שהם יתקינו את התקנות.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: לפני תיקון התקנות זה יוצג בוועדה.

יובל אדר: עידית, אבל לפני שמתקינים תקנות ולפני שמחלקים את הכסף.

יובל אדר: לפני שעושים את זה, סעיף 9 הוא סעיף שיש לו מקום בחוק הזה, בוודאי.

יובל אדר: אבל לפני שמתקינים, לפני שמחליטים איך לחלק את הכסף בין בתי החולים אפשר לדעת האם הסכום שמקציבים היום הוא הסכום שהמערכת זקוקה לו בסך הכל באגרגציה?

יובל אדר: לא ברמה הפרטנית.

עידית סילמן: ככל הנראה תמיד המערכת זקוקה ליותר, לא?

יובל אדר: לא, אבל בואו נראה מה הפער.

עידית סילמן: יובל, אתה אומר לי מצד אחד שאת התקנות האלה אתה צריך, את המודל הזה.

עידית סילמן: כי המודל שאתה נמצא בו עכשיו הוא מודל הרבה פחות טוב והוא מודל שלכן אתם יוצאים לשביתות.

עידית סילמן: כי הדברים לא מועברים במבחני תמיכה והדברים לא מסודרים.

עידית סילמן: ורצו לבוא ולהקל עליכם.

עידית סילמן: משהו שלא הצליחו להעביר שנים.

עידית סילמן: ואני אומרת לך שאנחנו נמצאים כאן כדי לבוא, שזה יוצא לכל הוועדה, לחברי הכנסת, לפני תיקון התקנות.

עידית סילמן: וכמובן, אתם תוכלו לבוא ולהגיד את כל הדברים שלכם ואנחנו נמצאים אתכם כאן, ועדת הבריאות של הכנסת.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: זה לא סתם.

מיכל מרים וולדיגר: זה רק מוצג לוועדה.

עידית סילמן: זה מוצג.

עידית סילמן: דורשים להביא את זה לדיון פה בוועדה, להצגה, לפני תיקון התקנות.

עידית סילמן: אמרנו את זה.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אין לזה משמעות, אין לזה שום פיקוח.

יובל אדר: תיקון התקנות זה חשוב.

יובל אדר: אני מדבר רגע שלב אחד עוד לפני, היום.

עידית סילמן: אנחנו נעשה גם דיונים עוד לפני תיקון התקנות.

עידית סילמן: אנחנו נסיים פה, נעשה דיונים ביחד אתכם כדי לראות ולהביא את המודל הזה בצורה הרבה יותר טובה.

יובל אדר: מה התקנות יעשו?

יובל אדר: הם יקחו כסף ויחלקו אותו נניח בצורה הוגנת בין בתי החולים.

עידית סילמן: אז אתה אומר, כמות הכסף הזה, 2.5 מיליארד, שאין אותו, האם זה מספיק.

יובל אדר: את זה אפשר לדעת היום.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: האם זה מספיק ככל הנראה למערכת הבריאות?

עידית סילמן: אני לא יודעת.

יובל אדר: את זה אפשר לדעת היום.

יובל אדר: את זה אני מעריך שהם יודעים.

נועה בן שבת: מה שחסר והוא קצת מקשה ככה, אני חושבת, על התחושות, זה שלא נמסר מידע כפי שהתבקש מהממ"מ.

עידית סילמן: אז אנחנו מבקשים בבקשה ממשרד הבריאות ומשרד האוצר להמציא לנו בבקשה את כל הנתונים ואת כל המסמכים שהם יוצגו כאן ביחד עם זה, לתוך הוועדה.

עידית סילמן: כדי שנוכל לעשות דיונים שהם יהיו דיונים מעמיקים ומסודרים בנושא הזה.

עידית סילמן: ברגע שיש לכם, כדי להביא את המודל.

עידית סילמן: המודל הזה לא יבוא לידי ביטוי עד שהוא לא יוצג לפני כן בוועדה.

מיכל מרים וולדיגר: ביקשנו את זה 20 פעמים.

עידית סילמן: התקנות האלה לא יובאו לידי ביטוי עד שהן לא יוצגו לפני כן בוועדה ובאישור הוועדה.

עידית סילמן: לא באישור, סליחה.

עידית סילמן: לוועדה, שאני מוכנה לבוא לקיים את הדיון הזה.

יובל אדר: עידית, מה לגבי הסכום בתקציב?

רועי רייכר: עידית, אמרתי נושא חדש.

נועה בן שבת: רגע, אני רק רוצה להבין על מה.

רועי רייכר: על הסעיף שאתם מנסחים עכשיו, איך אתם מגדירים את זה?

רועי רייכר: בהיוועצות או פיקוח?

נועה בן שבת: אז זהו, בדיוק אני רוצה לשאול איך מגדירים את זה.

נועה בן שבת: כי השאלה אם לבוא ולהגיד, יש פה סעיף קטן ו'.

נועה בן שבת: תכף אנחנו צריכים לחזור גם לעוד דברים בתוך הסעיף.

נועה בן שבת: שהוא אומר: תקנות ראשונות לפי פסקה 1 יותקנו עד יום י"א בטבת תשפ"ב, 15 בדצמבר 2021.

נועה בן שבת: ובלבד שיוצגו לוועדה עד איזה שהוא מועד.

עידית סילמן: איזה מועד?

עידית סילמן: רועי, איזה מועד אתם רוצים שיוצג לוועדה?

עידית סילמן: עד איזה מועד?

עידית סילמן: שבועיים קודם לכן?

רועי רייכר: במהלך הערות ציבור.

נועה בן שבת: עד 1 בדצמבר?

רועי רייכר: כן.

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: בבקשה.

יובל אדר: עידית, אבל מה לגבי הסכום שבסעיף הזה?

יובל אדר: הרי הוא חייב לפצות על הירידה במחיר.

עידית סילמן: אז אמרנו שכרגע יש 2.5 מיליארד.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: עכשיו, אני גם ביחד אתכם,

רות רלבג: אמרת 2.520.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: עוד 20 שאני מביאה.

עידית סילמן: אבל אני רוצה לשבת ביחד אתכם ולחשוב ביחד אתכם, את ה-20 האלה איך אנחנו מחלקים.

רות רלבג: אנחנו רוצים לדעת מה זה ה-2.520.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

רות רלבג: אחר כך נשב איתך על מה שאת רוצה.

עידית סילמן: אז בסדר גמור.

עידית סילמן: גם אני ביקשתי את זה ואנחנו נציג את הכל לדיון פה בתוך הוועדה.

עידית סילמן: ואם כולכם תגידו שזה גרוע, אז כל העולם ישמע שזה גרוע ויידע שזה גרוע ונצעק את זה ביחד ונגיד את זה.

רות רלבג: ואז יגידו שאם כולם אומרים שזה גרוע, אז זה כנראה טוב.

עידית סילמן: לא, לא נכון.

עידית סילמן: אני יצאתי להתייעצות עם כולם.

עידית סילמן: לא היה מנהל בית חולים אחד שלא הרימו לו טלפון כנראה בתוך כל הדבר הזה כדי לוודא.

עידית סילמן: עוד איזה שהם דברים?

עידית סילמן: שנייה, אני רוצה לעבור רגע על הדברים.

נועה בן שבת: אנחנו נגיד שהם יוצגו לוועדה, יונחו על שולחן הוועדה?

עידית סילמן: ינוחו על שולחן הוועדה ויוצגו לחברי הכנסת, לחברי הוועדה ובתי החולים, קופות החולים ויתקיים דיון בנושא.

עידית סילמן: נקיים גם דיון מקדים.

נועה בן שבת: דיון זה כבר עניין שאת מחייבת את הוועדה.

נועה בן שבת: הוועדה יש לה שיקול דעת.

נועה בן שבת: אבל את רוצה שהם יניחו את זה מראש.

נועה בן שבת: יונחו על שולחן הוועדה ויוצגו לוועדה עד 7 בדצמבר 2021.

נועה בן שבת: יש לנו, אמרנו את סעיף הדיווח, זה בנוסף לזה.

נועה בן שבת: שהוא יהיה חלק מהסעיף הזה.

עידית סילמן: את הסעיף ההוא הורדת?

עידית סילמן: את כל הפיטורים, השעיה, כל הזה?

נועה בן שבת: רגע, אז עכשיו אנחנו נחזור ונקרא.

נועה בן שבת: דבר ראשון, לגבי הכללים ואמות המידה.

נועה בן שבת: הייתה פה הערה שהם צריכים להיות שוויוניים.

נועה בן שבת: אני מניחה שאין לכם בעיה להגיד כללים ואמות מידה שוויוניים.

נועה בן שבת: אמורים להיות באופן שוויוני.

רועי רייכר: לא, כללים ואמות מידה אובייקטיביים.

רועי רייכר: והגדרה של אובייקטיביים אני לא יודע מה זה אומר פריפריה שוויונית.

נועה בן שבת: לא, זה יכול להיות פריפריה.

נועה בן שבת: אין לך משקולות.

רועי רייכר: הכללים יחולו על כולם במידה שווה.

נועה בן שבת: בסדר.

נועה בן שבת: אז הם שוויוניים.

נועה בן שבת: אז זה עניין אחד.

נועה בן שבת: עכשיו, קראנו כבר את סעיף הכלליים.

נועה בן שבת: עכשיו נעבור לנוסח האוצר, לגבי האמצעים שבהם מדובר.

נועה בן שבת: קיימנו כבר קודם את הדיון.

נועה בן שבת: אז אנחנו בעצם חשבנו שצריך לעשות יותר מגבלות ויותר אמצעי פיקוח.

נועה בן שבת: וגם לתאר את ההליך המנהלי.

נועה בן שבת: אבל הצעת האוצר פה בעצם מציעה שתי רמות.

נועה בן שבת: יש להם רמה אחת שמדברת עם אמצעים של מינוי חשב מלווה לבית חולים ציבורי כללי.

נועה בן שבת: הגבלת הוצאות הפיתוח של בית חולים ציבורי כללי.

נועה בן שבת: מבלי לגרוע מהוראות לפי חוק יסוד התקציב, יסודות התקציב.

נועה בן שבת: הגבלת הגידול בהוצאות השכר המשולב בבית חולים ציבורי כללי.

נועה בן שבת: 4.

נועה בן שבת: הגבלת קליטת כוח אדם בבית חולים ציבורי כללי.

נועה בן שבת: 6.

נועה בן שבת: העלאת תקורות המשולמות לבית חולים ציבורי כללי מחברה בת שלו, תאגיד בריאות.

אופיר כץ: להוריד חשב מלווה.

אופיר כץ: אלא אם כן הם מאוזנים כל בתי החולים.

אופיר כץ: אתם מורידים?

עידית סילמן: לא, לא, אמרנו חשב מלווה במידה מה?

עידית סילמן: מה את אמרת שם?

עידית סילמן: רגע, היה default שם.

נועה בן שבת: רגע, ה-default מה שמציע האוצר הוא כזה: שיהיו מגבלות ואמצעי איזון שיוטלו על בית חולים לשם שמירה על האיזון התקציבי, במקרה שבו בית החולים חרג מתקציבו באחוז שיקבע בתקנות.

אופיר כץ: לא, צריך להוריד חשב מלווה.

אופיר כץ: כולם בגרעונות.

אופיר כץ: הם כל הזמן יהיו באיום תחת שישימו להם חשב מלווה.

עידית סילמן: אבל היום יש רואה חשבון מלווה.

אופיר כץ: לכל בתי החולים?

רועי רייכר: מי שמקבל הרבה כסף מהמדינה, התשובה היא כן.

אופיר כץ: שאלתי אם לכל בתי החולים יש?

רועי רייכר: אז עניתי את התשובה.

אופיר כץ: אמרת לי הדסה, אתה לא ענית לי.

רועי רייכר: עניתי את התשובה שלי.

רועי רייכר: למי שמקבל סכומים נכבדים מהמדינה, התשובה היא כן.

רועי רייכר: ואם רוצים לקבל סכומים נכבדים מהמדינה ויש חריגה, אז צריך חשב מלווה.

רועי רייכר: התשובה היא כן.

יובל אדר: לא, לא, רגע, שנייה.

יובל אדר: צריך לדייק.

אופיר כץ: יש הרבה בתי חולים.

אופיר כץ: בגלל בית חולים אחד לא הגיוני עכשיו להחיל סעיף על כל בתי החולים ושתהיה חרב של האוצר על הצוואר של בתי החולים וזה יפגע במטופלים.

עידית סילמן: שנייה, נועה לא סיימה את הניסוח.

מיכל מרים וולדיגר: נועה, איזה סעיף אנחנו?

נועה בן שבת: אנחנו בעמוד 21, שממנו מופיע נוסח האוצר.

נועה בן שבת: לפני כן הופיע הנוסח שהוצע בדיון הקודם.

נועה בן שבת: אבל כרגע אני מבינה שהולכים לנוסח האוצר.

נועה בן שבת: נכון?

נועה בן שבת: זה היה הסיכום שלכם.

נועה בן שבת: שאומר: מגבלות ואמצעי איזון שיוטלו על בית חולים, על איזון התקציבי, במקרה שבו בית החולים חרג מתקציבו באחוז שייקבע בתקנות.

נועה בן שבת: אותן מגבלות יחולו כל עוד החריגה התקציבית לא תוקנה.

נועה בן שבת: זאת אומרת, כל עוד הם לא חזרו.

נועה בן שבת: עכשיו, שאלת השאלות כמה זה החריגה התקציבית?

נועה בן שבת: על איזה חריגה תקציבית?

יובל אדר: לא, השאלה מתחילה לפני.

עידית סילמן: לא, לא, דקה.

עידית סילמן: כן?

אופיר כץ: אני גם לזה רוצה נושא חדש.

אופיר כץ: שיניתם את הסעיף, אני רוצה נושא חדש.

אופיר כץ: ואני גם רוצה להגיש הסתייגות על זה, עכשיו בעל פה.

אופיר כץ: אפשר להציג אותה?

עידית סילמן: עוד רגע.

עידית סילמן: נגיע להסתייגויות תציג.

אופיר כץ: לא, זה עכשיו חדשה.

אופיר כץ: בעל פה, מעבר למה שהגשתי.

אלינה ברדץ' יאלוב: ההסתייגויות היו לדעתי עד 10:00 בבוקר.

מיכל מרים וולדיגר: לא, אבל אם עושים משהו חדש?

מיכל מרים וולדיגר: אין דבר כזה.

עידית סילמן: אנחנו עושים משהו שהוא יותר הגיוני.

אופיר כץ: היא עכשיו הקריאה סעיף חדש, בטח שאני יכול.

ינון גוטגליק: זה הופיע באתר של הוועדה כבר מזמן.

נועה בן שבת: לא, לא, להסתייגות זה לא הופיע.

ינון גוטגליק: הנוסח שלנו?

נועה בן שבת: הנוסח שלכם הופיע?

ינון גוטגליק: כן.

נועה בן שבת: תראה, הוא יכול לטעון נושא חדש, סליחה, על כל דבר.

אופיר כץ: אתה מרשה לי?

ינון גוטגליק: אני לא מתערב לך.

אופיר כץ: תודה, מעריך את זה.

ינון גוטגליק: רק אמרתי שהנוסח - - -

אופיר כץ: לא, לא, אני מאוד מעריך את זה, באמת, מעומק ליבי.

אופיר כץ: תודה.

עידית סילמן: אופיר, אופיר, הם לא ה-,

אופיר כץ: לא, מה, הם קובעים לנו גם עכשיו מה מותר לנו ומה אסור לנו?

אופיר כץ: לא הבנתי.

אופיר כץ: הממשלה מכתיבה לכנסת עכשיו את הכלים הפרלמנטריים שלנו?

אופיר כץ: לאן נגיע עם הדיון הזה?

עידית סילמן: אופיר, דקה.

עידית סילמן: יש מנהל ועדה ויש יושבת ראש לוועדה.

אופיר כץ: אז תגני על הזכויות הפרלמנטריות שלי, כיושבת ראש ועדה.

עידית סילמן: אבל כשאמרת נושא חדש אמרנו לך בסדר.

עידית סילמן: וכשאמרת הסתייגות אמרנו לך בסדר ואתה תציג את זה עוד מעט.

עידית סילמן: הכל טוב, בנחת.

אופיר כץ: לא, אני רוצה גם הסתייגות להגיש.

עידית סילמן: מה שאתה רוצה, אתה תקבל.

עידית סילמן: הכל בסדר אופיר.

מיכל מרים וולדיגר: אני רשמתי את זה, "מה שתרצה תקבל".

מיכל מרים וולדיגר: יפה.

עידית סילמן: האמת שמה שהוא רצה הוא קיבל גם.

עידית סילמן: מה, לא?

אופיר כץ: ממש.

עידית סילמן: אבל אתה יודע, אני נחמדה אליך, תמיד.

אופיר כץ: אני לא אענה.

מיכל מרים וולדיגר: את מחלקת ציונים לעצמך, עידית?

עידית סילמן: נועה, אפשר?

נועה בן שבת: כן, אפשר.

נועה בן שבת: רגע, אני רק רוצה לשמוע מה ההסתייגות שלך.

נועה בן שבת: למעשה, אני רוצה להבהיר שמה שקרה פה זה שההצבעה הזאת זה לא אירוע של הצבעות, זה אירוע של דיון.

נועה בן שבת: ולכן אי אפשר לחסום את הגשת ההסתייגות.

עידית סילמן: כן, כן, בוודאי.

אופיר כץ: אז ההסתייגות שלי היא כזאת:

אופיר כץ: שבעקבות התיקון שאתם מוסיפים עם האיום הזה על מנהלי בתי החולים עם החשב המלווה, שהם גם ככה כולם מתחילים בגרעונות, אז תעשה השוואה בין השנה הזאת לשנה הבאה.

אופיר כץ: ואם ימצא שתושבי הפריפריה חיכו יותר בתורים ל-MRI, ל- PET C.T או ל-C.T, אז יפוטר מישהו ממשרד האוצר.

מיכל מרים וולדיגר: זה טוב, אהבתי.

אופיר כץ: מנכ"ל האוצר.

אופיר כץ: בוא נראה מה שינוי שלכם יעשה.

אופיר כץ: ואם עכשיו תושבי הפריפריה יחכו יותר, שזה מה שיקרה בגלל מה שאתם עושים, אז שמישהו ישלם את המחיר.

אופיר כץ: למה תמיד לדפוק את תושבי הפריפריה?

אופיר כץ: כי זה מה שיהיה בסוף מהחשב המלווה הזה.

ישראל אייכלר: גם הממשלה אף פעם לא משלמת את המחיר.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה מניסיון?

נועה בן שבת: אז אתה מציע שיושווה, מתי?

אופיר כץ: מרגע החלת החוק, שנה קדימה, להשוות את התורים ב-MRI, PET C.T ו-C.T.

אופיר כץ: שנה אחורה.

אופיר כץ: ואם יימצא שחיכו שם תורים יותר ארוכים יפוטר מנכ"ל האוצר.

אופיר כץ: בפריפריה, כן?

רועי רייכר: אבל אם יותר קצרים, אז המשכורת תוכפל.

אופיר כץ: גם, הולך.

אופיר כץ: שלך, לא של המנכ"ל.

נועה בן שבת: רגע, אתה מוסיף את זה להסתייגות שלך?

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: את מה אתה מוסיף?

אופיר כץ: את ההעלאה שלו?

אופיר כץ: טוב, יאללה.

נועה בן שבת: אז אמרנו את הכותרת ואת המסגרת.

נועה בן שבת: אני רוצה להבהיר שכמובן שהדבר הזה צריך להיעשות כמו הליך מנהלי, מסודר, בדרך של שימוע.

נועה בן שבת: אנחנו אמנם דרשנו הליך יותר מסודר, עם אפשרות לתיקון ליקויים.

נועה בן שבת: אבל אני מבינה שזה הסיכום שאליו הגיעו חברי הוועדה.

יובל אדר: אפשר הערה מהדסה?

עידית סילמן: כן, אבל אנחנו רוצים לסיים, זה פשוט לא ייגמר.

נועה בן שבת: הפסקה האחרונה שנשארה, היא הייתה מפוצלת.

נועה בן שבת: אחת מהן דיברה על העלאת תקורות המשולמות לבית החולים מפעילות שירותי רפואה פרטית.

נועה בן שבת: שהייתה הבחנה בין עד לגובה של 30% ממחזור הפעילות שהיה במסגרת הוראות ההפעלה הקלה.

נועה בן שבת: ולעומת זאת, מעל גובה של 30% ממחזור הפעילות זה היה הפעלה יותר מחמירה.

נועה בן שבת: והיא דרשה גם הבאה בכתב או דברים שאני חושבת שממילא נדרשים.

נועה בן שבת: עכשיו השאלה מה רוצים לעשות.

נועה בן שבת: אם רוצים להגיד שזה יופעל רק במקרים חריגים או לתת לזה איזה שהיא חומרה מיוחדת?

ינון גוטגליק: אנחנו כתבנו מקרים חריגים.

נועה בן שבת: אבל אז זה לא פיצול של עד 30% ומעל 30%.

ינון גוטגליק: לא, אחוז החריגה שייקבע פה הוא בוודאי יהיה גבוה יותר מהתקציב שייקבע בסעיפים הראשונים.

נועה בן שבת: בסדר, אבל אתה יכול לקבוע אחוז חריגה.

נועה בן שבת: אם אתה קובע חריגה מהתקציב, אתה יכול לקבוע אותה.

נועה בן שבת: והוועדה לא קובעת עכשיו בחקיקה ראשית מה הוא אחוז, אז אתה יכול לקבוע אותה בצורה מדורגת.

נועה בן שבת: אתה יכול להגיד חריגה של כך וכך אני מפעיל רק סעד כזה וכן הלאה.

ינון גוטגליק: זו בדיוק הכוונה, לעשות את זה מדורג.

נועה בן שבת: אבל אז אתה אומר לא לתת בכלל פה ביטוי לזה שאתה בעצם מתערב לגורם הזה בפעילות שהיא פעילות פרטית, שהוא באמת מפעיל אותה באישור אפילו.

נועה בן שבת: זאת אומרת, לא באישור, לפחות בצורה חוקית הוא מפעיל את אותה שירותי רפואה פרטית ואתה מתערב לו בהם.

נועה בן שבת: אז איך אתה נותן לזה ביטוי?

ינון גוטגליק: לא הבנתי את השאלה.

נועה בן שבת: אתה מתחיל בפעילות כמו מינוי חשב מלווה.

נועה בן שבת: אתם טענתם שיש לכם סמכות לזה כבר היום.

נועה בן שבת: והגבלת גידול בהוצאות השכר וקליטת כוח אדם.

נועה בן שבת: אתה הולך ומתערב יותר ויותר בעניינים של בית חולים שהוא עצמאי.

נועה בן שבת: אז אתה יותר ויותר מתערב בעניינים שלו.

נועה בן שבת: השאלה איך אתה נותן לזה ביטוי פה בנוסח, לזה שאתה מפעיל את זה רק במקרים חריגים.

נועה בן שבת: כי אתה אמרת חריגה תקציבית.

ינון גוטגליק: הביטוי יבוא באחוז החריגה שייקבע.

רועי רייכר: קודם כל, רשום בחוק מקרים חריגים.

נועה בן שבת: אז זה מקובל על הוועדה?

רועי רייכר: רשום, רשום בחוק.

עידית סילמן: כן, מקרים חריגים.

יובל אדר: אבל אם התקציב הוא מלכתחילה הוא לא נכון, אז איזה משמעות יש להגבלות האלה?

רועי רייכר: אף אחד לא מתכוון - - -

יובל אדר: עזוב לא מתכוון.

יובל אדר: עכשיו יש סעיף, אתה תוכל להשתמש בו.

יובל אדר: אם מלכתחילה, סתם זורק מספרים, 10% גרעון, אז איזה משמעות יש לסעיף הזה?

יובל אדר: הרי הוא יהפוך להיות לפיקוח אוטומטי.

עידית סילמן: אני מסכימה איתך.

עידית סילמן: אנחנו ננסה להביא עוד 10 מיליארד שקלים למערכת הבריאות בישראל.

עידית סילמן: ננסה, באמת ננסה, כדי שהתקציב יהיה מתאים לכולם.

עידית סילמן: אני מבינה אותך, אתה אומר את זה כל הזמן וזה נכון.

עידית סילמן: אנחנו לא אמרנו שאתה לא אומר משהו שהוא נכון.

עידית סילמן: אבל ככל הנראה היום זה לא נמצא בדיוק בהלימה שמה שמוציא בית חולים זה מה שמכניסים לו.

עידית סילמן: וגם יש שם עוד הרבה מרכיבים אחרים.

עידית סילמן: כן?

אוריאל בוסו: הוא לא מדבר רק על החוסר.

אוריאל בוסו: נמצאים באותה נקודה אם לפחות הכסף הזה היה לו מסלולים ברורים.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: וגם את המסלולים אחר כך בתוך כל בית חולים, אז הם בוחרים.

עידית סילמן: וכל בית חולים בוחר מה הוא פותח ומה הוא לא פותח אחר כך.

עידית סילמן: ומה הוא מוסיף.

עידית סילמן: אם הוא מוסיף מכון רדיולוגיה או לא מוסיף מכון רדיולוגיה.

יובל אדר: מה זה מוסיף?

יובל אדר: זה הכל ברישיונות שלכם.

עידית סילמן: אני לא אמרתי שלא.

עידית סילמן: עוד פעם, אתה נכנס לאותו סחרור מחדש וכבר דנו בזה כמה פעמים באותה ועדה.

עידית סילמן: ואני מבינה את זה.

עידית סילמן: אני אמרתי גם, אתה צודק.

עידית סילמן: אני לא אמרתי שאתה לא צודק.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: לא אמרנו שלא.

עידית סילמן: ואנחנו פה ננסה גם לעזור כדי שהמערכת תיראה בסדר ותיראה אותו דבר.

עידית סילמן: ויש כאלה שעושים שר"פ ויש כאלה שאין להם שר"פ.

עידית סילמן: ויש כאלה שזה מתאפשר להם ויש כאלה שזה לא מתאפשר להם.

עידית סילמן: יש כאלה שיכולים לשלם 100,000 שקלים לחודש לרופא ויש כאלה שלא.

עידית סילמן: המערכת הזאת מראש לא שוויונית.

עידית סילמן: נכון, יש בתי חולים מהרבה סוגים והיינו שמחים לעשות תאגוד בית חולים.

עידית סילמן: ואנחנו נתחיל לעבוד על זה ביום שאחרי, על תאגוד בתי חולים.

עידית סילמן: נחשוב גם על זה.

עידית סילמן: נביא את זה רעיון לוועדה, נדבר על זה.

עידית סילמן: כולכם תביעו את דעתם.

יובל אדר: השאלה שלי היא טיפה אחרת.

יובל אדר: כי עזבי את הגידול.

יובל אדר: גם אם תקחי את איך שאנחנו ב-2021.

יובל אדר: שנה הבאה אנחנו צפויים לקבל פחות תקציב.

יובל אדר: איך אני אמור להתנהל?

עידית סילמן: אנחנו אמרנו שהסכום יאוגם ואנחנו נדע להבטיח יותר מזה.

עידית סילמן: זאת אומרת, לא יהיה פחות.

עידית סילמן: בסדר?

יובל אדר: אוקיי, בואו נראה.

יובל אדר: בלי כוכביות.

נועה בן שבת: אבל אם באמת האחוזים משתנים אז אולי ניתן לזה ביטוי בנוסח ונגיד שחרג בתקציבו באחוז שייקבע בתקנות לגבי כל סוג מגבלה.

נועה בן שבת: ועוד דבר, שאולי בדיווחים השנתיים האלה בעצם ידווחו לוועדה גם על הפעלת הסמכויות האלה, הפעלת המגבלות האלה.

נועה בן שבת: זאת אומרת, אם המגבלה הוטלה.

עידית סילמן: במידה ואתם מפעילים מגבלה מסוימת על מישהו, בדיווח השנתי הזה שלכם לוועדה, תדווחו גם על זה בבקשה.

עידית סילמן: כי אנחנו רוצים לדעת על מי הוטלה מגבלה כזאת, מגבלה אחרת.

עידית סילמן: חובת הדיווח והפיקוח.

נועה בן שבת: אוקיי, אז אנחנו עוברים לסעיף הבא.

נועה בן שבת: רק עוד רגע בבקשה, בסדר?

נועה בן שבת: אני רוצה לכתוב את הנושאים החדשים.

נועה בן שבת: אנחנו רוצים לעבור לסעיף ח'.

נועה בן שבת: סעיף קטן ח' בעמוד 23.

נועה בן שבת: גם הוא, אני רואה שהוספה.

נועה בן שבת: ולפיה השרים רשאים לקבוע כי יועבר תשלום נוסף שיחולק לבתי החולים הציבוריים הכלליים על פי מדדי איכות רפואיים.

נועה בן שבת: גם כאן, כתוב שיועבר סכום תשלום נוסף.

נועה בן שבת: לא ברור מי קובע את מדדי האיכות והאם הם יקבעו בתקנות או לא יקבעו בתקנות?

נועה בן שבת: במה מדובר?

עידית סילמן: מדדי האיכות יקבעו בתקנות?

רועי רייכר: מדדי האיכות לא יהיו בתוך התקנות.

רועי רייכר: בסוף זה תהליכים של משרד הבריאות.

רועי רייכר: זה תהליכים מאוד קליניים.

רועי רייכר: נתתי דוגמה מקודם עם הזיהומים.

רועי רייכר: לא נראה לי ששרים ידעו בתקנות איזה זיהום.

עידית סילמן: אז זה תשלום נוסף שיועבר ויחולק לבתי החולים על מדדי איכות רפואה.

עידית סילמן: אוקיי, בסדר.

נועה בן שבת: אז רגע, איך הם יקבעו את זה?

נועה בן שבת: השרים יקבעו בצו את המדדים?

רועי רייכר: יפרסמו.

רועי רייכר: ברור שבתוך הצו זה צריך להיות.

ינון גוטגליק: לא, בתקנות ייקבע הסכום שיועבר על המדדים האלה.

ינון גוטגליק: המדדים יקבעו על ידי משרד הבריאות.

מיכל מרים וולדיגר: היא שאלה איך, באיזה פלטפורמה.

נועה בן שבת: רגע, רק שנייה.

נועה בן שבת: כשאתם אומרים יועבר תשלום נוסף או סכום נוסף שהוא יקבע בתקנות.

נועה בן שבת: והוא יחולק לבתי החולים על פי מדדי איכות רפואיים בנושאים, בתחומים שייקבעו בתקנות.

נועה בן שבת: מה יקבעו בתקנות?

אלינה ברדץ' יאלוב: מה הייעוץ המשפטי של משרד הבריאות אומר?

רועי רייכר: בתחומים שייקבעו בתקנות זה בסדר.

רועי רייכר: אני רוצה להסביר.

רועי רייכר: נתתי לכם דוגמה עם הזיהומים.

רועי רייכר: מחר יבוא משרד הבריאות ויראה שמצב הזיהומים בישראל הוא נהדר.

רועי רייכר: ועכשיו המצב הגרוע הוא לא בזיהומים, אלא בכלל בחדרי המתנה לנפגעות תקיפה מינית.

רועי רייכר: והוא ירצה דרך המדדים האלה להשפיע ולשנות את המענה שניתן לזה בבתי החולים.

רועי רייכר: אם זה יהיה בכל תקנות כל פעם יצטרכו את האישורים של כולם.

רועי רייכר: לעבור את התהליך המנהלי כדי לשנות.

רועי רייכר: זה מאוד מאוד יפגע להם בגמישות לשנות את המדיניות של המשרד במה שחשוב לו.

רועי רייכר: ולכן, כמו מדד הפנימיות, שנקבע ומפורסם על ידי המשרדים, אז אותו דבר.

עידית סילמן: אז תשמעו רגע, אני רוצה להוסיף פה.

רות רלבג: אבל סליחה, אני רוצה להגיד משהו בהקשר הזה.

רות רלבג: משרד הבריאות שם איזה שהוא מודל תמרוץ.

רות רלבג: אומר תלכו לשם, שם צריך להשלים.

רות רלבג: מגייסים אנשים, בונים תשתיות.

רות רלבג: אחרי שלוש שנים מחליטים שזה הנושא הבאה.

רות רלבג: אז לוקחים את אותו כסף ומוכרים אותו שלוש פעמים.

עידית סילמן: ואז את נשארת עם הכוח אדם שגייסת לטובת הזה.

עידית סילמן: אז אני רק כאן רוצה להוסיף שעל פי בקשתה של חברת הכנסת מיכל רוזין ושלי, אנחנו נוסיף מבחן מסוים של מדד.

עידית סילמן: באמת לנפגעות תקיפה מינית, בסדר?

עידית סילמן: אשפוז הולם וייעודי לנפגעות.

עידית סילמן: בתיאום אתכם בבקשה.

עידית סילמן: זה משהו שהוא מעבר, שיתווסף לתוך הדבר הזה.

נועה בן שבת: את רוצה בין השאר?

נועה בן שבת: לכתוב חקיקה או שאת לא רוצה?

עידית סילמן: אני לא חושבת שחייבים לכתוב אותו.

עידית סילמן: זה מדד שאני ומיכל רוצות להביא אותו.

מיכל מרים וולדיגר: מה, וקשישים לא מגיע?

מיכל מרים וולדיגר: וזה לא?

עידית סילמן: רגע, לא, לא, בסדר.

עידית סילמן: יש כאן איזה שהוא מדד שייקבע.

עידית סילמן: יש סכום לצדו.

מיכל מרים וולדיגר: זה נושא חדש.

עידית סילמן: לא, אנחנו לא קובעים את זה בתוך, אנחנו לא מחוקקים את זה.

רות רלבג: אני רק רוצה להזכיר לשולחן הזה גם כן.

רות רלבג: הוחלט על חמישה חדרים.

רות רלבג: הוחלט על חדר באילת, אחרי האירוע המאוד מאוד קשה.

רות רלבג: אז עד היום הכסף לא הגיע במלואו, רק שתדעו.

רות רלבג: מה שקורה זה שמסמנים מטרה, אנחנו רצים.

רות רלבג: ואחר כך הולכים לכתת רגלינו.

עידית סילמן: לא, אז אנחנו מקדישים לזה עכשיו סכום.

עידית סילמן: אנחנו נדבר בסוף על הסכום שיוקדש לזה.

עידית סילמן: אני אציג את זה עוד לפני ההצבעות, כי זה לא משהו שצריך להיקבע בחקיקה.

עידית סילמן: אבל כן, יושם דגש עכשיו על כל הנושא של נפגעות ונפגעי תקיפה מינית בתוך המערכת.

עידית סילמן: מיכל רוזין, עכשיו בדיוק אני מדברת עלייך.

עידית סילמן: בבקשה, מיכל.

עידית סילמן: את רוצה להגיד?

מיכל רוזין: מה אני צריכה?

מיכל רוזין: הרגע נחתי.

מיכל רוזין: אני לא יודעת את ההקשר.

עידית סילמן: לא, בסעיף 9 כשדיברתי על הכל, אמרתי שמעבר לזה, ביקשנו לצורך המקום הזה של מודל כלשהו תקצובי, שאנחנו נשב את, אני.

מיכל רוזין: קיצורי תורים בעיקר.

מיכל רוזין: מה שקורה היום במרפאות, יש תורים של שנה פלוס, של נפגעות תקיפה מינית.

חיים הופרט: רק כדי לחדד, אני דיברתי עם חברת הכנסת רוזין קודם.

חיים הופרט: זה קורה גם בבתי חולים כלליים וגם בבתי חולים פסיכיאטריים.

חיים הופרט: אז זה לא יושב פה בסעיף.

עידית סילמן: כן, כן, לא בסעיף כאן.

עידית סילמן: לכן אמרתי שזה לא בתוך סעיף.

מיכל מרים וולדיגר: כמה כואב ששנה זה עוד טוב.

מיכל מרים וולדיגר: כמה כואב לי להגיד את זה.

עידית סילמן: אבל זה בהתייחס גם למודל הזה וגם לקאפ הפסיכיאטרי, כשישבנו עליו ומיכל העלתה את הנושא הזה.

עידית סילמן: ותודה.

עידית סילמן: אז זה גם עוד תוספת שאנחנו נביא.

נועה בן שבת: רק לשאול, יועבר גם הוא על ידי המוסד לביטוח לאומי, באותו אופן, באותו מנגנון?

נועה בן שבת: איך הוא מועבר אותו תשלום נוסף, שיחולק לפי סעיף קטן ח'.

רועי רייכר: הוא יועבר דרך המוסד לביטוח לאומי, באותו אופן.

רועי רייכר: אבל בניגוד לקריטריונים הקבועים לפי גודל וכו', הרכיב הזה יהיה לפי אמות מידה שנפרסם וציונים שינתנו כל שנה.

רועי רייכר: זה מנגנון שהוא כבר קיים האמת.

נועה בן שבת: אחת לשנה הוא מחולק להם גם כן?

רועי רייכר: כן.

רות רלבג: רועי, אתה לא מתייחס להערה הזאת שלי, שאתם כל שנתיים משנים מודל.

רות רלבג: משאירים אותנו עם הסיפור הקודם, בלי להסדיר אותו בבסיס.

מיכל מרים וולדיגר: אולי שיקבעו את זה לחמש שנים.

עידית סילמן: כן, שאולי הוא יהיה קדימה.

עידית סילמן: אני על פניו נוטה לחשוב שאולי מודל מסוים ששמו הוא נכון והוא חשוב לפתח אותו.

עידית סילמן: ואז נותנים איזה שהוא תמרוץ התחלתי.

עידית סילמן: אבל אני אשמח לשבת אתכם ולשמוע על מודלים ולהעלות אותם פה לדיון ולחשוב אתכם על המודל החכם הבא.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: אז גם אתם, כשאתם מפתחים מודלים אז יש לכם פה ועדה, אנחנו נשמח שתעבירו את זה.

עידית סילמן: האמת שיש פה שיתוף פעולה די טוב.

מיכל מרים וולדיגר: אבל עידית, מה דעתך שבסעיף ח' נוסיף את זה?

מיכל מרים וולדיגר: כשמדברים על התוספת הזאת הספציפית שזה יהיה אחת לחמש שנים, שזה לא יהיה כל שנה.

חיים הופרט: אבל זה מרע את המצב הקיים היום.

מיכל מרים וולדיגר: לא, למה?

מיכל מרים וולדיגר: ח' זה תוספת שלכם.

חיים הופרט: לא, מה שלקחנו, אני מזכיר לכולם.

חיים הופרט: יש היום מבחני תמיכה לתמרוצים.

חיים הופרט: אנחנו לא רוצים לעשות מבחני תמיכה.

חיים הופרט: אנחנו רוצים ציר מרכזי.

רות רלבג: אבל רות אומרת שאתם מחליפים.

עידית סילמן: כן, אבל אני לא רוצה לקבוע חמש שנים ואם לא צריך את זה אז משנים.

חיים הופרט: ואני חושב שזה הישג יפה למערכת הבריאות.

חיים הופרט: מודל הפגיות הוא אחד מההישגים הגדולים של מערכת הבריאות.

רות רלבג: זה ממש לא הישג, כי אנחנו גייסנו הרבה מאוד כוח אדם.

רות רלבג: עשינו השקעות בתשתיות ונשארנו בסוף עם זה והכסף הלך ונעלם.

רות רלבג: אתם יודעים את זה היטב.

רות רלבג: דוגמה ממש לא מוצלחת.

מיכל מרים וולדיגר: איך אתה מגן עליה?

מיכל מרים וולדיגר: תסתכל חיים, הכל זה עניין של זווית.

מיכל מרים וולדיגר: כך לימדו אותי, איך מסתכלים על זה.

חיים הופרט: מי שהיה לפני שעה וחווה את נאומיי, אז מתברר שזה סוג של זווית.

חיים הופרט: המטרה בסופו של דבר של מבחני תמיכה ברמה שלהם, המדינה מכווינה את קופות החולים.

רות רלבג: אבל מה שאתה עושה זה לשנות סטנדרט שאתה לא מממן אותו באופן מסודר בבסיס.

רות רלבג: אז אתה רואה הישג בזה ששינית את הסטנדרט.

רות רלבג: אין ויכוח.

חיים הופרט: אבל רות, מה הרבותא בדיון כאן?

חיים הופרט: זה מה שקורה כל שנה.

רות רלבג: אם בסוף כתוצאה מהדבר הזה - - -

חיים הופרט: אל תשתתפו במודל.

רות רלבג: אה, הבנתי.

חיים הופרט: מה?

חיים הופרט: אני לא מצליח להבין.

מיכל מרים וולדיגר: חיים, אז אני אסביר לך בתור חברת כנסת.

רות רלבג: אני מסבירה לך שאתה מוכר את הכסף פעמיים ושלוש.

עידית סילמן: בסדר, הבנתי את זה.

עידית סילמן: מיכל, תסבירי בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: תראה חיים, אם אנחנו רוצים לקבוע איזה סוג של מדיניות, אתה רוצה לעודד תמריצים וכו'.

מיכל מרים וולדיגר: עם כל הכבוד, אנחנו רוצים בגלל שיש בעיה כזאת פלונית אלמונית להגיד אוקיי, בשביל אזרחי מדינת ישראל צריך לטפל עכשיו בנפגעות תקיפה מינית.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי?

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו, אתה אמרת ויופי, ראית שבאמת באותה שנה זה הסתדר כי באמת קופות החולים כמו רות החליטו שהם הולכים על זה.

מיכל מרים וולדיגר: ואז שנה אחרי זה אתה אומר טוב, יאללה, הם ממשיכים ללכת על זה, אני אעשה משהו אחר.

מיכל מרים וולדיגר: והיא אומרת אני נתקעת עם כוח אדם ואין לי כסף.

חיים הופרט: אני מבין מה שאומרת מנכ"לית קופת חולים כללית.

חיים הופרט: אבל צריך להבין שהמודלים שמחולקים היום לא הכל כנגד תוספת תשומות.

מיכל מרים וולדיגר: לא מעניין אותי מה היום.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רוצים לחדש את זה.

מיכל מרים וולדיגר: זה משהו חדש.

מיכל מרים וולדיגר: רוצים לקבוע סטנדרט חדש, אז עזוב אותי מה היה.

חיים הופרט: מה הסטנדרט?

חיים הופרט: שאם החליטו להשקיע שנה אחת 40,000,000 שקלים לדוגמה בשיפור הסטנדרט, לא יודע, בשירות הפתולוגי.

חיים הופרט: והמטרה הייתה להכווין את מנהלי בתי החולים לתת את המענה שם לקיצור זמנים.

רות רלבג: אני אשיב לך.

רות רלבג: אם בסופו של דבר זה משהו חד פעמי של נראות, השקעה חד פעמית באופייה, זה בסדר גמור.

רות רלבג: אם העלאת הסטנדרט זה משהו שמשנה את הבסיס אז כן צריך לבוא ולהגיד עמדתם במבחן הזה, עכשיו את זה נשים בבסיס.

רות רלבג: נשים כסף חדש למטרה החדשה.

רות רלבג: למה?

רות רלבג: כי העלות נשארת בבסיס.

אלינה ברדץ' יאלוב: כמדומני אנחנו מדברים פה על שני דברים שונים.

אלינה ברדץ' יאלוב: הם מדברים על מודל אחד קבוע לחלוקת תקציבים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל מצד שני, מדובר פה על מקרים ספציפיים נוספים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז זה שני דברים שונים.

אלינה ברדץ' יאלוב: ומקרים ספציפיים נוספים יכולים לצוץ כל שנה משהו אחר.

רות רלבג: אני מסכימה.

רות רלבג: אבל אני טוענת שכשהמדינה, נניח שהיא מזהה איזה שהוא פער והיא רוצה התערבות.

רות רלבג: תכנית ההתערבות הזאת היא תכנית התערבות שבחלקה היא חד פעמית ובחלקה היא לבסיס.

רות רלבג: אז מה שלבסיס שיבדקו אותנו, יראו שביצענו, שהכול בסדר.

רות רלבג: ישאירו את הכסף ויביאו כסף חדש למשהו אחר.

אלינה ברדץ' יאלוב: את צודקת.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל שוב, אנחנו מדברים פה על דברים שהם ארוכי טווח מול דברים שהם קצרי טווח.

מיכל מרים וולדיגר: אז שזה יצוין.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא מצוין בסעיף.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, אבל זה לא חייב להיות מצוין.

עידית סילמן: אז בסדר.

עידית סילמן: אפשר בבקשה משרד האוצר, משרד הבריאות?

עידית סילמן: רות, אני אשב איתך ביחד ונקיים על זה דיון מיוחד.

עידית סילמן: אני אשמח להביא את זה גם לכאן לוועדה.

עידית סילמן: אתם צודקים על פניו.

עידית סילמן: לא יכול להיות שיהיה מצד אחד דבר כזה.

עידית סילמן: מצד שני, יכול להיות שפעם הבאה שיהיה מודל תמרוץ כזה, בואו נגדיר אותו בזמנים.

עידית סילמן: כדי שקופות החולים או בתי החולים ימדדו את צעדיהם איך הם מתמרצים.

עידית סילמן: וייקחו את זה גם פור קדימה, עבורם.

קריאה: לא רק להגדיר בזמנים.

קריאה: זה מה שהיא אומרת, כמו למשל מודל הפגיות.

קריאה: אם אומרים לי אני נותן לך X כסף, אבל בתנאי שאני בודק שיש לך X אחיות.

קריאה: ואני מוסיפה את ה-X אחיות.

קריאה: ברגע שבשנה מסוימת הוא אומר טוב, נגמר המודל.

קריאה: מה אני עושה עם האחיות?

קריאה: אני חייבת להשאיר אותן.

קריאה: אז אין לי כסף לתפעל ואז זה יוצר לי שוב גרעון.

קריאה: זו השאלה.

רות רלבג: עכשיו, את זה משכפלים בעשרות של תכניות, זו שיטה.

עידית סילמן: זה בסדר, זה לא בתוך הסעיף כאן.

עידית סילמן: ולכן אני אומרת, כרגע אני גם לא רוצה להגביל את זה בשנים פה.

עידית סילמן: אני לא רוצה לבוא ולהגיד.

עידית סילמן: אני רוצה שלגבי הדיונים האלה אנחנו נערוך דיון.

עידית סילמן: יובא לוועדה, נדבר על זה, יוצא פה ובשמחה.

עידית סילמן: בסדר?

נועה בן שבת: אנחנו קראנו גם את סעיף הדיווח.

נועה בן שבת: דיברנו על העניין של תקנות ראשונות שיובאו על שולחן הוועדה ויוצגו לוועדה עד יום 7 בדצמבר 2021.

נועה בן שבת: ועכשיו אנחנו יכולים לעבור להסתייגויות.

עידית סילמן: הסתייגויות בבקשה.

עידית סילמן: יעלו ויבואו הסתייגויות של סעיף 9.

נועה בן שבת: נתחיל עם ההסתייגות של חבר הכנסת אופיר כץ, שהציע שבתום שנה מתחולת החוב יושוו התורים בבתי החולים בפריפריה לבדיקות MRI, C.T ו-PET C.T.

נועה בן שבת: ואם התורים יהיו יותר ארוכים ממה שהיו ערב ההסדר אז יפוטר מנכ"ל משרד האוצר.

אופיר כץ: אבל לא קראת את החלק השני של ההסתייגות, נועה.

רועי רייכר: אתה רוצה בכוח להסתבך?

נועה בן שבת: ויתרת עליה.

נועה בן שבת: אתה מעונין בחלק השני?

עידית סילמן: בוא נגיד שלא קראנו את ההסתייגות, לא שמנו לב אליה.

עידית סילמן: שלא להבין פה את כולם.

נועה בן שבת: זאת ההסתייגות שלך.

נועה בן שבת: אתה רוצה?

אופיר כץ: כן, אני שומר עליו.

עידית סילמן: אפשר להצביע?

עידית סילמן: מי בעד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נגד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: עכשיו הסתייגות 82.

נועה בן שבת: סעיף 9 ימחק.

עידית סילמן: תשמעו, באמת אני אומרת לכם, היעד היום, ותאמינו לי שעשינו את כל הטלפונים, את כל הדברים.

עידית סילמן: יש משהו ששמעתי יפה.

עידית סילמן: רות רלבג אמרה שזה היה מודל רות.

עידית סילמן: היא רצתה להעביר מודל כזה שנים, כשהיא הייתה במקום הזה אז.

עידית סילמן: ולא הצליחה.

עידית סילמן: ואני אומרת לכם את האמת, יש צעדים שנעשים לאט לאט.

עידית סילמן: וגם זה לא היה ברור מאליו שיהיה.

עידית סילמן: אז אנחנו בדרך הנכונה.

עידית סילמן: אנחנו כאן כדי ללוות אותם.

עידית סילמן: אני כולי תקווה שאתם תהיו חברים מן המניין בוועדה הזאת ואז תוכלו להשפיע באמת ולגם ללוות אותם באופן אישי.

עידית סילמן: כי לכולכם זה חשוב פה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו משפיעים באמת גם עכשיו עידית.

עידית סילמן: אני יודעת, אתם משפיעים גם עכשיו, לא אמרתי שלא.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו לא בלוף, אנחנו באמיתי.

עידית סילמן: אבל כשיש אצבע בוועדה, זה תמיד משמעותי וחשוב יותר.

עידית סילמן: נארח אתכם.

עידית סילמן: בואו, לא נפתח פוליטי, כי באמת אין צורך.

עידית סילמן: אבל אנחנו אוהבים אתכם ורוצים אתכם כאן איתנו.

עידית סילמן: כן, בבקשה?

נועה בן שבת: עכשיו אנחנו עוברים להסתייגות.

נועה בן שבת: רגע, הסתייגות אמרתי 82.

נועה בן שבת: שסעיף 9 ימחק.

נועה בן שבת: ההצעה היא למחוק את כל סעיף 9, זו ההסתייגות.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

ענת כהן שמואל: רגע, יותר מידי הצביעו לי פה.

מיכל רוזין: עלי, עלי, לא אני.

עידית סילמן: זה או עלי או מיכל.

עידית סילמן: יש מקום אחד.

מיכל מרים וולדיגר: מיכל רוזין.

אוריאל בוסו: השאלה אם זה רוב מוחץ או רוב מוחלט?

אוריאל בוסו: אולי תחליפו את אביר קארה?

נועה בן שבת: יש פה הסתייגויות חלופיות.

נועה בן שבת: אני לא יודעת אם הן הוצגו כחלופיות או לא.

נועה בן שבת: בסעיף 9(א)(3) המוצע.

נועה בן שבת: אני מסתכלת על חלופית א'.

נועה בן שבת: בסעיף 9(א)(3) המוצע, אחרי נקבעו, יבוא: באישור ועדת הבריאות של הכנסת.

נועה בן שבת: ובסעיף 9(ה)(1)(ה) בתחילתו יבוא: באישור ועדת הבריאות.

עידית סילמן: מי פה?

עידית סילמן: מי מציע?

עידית סילמן: מי רוצה?

עידית סילמן: לא רוצים?

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: נפלה ההסתייגות.

עידית סילמן: הלאה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה כמובן.

נועה בן שבת: בסעיף 9(ה)(1)(ה) בתחילתו יבוא: באישור ועדת הבריאות.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההצעה נפלה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: בסעיף 9(ה)(1)(ה) בסופו יבוא: והכל בכפוף להתראה בכתב ומראש, תוך מתן 90 ימים לתיקון האיזון התקציבי על ידי הנהלת בית החולים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: הסתייגות 83.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א' אחרי המילים בחוק זה תשלום חודשי קבוע", יבוא: ובכפוף לדיווח לוועדת הבריאות של הכנסת.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: באמת הייתה עמדה של הביטוח הלאומי.

קריאה: הוא ביקש, יוסף פולסקי.

עידית סילמן: להעלות אותו?

עידית סילמן: הוא כאן פה איתנו?

מיכל מרים וולדיגר: מה?

מיכל מרים וולדיגר: לגבי ההסתייגות שלי?

עידית סילמן: לא, לא.

עידית סילמן: יש כאן את יוסף פולסקי מהביטוח הלאומי.

רועי רייכר: טיפלנו בזה נועה.

רועי רייכר: נועה, זה רשום בחוק.

נועה בן שבת: כן, רשום.

נועה בן שבת: אבל הוא רצה להגיב על זה.

אוריאל בוסו: בעד או נגד?

עידית סילמן: בנתיים נמשיך עד שהוא יעלה.

חיים הופרט: לדבר איתו?

חיים הופרט: הוא מאשר את זה, דיברנו איתו.

עידית סילמן: כן, שלום.

עידית סילמן: פולסקי, ברגע שיצא, תקרא לנו, אנחנו פה בהאזנה.

עידית סילמן: הלאה.

עידית סילמן: ברגע שאתה מצליח לפתוח אנחנו שומעים אותך, אנחנו פה.

עידית סילמן: תשאירי אותו.

עידית סילמן: כן, קבוצת הציונות הדתית מציעה.

נועה בן שבת: רק רגע בבקשה.

נועה בן שבת: 84.

נועה בן שבת: בכל מקום בו מופיע המוסד לביטוח לאומי יבוא משרד הבריאות.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אז אני חוזרת על ההנמקה שכבר דיברנו עליה בפעם הקודמת.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שאפשר למצוא דרך שזה לא יעבור דרך הביטוח הלאומי.

מיכל מרים וולדיגר: ביטוח לאומי עוד מבקש עכשיו ובצדק, הוצאות, עלויות שכל המעבר הזה גורם לו.

מיכל מרים וולדיגר: במקום זה, בואו נכניס את זה לתוך הרפורמה פה.

מיכל מרים וולדיגר: ונשאיר את זה דרך משרד הבריאות.

עידית סילמן: אגב, את יודעת שקופות החולים גם משולמות דרך הביטוח הלאומי.

רות רלבג: כולנו מקבלים כסף של לידות מביטוח לאומי באופן ישיר.

רות רלבג: זה קיים.

רות רלבג: גם את הסל אנחנו מקבלים.

רות רלבג: איזה סיבה לא להשתמש בביטוח לאומי?

מיכל מרים וולדיגר: כי גם משרד הבריאות שולח לכם כסף.

רות רלבג: שולח לנו, לא באופן בלתי רגיל.

עידית סילמן: הרעיון בסעיף הזה בכלל ב-9, שכאילו רוצים לבצע איזה שהיא התייעלות.

עידית סילמן: אז בעצם, אם אנחנו רוצים לייעל, אז הסתכלו שדרך ביטוח לאומי זה מגיע כנראה יותר סדור, יותר קבוע.

מיכל מרים וולדיגר: אבל משרד הבריאות מעביר את זה לביטוח לאומי.

מיכל מרים וולדיגר: למה שיעשה 20 העברות?

עידית סילמן: אבל הם אומרים לך שדרך משרד הבריאות, בצורה עדינה, הם לא רוצים כי נציגי משרד הבריאות נמצאים כאן.

עידית סילמן: בסוף זה מגיע, אבל דרך.

עידית סילמן: יש כאן תשלום חודשי קבוע.

רות רלבג: ביטוח לאומי זה כמו בנק.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אני אומרת יש כאן תקורה.

מיכל מרים וולדיגר: משרד הבריאות מעביר לביטוח לאומי, ביטוח לאומי מעביר לכם.

מיכל מרים וולדיגר: הכסף הזה בעיניי מיותר, העלות הזאת.

מיכל מרים וולדיגר: שיהיה במקום אחר, שיביאו לבריאות הנפש.

אוריאל בוסו: הוא לא יכול להתגונן, זה הכי כואב.

אוריאל בוסו: כמה התקורה של הביטוח הלאומי רועי?

אוריאל בוסו: מה התקורה של הביטוח הלאומי?

עידית סילמן: אני לא יודעת להגיד מה התקורה.

עידית סילמן: אם מחילים בחוק על ביטוח לאומי, אז ביטוח לאומי כמו שהוא מעביר להם כבר כספים.

אוריאל בוסו: הוא מבקש תוספת כוח למנגנון הזה.

אוריאל בוסו: כמה, מה, מי?

מיכל מרים וולדיגר: מה זה ההוצאות האלה?

אוריאל בוסו: הוא צריך לענות על זה.

מיכל מרים וולדיגר: נועה, נכון יש את הסעיף שכתוב שהם רוצים את ההוצאות, עלות המעבר.

מיכל מרים וולדיגר: מה זאת העלות הזאת?

אוריאל בוסו: חיים, מה השיפוי שנותנים לביטוח לאומי?

עידית סילמן: הנה, הביטוח הלאומי על הקו.

עידית סילמן: הוא מבקש פה איזה שהוא משהו.

עידית סילמן: הוא כתב לנו.

אוריאל בוסו: חיים יכול להגיד לנו.

אוריאל בוסו: כמה השיפוי שביטוח לאומי מקבל?

עידית סילמן: רק שנייה.

עידית סילמן: היועצת המשפטית, נועה בן שבת, תקריא את ההערה.

עידית סילמן: אוקיי, אז בואו נצביע על ההסתייגות.

עידית סילמן: מי בעד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נגד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: יוסף פולסקי כתב:

נועה בן שבת: לעניין סעיף שקראנו, יחולו לעניין זה.

נועה בן שבת: אז אנחנו נוסיף באותו סעיף ח', על התשלום הנוסף לפי מדדי איכות רפואיים, נכתוב שזה יחולו לעניין הזה הוראות סעיף קטן א' בשינויים המחוייבים.

מיכל מרים וולדיגר: אני רק שאלתי ולא קיבלתי תשובה, מהי העלות המעבר?

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, התקורה שצריך לשלם לביטוח לאומי על הצינורות הזאת?

עידית סילמן: אז אנחנו נבקש שיוסף פולסקי גם יעביר את זה ככה בדרך כזו או אחרת.

נועה בן שבת: אנחנו בהסתייגות 85.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א' אחרי תשלום חודשי קבוע יבוא: בסך 5 מיליארד שקלים בשנה.

נועה בן שבת: שקלים חדשים כמובן.

מיכל רוזין: למה 5?

מיכל רוזין: שימי 7.

מיכל רוזין: למה את מתקמצנת?

עידית סילמן: לא, אבל מיכל, תקשיבי, אנחנו לא נתקדם פה.

עידית סילמן: את אמרת לי שהבת שלך רוצה שתחזרי הביתה לראות איתה סרט.

מיכל רוזין: אבוד כבר.

עידית סילמן: מי בעד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נגד ההסתייגות?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה רק לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: לא נותנים לי לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: הבא אני אנמק.

עידית סילמן: הבא תנמקי?

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: ויתרת לנו.

נועה בן שבת: הסתייגות 86.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ג' אחרי השרים יודיעו יבוא: בדיווח לוועדת הכספים של הכנסת.

מיכל מרים וולדיגר: רגע, 87.

מיכל מרים וולדיגר: דילגו על 86.

מיכל מרים וולדיגר: קראת את 87.

נועה בן שבת: אני לא מבינה מה קרה, אני קראתי עכשיו 86.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ג' אחרי השרים יודיעו.

עידית סילמן: לא, אמרת 85.

עידית סילמן: עכשיו את קוראת את 86.

נועה בן שבת: אז אני אקרא עוד הסתייגות, כנראה הכניסו את זה.

נועה בן שבת: אני לא פספסתי, יש פה פשוט כנראה נוסח יותר מעודכן, כי יש פה עוד הסתייגות, שלא הייתה בנוסח הקודם.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ג' אחרי השרים יודיעו, יבוא: בדיווח לוועדת הכספים של הכנסת.

נועה בן שבת: זה אמור להיות בטאבלט.

אוריאל בוסו: תנמקי את זה.

אוריאל בוסו: אנחנו כל היום מנסים להעביר לך סמכויות לוועדה ואת מוותרת.

אוריאל בוסו: אז אם כבר, ילך לוועדת הכספים.

עידית סילמן: לא מוותרת.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: 87.

נועה בן שבת: אחרי סעיף קטן ה' יבוא: ו.

נועה בן שבת: אם בית החולים נמצא בהסכם הבראה או כל הסכם אחר מכוחו הוא זכאי לקבל תשלומים מהמדינה, התשלומים אותם הוא מקבל מהמדינה כאמור, ינתנו בנוסף לסכום התשלום הקבוע ולא יקוזזו ממנו.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: פנו אליי כמה בתי חולים או אחד, אני כבר לא זוכרת.

מיכל מרים וולדיגר: כי בשעה הזאת אני כבר לא זוכרת איך קוראים לי.

מיכל מרים וולדיגר: והוצע שיובהר שיש כמה בתי חולים שיש לכם הסכמי הבראה איתם.

מיכל מרים וולדיגר: וכנראה העברה של תשלומים כאלה ואחרים, שכל הסכומים שכתובים פה יהיו מעל זה.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, לא תקזזו להם מהסכומים אלה.

מיכל מרים וולדיגר: אז קודם כל, לפני ההשגה, תגידו לי תשובה.

מיכל מרים וולדיגר: זה בתוך התחשיב, זה מחוץ לתחשיב?

ינון גוטגליק: הכוונה שזה יקוזז להם.

מיכל מרים וולדיגר: אז ביקשתי שזה לא יקוזז.

מיכל מרים וולדיגר: השגה שלי.

מיכל מרים וולדיגר: מה, אסור לי להשיג על זה?

עידית סילמן: כן, אנחנו מצביעים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: אפשר רק לדעת למה ההסתייגות נפלה?

נועה בן שבת: עכשיו הסתייגות, אצלי מסומנת 88, של קבוצת ש"ס הייתה במקור.

ינון גוטגליק: כולם אמורים להיות שוויוניים.

ינון גוטגליק: מה שהם קיבלו מעבר, הם לא אמורים לקבל יותר.

אוריאל בוסו: לי זה מופיע 87, 88.

נועה בן שבת: כנראה זז פה איזה סעיף.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א', במקום שיודיעו לו השרים, יבוא: שהודיע לו שר הבריאות.

אוריאל בוסו: זה מהסעיפים שחשבתי שצריך להשאיר את זה בצד המקצועי גרידא של משרד הבריאות.

אוריאל בוסו: ולהוציא את זה עוד של השרים, שר האוצר וכו'.

אוריאל בוסו: זו הטענה שלנו.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: 89.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א(2) הסיפא החל במילים "בתוספת הוצאות המוסד לביטוח לאומי" תימחק.

אוריאל בוסו: שאלנו מקודם מה ההוצאות של הביטוח הלאומי.

אוריאל בוסו: לא קיבלנו תשובה.

אוריאל בוסו: אז יכול להיות שהמנגנון הקיים של העברת הכספים של ביטוח הלאומי אולי מספק את נושא.

אוריאל בוסו: כי אם לא, כפי שאמרתי, אולי נעביר את זה לפיס.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: אנחנו עוברים להסתייגות הבאה.

נועה בן שבת: מופיעה תחת קבוצת הליכוד.

נועה בן שבת: 91.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א' פסקה 3 תימחק.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ב', במקום יהיה שווה לסכום שהועבר למוסד לביטוח לאומי כאמור בסעיף קטן א(2) יבוא: יהיה שווה לסכום הכולל של ההנחות שניתנו לפי חוק זה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: עוד הסתייגות של קבוצת ש"ס.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ג' במקום השרים יפרסמו, יבוא: שר הבריאות יפרסם.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: ההסתייגות הבאה אומרת שבמקום 15 בדצמבר יבוא 31 בנובמבר.

נועה בן שבת: אתם רוצים לנמק?

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

מיכל מרים וולדיגר: נועה, עכשיו מגיע ה-93 שקראת לפני כן.

נועה בן שבת: רגע, לפני כן יש פה הסתייגות שכנראה נשמטה קודם מהקובץ.

נועה בן שבת: ובמקום 2021, רק אני צריכה לראות איפה זה 2021.

נועה בן שבת: חבר הכנסת אופיר כץ, זו הסתייגות שלך.

נועה בן שבת: במקום 2021 יבוא 2022.

נועה בן שבת: אני רק רוצה לראות איפה זה נמצא פה בסעיף בכלל.

מיכל מרים וולדיגר: נועה, את עושה בלגן.

מיכל מרים וולדיגר: אצלנו זה ב-94 מה שאת קוראת עכשיו.

מיכל מרים וולדיגר: הסעיפים אצלך אחרים משלנו.

נועה בן שבת: אני רק אסביר שההסתייגויות פשוט מגיעות כל הזמן ואנחנו אוספים אותם.

נועה בן שבת: אז יכול להיות שהנוסח שלך עוד לא מספיק מעודכן.

נועה בן שבת: ואם יש לי עוד הסתייגויות אני לא רוצה לא להצביע עליהם, רק בגלל שהמספור אצלכם הוא שונה.

נועה בן שבת: זאת למשל הסתייגות שכנראה נשמטה מהקובץ הכתוב, אבל היא כן כתובה לי פה בכתב יד.

נועה בן שבת: אז אני אכן מקריאה אותה.

נועה בן שבת: אז אני מבינה שחבר הכנסת אופיר כץ, אתה מציע שבכל מקום שכתוב 2021 יהיה כתוב 2022.

נועה בן שבת: אז אפשר להצביע על זה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

נועה בן שבת: אחרי זה יש הסתייגות של חבר הכנסת אופיר כץ.

נועה בן שבת: שסעיף קטן ה' ימחק.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

מיכל מרים וולדיגר: משהו לא בסדר.

נועה בן שבת: אני אסביר פעם נוספת, אבל תקשיבי.

מיכל מרים וולדיגר: לא, אבל יש פה את זה.

נועה בן שבת: אבל קראנו את זה, קראנו את ההסתייגות הזאת.

נועה בן שבת: רק שנייה.

נועה בן שבת: בדיווח לוועדת הכספים.

נועה בן שבת: תראי, זה מופיע פה.

נועה בן שבת: זו הייתה הסתייגות 86 והיא נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: אז הכל כן כתוב, אבל זה כתוב בסדר אחר.

נועה בן שבת: עכשיו ההסתייגות אצלי מסומנת 96.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ה(1) אחרי והסכמת שר הבריאות, יבוא: ובאישור ועדת הבריאות של הכנסת.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: את לא רוצה שזה יבוא אלייך, עידית?

מיכל מרים וולדיגר: איך את מצביעה נגד?

עידית סילמן: אני הכל רוצה אליי.

עידית סילמן: אני מעכשיו רק לוקחת, לא ראיתם?

עידית סילמן: לא הבנתם?

עידית סילמן: הלאה.

אוריאל בוסו: גם מופיד חתום על זה.

עידית סילמן: מופיד מותק.

עידית סילמן: באמת עשה פה עבודה של הסתייגויות.

אוריאל בוסו: אבל הוא בהסתייגות הזאת.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: נו, אבל הוא לא כאן.

עידית סילמן: מה אתה רוצה?

אוריאל בוסו: אז למה את נגד?

עידית סילמן: אני לא חייבת להסכים איתו על הכל, עם מופיד.

עידית סילמן: בקואליציה שלנו לא כולם מסכימים על הכל.

נועה בן שבת: אנחנו הסתייגות אצלי מופיעה כ-97.

נועה בן שבת: במקום סעיף קטן ה(1), יבוא: שר הבריאות בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת הבריאות של הכנסת, תקבע תקנות בעניינים אלה.

אופיר כץ: אני מבקש שוב לחזק את ועדת הבריאות של הכנסת, החדשה והמוצלחת.

אופיר כץ: האם יושבת הראש תצביע בעד חיזוק הוועדה?

עידית סילמן: בוודאי, אני כל הזמן רק מחזקת את הוועדה.

עידית סילמן: נחזק אותה ועוד נחזק אותה.

אופיר כץ: אז קדימה, קבלי את ההסתייגות.

עידית סילמן: מי בעד הסעיף הזה?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: מחלישה את הוועדה, את עוצמת הוועדה.

נועה בן שבת: הסתייגות 98.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ה(1)(א), בסופו יבוא: ובלבד שלא פחות מ-90% מהתשלום הקבוע יחולק בין בתי החולים לפי היחס בין המחזור הכספי של בית חולים ספציפי בשנה הקודמת לבין המחזור הכספי הכולל של כל בתי החולים בשנה הקודמת.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

מיכל מרים וולדיגר: צריך להגיד או לא צריך להגיד?

מיכל מרים וולדיגר: אולי תחסכו מאתנו.

אופיר כץ: אמרנו עד עכשיו הכל.

עידית סילמן: צריך להגיד.

עידית סילמן: אבל אמרתי כל פעם לציין וציינתם.

אופיר כץ: נכון.

אופיר כץ: אני חושב שאמרנו בכל הרביזיות.

נועה בן שבת: סעיף קטן ה(1)(ב) ימחק.

עידית סילמן: כן, מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: ההסתייגות הבאה אומרת שבמקום סעיף קטן ה(1)(ה)(5) יבוא: הקלות שיוטלו על משרד האוצר ומשרד הבריאות לשם שמירת האיזון התקציבי של בתי החולים.

נועה בן שבת: ככל שמחצית מבתי החולים הציבוריים יהיו בגרעון, לאור כשלון ניהול מערכת הבריאות יפוטרו מנכ"ל משרד הבריאות, האוצר, ראש אגף התקציבים, סגן מנהל אגף התקציבים בתחום הבריאות ומנכ"ל משרד הבריאות.

עידית סילמן: רק את יושבת ראש ועדת הבריאות של הכנסת הוא לא כתב כאן.

אופיר כץ: זה שלי?

עידית סילמן: זה שלך.

אוריאל בוסו: אבל אם פעם אחת נהיה רציניים, זה לפחות מסר אמיתי.

אופיר כץ: פנה אליי מנכ"ל האוצר, אחרי שהגשתי את ההסתייגות.

אופיר כץ: הוא אמר לי למה רק אני?

אופיר כץ: זה לא פייר.

רועי רייכר: חבר הכנסת כץ.

רועי רייכר: אני רוצה להסביר לך שבמצב שהדבר הזה יקרה, אני האחרון שנשארתי.

אופיר כץ: אתה לא מבין שאת כל זה אני עושה שאתה אחרון שתישאר ותמונה למנכ"ל האוצר?

אוריאל בוסו: אבל עם כל הרצינות וההסתייגות, פקידים שמגישים רפורמות וכותבים אותם על נייר ושנה אחר שנה רואים שהדבר הזה לא ישים, שייקחו אחריות.

אוריאל בוסו: זה המסר.

אופיר כץ: הם קובעים ואנחנו אחראיים.

רועי רייכר: אגב, הממונה על התקציבים רואה את הדיון ואופיר, הוא מסכים.

נועה בן שבת: אז ההסתייגות הזאת מצביעים עליה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגות 100 אצלי ברשימה.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ה(1)(ג) המוצע במקום בהתאם למדד שיקבע בתקנות יבוא:

נועה בן שבת: לפי השיעור - - - לקופות החולים בשנה הקודמת.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

נועה בן שבת: אנחנו עכשיו בהסתייגות 101 אצלי.

נועה בן שבת: סעיף קטן ה(1)(ה) ימחק.

נועה בן שבת: אפשר להצביע על ההסתייגות הזאת.

עידית סילמן: כן.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: 102.

נועה בן שבת: לאחר סעיף קטן ה(7) יבוא: 8.

נועה בן שבת: כחצי שנה מתחילת החוק ידווחו בתי החולים לוועדת הבריאות של הכנסת על מגמת השינויים בשירות לאזרח.

נועה בן שבת: במידה והשינוי יהיה לרעה יתפטרו שר האוצר, מנכ"ל משרד האוצר ושר הבריאות ומנכ"ל משרד הבריאות.

עידית סילמן: שוב יושבת ראש ועדת הבריאות של הכנסת לא בפנים.

עידית סילמן: יישר כוח, כל הכבוד.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: במידה והשינוי יהיה לרעה, יקחו אחריות.

אופיר כץ: מה יש?

אופיר כץ: פעם אחת שהפקידים יקחו אחריות.

אלינה ברדץ' יאלוב: זה נכון, אני אזכור את זה.

נועה בן שבת: אתה מעדיף שיהיה כתוב שיסיימו את תפקידם?

נועה בן שבת: מבחינת נוסח, רועי?

נועה בן שבת: יסיימו את תפקידם?

נועה בן שבת: יסיימו את כהונתם, תסתיים כהונתם?

רועי רייכר: כן.

רועי רייכר: יסתיים תפקידם, כן.

נועה בן שבת: זה מקובל על המציעים?

אופיר כץ: לא, זה ניסוח שלי, הוא לא יכול לשנות לי את הניסוח.

אופיר כץ: ממש לא.

אופיר כץ: יתפטרו ויודיעו גם למה הם התפטרו.

נועה בן שבת: זה כבר הצבענו.

אלינה ברדץ' יאלוב: מתי אתה זוכר השר או ראש הממשלה התפטר בעקבות משהו?

נועה בן שבת: הסתייגות 103.

נועה בן שבת: אחרי סעיף קטן ו' יבוא: ז.

נועה בן שבת: הוראות שיקבעו זמן המתנה לבדיקת MRI ו-C.T בפריפריה.

אופיר כץ: אני רוצה לנמק.

אופיר כץ: אנחנו עושים פה באמת שינויים ושינויים, חלקם טובים.

אופיר כץ: יכולנו לעשות שינויים נוספים לטובת האזרחים.

אופיר כץ: אבל זו הזדמנות טובה להרחיב את השינויים והגיע הזמן שנגדיר את הזמן במקום המילה הזאת זמן סביר שנגדיר עכשיו כמה זמן תושב פריפריה יצטרך לחכות לבדיקת MRI או בדיקת C.T.

אופיר כץ: לא שכנעתי?

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

אוריאל בוסו: אפרופו C.T, אני רוצה להודות לרועי בן משה, שבעודו נמצא פה עשה מצווה.

אוריאל בוסו: פנייה שהגיעה אליי ממש עכשיו, על מקרה מאוד קשה בשערי צדק לאיזה צעיר אחד והוא סייע.

אוריאל בוסו: אז גם כשיושבים פה הוא עושה מצוות, ישר כוח.

אוריאל בוסו: רועי, סמנכ"ל שערי צדק.

אוריאל בוסו: מקרה אני לא מכיר, אבל פנו אליי על מקרה מאוד הומני.

אופיר כץ: ישר כוח.

אוריאל בוסו: אחרי כל כך הרבה שעות של דיונים.

נועה בן שבת: יש את ההסתייגות של הרשימה המשותפת, שהיא כמו ההסתייגות הקודמת שנפלה.

נועה בן שבת: אז הצטרפו שם למסתייגים.

נועה בן שבת: עכשיו יש לנו 105.

נועה בן שבת: סעיף קטן ה(1)(ה)(5) ימחק.

אוריאל בוסו: זה גם כן עלי סלאלחה.

נועה בן שבת: האמת היא, סליחה, רציתי להגיד שהסעיף הזה נמחק.

נועה בן שבת: אז ההסתייגות מיותרת.

נועה בן שבת: סעיף 106.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ה(1)(ה)(4) בסופו יבוא: בתיאום עם הסתדרות הרופאים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ה(1) במקום שר האוצר בהסמכת שר הבריאות יבוא: שר הבריאות באישור הוועדה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגות 108.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ה(1)(ה) במקום פסקה 5 יבוא: במקרה של חריגה תקציבית הגבלת תקנים במשרדי האוצר והבריאות.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: ש"ס, אנחנו עכשיו בשלכם.

עידית סילמן: סעיף קטן ו(2) המוצע ימחק.

נועה בן שבת: סעיף קטן ו(2), רק רגע.

עידית סילמן: מה אתה אומר?

נועה בן שבת: אני מנסה לראות סעיף קטן ו(2).

עידית סילמן: מה, לא צריך לקרוא לו את זה.

עידית סילמן: צריך לקרוא לו את זה?

עידית סילמן: אולי ביטלנו אותו כאילו את אומרת?

נועה בן שבת: כן.

אוריאל בוסו: יכול להיות שהסעיף נמחק.

עידית סילמן: אתה זוכר על מה כתבת הסתייגות?

אוריאל בוסו: אני לא רואה את הסעיף, אז אני לא יודע על מה.

עידית סילמן: זה לא משנה, בוא נמציא.

עידית סילמן: אתה כתבת הסתייגות על הסעיף, מה אכפת לך?

עידית סילמן: אתה לא זוכר מה זה, בוא נמציא.

נועה בן שבת: אני יודעת, זה כנראה היה השעיה של מנהלי בתי החולים.

נועה בן שבת: אני חושבת שזאת הייתה ההסתייגות.

עידית סילמן: אתה רוצה לדבר עליה?

נועה בן שבת: אתה מוותר עליה?

אוריאל בוסו: אבל הורדת את זה.

אוריאל בוסו: אנחנו חשבנו, כפי שאתם הצגתם ואני שמח שנעניתם לכך לנושא של ההשעיה ופיטורים של מנהלי בתי החולים.

אוריאל בוסו: שעם כל ההתערבות של משרד האוצר ומשרד הבריאות בניהול בתי החולים, עדיין לא יכול להיות מצב של חרב מקצועית מונחת על צווארם של מנהלי בתי החולים.

אוריאל בוסו: הם צריכים לפעול מתוך מקצועיות אמיתית ויושרה.

אוריאל בוסו: לצד זה שהם מחויבים להתאמות והרפורמות שעושים עם משרדי האוצר והבריאות.

אוריאל בוסו: ואני שמח שנענו לבקשה הזו ולהוריד את הסעיף הזה.

אוריאל בוסו: תודה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אופיר כץ: רביזיה.

אופיר כץ: אבל הורדתם את הסעיף, אז ההסתייגות התקבלה.

נועה בן שבת: הורדנו את הסעיף.

נועה בן שבת: זה הסעיף הזה של פיטורי בתי חולים, נכון?

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: הגענו לסעיף 10, נכון?

נועה בן שבת: כן, אנחנו בסעיף 10.

נועה בן שבת: אנחנו מדברים על סעיף 10(ג).

נועה בן שבת: בדיון הקודם נאמר שהתקרות צריכה ברוטו לאותה שנה יחולקו במקרה שהשרים לא הודיעו על תקרת צריכה ברוטו לשירותי הבריאות יחולקו בהתאם לשיקולים שקבועים בסעיף 3 ו-4.

נועה בן שבת: השאלה היא האם באמת אפשר להפעיל את השיקולים האלה בלי חלוקה?

נועה בן שבת: או שאפשר להפעיל או לא להפעיל?

נועה בן שבת: האם גם במקרה הזה בעצם יהיה גורם שקובע מה השיקולים ואיך התקרות מחושבות.

נועה בן שבת: האם גם במקרה שלא מודיעים על התקרות התוספת הריאלית יודעים איך לחלק אותה לפי השיקולים האלה.

חיים הופרט: אני מזכיר למה עשינו את זה.

חיים הופרט: עשינו את זה כי ביקשתם והניסוח, מה שאת אומרת מה שאתם עושים הוא מאוד מוזר.

חיים הופרט: אז איך אנחנו צריכים לעשות?

נועה בן שבת: לא, השאלה מה אפשר לתת לזה כדי שבאמת, אנחנו אומרים שהחלוקה.

חיים הופרט: אני מזכיר מה המטרה של הסעיף.

חיים הופרט: באו חלק מבתי החולים ואמרו אם אנחנו לדוגמה קיבלנו איזה שהוא מכשיר.

נועה בן שבת: לא מחלקים את התוספת הריאלית בגלל שאין תקרות.

חיים הופרט: נכון.

חיים הופרט: קופת חולים אמרה קפיטציה אתם יודעים ברגע הראשון, אז למה אתם צריכים?

נועה בן שבת: אז יכול להיות שאתם צריכים ללכת ולקדם תנאי מאוד חותך.

נועה בן שבת: כמו מספר מבוטחים משוכלל או שיעור קפיטציה.

רות רלבג: אז זה מה שאנחנו מציעים, שזה יהיה לפי קפיטציה.

אלינה ברדץ' יאלוב: שיעור קפיטציה הם יודעים ויעשו לפי שיעור הקפיטציה, כי את זה הם יודעים.

נועה בן שבת: בסדר?

נועה בן שבת: אז נחזור לסעיף הזה?

עידית סילמן: כן, נחזור לסעיף הזה.

עידית סילמן: תודה רבה, השם עמכם.

עידית סילמן: כן, סעיף 11.

נועה בן שבת: שאלה נוספת שרציתי לשאול, כיוון שהעירו לנו לגבי תיקון אחר שדיבר על סוג שירות בריאות לאותו סוג שירות.

נועה בן שבת: האם צריך את המילים האלה כאן או לא?

נועה בן שבת: בבקשה תבדקו גם את זה.

נועה בן שבת: בסדר?

נועה בן שבת: בנתיים נצביע על ההסתייגויות לסעיף 10.

נועה בן שבת: הסתייגות 110.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ב' במקום 2024 יבוא 2023.

אוריאל בוסו: סעיף 110 ו-111 תכף תראי שניהם, שאני רוצה לצמצם את תקופת ההחלטות והמתווה שאנחנו עדיין לא ברורה לנו התמונה.

אוריאל בוסו: אז אמרתי 2022-2023 זה עוד סביר.

אוריאל בוסו: אבל לא עד 2024.

אוריאל בוסו: מי בעד, מי נגד?

נועה בן שבת: אז אפשר להצביע להסתייגות 110 לסעיף 10.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: 110, מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגות 111.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ג', במקום 2024 יבוא 2023.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגות 112.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א', אחרי יודיעו לכל בית חולים ציבורי כללי ולכל קופת חולים יבוא: וכן יעבירו דיווח לוועדת הבריאות של הכנסת.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לנמק עוד פעם, שאני חושבת שהוועדה עושה פה עבודה מצוינת וצריך לדווח גם לנו, שנדע.

מיכל מרים וולדיגר: וכמובן ליושבת ראש הוועדה.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן מבחינתי צריך להכניס גם את הדיווח לוועדת הבריאות.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגות 113.

נועה בן שבת: בסעיף 10 אחרי סעיף קטן ד' יבוא: ה.

נועה בן שבת: הודעה כאמור בסעיפים קטנים א' ו-ב' ימסר עד המועד האמור באותם סעיפים לוועדה.

נועה בן שבת: קודם מצביעים על זה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: סליחה, לא שאלתי אותך אם את רוצה לנמק.

עידית סילמן: הנה, עכשיו.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה שידווחו לכם.

מיכל מרים וולדיגר: אתם לא רוצים לקבל דיווחים ולא להיות ועדה שתפקידה לדווח.

עידית סילמן: לא, לא, לדווח ידווחו.

עידית סילמן: אמרנו, הכל ידווח.

עידית סילמן: הקאפ ידווח.

עידית סילמן: לא רק שהקאפ ידווח, הקאפ יעלה על סדר הכיום, כי אנחנו נקים פה ועדה.

מיכל מרים וולדיגר: נו, אז קבלו את ההסתייגות.

נועה בן שבת: טוב, ההסתייגות החלופית אומרת: חילופין א' אומר:

נועה בן שבת: בסעיף 10 אחרי סעיף קטן ד' יבוא: ה.

נועה בן שבת: הודעה כאמור בסעיפים קטנים א' ו-ב' תפורסם ברשומות עד המועד האמור באותם סעיפים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: בסעיף 10, הסתייגות חלופית ב'.

נועה בן שבת: בסעיף 10, אחרי סעיף קטן ד' יבוא: ד(1) לעניין סעיף ד' כלל ההודעות ידווחו לוועדת הבריאות של הכנסת ויפורסמו לציבור.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושבת שמדובר בדבר חשוב ודיברתם על בשורה.

מיכל מרים וולדיגר: הציבור צריך לדעת מזה, הכנסת צריכה לדעת מזה, ועדת הבריאות צריכה לדעת מזה.

מיכל מרים וולדיגר: ההודעות בכל מקרה מדווחות, אין פה עבודה כפולה.

מיכל מרים וולדיגר: שידווחו גם לכנסת ולציבור.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: 114.

נועה בן שבת: מוצע שבסעיף 10(ה)(1) ברישא, אחרי שר הבריאות, יבוא: באישור הוועדה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: גם יש הסתייגות של חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי שהסעיף יבוטל.

נועה בן שבת: אה, לא, לא, זה סעיף 11, את צודקת.

נועה בן שבת: סליחה, אני התבלבלתי.

נועה בן שבת: כתבתי את זה במקום הלא נכון, סליחה.

נועה בן שבת: אז אנחנו סיימנו את ההסתייגויות לסעיף 10.

אלינה ברדץ' יאלוב: קודם כל, לפרוטוקול, יושבת הראש התחלפה כדי להביא שוקולד למיכל וולדיגר.

מיכל מרים וולדיגר: היא הבטיחה, אני לא אמרתי.

מיכל מרים וולדיגר: היא הציעה, אמרתי כן.

נועה בן שבת: אנחנו עוברים לסעיף 11.

חיים הופרט: כאן יש לנו תיקון שאמור להוריד חלק גדול.

חיים הופרט: זה יהיה בהסכמת שני בתי החולים.

ינון גוטגליק: התקרות המשותפות.

מיכל מרים וולדיגר: קיבלתם את ההסתייגות שלנו.

מיכל מרים וולדיגר: כל הכבוד לכם.

נועה בן שבת: רגע, אז זה יחליף את אחרי שנתנו לקופת החולים הזדמנות - - -

ינון גוטגליק: כן, אני חושב שלא צריך.

נועה בן שבת: אפילו לא להורות אפילו?

נועה בן שבת: השרים רשאים להורות.

ינון גוטגליק: רשאים השרים לקבוע בהסכמת שני בתי החולים.

חיים הופרט: אפשר לקחת את סעיף קטן 3 ולהכניס אותו בפנים.

נועה בן שבת: להודיע בהסכמת בתי החולים.

מיכל מרים וולדיגר: למה לא בתי החולים רשאים באישור השר?

ינון גוטגליק: לא, לא, זה השרים בהסכמת שני בתי החולים.

חיים הופרט: לא, לא.

חיים הופרט: בתי החולים לא צריכים את אישור השר לעשות הסכם כזה או אחר.

חיים הופרט: כל עוד זה בסעיפי החוק.

חיים הופרט: אבל בתי החולים לא צריכים את האישור של השר לעשות את זה.

מיכל מרים וולדיגר: למה?

מיכל מרים וולדיגר: תקרת ברוטו ביחד.

חיים הופרט: הם יכולים לחתום על הסכם ולאחד את התקרה שלהם.

נועה בן שבת: אז עכשיו עולה שאלה.

נועה בן שבת: כי יש פה הרבה סעיפים בתוך אותו סעיף.

נועה בן שבת: כיוון שהסעיף הזה מדבר על תקרות משותפות והסעיף אומר שהשרים ישקלו לעניין סעיף קטן א' בין השאר את ההשפעה על שירותי הבריאות לתושבים באזור הגיאוגרפי שבו מצויים בתי החולים ואת ההשפעה על משך ההמתנה לקביעת תורים.

נועה בן שבת: ג.

נועה בן שבת: הודעה על הוראת השרים לפי סעיף קטן א' תימסר לקופות החולים ובתי החולים הציבוריים הכלליים הנוגעים בדבר עד 15 בדצמבר ותחול החל מהשנה העוקבת למועד מסירת ההודעה.

נועה בן שבת: ההודעה כאמור תפורסם ברשומות.

ינון גוטגליק: לדעתי זה לא צריך להשתנות.

ינון גוטגליק: מה שצריך להשתנות זה כמו שאמרתם.

ינון גוטגליק: הרישא של א', במקום אחרי שנתנו לקופות החולים ולבתי החולים הציבוריים הכלליים הנוגעים בדבר.

נועה בן שבת: זה לא הסתייגות.

נועה בן שבת: מה שקראתי עכשיו זה בתוך הנוסח.

נועה בן שבת: זה השיקולים.

חיים הופרט: ינון, זה לא היה הסתייגות.

חיים הופרט: זה מה שכתוב.

נועה בן שבת: הנושא שזה משתנה מהשנה העוקבת.

ינון גוטגליק: אז לדעתי מה שצריך לשנות זה רק ברישא.

חיים הופרט: צריך לקחת את סעיף קטן 3 התקבלה הסכמת זה, ככל שזה ואחרי ששקלו את.

ינון גוטגליק: לדעתי זה יכול להיות במשפט השני.

ינון גוטגליק: רגע, חיים.

ינון גוטגליק: יכול להיות במשפט השני, אחרי שנתנו לקופות החולים ולבתי החולים הכלליים הנוגעים בדבר הזדמנות לטעון טענותיהם.

חיים הופרט: תנו לנו שנייה לנסח ונקריא.

עידית סילמן: מיכל ומיכל, אנחנו לא שומעים.

מיכל מרים וולדיגר: אני אומרת לה שהיא מפריעה לי.

נועה בן שבת: בסדר, אז אנחנו נגיע כך: הנושא של הסכמה יהיה כתוב.

נועה בן שבת: אבל אנחנו משאירים את ב' ו-ג' ורק הנושא של ההסכמה יעלה למעלה.

נועה בן שבת: בסדר גמור.

מיכל מרים וולדיגר: אתם יכולים להסביר גם לנו?

נועה בן שבת: אז עכשיו אנחנו עוברים להסתייגויות על סעיף 11.

עידית סילמן: אני רק רוצה להגיד שהאיחוד הזה של הרצפות כשדיברו איתנו בתי החולים.

עידית סילמן: איפה ערן?

עידית סילמן: הוא לא נמצא איתנו.

עידית סילמן: ואתם דיברתם איתנו על הסעיף הזה.

ערן הכהן: כן, כן.

ערן הכהן: עכשיו זה מקובל עלינו.

עידית סילמן: ותוקן לפי מה שביקשתם?

ערן הכהן: כן.

עידית סילמן: סייענו, עזרנו?

ערן הכהן: סייעתם, עזרתם, תודה רבה.

מיכל מרים וולדיגר: סליחה, זו הסתייגות.

ערן הכהן: ונראה לי שגם אוהד נמצא בזום והוא בטח ישמח להודות.

עידית סילמן: למרות שזו שעה מאוחרת?

עידית סילמן: אוהד נמצא איתנו בזום?

עידית סילמן: זה בסדר אוהד?

עידית סילמן: אפשר למצוא את אוהד?

קריאה: הוא הלך לישון.

ערן הכהן: הוא לא ישן כבר חודש.

עידית סילמן: רגע, חברי הכנסת.

עידית סילמן: מיכל, אתם זוכרים שדיברנו על בתי החולים, על הסעיף זה של 20 ק"מ מרחק.

עידית סילמן: בתי החולים שישבו כאן ודיברו על זה, בני ציון ורמב"ם, וולפסון ואיכילוב.

עידית סילמן: אמרנו על עוד צמד של בתי חולים.

עידית סילמן: חיים, דיברנו על צמדי בתי חולים.

עידית סילמן: וולפסון ואיכילוב.

חיים הופרט: נכון.

חיים הופרט: אני אסביר את הסעיף.

עידית סילמן: רמב"ם בני ציון, וולפסון איכילוב.

חיים הופרט: מאיר ובילינסון.

עידית סילמן: אז עליהם דיברנו שהם במרחק של עד 20 ק"מ האחד מן השני.

עידית סילמן: רצינו שהם לא יפגעו.

עידית סילמן: הם עלו בזום, הם דיברו, בהסכמת בתי החולים.

עידית סילמן: הם רצו את השינוי הזה בסעיף.

עידית סילמן: הכנסנו את הסעיף הזה.

עידית סילמן: אני שמחה שהם בסדר עם זה.

עידית סילמן: תודה רבה.

אוריאל בוסו: הכנסתם בשינוי שזה נשאר 20?

עידית סילמן: לא, לא, שיהיה לפי הבקשה שלהם.

עידית סילמן: כן, כן, באנו לקראתם.

נועה בן שבת: אני רוצה רק להזכיר שאנחנו מדברים על הסכמתם רק של בתי החולים שבאותה בעלות.

עידית סילמן: כן, כן.

חיים הופרט: ברור, ברור.

נועה בן שבת: אז אנחנו עוברים להסתייגויות של סעיף קטן 11.

נועה בן שבת: למעשה הסתייגות לחלופין של חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי בעצם התקבלה.

נועה בן שבת: כי היא ביקשה שתהיה הסכמה.

נועה בן שבת: אז את עומדת על ההסתייגות שלך שהסעיף כולו יבוטל?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא, לא, צריך לבטל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מספיק שהוספנו הסכמה של שני בתי חולים.

נועה בן שבת: אז לא צריך.

עידית סילמן: יפה.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: ישר כוח.

עידית סילמן: עבודה מעולה.

נועה בן שבת: הסתייגות 115.

נועה בן שבת: במקום השרים רשאים להורות כי תחול תקרת צריכה בריאות או משותפת לשני בתי חולים ציבוריים כלליים שונים או יותר, יבוא: בתי חולים רשאים באישור השר ובהתייעצות עם ועדת הבריאות, להחיל תקרת צריכה ברוטו משותפת לשני בתי חולים ציבוריים כלליים שונים או יותר.

ינון גוטגליק: אני לא בטוח שהם לא יכולים לעשות את זה כבר היום.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגות 116.

נועה בן שבת: בסעיף 11, במקום שמתקיים, יבוא: שהסכימו לכך או שמתקיים.

נועה בן שבת: למעשה זה כבר גם כן, זה בעצם התקבל ההסתייגות הזאת.

עידית סילמן: כי הם הסכימו לכך, כן.

מיכל מרים וולדיגר: למה?

מיכל מרים וולדיגר: זה הנוסח שהתקבל?

נועה בן שבת: לא.

ינון גוטגליק: במהות זה התקבל.

עידית סילמן: לא משנה.

עידית סילמן: היא רוצה, היא אומרת שזה לא הנוסח בדיוק.

נועה בן שבת: לא, אז אני אצטרך למחוק את הנוסח שכתוב.

מיכל מרים וולדיגר: לא, תצביעו על זה.

מיכל מרים וולדיגר: פשוט תצביעו על זה ושזה ידחה.

נועה בן שבת: אבל אם ההסתייגות הזאת תעלה למליאה ותתקבל, אז יהיה כתוב לי בהתחלה אלה הסכימו.

נועה בן שבת: ואחרי זה יגידו ובלבד שהסכימו לכך או שמתקיים.

עידית סילמן: הוספנו בסוף שהסכימו לך ושהתקיים.

עידית סילמן: אז חבל.

מיכל מרים וולדיגר: רק בגלל שהשעה מאוחרת אני אגיד לך בסדר.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: תודה רבה, אז אנחנו מבטלים את זה.

מיכל מרים וולדיגר: זהו, אל תבקשו את זה יותר.

ינון גוטגליק: השעה הולכת להיות יותר מאוחרת בהמשך.

נועה בן שבת: הסתייגת 117.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א', במקום המילים אחרי שנתנו לקופות החולים ולבתי החולים הציבוריים הכלליים הנוגעים בדבר הזדמנות לטעון את טענותיהם, יבוא: בהסכמת מנהלי בתי החולים הרלוונטיים.

נועה בן שבת: גם זה בעצם אותה הסכמה.

נועה בן שבת: אלא אם כן, בסדר?

עידית סילמן: זה לא בהסכמת מנהלי בתי החולים, אלא בהסכמת בתי החולים עשינו.

עידית סילמן: תחליטו.

מיכל מרים וולדיגר: הוא רוצה.

מיכל מרים וולדיגר: הוא אמר לי להיות במקומו, הוא לא פה.

נועה בן שבת: את רוצה לדרוש שדווקא זה יהיה מנהלי בתי החולים?

חיים הופרט: לדעתי זה היינו הך, אבל ינון יגיד.

נועה בן שבת: כמו שכתוב, בסדר.

עידית סילמן: מנהלי בתי החולים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגות 118.

נועה בן שבת: במקום 20 ק"מ יבוא 10 ק"מ.

מיכל מרים וולדיגר: אוריאל, אנחנו נשארים עם ה-20 ו-10.

מיכל מרים וולדיגר: נכון?

מיכל מרים וולדיגר: כן.

מיכל מרים וולדיגר: שאני אבין, חיים, משאירים אותי לסעיף 17 והם סוגרים הכל בחוץ?

חיים הופרט: לא, הם סוגרים משהו אחר.

עידית סילמן: הם סוגרים עכשיו MRI, PET C.T, פגיות.

חיים הופרט: הלוואי.

חיים הופרט: מי שרוצה לראות את כל מערכת הבריאות יוצא עכשיו החוצה ושומע על מה הם מתווכחים.

עידית סילמן: הם עולים עכשיו, כולם מתניעים רכבים כשאת אומרת את זה.

עידית סילמן: סתם, סתם.

עידית סילמן: אוקיי, קדימה.

נועה בן שבת: אז אנחנו בהסתייגות 118.

נועה בן שבת: במקום 20 ק"מ יבוא 10 ק"מ.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: סעיף 11 ימחק.

נועה בן שבת: נכון.

נועה בן שבת: סעיף 11 כולו ימחק.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: בסעיף 11 בסופו יבוא: ד' נקבע תקרה משותפת לפי סעיף זה ידווח משרד הבריאות לוועדה עד 31 בדצמבר על כל שנה על השינוי בזמני המתנה וקביעת תורים בכל שנה, לעומת השנה שקדמה לקביעת התקרה המשותפת.

עידית סילמן: בתי החולים וקופות החולים הנוגעים בדבר ימסרו את המידע לעניין זה למשרד הבריאות עד 31 באוקטובר של כל שנה.

מיכל מרים וולדיגר: חשוב מאוד.

עידית סילמן: רוצה לנמק?

מיכל מרים וולדיגר: לא, זה מנומק.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: סעיף 12.

נועה בן שבת: אנחנו צריכים לעבור לסעיף עצמו.

נועה בן שבת: אז דבר ראשון, באמת תיקון אחד שנכנס לדיון הקודם זה שהשרים אחרי שנתנו לקופות החולים הנוגעות בדבר הזדמנות לטעון את טענותיהם רשאים להודיע כי תחול תקרת צריכה ברוטו משותפת.

נועה בן שבת: זה בעצם התיקון היחיד בסעיף הזה, שעוסק בתקרות משותפות לשתי קופות חולים.

עידית סילמן: בסדר?

נועה בן שבת: כן.

נועה בן שבת: אז אנחנו עוברים להסתייגויות של סעיף 12.

נועה בן שבת: סעיף 12, הסתייגות 121.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א' המוצע, אחרי השרים יבוא: באישור ועדת הבריאות של הכנסת.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: הסתייגות 122.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א' המוצע, לאחר פסקה 2 יבוא: 3.

נועה בן שבת: בית החולים הסכים לכך.

נועה בן שבת: זאת אומרת, יש פה דרישה שגם בית החולים יסכים לתקרה המשותפת שנקבעת.

עידית סילמן: אתם רוצים לנמק?

עידית סילמן: בלי לנמק.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגות 123.

נועה בן שבת: למחוק את הסעיף כולו.

נועה בן שבת: תרצו לנמק?

מיכל מרים וולדיגר: לא.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

ינון גוטגליק: יש עדכון לסעיף 10, מה שאמרנו שנחזור עם נוסח על מה שהיועצת המשפטית העירה.

ינון גוטגליק: אז אנחנו פשוט נמחק את סעיף ג'.

ינון גוטגליק: את ה-default.

ינון גוטגליק: לא הצלחנו להגיע לאיזה שהוא מנגנון חכם.

נועה בן שבת: אז זאת אומרת, השרים צריכים להודיע.

ינון גוטגליק: נכון.

ינון גוטגליק: הם יודיעו מאוחר פשוט, מה שהיה עד עכשיו.

נועה בן שבת: אם הם לא הודיעו בזמן, הם יודיעו באיחור.

נועה בן שבת: אז סעיף 13 בדיון, אנחנו מדברים על הפחתת תקרת הצריכה ברוטו בגלל הסכם לרכישת שירות חלופת אשפוז בבית המטופל.

נועה בן שבת: ואנחנו בדיון הקודם הוועדה בעצם בחרה לדרוש שהאפשרות הזאת תהיה לבקשת בית החולים וקופת החולים.

נועה בן שבת: לחשב להם תקרת צריכה ברוטו שנמוכה מתקרת הצריכה הרגילה.

ינון גוטגליק: אנחנו מתנגדים לתיקון.

ינון גוטגליק: יכול להיות מצב שהם יגיעו להסכם ולא יבקשו להוריד את התקרה ובעצם יהנו מן ההפקר.

ינון גוטגליק: לכן אנחנו מבקשים שלשרים תהיה סמכות כן להוריד את התקרה, גם בלי בקשה שלהם.

נועה בן שבת: איך הם יהנו מההפקר במקרה הזה?

נריה שטאובר: יש פה איזה חשש שהם יכולים לחתום ביניהם הסכם.

נריה שטאובר: ואז בעצם בית החולים לא יבקש מהמשרד את הפחתת התקרה, למרות שכן נחתם הסכם, כי לא כדאי לו.

נריה שטאובר: אז אני לא יודעת אם אני מצטרפת לחשש, אבל סביב זה ההתנגדות.

נועה בן שבת: אוקיי.

נועה בן שבת: זאת אומרת, זה יבוטל התוספת.

ינון גוטגליק: זה לא תיקון שהיה לבקשת הוועדה, זה תיקון שאנחנו חשבנו שצריך לחדש את הנוסח ואנחנו מבקשים לחזור בנו.

נועה בן שבת: בסדר.

נועה בן שבת: אז אנחנו בהסתייגות לסעיף 13.

נועה בן שבת: אחרי לפי הוראות סעיף 2, יבוא: בהתאם לשיעור אליו הגיעו הצדדים בהסכם.

נועה בן שבת: זאת אומרת, לפי זה תיקבע התקרה.

נועה בן שבת: אפשר להצביע על ההסתייגות.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: אחרי סעיף 13 יש הצעה לקבוע שסעיף 13(א) שכותרתו "תכנית שיפוי" ומציע שהשרים יביאו לוועדת הבריאות תכנית לשיפוי קופות החולים בגין הקמת מערך אשפוז ביתי לעידוד וקידום מערך זה.

עידית סילמן: יפה, מעניין.

עידית סילמן: באמת שזה יפה.

עידית סילמן: אבל לא נוכל להכניס את זה בלשון החוק.

עידית סילמן: אבל זה בהחלט אני חושבת רעיונות טובים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: סעיף 14 אני לא רואה שהיו פה שינויים, אז אני אקרא את ההסתייגות שמופיעה בסעיף 14.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א(2), במקום 80% יבוא 100%.

נועה בן שבת: אנחנו מדברים על ההפחתות של הדיפרנציאלי ושירות אחר.

נועה בן שבת: במקום 80%, 100%.

נועה בן שבת: זאת אומרת ישלמו את המחיר המלא.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: הסתייגות 127.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א', בפסקה 3(א), במקום 55% יבוא 75%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: יש הסתייגות שמציעה שבסעיף קטן א' בפסקה 3(א) במקום 55 יבוא 50%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א' בפסקה 3(ב) במקום 30% יבוא 25%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: הסתייגות נוספת, 130.

נועה בן שבת: בסעיף קטן א(3)(ב) במקום 30% יבוא 55%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: זה 14.

נועה בן שבת: עכשיו אנחנו מגיעים לסעיף 15, שהוא סעיף הפנימיות.

עידית סילמן: תשלום בעד שירות אשפוז במחלקות פנימיות.

עידית סילמן: אוקיי, שימו לב.

עידית סילמן: זה סעיף שגם לגביו דיברנו הרבה, על המחלקות הפנימיות.

נועה בן שבת: אני יכולה לתאר את השינויים שכבר נעשו?

עידית סילמן: כן, בוודאי.

נועה בן שבת: אז שינויים שכבר נעשו.

נועה בן שבת: בפסקה 2 מנוסחת ההוראה שינון, אתה הקראת בדיון הקודם.

נועה בן שבת: אנחנו מדברים פה על הסכומים המשולמים.

נועה בן שבת: בשנים 2022 עד 2024 מכפלת היחס שבין מספר ימי האשפוז במחלקות הפנימיות באותו בית חולים ובין סך ימי האשפוז שצרכו כלל קופות החולים במחלקות הפנימיות באותו בית חולים בשנה הקודמת ולגבי, יש פה תוספת.

נועה בן שבת: ולגבי שנת 2022 בשנת 2019.

נועה בן שבת: זה התיקון שעשינו.

ינון גוטגליק: נכון.

ינון גוטגליק: במקום בשנה הקודמת, אלא בשנת 2019.

נועה בן שבת: אז המכפלת של הדבר הזה: בסך תקרות הצריכה נטו לשירות אשפוז במחלקות פנימיות של כל קופות החולים באותו בית חולים בשנת 2021 ובצירוף התוספת הריאלית ושיעור העדכון באותה שנה.

נועה בן שבת: התוספת הזאת זה משהו שביקש האוצר להוסיף.

מיכל מרים וולדיגר: רגע, לא הבנתי.

נועה בן שבת: בשנת 2019.

נועה בן שבת: הם אומרים אנחנו לא ניקח להשוואה את שנת 2021.

נועה בן שבת: למה אתם באמת לא רוצים?

ינון גוטגליק: קורונה.

מיכל מרים וולדיגר: רגע, אבל בסוף כן כתוב.

מיכל מרים וולדיגר: באותו בית חולים בשנת 2021.

נועה בן שבת: זה התקרות.

נועה בן שבת: אבל את מספר ימי האשפוז - - -

רות רלבג: אנחנו משווים את 2021 ל-2019.

נועה בן שבת: יש שם שני רכיבים: יש רכיבים של מספר ימי האשפוז.

רות רלבג: עוברים על 2020, כי 2020 אי אפשר ללמוד ממנה.

רועי רייכר: חברת הכנסת וולדיגר, הסיבה היא קורונה.

רועי רייכר: הקורונה לכלך קצת את הנתונים ולכן אנחנו חושבים שלא נכון להשתמש בה.

מיכל מרים וולדיגר: אתם אומרים שבעצם לגבי שנת 2022, בעצם אנחנו הולכים ל-2019?

רועי רייכר: במקום את 2021 שהיא מלוכלכת מקורונה.

נועה בן שבת: זה היה לבקשת בתי החולים, כי בשנת 2020, לאור הקורונה, אז הנתונים לא היו מדויקים מספיק.

רועי רייכר: היה קונצנזוס בפעם הראשונה בחוק הזה.

נועה בן שבת: אחד הסעיפים הנדירים.

נועה בן שבת: עכשיו יש לנו בהמשך אותו סעיף.

נועה בן שבת: רגע, אני רוצה את ב(1).

נועה בן שבת: נוסף על הסכומים המפורטים בסעיף קטן א' בכל אחת מהשנים 2021 עד ישלמו כלל קופות החולים לכלל בתי החולים - - - סכום של 90,000,000 שקלים חדשים בעבור שירות אשפוז במחלקות פנימיות.

נועה בן שבת: חוק זה תוספת התשלום למחלקות הפנימיות.

נועה בן שבת: אני בבקשה רוצה לשנות לשנה הקרובה את הסכום של ה-90,000,000 שקלים לסכום של 110,000,000.

נועה בן שבת: אנחנו רוצים להגדיל את זה.

רות רלבג: למה?

נועה בן שבת: רק לשנת 2022?

עידית סילמן: לשנה, כן.

רות רלבג: אנחנו מתנגדים.

נריה שטאובר: למה רות?

רות רלבג: בשביל מה?

עידית סילמן: זה לשנה אחת.

רות רלבג: אנחנו לא חושבים שצריך להזין עוד מקורות לפנימיות.

רות רלבג: מה קורה לכם?

רות רלבג: אנחנו התנגדנו ל-2%.

רות רלבג: והתנגדנו להשאיר את כל הסיפור הזה.

רות רלבג: למה?

רות רלבג: תשקיעו כסף באשפוזי בית.

רות רלבג: עושים עוד כסף לשים בפנימיות.

עידית סילמן: אני חושבת, רות, שלאור המציאות הזאת גם של הקורונה וגם הפנימיות ועם העומסים.

רות רלבג: מה קרה בקורונה?

עידית סילמן: שנייה.

עידית סילמן: ועם העומסים שהם מדווחים.

רות רלבג: איזה עומסים?

עידית סילמן: שהם נכנסו אחרי הקורונה.

רות רלבג: עידית, יש גבול, באמת.

רות רלבג: יש גבול.

רות רלבג: אפשר להראות לכם את הגרפים.

מיכל מרים וולדיגר: אני בעד להעביר את זה לפסיכיאטריה שלא העבירו להם שום שקל.

רות רלבג: אפשר להראות לכם את הגרפים שוב.

רות רלבג: יש ירידה של 18%.

רות רלבג: אנחנו מסבירים את זה כל הזמן.

רות רלבג: הפעילות הדיפרנציאלית עולה.

רות רלבג: הפעילות האמבולטורית עולה.

רות רלבג: הפעילות של הפנימיות יורדת.

רות רלבג: יורדת.

קריאה: תסתכלו על הגרף.

חיים הופרט: כן, אבל חלק מהמשאבים של הפנימיות, אתם יודעים את זה, הלך לטיפול בחולי קורונה.

רות רלבג: קיבלתם בלי הפחתה.

חיים הופרט: אי אפשר אבל להשוות את 2021.

עידית סילמן: בואו נשמע את עמדת, בואו נשמע.

רות רלבג: אני רק רוצה להגיד שבנושא של הקורונה נתנו תקנים.

רות רלבג: ואחרי התקנים נתנו עלות מלאה של האשפוז.

עידית סילמן: רות, זה לשנה אחת, זה לא לכל השנים.

רות רלבג: זה לא רלוונטי.

רות רלבג: זה לא רלוונטי.

רות רלבג: ההבדל הוא שהקורונה בבתי החולים נשארה בבסיס.

רות רלבג: בקופות החולים היא הייתה חד פעמית.

עידית סילמן: בואו נשמע את עמדת המשרדים.

קריאה: זה לא רק זה.

קריאה: זה גם שהמחלקות האלה הן המראה.

רות רלבג: אל תגיד לי, תגיד להם.

קריאה: לא, בסדר.

קריאה: אחרי המשרדים.

נריה שטאובר: האמת היא אני קצת מופתעת.

נריה שטאובר: המחשבה הייתה, אנחנו היעד הראשוני שלנו היה 1,000,000 לכל מחלקה במדד.

רות רלבג: ממה את מופתעת?

נריה שטאובר: רגע, שנייה.

נריה שטאובר: ובשנת 2021 זה מיועד לבינוי ושיפוץ המחלקות הפנימיות.

נריה שטאובר: וכמובן גם החלק היחסי של זה ילך לבתי החולים של כללית.

רות רלבג: זה לא רלוונטי.

רות רלבג: בתי החולים של כללית לא רלוונטי.

נריה שטאובר: זה תוספת, זה לא על חשבון אף אחד אז אנחנו לא רואים סיבה להתנגד.

רות רלבג: פנינו אליכם לקבל את המימון של ה-100 מיטות שנפתחו השנה, אמרתם נגמר הכסף בגלל הקורונה.

רות רלבג: על מה אתם מדברים?

חיים הופרט: אני אגיד ככה: יש בחלק מהמלצת ועדת אורקספה הוא לשפץ את המחלקות הפנימיות.

רות רלבג: מה?

רות רלבג: ועדת אורקספה לא מחייבת אותנו.

רות רלבג: אתם בדלת האחורית רוצים ועדת אורקס, בוא נדון על ועדת אורקס.

עידית סילמן: שנייה רות, שאלה לי אלייך.

חיים הופרט: היא לא מחייבת אף אחד.

עידית סילמן: רות, אם את מקבלת, אני באמת שואלת.

מיכל מרים וולדיגר: רות, זה לא מהכסף של הקופות.

מיכל מרים וולדיגר: זה כסף של התוספת.

רות רלבג: מיכל, מערכת הבריאות, מה שאת נותנת פה יורד משם.

עידית סילמן: שנייה רות.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו המחוקקים פה, הבנו את זה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו המדינה.

עידית סילמן: רות, אני באמת שואלת.

עידית סילמן: אני באמת שואלת רגע, אני רוצה לדעת.

עידית סילמן: אם אנחנו נותנים בשנה אחת, חד פעמית, תוספת מסוימת, לטובת הפנימיות.

עידית סילמן: ואת, שיש לך בתי חולים ואת יכולה להשתמש בזה בפנימיות לטובת הדברים שאת - - -

רות רלבג: לא, לא רלוונטי.

רות רלבג: יש לכם עודף כסף?

רות רלבג: שימו אותו 2,520,000 ועוד מה שרצית לשים.

מוריס דורפמן: עידית, זה לא הגיוני גם כלכלית.

מוריס דורפמן: יש לי מחלקה, היא עומדת חצי ריקה.

מוריס דורפמן: לוקחים חצי ממנה, מאשפזים חולי קורונה.

מוריס דורפמן: אנחנו משלמים עליה.

חיים הופרט: אבל מוריס, מוריס.

חיים הופרט: אני אגיד למה אנחנו מתפלאים, בסדר?

חיים הופרט: זה לא סכום בסיס.

מוריס דורפמן: אנחנו לא טוענים.

מוריס דורפמן: אנחנו משלמים.

מוריס דורפמן: אנחנו יודעים על מה אנחנו משלמים.

חיים הופרט: אבל זה לא סכום בסיס.

חיים הופרט: בסדר?

חיים הופרט: אפשר לנהל את הדיון.

חיים הופרט: מדובר פה על 20,000,0000.

רות רלבג: אולי הוא רוצה לתת לא סכום בסיס למי שמטפל בעשרות אלפי חולים שנמצאים בקהילה?

רות רלבג: אתם יודעים שבשנה הזאת אין מבחן חורף.

רות רלבג: מבחן הקורונה היה חלקי, כי אנחנו לא מטפלים בקורונה?

רות רלבג: על מה אתה מדבר?

רות רלבג: הכספים שהועברו לבתי החולים זה חסר תקדים.

מיכל רוזין: באמת רות, אנחנו מנסות להבין פה ובואי תנסי להסביר לנו.

מיכל רוזין: כי אנחנו לא מצליחות להבין.

עידית סילמן: רות, אני אסביר לך גם מה העניין.

עידית סילמן: שבאמת חברות הכנסת וחברי הכנסת יושבים כאן.

עידית סילמן: הם שמעו כל הדיונים פה, באמת אני אומרת לך, על העומסים של הפנימיות.

עידית סילמן: על כמה בתי החולים מתמודדים.

עידית סילמן: על איזה קשיים יש פה.

עידית סילמן: על איזה צורך.

מוריס דורפמן: עידית, אבל הציגו פה גרף אחד.

עידית סילמן: רגע, שנייה.

עידית סילמן: בסדר גמור.

רות רלבג: אנחנו מצטערים שלא עשינו דרמטיזציה.

רות רלבג: היינו כנראה צריכים לעשות.

עידית סילמן: שמעי, לך יש 14 בתי חולים, אני לא אתווכח איתך אם את אומרת שאתם לא צריכים.

מוריס דורפמן: אבל משרד הבריאות הראה נתונים שתפוסת הפנימיות לא מתקרבת למה שהיה ב-2019.

מוריס דורפמן: הם הציגו.

עידית סילמן: כן, בבקשה.

עידית סילמן: בואו נשמע רגע בתי חולים.

עידית סילמן: לא חייבים, אגב, להגדיל לכם.

עידית סילמן: לא חייבים.

עידית סילמן: ניקח את הכסף למשהו אחר טוב.

רות רלבג: מעולה, אשפוזי בית.

מיכל מרים וולדיגר: עידית, שימי את זה בבריאות הנפש.

עידית סילמן: לא, אנחנו נשים את זה.

עידית סילמן: אנחנו נשים את זה חד משמעית במקומות אחרים.

עידית סילמן: אני אעשה שיפוץ לפסיכיאטריה.

רועי בן משה: גם פסיכיאטריה היא מטרה ראויה, אבל המטרה של הפנימיות היא מטרה ראויה.

רועי בן משה: השנה לא הייתה לנו, עקב הקורונה או ללא קשר לקורונה, תחלואת חורף.

רועי בן משה: אבל כשאנחנו מתקרבים לסוף הקיץ ואנחנו רואים את רמת התפוסה הנוכחית בפנימיות, רמת התפוסה הנוכחית בפנימיות כבר גבוהה מרמות התפוסה של 2020 ומרמות התפוסה של 2019 והפנימיות חוזרות להתמלא בעומס הרגיל.

רועי בן משה: זה מחלקות שגם ברגיל הן מאוד עמוסות.

רועי בן משה: הקלת העומס שהוועדה מציעה על הפנימיות היא מטרה שיותר מראויה.

רועי בן משה: זה המחלקות העמוסות ביותר בסופו של דבר בשערי צדק.

רועי בן משה: בכל יום נתון מחכים חולים במיון למיטה פנויה.

רועי בן משה: זו מטרה שאנחנו חושבים שראויה.

ליאור ברק: אבל משרד הבריאות הציג בדיון הקודם שיש ירידה בתפוסה של הפנימיות.

רועי בן משה: הייתה.

ליאור ברק: דבר שני, המדינה רוצה לפתח את אשפוזי הבית.

ליאור ברק: היא לא רוצה שיתעכבו בתוך בית החולים אנשים שלא צריכים להתאשפז בתוך בית החולים.

ליאור ברק: תנו את הכסף למקום שצריך באמת לפתח אותו ולהוציא את האנשים מבית החולים.

רועי בן משה: אשפוז הבית הוא מטרה ראויה ונכונה.

רועי בן משה: הוא לא יוריד את הלחץ מהפנימיות.

ליאור ברק: אז שימו את הכסף שם.

ליאור ברק: למה צריך להשאיר אנשים בבית חולים בלי צורך?

קריאה: עידית, תנו 20,000,000 לאשפוז בית.

קריאה: אם אתם לא יודעים מה לעשות עם 20,000,000 שקלים.

עידית סילמן: שנייה, בסדר.

עידית סילמן: הכל בסדר.

עידית סילמן: אני רוצה שנייה לשמוע את פרופ' אליס, הוא נמצא בזום.

עידית סילמן: בואו נשמע אותו בבקשה.

קריאה: היא המנכ"לית שלו.

עידית סילמן: הוא נמצא בזום, בוא נשמע אותו.

עידית סילמן: הוא ביקש לדבר, מה אני אעשה?

עידית סילמן: הוא ביקש לדבר כבר כמה זמן.

רות רלבג: לבקש מעוד כמה אנשים להתקשר?

מיכל רוזין: לא רות, אנחנו רוצות ללכת הביתה.

רות רלבג: אז למה אתם נותנים?

עידית סילמן: אבל הוא כותב לנו כאן

עידית סילמן: בכל מקום וזה מגיע מכל אנשים, שהוא היחיד שבזום מבקש לדבר מלא פעמים.

עידית סילמן: בואו נשמע אותו.

עידית סילמן: לא חייבים, אנחנו גם נחשוב ביחד.

עידית סילמן: אם יש פה התנגדות רבתי אז בואו חברים, יש לי מה לעשות עם התקציב הזה.

רות רלבג: אנחנו מסבירים.

אבישי אליס: אני רוצה גם לדבר, למרות שאני בזום.

אבישי אליס: חברת הכנסת סילמן.

אבישי אליס: אני מייצג 108 מחלקות פנימיות ואני חושב שהגיעה העת להפסיק את האפליה הזאת שקיימת לאורך שנים.

אבישי אליס: אני חושב שבעזרת משרד הבריאות ומשרד האוצר הגענו לאותו מנגנון שבו אפשר לתגמל את הפנימיות ולגרום לתמריץ לשפר אותן, לשפץ אותן.

אבישי אליס: גם מבחינת התנהלות.

אבישי אליס: ואני חושב שזה פשוט לא הוגן, לחשוב שכל צרות מערכת הבריאות יפתרו על ידי המוטו הזה של אשפוזי בית.

אבישי אליס: אנא בטובכם, תנו לנו את הסכום הזה שלאורך שנים נגזל מהמחלקות הפנימיות.

אבישי אליס: שמעתם את החבר משערי צדק מתאר מה שקורה.

אבישי אליס: אולי טבלאות הגרפים שלם והפלזמות מראות ירידה.

אבישי אליס: מחלקות הן מלאות ואנחנו עוד לא לפני תחילת החורף.

אבישי אליס: למעלה ממאה אחוזי תפוסה.

אבישי אליס: אני חושב שזה כמעט לדבר על גזלה של כבשת הרש.

אבישי אליס: רק כיוון שאני לא נמצא שם, כיוון שאני לא יכול לצעוק יותר חזק.

עידית סילמן: לא, אתה צועק מספיק חזק, מה?

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו שומעים אותך.

אבישי אליס: יפה.

אבישי אליס: אני שמח.

אבישי אליס: ואני גם מאוד מצטער שהמנכ"לית האישית שלי לא חושבת את הדברים האלה.

אבישי אליס: אבל אני מייצג משהו שהוא מעבר לכללית.

אבישי אליס: אני מייצג 108 מחלקות פנימיות, שבכל הקורונה החזיקו את מערכת הבריאות בבתי החולים.

אבישי אליס: אני מאוד מבקש שתתחשבו בדבר הזה ואל תורידו את הדבר הזה.

אבישי אליס: תנו לנו את מה שמגיע.

אוריאל בוסו: אגב, בזום אתה נראה הרבה יותר עוצמתי.

עידית סילמן: כן, רציני אתה נראה בזום, תדע לך.

אוריאל בוסו: אז גם שלא נמצא, דעתך נשמעת.

אבישי אליס: אני מאוד שמח שאתם לוקחים את זה בבידור.

עידית סילמן: לא, באמת אמיתי.

עידית סילמן: הוא אומר לך באמיתי.

אבישי אליס: זאת מטרת חיי בארבע שנים האחרונות, להגיע לרגע הזה.

עידית סילמן: אני יודעת, מכירה את חבר הכנסת בוסו.

אוריאל בוסו: אתה היחיד שהעלו אותו בזום בשעתיים אחרונות.

אבישי אליס: חבל שהלגלוג הזה הוא קיים.

עידית סילמן: רגע, פרופ' אליס, אז בוא נעשה כזה דבר.

עידית סילמן: קודם כל, אני רק אגיד, אבוא ואומר שבהתייחס גם לנקודה ששלי ממרכז מחקר ומידע של הכנסת שהציגה.

עידית סילמן: כמות המאושפזים לא השתנתה, אבל כן הנתון של ימי האשפוז השתנה.

עידית סילמן: נכון?

עידית סילמן: שיעור ימי האשפוז, על פי נתונים.

רות רלבג: מה קרה לשיעור ימי האשפוז?

עידית סילמן: ירד.

עידית סילמן: שזה בסדר גמור, זה מצוין.

עידית סילמן: יש אפשרות בהחלט לחלק את התקציב.

עידית סילמן: מחצית ממנו באמת ילך לאותן פנימיות ומחצית ממנו ילך לפסיכיאטריה, לבריאות הנפש, לשיפוץ.

רועי רייכר: אנחנו אחת מהמדינות המזדקנות ב-OECD אחרי כבר עשור של הזדקנות שהצגנו בדיון הקודם.

רועי רייכר: אשפוזי הבית, כרגע גם דיברו על זה, לא תופסים ולא יכולים לתפוס בכלל מסה של יותר 5% עד 10%.

רועי רייכר: אף אחד לא אומר שזה יכול לתפוס יותר מזה.

רות רלבג: מי זה אף אחד?

רות רלבג: אתה מדבר בשמנו?

רועי רייכר: אף גורם מקצוע שאני שמעתי אותו מדבר.

רות רלבג: אולי לא שמעת את הנכונים.

רועי רייכר: גם לפי הפרמטרים שמדובר על אוכלוסייה עם אבחנה, תכנית טיפול ומספר אבחנות מסוים אנחנו לא מדברים על יותר מ-5% עד 10%.

רועי רייכר: גם בנוסף לזה, בהגדרה יצור אקוטיזציה בפנימיות.

רועי רייכר: אנחנו מבקשים לא לפתוח את המודל.

עידית סילמן: יש לנו סעיף של מטופל המיועד להעברה.

עידית סילמן: ודיברנו על זה שצריך להשקיע גם שם.

עידית סילמן: אז אפשר לחלק את זה חצי באמת לתוך הקופות, אפילו בקצת יותר במקום של מעט יותר לטובת ההרחבה של מה שאתם מציינים: אשפוזי בית, פיתוח התכניות וכדומה.

עידית סילמן: וחלק מזה ילך לפנימיות.

עידית סילמן: אנחנו יכולים לכתוב את זה אחר כך, בסוף?

רועי רייכר: בחוק כתוב רק על הפנימיות.

רועי רייכר: רק על המחלקות, כי זה מה שיש בחוק.

רועי רייכר: אני רושם אצלי.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אז אנחנו נשאיר את זה, כי זו תוספת שרציתי להביא.

עידית סילמן: אנחנו נרשום אותה בחוץ ואנחנו נעשה התייעצות על זה, כי אנחנו לא נכניס את זה בסעיף בחוק.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: ואנחנו נעשה על זה התייעצות ואנחנו נוסיף את זה בהתאמה, כדי שכולם יהיו מרוצים.

עידית סילמן: כדי שלא יהיה מצב שאתם אומרים שזה הולך לפנימיות.

עידית סילמן: כן, מוריס, מה קרה?

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מבקשת פשוט להגיד פה איזה שהוא משפט.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני ממש מתנצלת, בדרך כלל אני לא אומרת משפטים כאלה נחרצים.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני מבקשת ממשרד הבריאות וממשרד האוצר לשים לב לדברים האלה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני שמעתי כרגע עמדה מאוד, הייתי אומרת בעייתית.

אלינה ברדץ' יאלוב: חיפשתי מילה ואין לי מילה אחרת.

אלינה ברדץ' יאלוב: לגבי תקצוב של פנימיות.

אלינה ברדץ' יאלוב: ואני רוצה להגיד שיש לי חשש שבאיזה שהוא שלב מנהלי בתי חולים או מנהלי קופות החולים יחשבו של-90,000,000 האלה או ל-100,000,000, מה שיסוכם, ימצאו דרכים אחרות יותר נחוצות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז אני מבקשת לקבע, לצבוע או תקראו לזה איך שאתם רוצים, שהכסף במלואו יגיע, מה שסוכם, לפנימיות.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

רועי רייכר: הצורה שלנו לעשות את זה - - -

קריאה: זה המדד בעצם.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז במדד, במה שאתם חושבים לנכון.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל שלא יגיע סכום חלקי, אלא 90,000,000 בדיוק.

רועי רייכר: זו המטרה שלנו.

רועי רייכר: אנחנו נשתמש בכלי המדד כדי לממש את זה.

נועה בן שבת: איך תשתמשו?

נועה בן שבת: מה תעשו?

רועי רייכר: אני אסביר.

רועי רייכר: אין לנו דרך, אמרתי את זה באחד הדיונים.

רועי רייכר: אין לנו דרך להכריע איפה מנהל בית חולים ישים כסף.

רועי רייכר: מה יש לנו, מה הכלים שיש לנו?

רועי רייכר: יש לנו כלים להגיד לו אתה תקבל כסף אם המחלקות הפנימיות שלך יראו כך וכך.

רועי רייכר: אם מספר העובדים יהיו כך וכך.

רועי רייכר: אם רמת השירות תהיה כך וכך.

רועי רייכר: ואז הדרך שלו לקבל את הכסף דה פקטו היא להשקיע במקומות האלו.

רועי רייכר: זה הכלי שיש לממשלה.

רועי רייכר: אנחנו לא מנהלים כסמנכ"לי כספים של בתי החולים את תקציבם.

רועי רייכר: אגב, בפגיות זה כך עשינו וזה עובד מצוין.

רועי רייכר: המודל הזה הוא לא חדש.

רועי רייכר: הוא עובד והוא ימשיך לעבוד.

אלינה ברדץ' יאלוב: שזה יהיה במדד ושכולם ידעו שהסכום שנקבע כרגע יגיע במלואו עד השקל האחרון.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

רועי רייכר: מקובל.

מוריס דורפמן: אני רוצה ברשותכם להגיד מילה אחת, כי אני לא הבנתי מה סוכם.

עידית סילמן: קודם כל, בחקיקה זה נשאר ככה.

עידית סילמן: יש תקציב נוסף שאני רציתי לתת אותו כרגע למודל הזה של לשנה לפנימיות.

עידית סילמן: ואנחנו נוכל להוסיף אותו.

עידית סילמן: לא חייבים להוסיף אותו בחקיקה.

עידית סילמן: אנחנו נשב אחר כך ואנחנו נציין אותו ואני אעשה התייעצות עם חברי הוועדה ואנחנו נציין לאן זה הולך.

עידית סילמן: מוריס, מה רצית?

מוריס דורפמן: אני פשוט רציתי להגיד, זעקו פה קודם חברי כנסת, כעסו על אנשי הממשלה שהם לא נותנים נתונים.

מוריס דורפמן: שבמקרה הזה יש נתונים.

מוריס דורפמן: ואז אתם פועלים בניגוד לנתונים.

מוריס דורפמן: אז זה כאילו, הנתונים מראים באופן ברור.

עידית סילמן: מוריס, מה אתה היית רוצה?

עידית סילמן: בוא, אני שומעת אותך.

מוריס דורפמן: אני הייתי רוצה שכסף ציבורי ילך למקום ששם הוא נדרש ביותר.

מוריס דורפמן: לעניות דעתי, וכנראה גם קופות חולים אחרות, לאור שיעורי התפוסה היחסית נמוכים שיש כרגע בפנימיות ולאור העובדה שאנחנו משלמים על חולי קורונה בנפרד, אז יוצא פה גם ככה תשלום כפול.

מוריס דורפמן: אנחנו לא חושבים שזה הגיוני בשנה כזאת לעשות את זה.

עידית סילמן: בסדר גמור.

נועה בן שבת: אז בעצם אנחנו לא מתקנים פה את החוק.

נועה בן שבת: יש בהמשך הסעיף, סעיף קטן ב(2)(ב) וגם אחר כך ב-ב(2)(ג) יש התייחסות לנושא המדד.

עידית סילמן: טוב תראו, אני אגיד לכם משהו.

עידית סילמן: רגע, מי עוד רצה לדבר כאן על הסעיף הזה?

עידית סילמן: עופר מרין בבקשה.

עידית סילמן: שלא יגיד שלא נתנו לו לדבר, היה צריך לצאת לפגישה חשובה.

עידית סילמן: בבקשה עופר.

עופר מרין: ערב טוב.

עופר מרין: אני אתכם לאורך כל הזמן בזום.

עופר מרין: שמענו את אנשי הקופות.

עופר מרין: בלי להגיד אף מילה רעה, השיקולים שלהם ברורים.

עופר מרין: שמענו את פרופ' אליס.

עופר מרין: מי שלא מבין, תיכנסו לכל אחד מבתי החולים בארץ.

עופר מרין: בוודאי בתי החולים הירושלמיים.

עופר מרין: חברים, יש עשרות אנשים מבוגרים שוכבים בפרוזדורים של פנימיות.

עופר מרין: תתעוררו.

עופר מרין: לא יכול להיות מצב שאתם לוקחים את כבשת הרש.

עופר מרין: את המעט שהחליטו להשקיע פה בפנימיות.

עופר מרין: אני מדבר בתור כירורג ולא בתור פנימאי.

עופר מרין: הפנימיות זה המקום הכי נורא שיש.

עופר מרין: אנשים מבוגרים בני 80 ו-90 שוכבים בפרוזדורים.

עופר מרין: אין להם שירותים.

עופר מרין: אוכלים שם באיזה שהוא פרוזדור בלי שום פרטיות.

עופר מרין: נתתם להם משהו, עכשיו אתם לוקחים אותו?

עידית סילמן: לא, לא לוקחים.

עופר מרין: חברים, הקורונה עולה ויורדת, טיפה כבוד אל אותם זקנים.

עידית סילמן: פרופ' עופר מרין, בואו נעשה כזה דבר.

עידית סילמן: מה שאנחנו אמרנו, אנחנו לא ניקח מהפנימיות.

עידית סילמן: אם אמרנו שלשנה אחת הם יקבלו את התוספת הזאת רוחבי לכולם, אז הם יקבלו.

עידית סילמן: ומי שלא מקבל, אז אנחנו נשב איתו ואנחנו נבדוק, נהיה אחראיים גם לצ'פר את האחרים שהם לא זה.

עידית סילמן: בואו נחשוב על איזה שהוא משהו לאחר כך.

עידית סילמן: אנחנו לפני, אני מקווה שסיימנו את כל הגלים ואני מקווה שהכל מאחורינו.

עידית סילמן: אבל כרגע, במצב של אי ודאות, שבעולם עדיין הדברים משתוללים ואנחנו לא רוצים.

עידית סילמן: אנחנו מכירים את התמונות מהפנימיות.

עידית סילמן: אי אפשר לקחת את זה מהם.

עידית סילמן: היו כאן דיונים ארוכים שכל אחד בא ותיאר לנו והזקנה במסדרון כעובדה מוגמרת.

עידית סילמן: וכולם ישבו כאן ודיברו על זה.

עידית סילמן: אני מזכירה לכם, דיונים שלמים.

ליאור ברק: יש פה 90,000,000 נוספים לפנימיות.

ליאור ברק: שתזכרו שמראש לקחנו בסיסים של 2018 ו-2019.

ליאור ברק: אנחנו אומרים יש ירידה, יש הסטה לקורונה שאנחנו משלמים בנפרד.

ליאור ברק: מוסיפים 90,000,000, כבר יש עודף מטורף בפנימיות, כן?

ליאור ברק: ה-20,000,000 צריכים להיות מנותבים לקהילה לצורך פתיחת אשפוזי בית.

קריאה: כן, אנחנו הזמנו עכשיו מיטות מזהב.

ליאור ברק: כאשר האוכלוסייה תזדקק.

עידית סילמן: בנתיים אנחנו שם.

עידית סילמן: אנחנו יודעים שהפנימיות גם עובדות קשה.

עידית סילמן: אנחנו מכירים את המהויות של בתי החולים.

עידית סילמן: בתי החולים גם אמרו כאן שהם לא קיבלו כאן הרבה בכל הדברים שלהם ובכל הסעיפים שנתנו להם.

עידית סילמן: הם רוצים עוד תקציבים וכדומה.

עידית סילמן: בסדר, הכל טוב.

עידית סילמן: אנחנו נמצאים פה ואנחנו גם אחראים.

עידית סילמן: אתם רואים שאני עושה עבודה ואני משתדלת לרצות את כולם.

עידית סילמן: אנחנו נתקדם הלאה וגם בהמשך נטפל בנושאים האלה.

נועה בן שבת: אז כרגע לא מתקנים.

עידית סילמן: לא לתקן את זה בסעיף.

עידית סילמן: אנחנו נשאיר את זה בחוץ.

עידית סילמן: משרד הבריאות, משרד האוצר, שמעתם את התקציבים, את המספרים.

עידית סילמן: לא נרד משם מבחינת המספר והזה.

נועה בן שבת: התקדמנו לעמוד 30.

נועה בן שבת: אנחנו בסעיף ב(2)(ב) וגם ב(2)(ג).

נועה בן שבת: בהם בדיון האחרון הייתה התייחסות שבהעדר ציוני מדד עד המועד שנקבע, עד 28 בפברואר בכל שנה, אז צריך לשלם רק 70% מתוספת התשלום למחלקות הפנימיות.

נועה בן שבת: ושאלנו מה קורה עם ה-30% הנוספים.

נועה בן שבת: ואז עלתה הצעה שאם המנהל לא פרסם הצעה למדד, כאמור בפסקת משנה ג' או לא קבע מדד כאמור, ישולמו כאמור 100% מתוספת התשלום.

נועה בן שבת: זה עניין אחד.

נריה שטאובר: אבל אמרנו שמבטלים את ההגבלה של ה-70%.

נועה בן שבת: לא.

נועה בן שבת: מבטלים את ההגבלה של ה-70% במקרה שלא נקבע מדד.

ערן הכהן: אני אזכיר רגע.

ערן הכהן: היה פה חבר הכנסת אופיר כץ שאמר מה יקרה, אז אתם לא תאשרו מדד ואז בתי החולים יפגעו ויקבלו 70%.

ערן הכהן: אז אמרנו שכל עוד זה "באחריות הממשלה", אז הממשלה לא "תהנה" מזה ועדיין תמשיך לשלם 100%.

נועה בן שבת: אז עכשיו יש לי שאלה לגבי סעיף קטן ג'.

נועה בן שבת: כי השאלה היא כזאת: סעיף קטן ג' המקורי אמר שהמנהל הכללי, בהסכמת הממונה על התקציב במשרד האוצר, הוא צריך לפרסם בהוראת מנהל מדד לשיפור השירות.

נועה בן שבת: וקבעתם מה נכלל במדד פחות או יותר, ברמה מאוד כללית ועקרונית.

נועה בן שבת: עכשיו, יש לנו מה שהבנתי שאנחנו צריכים לעשות, לדבר על איזה שהיא הצעה למדד.

נועה בן שבת: איזה שהוא משהו שהוא מקדמי למדד.

נועה בן שבת: אבל למעשה זה לא מתכתב עם מה שכתוב בסעיף הקודם שדיבר על ציוני המדד.

נועה בן שבת: ואז לא כל כך ברור איפה מתבצע השימוע.

נועה בן שבת: זאת אומרת, איך עובד התהליך הזה?

נועה בן שבת: האם השימוע, שהוא הבעייתי וממנו אתם חוששים שהוא זה שיתקע את המשך התהליך הוא לפני פרסום המדד?

נועה בן שבת: או שהשימוע הבעייתי הוא אחרי שכבר פורסם מדד ואתה בודק את ציוני כל אחד מבתי החולים במדד הזה?

נועה בן שבת: כי אני לא בטוחה שהנוסח שהוסף פה, הוא מסומן פה בירוק, הוא באמת עונה על מה שצריך.

ערן הכהן: השימוע שהוא "מטריד" הוא השימוע של ההצעה למדד.

ערן הכהן: הקביעה הראשונית.

ערן הכהן: אחרי זה לפרסם את הציונים זה אירוע מאוד טכני, זה פשוט.

נועה בן שבת: אוקיי.

נועה בן שבת: אז אנחנו נכתוב כך: כמו שאמרנו בסעיף קטן, אם המנהל לא פרסם הצעה למדד או לא קבע מדד כאמור, ישולמו כאמור 100% מתוספת התשלום.

נועה בן שבת: ובסעיף קטן ג' יהיה כתוב כך: מנהל הכללי של משרד הבריאות, בהסכמת הממונה על התקציבים במשרד האוצר יפרסם באתר האינטרנט של משרד הבריאות הצעה לקביעת מדד לשיפור השירות במחלקות הפנימיות בבתי חולים ציבוריים כלליים עד יום 15 בדצמבר 2021.

נועה בן שבת: זה אפשרי עד יום 15 בדצמבר 2021?

נועה בן שבת: כן, זה נראה לי בסדר.

נועה בן שבת: לא, נריה?

רועי רייכר: כן, זה בסדר, תשאירו את זה.

נועה בן שבת: הודעה על כוונתו לקבוע את המדד בהתאם להצעה תימסר לקופות החולים ובתי החולים הציבוריים הכלליים ותינתן להם הזדמנות לטעון את טענותיהם.

נועה בן שבת: גם לקופות החולים או רק לבתי החולים?

ערן הכהן: קודם כל, כללית היא קופת חולים שהיא גם בית חולים.

נועה בן שבת: לא, אבל נגיד קופות חולים שאין להם בתי חולים.

עידית סילמן: אז למעט.

עידית סילמן: זה בהחרגה, לא?

ינון גוטגליק: לא, לא, זה בלי קופות החולים.

נועה בן שבת: רק בתי החולים?

עידית סילמן: בתי החולים עצם כולל את בתי החולים של כללית.

נועה בן שבת: תינתן להם הזדמנות לטעון את טענותיהם.

נועה בן שבת: קבע מנהל הכללי של משרד הבריאות בהסכמת הממונה על התקציבים במשרד האוצר את המדד כאמור, יפרסם בהוראות מנהל, אתר אינטרנט, את המדד וכו'.

נועה בן שבת: אז עכשיו השאלה היא כזאת: אתם רוצים שגם הפרסום של ההצעה תהיה של שני המשרדים ביחד?

נועה בן שבת: או שהפרסום עושה אותו המנכ"ל?

רועי רייכר: פרסום עושה אותו המנכ"ל בהסכמה.

נועה בן שבת: מנכ"ל משרד הבריאות?

נועה בן שבת: בלי הממונה על התקציבים?

נועה בן שבת: או ששניהם עושים את השימוע, את כל התהליך?

עידית סילמן: באחריות מי?

רועי רייכר: האחריות זה של מנכ"ל משרד הבריאות, בהסכמה.

עידית סילמן: אז אולי המנהל הכללי של משרד הבריאות, בהסכמת הממונה על תקציבים במשרד האוצר.

רועי רייכר: זה מה שכתוב, נועה.

נועה בן שבת: בסדר, אז כמו שכתוב.

ערן הכהן: נראה לי שהזמנים שם בעייתיים.

ערן הכהן: ה-15 בינואר זה בדיוק חודש.

ערן הכהן: ואז זה אומר שבתוך חודש פרסמתם לציבור, קיבלתם הערות, עברתם על ההערות, דנתם בהם, שיניתם את המדד ופרסמתם אותו.

רועי רייכר: לא, תוך חודשיים.

ערן הכהן: לא, מה-15 בדצמבר עד ה-15 בינואר.

נריה שטאובר: לא, נכון.

נריה שטאובר: בגלל שהציונים הם עד ה-28 בפברואר, זאת ההגבלה.

ערן הכהן: לא, אני מדבר על היציאה לדרך.

ערן הכהן: היציאה לדרך היא תוך חודש - זה מעט מידי לתהליך הזה.

ערן הכהן: אתם לא תפרסמו תוך חודש.

ערן הכהן: בשביל מה להגביל את זה לחודש?

מיכל רוזין: ערן, שנייה, אני רוצה רגע להגיד.

מיכל רוזין: פשוט היה לנו את אותו דבר בגיל פרישה.

מיכל רוזין: התקציב לא עובר בסוף דצמבר.

מיכל רוזין: התקציב עובר עכשיו.

ערן הכהן: לא התקציב, דיברתי על המדד.

מיכל רוזין: בסדר.

מיכל רוזין: אבל אתה יכול כבר, אם זה עובר רחוק, עד ה-4 בנובמבר אתה יכול ב-8 כבר להוציא את הפרסום ואז יש לך עד ה-15.

ערן הכהן: לא, עוד אין להם.

ערן הכהן: הם עד ה-15 בדצמבר, סמכי עליי שנייה.

ערן הכהן: עד ה-15 בדצמבר יהיה להם קשה לעמוד בזה.

ערן הכהן: הם אמורים להוציא לציבור.

ערן הכהן: ואז בחודש הם אמורים לטפל.

ערן הכהן: מה שאני אומר, בין הפרסום הראשוני לסופי תן חודשיים.

נריה שטאובר: בסדר.

מיכל רוזין: אבל זה מעכב.

נריה שטאובר: אבל זה אומר שגם הציונים נדחים בחודש.

נריה שטאובר: בסדר?

נריה שטאובר: ל-28 במרץ.

ערן הכהן: הציונים הם אחרי שנה, הם לא קשורים.

נריה שטאובר: לא, גם ב-28 בפברואר 2022.

ערן הכהן: זה לא אותה שנה.

ערן הכהן: זה ה-28 בפברואר, 2023 את מפרסמת לגבי 2022.

מיכל רוזין: כן?

מיכל רוזין: זה נכון?

ערן הכהן: כן, זה לא אותה שנה.

ערן הכהן: זה מה שרשום.

נריה שטאובר: אוקיי, אז בסדר.

ערן הכהן: את מפרסמת את הציונים לגבי שנה קודם.

רועי רייכר: ערן, אתה צודק.

רועי רייכר: בסדר ערן.

נועה בן שבת: אז מה המועדים?

נועה בן שבת: אז הפרסום של ההצעה למדד היא עד 15 בדצמבר.

נריה שטאובר: 15 בפברואר.

קריאה: הפרסום הוא עד ה-15 בינואר, הקביעה היא עד ה-15 בפברואר.

ערן הכהן: לא, לא, תן חודשיים בין הראשוני לשני.

ערן הכהן: אתה לא יכול בחודש לסיים את זה, בין הפרסום הראשון לשני.

ערן הכהן: 15 בדצמבר, 15 בפברואר.

עידית סילמן: אז 15 בדצמבר עד ה-15 בפברואר.

עידית סילמן: בסדר?

ערן הכהן: כן.

ערן הכהן: וה-28 זה שנה אחת אחרי לגבי השנה.

נועה בן שבת: אז ב-15 בפברואר הוא כבר מצופה לפרסם.

נועה בן שבת: ב-15 בדצמבר 2021 יש הצעה למדד.

נועה בן שבת: ב-15 בפברואר 2022 יש כבר מדד מפורסם.

נועה בן שבת: ומתי מתחילים לשלם על פיו?

נריה שטאובר: והציונים הם בשנה העוקבת, ב-28 בפברואר בשנה העוקבת.

נועה בן שבת: אז זה לא בשנים 2022 עד 2024.

נועה בן שבת: זה צריך להיות בשנים 2023 עד 2025.

נריה שטאובר: כתוב שם שבכל שנה זה לגבי השנה העוקבת.

נועה בן שבת: לא, בסעיף קטן ב' כתוב: בשנים 2022 עד 2024, בהתאם לציוני המדד.

ערן הכהן: נכון, זה 2023 עד 2025.

נריה שטאובר: גם ב-2022 צריך להיות לפי ציונים, פשוט על מה שקרה ב-2021.

נריה שטאובר: גם ב-2022 אנחנו נחלק את המדד לפי ציונים.

נריה שטאובר: פשוט הציונים יתבססו על הפעילות שהייתה ב-2021.

נריה שטאובר: אבל הכסף יחולק בשנת 2022.

נריה שטאובר: בסדר?

נריה שטאובר: וזה יתבסס על נתונים שהם כבר קיימים בבתי חולים לשנת 2021.

נועה בן שבת: אז בסעיף קטן ב' הציונים מתי מודיעים עליהם?

נועה בן שבת: ב-28 בפברואר?

נריה שטאובר: כן.

נועה בן שבת: כן, אפשר?

נועה בן שבת: 14 יום אחרי?

נריה שטאובר: לא, כי זה בשנה הבאה.

נועה בן שבת: אוקיי.

רועי רייכר: נועה, זה בסדר.

נריה שטאובר: לא, הוא צודק.

נריה שטאובר: את צודקת.

נריה שטאובר: ככה, ננסה שנייה מהתחלה.

נריה שטאובר: אנחנו רוצים בשנת 2022 לפרסם את הציונים בהתבסס על שנת 2021 ולחלק איזה שהוא סכום.

נריה שטאובר: עכשיו, יכול להיות שנכון לעשות את זה באמת יותר מאוחר בשנה?

ינון גוטגליק: לא הבנתי על 2021 יש ציונים?

ינון גוטגליק: אני באמת עכשיו לא מבין.

רועי רייכר: כן.

ינון גוטגליק: יהיו ציונים לשנת 2021?

רועי רייכר: לא, אין מדד.

רועי רייכר: אנחנו נפרסם מדד.

נועה בן שבת: אתם תפרסמו מדד בשנת 2022.

נריה שטאובר: מה שאנחנו מציעים זה שאפשר לדחות את הפרסום של הציונים לדחות אותו בחודש, כך שזה יסתדר בשנים.

נריה שטאובר: זאת אומרת, עד ה-15 בפברואר אנחנו נפרסם מדד והציונים יפורסמו ב-28 במרץ.

נריה שטאובר: הם כן יהיו על שנת 2021, למרות שיש פה קצת רטרו אקטיביות, אבל אנחנו נתבסס על נתונים שכבר יש, כדי שבאמת המדד הזה יתחיל לרוץ.

נועה בן שבת: אוקיי.

נועה בן שבת: אז ה-28 במרץ של כל שנה?

נועה בן שבת: 31 במרץ?

ערן הכהן: כן, 31 במרץ.

נריה שטאובר: בסדר.

נועה בן שבת: עוד בסעיף 15.

נועה בן שבת: סעיף 15(ג)(3) יש לנו את הנוסח שאתה קראת.

נועה בן שבת: אז אני רק אגיד.

נועה בן שבת: מלבד שסך התשלום שעל כל קופת חולים להעביר לכלל בתי החולים מתוך תוספת תשלום למחלקות פנימיות לא יעלה על שיעור הקפיטציה של קופות החולים.

נועה בן שבת: אז אפשר להצביע על ההסתייגויות של סעיף 15.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: הסתייגויות סעיף 15.

עידית סילמן: קבוצת הליכוד מציעה בסעיף קטן א(1)(ב) במקום 80% יבוא 100%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: בסעיף קטן א(1)(ג) במקום 20% יבוא 55%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: 133 נמחק.

נועה בן שבת: נכון.

נועה בן שבת: כי לא היה ברור על מה הוא מדבר.

עידית סילמן: קבוצת הציונות הדתית מציעה, 134.

עידית סילמן: בסעיף 15(ב)(2)(א) אחרי: ובהתאם למספר מיטות האשפוז במחלקות הפנימיות בכל בית חולים, יבוא: ובהתאם למדד הפריפריאליות של בית החולים.

מיכל מרים וולדיגר: אז טוב, אני חוזרת על מה שכבר נאמר בעבר, אבל בכל זאת חשוב גם להדגיש את זה פה.

מיכל מרים וולדיגר: שמדד הפריפריה הוא מאוד חשוב וגודל בית החולים.

מיכל מרים וולדיגר: אז לכן צריך להביא את זה בחשבון ולא רק מספר מיטות.

מיכל מרים וולדיגר: לא הכל זה מספר מיטות, יש דברים מעבר לזה.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן חשוב לנו שהדברים האלה יבואו לתוך הסעיף.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: 135.

עידית סילמן: בעיף 15(ב)(2)(ג) אחרי פסקה 3 יבוא: 4.

עידית סילמן: דיווח של המדדים יועבר לוועדת הבריאות של הכנסת ואם לא הוקמה, לוועדת העבודה והרווחה.

עידית סילמן: את רוצה לנמק?

מיכל מרים וולדיגר: זה ישן מי שכתב את זה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: 136.

עידית סילמן: סעיף 15(א)(1)(ג) ימחק.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: חבר הכנסת אופיר כץ מציע, 137.

עידית סילמן: בסעיף קטן ב(1) אחרי: במחלקות הפנימיות, יבואו: בנוסף להם 20,000,000 שקלים חדשים מיועדים לבתי חולים בפריפריה.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: 138.

עידית סילמן: בסעיף קטן ב(1) במקום 90,000,000 יבוא 108,000,000.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: 139.

עידית סילמן: בסעיף קטן ב(2)(2) במקום הסיפא החל במילים לא הודיע, יבוא: לא פורסם מדד כאמור בסעיף קטן ג' או לא הודיע ובמקום 70% מתוספת יבוא: את מלוא תוספת.

ערן הכהן: זה בעצם התיקון שתוקנו.

עידית סילמן: נכון.

מיכל רוזין: את רואה?

מיכל רוזין: קיבלו הסתייגויות שלך, מה את מתבכיינת?

מיכל מרים וולדיגר: קודם כל, זה אופיר כץ.

מיכל מרים וולדיגר: אבל זה גם שלנו, הצטרפנו.

עידית סילמן: 140.

עידית סילמן: בסעיף קטן ב' בכל מקום במקום ישולמו כלל קופות החולים, יבוא: ישלם המוסד לביטוח לאומי.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: חברת הכנסת מיכל וולדיגר מציעה 141.

עידית סילמן: בסעיף 15, אחרי סעיף קטן ב' יבוא: השרים ידווחו לוועדה עד 31 בדצמבר בשנים 2022 עד 2024 על ישום הוראות סעיף קטן ב' ועל השפעת ישומו על פעילות בתי החולים ותקציבם.

עידית סילמן: על הפעילות והיקפי התפוסה במחלקות הפנימיות, על שיעור המטופלים המיועדים להעברה ועל פיתוח פעילות שהיא פעילות חוץ ביתית.

עידית סילמן: קופות החולים ובתי החולים הציבוריים הכלליים ימסרו למשרד הבריאות עד ליום 31 באוקטובר בכל שנה מידע בנושאים אלה לצורך הדיווח.

מיכל מרים וולדיגר: אני חושב, שוב, כמו שאמרתי גם בסעיפים הקודמים, הנושא של נתונים מאוד חסר.

מיכל מרים וולדיגר: אם אנחנו רוצים לעשות איזה שינוי כלשהו, צריך להיות איזה בסיס, איזה מדד לנתונים.

מיכל מרים וולדיגר: והדיווחים הם מאוד מאוד חשובים.

מיכל מרים וולדיגר: גם הפילוח, גם לדעת איך הלך.

מיכל מרים וולדיגר: כן היקף, לא היקף, כן הייתה תפוסה, כן ירדו התורים.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, התורים התקצרו.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן אני מבקשת שלצורך דיווח שנקבל את כל הנתונים האלה.

מיכל מרים וולדיגר: חשוב ביותר.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: 142.

עידית סילמן: בסעיף 15(ב) אחרי פסקה 3 יבוא:

עידית סילמן: לשם ביצוע התשלום יעביר אוצר המדינה לקופות החולים בהתאם לשיעור הקפיטציה של כל אחת מהן את מלוא סכום תוספת התשלום למחלקות הפנימיות.

עידית סילמן: את רוצה לנמק?

מיכל מרים וולדיגר: לא.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: הגענו לסעיף מספר 16.

עידית סילמן: יעלה ויבוא.

עידית סילמן: היועמ"שית, יש לנו רק ב-3.

נועה בן שבת: נכון, 16(3).

נועה בן שבת: זה רק מסומן, לא נעשה פה שום שינוי.

נועה בן שבת: רק רגע, אני אראה בהמשך.

נועה בן שבת: 16(ב)(2) השרים, לאחר שנתנו לקופת חולים ובית החולים הזדמנות לטעון את טענותיהם, רשאים לבצע קיזוז של הסכום שלא הועבר ממקורות המימון של שירותי הבריאות כמשמעותם בסעיף 13(א) לחוק ביטוח בריאות.

נועה בן שבת: אז זה התיקון היחיד.

עידית סילמן: הסתייגויות לסעיף 16.

עידית סילמן: קבוצת ש"ס מציעה: 143.

עידית סילמן: בסעיף קטן א(1) המוצע במקום 8.33% יבוא 8%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: 144.

עידית סילמן: במקום סעיף קטן א(3) המוצע, במקום 97% יבואו 95%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: סעיף 17, יעלה ויבוא.

רות רלבג: סעיף 17 אנחנו מבקשים להתייחס.

ינון גוטגליק: רק אולי קודם נגיד מה התיקונים.

עידית סילמן: מטופל המיועד להעברה.

עידית סילמן: רות רלבג, מנכ"לית כללית, בבקשה.

רות רלבג: כן, אז זה לא מפתיע.

רות רלבג: אנחנו נמצאים עם כמות הקשישים הגדולה, ולכן הנושא יושב בעיקר לפתחנו.

רות רלבג: גם תכנית המיטות של הממשלה שמתוכננת עד 2022 מתוכננת במהלך 2022 וכמעט ולא יהיה בחצי הראשון של השנה.

רות רלבג: ולכן אנחנו מבקשים שבמקום שכתוב החל מ-2022 זה יהיה 2023.

רות רלבג: עכשיו, אנחנו גם אומרים שכשאנחנו לוקחים את ההשפעה המצטברת של הנושא של העברה צריך לקחת בחשבון שכרגע אנחנו ב-87% ניצול מה-100% של הפנימיות.

רות רלבג: זאת אומרת, כרגע אנחנו בקנס לכאורה של 13%.

רות רלבג: אם אנחנו לוקחים את אשפוז הקורונה מחוץ לקאפ, מה שקיים היום בפועל, משלמים עליו מלא.

רות רלבג: זה בעצם איזה שהיא רזרבה נוספת של מיטות.

רות רלבג: כשאנחנו משלמים לבתי החולים כרגע, יגמר הדיון התקציבי, יש 3,000 תקנים שניתנו עבור הנושא הזה של שדרוג מערך הפנימיות.

רות רלבג: אז גם על זה יהיה בעצם את עלות המימון.

רות רלבג: יש פה את התוספת שהוועדה נתנה למערך של הפנימיות.

רות רלבג: ונוסיף על זה את המעוכבים.

רות רלבג: מדובר בתוספת עצומה של סכומים שבעצם אין מאחוריהם שירות בכלל.

רות רלבג: אין מאחוריהם שום שירות.

עידית סילמן: אנחנו דיברנו על עצם העובדה שיש תכנית של 450 מיטות, שמתוכן בנתיים רק שליש בא לידי ביטוי הלכה למעשה.

עידית סילמן: ובעיקר לדעתי מה שמפריע לקופות החולים זה המקרים של הסיעודי מורכב.

עידית סילמן: בטח פר 1 ל-1,000 נפש.

עידית סילמן: ולכן בסעיף הזה של סעיף המטופל מיועד להעברה, אני חושבת שנכון, משרד הבריאות ומשרד האוצר, להציע איזה שהוא מתווה שהוא מתווה נכון ומדורג.

עידית סילמן: בטח לא רטרו אקטיבי.

עידית סילמן: אבל שנייה.

רות רלבג: לא, אבל בזה אנחנו נורא מזדרזים.

רות רלבג: החל מ-1 בינואר 2022 הצו בתוקף.

רות רלבג: אז אנחנו טוענים שזה פוגעני, בהתחשב בכל מה שאמרתי קודם.

ינון גוטגליק: אנחנו הצענו ש-א' בחקיקה המקורית זה היה מ-2021 ושינינו את זה ל-2022.

ינון גוטגליק: ובאמת כדי לעשות את זה יותר הדרגתי אז בשנת 2022 יהיה רק 80% מהתשלום המלא שקבוע ולא התשלום המלא.

רות רלבג: ינון, אבל 2022 היא מחר בבוקר.

רות רלבג: אז למה צריך את הקנס הזה מעבר לכל מה שאמרנו?

רות רלבג: זה לחלוטין לא מידתי.

רקפת לוי: עידית, אנחנו רצינו פה להדגיש את כמות התקציבים שניתנה למחלקות הפנימיות.

רקפת לוי: יש להם, הם מקבלים את כל 2019.

רקפת לוי: אחר כך הם מקבלים אשפוזי קורונה.

רקפת לוי: אחר כך הם מקבלים תקנים במימון המדינה.

רקפת לוי: עוד 100,000,000 שמחלקים להם.

רקפת לוי: ועכשיו יהיה את הקנסות בנוסף.

רקפת לוי: כל זה על אותה מיטה.

רקפת לוי: במיליון שיטות מקבלים תשלום על פנימיות בסופו של דבר.

רקפת לוי: ואנחנו, אין לנו יכולת לשלם את הקנסות האלה עכשיו.

רקפת לוי: אין לנו כרגע מיטות.

רקפת לוי: אנחנו מבקשים לדחות את הסעיף הזה.

רקפת לוי: הפנימיות קיבלו מצבור בכל מיני פרמטרים על אותה מיטה, תשלום בכל מיני סוגים.

רקפת לוי: מבקשים את הסעיף הזה לדחות.

ינון גוטגליק: אבל עכשיו אנחנו מבקשים להבטיח שמי שישכב בפנימית יהיה מי שצריך לשכב בפנימית.

ינון גוטגליק: הרי זו המטרה של כולנו.

רות רלבג: אבל אנחנו מראים לך שאנחנו נמצאים מתחת.

רות רלבג: למה צריך את הקנס הזה?

רות רלבג: חוץ מזה, יש מחסור מיטות בסיעודי מורכב.

ינון גוטגליק: את לא באמת טוענת פה בשולחן שהפנימיות ריקות, אז תאשפזו גם אנשים שלא צריכים לאשפז אותם.

רות רלבג: למה אנחנו צריכים לאשפז?

ינון גוטגליק: לא, מה שאני אומר, הרי אין פה טענה לאף אחד מסביב לשולחן שצריך לאשפז מיועדים להעברה.

ינון גוטגליק: נכון?

רות רלבג: למה צריך לקנוס אותנו?

רות רלבג: אם אין מיטות סיעודי מורכב, מה בדיוק אתה רוצה שנעשה עם האנשים?

רות רלבג: למה צריך להיות בזה אלמנט קנס?

ינון גוטגליק: קודם כל, יש לך ולי היסטוריה לדיון הזה מהשנה של המכרז.

מיכל מרים וולדיגר: רות, מי אחראי להקים את המסגרות הללו?

רות רלבג: באופן עקרוני, המדינה.

רות רלבג: במסגרת זה שהיא רצתה רישיונות, צריכה לתת תמריצים, עזרה וכו'.

מיכל רוזין: אז בואו נשמע ממשרד הבריאות ומשרד האוצר תשובה.

נריה שטאובר: אני אשמח להתייחס.

נריה שטאובר: קודם כל, הסברנו את זה פה גם בדיונים קודמים.

נריה שטאובר: אין היום מגבלה על פתיחת מיטות גריאטריות.

נריה שטאובר: אין רישיונות למיטות גריאטריות.

נריה שטאובר: יש רישיונות שחטיבת הרפואה נותנת לראות על עמידה בסטנדרטים רפואיים.

נריה שטאובר: אני מתכוונת, אין מגבלה כמותית.

נריה שטאובר: בסדר?

נריה שטאובר: זאת אומרת, אם מוסד ירצה לפתוח והוא עומד בסטנדרט הרפואי, הוא יקבל את הרישיון.

נריה שטאובר: עכשיו, האחריות היא אחריות משותפת.

נריה שטאובר: אמר את זה פה גם סמנכ"ל פיקוח קופות חולים, ליאור ברק.

נריה שטאובר: האחריות היא אחריות משותפת.

נריה שטאובר: המדינה שמה 210,000,000 כדי לפתוח 450 מיטות חדשות.

נריה שטאובר: זה בשלבי פתיחה.

נריה שטאובר: זה יקרה בשלוש שנים הקרובות.

מיכל מרים וולדיגר: רגע, זה העלות?

נריה שטאובר: זה עלות להקמת מיטה, לבינוי.

נריה שטאובר: אחרי זה רכש של ימי האשפוז זה הקופות משלמות עליו.

נריה שטאובר: אבל העלות להקמת המיטה המדינה השקיעה הרבה מאוד כסף פה כדי לפתור את הבעיה הזאת.

נריה שטאובר: אבל המיטות לא יפתחו אם התשלום הראוי לא ישולם על ידי קופות החולים.

נריה שטאובר: כי אז המיטה, אי אפשר להחזיק את השירות.

נריה שטאובר: לכן האחריות היא משותפת.

נריה שטאובר: אם קופות החולים יעלו את התעריפים שהן משלמות ויקטינו את ההנחה במשק הזה, אז מיטות לא יסגרו.

נריה שטאובר: זה שבשנים האחרונות אנחנו ירדנו ב-70% במיטות, אני בכלל לא מדברת על מיטות לנפש.

מיכל מרים וולדיגר: רגע, אבל את לא עונה לי על השאלה.

מיכל מרים וולדיגר: כי רות אמרה אין לה מיטות להעביר.

נריה שטאובר: אז מעולה.

נריה שטאובר: אז התשובה היא שהאחריות היא לא רק של המדינה, היא גם של קופת חולים כללית.

רות רלבג: כלומר, המדינה מגלגלת אלינו את הרישיונות.

רות רלבג: נריה, חסר כוח אדם בתחום הגריאטרי, אתם יודעים את זה היטב.

חיים הופרט: ה-210,000,000 שקלים שהועברו לפיתוח מיטות גריאטריות, אחד התנאים במבחן התמיכה היה לחתום על הסכם ארוך טווח עם קופות החולים.

חיים הופרט: האם קופות החולים, שיודעות שיש הזדקנות, רצו לחתום עם המוסדות האלה שקיבלו מאתנו כסף?

חיים הופרט: כן, המיטות האלה צריכות להיפתח.

חיים הופרט: ואתם מכירים את זה.

חיים הופרט: ולכן לבוא ולהגיד אנחנו, ידינו לא כאן.

רות רלבג: חיים, אני לא מכירה את כל האזורים בארץ, אבל את ירושלים אני מכירה היטב.

רות רלבג: ולא פותחים בירושלים כלום.

רות רלבג: למה?

רות רלבג: כי הרצוג לא רוצה.

רות רלבג: הוא מעדיף לפתוח מונשמים.

רות רלבג: ואתה יודע את זה טוב מאוד.

רות רלבג: הייתי בצד השני.

חיים הופרט: הרצוג פתח מיטות.

רות רלבג: כי הוא חושב שזה יותר רווחי לו.

רות רלבג: אבל הסיפור הזה של להטיל עלינו קנס שלא היה בקאפ הקודם, דווקא בתחום של הפנימיות, כשמגמת הפנימיות היא כלפי מטה, על כל מה שאמרנו, זה לא מידתי.

רות רלבג: זה קנס מיותר, מיותר.

חיים הופרט: אני אשמח אם אפשר לתת לזהבה רומנו, בזום.

חיים הופרט: אני אשמח שהיא תתייחס.

חיים הופרט: היא מחטיבת הרפואה.

עידית סילמן: אוקיי, בבקשה זהבה רומנו.

זהבה רומנו: תודה רבה.

זהבה רומנו: מבדיקה שאנחנו ערכנו, אגף הגריאטריה עם יזמים, אז יש ככה: 54 מיטות בדרום שהן סגורות כבר 4 שנים, כי הם לא מצליחים להגיע עם הסכם עם קופת החולים.

זהבה רומנו: אם קופת החולים תיתן להם את התעריף המתאים אז זה יוסדר במיידית יכולים לפתוח 54 מיטות.

עידית סילמן: אבל זהבה, בואי תדברי איתי גם על ה-450 מיטות שלא כולם עדיין נפתחו.

עידית סילמן: בואי, זה גם נתון.

זהבה רומנו: לא, אבל אני מדברת על 100 מיטות שיכולות להיפתח כבר מחר.

זהבה רומנו: אז יש כבר 54 מיטות שנמצאות בדרום.

זהבה רומנו: כבר 4 שנים סגורות ומחכים לתעריף ראוי, שהם יוכלו לפתוח את המיטות האלה.

זהבה רומנו: אם הם יגיעו להסכם עם קופות החולים, מחר בבוקר הם יכולים לפתוח את ה-54 מיטות.

זהבה רומנו: בצפון יש שתי מחלקות, שאחת פתוחה ואחת לא פתוחה, כי הם לא מצליחים להגיע להסכם עם הקופה.

זהבה רומנו: היה והסכם, המחלקה יכולה להיפתח כבר מחר.

מיכל מרים וולדיגר: למה אין הסכם?

עידית סילמן: שנייה, זהבה תמתיני רגע.

עידית סילמן: אני אסביר רגע את הרעיון.

עידית סילמן: בסופו של דבר, קופה משלמת למחלקות לבית חולים, מתקרה מסוימת יש לה אלפות.

עידית סילמן: ואז באלפות זה שיעור הנחה מסוים.

עידית סילמן: נכון?

עידית סילמן: תקני אותי נריה אם אני טועה.

נריה שטאובר: בגריאטריה?

עידית סילמן: לא, אני מדברת בבית החולים.

עידית סילמן: ואז ברגע שיש אלפא מסוימת - - -

זהבה רומנו: לא, אנחנו מדברים על משק הגריאטריה.

עידית סילמן: לא, אני לא דיברתי על משק הגריאטריה.

עידית סילמן: אני מסבירה לה עכשיו על למה זה קורה.

עידית סילמן: ואז מאלפא מסוימת, ככל שאתה שולח יותר אתה בעצם מקבל הנחה.

עידית סילמן: אין איזה שהיא זריזות גם ככה להעביר אותו.

עידית סילמן: ברגע שאתה מעביר אותו אתה גם משלם על זה עוד פעם תשלום נוסף לבית חולים נוסף, גריאטרי או אשפוז כזה או אחר.

עידית סילמן: ולכן, על מנת למנוע את המצב שמטופל שוכב בפנימיות, סנדרום הזקנה במסדרון.

עידית סילמן: אנחנו יודעים מה קורה לאנשים ששוכבים במסדרון וממתינים, אפילו ברמה של את יודעת מה?

עידית סילמן: אתה יכול לעשות אולטרסאונד בקהילה ואתה מחכה סתם יומיים בפנימית כדי לעשות את האולטרסאונד במחלקה.

עידית סילמן: ואז יש זיהומים וכו'.

עידית סילמן: כדי להימנע מהדבר הזה יש אג'נדה.

עידית סילמן: אג'נדה שהביא אותה משרד הבריאות שאמר מטופל המיועד להעברה.

עידית סילמן: זקנה שלא צריכה להיות במסדרון לא תהיה במסדרון.

עידית סילמן: ואנחנו רוצים להשית גם על קופות החולים.

מיכל מרים וולדיגר: היא אמרה שהם לא חותמים על ההסכם.

מיכל מרים וולדיגר: למה קופות החולים לא חותמות על ההסכם הזה?

מיכל מרים וולדיגר: הוא יקר מידי?

עידית סילמן: כי את יודעת, זה יותר יקר מאשר באלפות.

רות רלבג: לא.

רקפת לוי: לא.

רקפת לוי: ממש לא.

רקפת לוי: ממש ממש לא.

עידית סילמן: רגע, בסדר, רקפת.

רקפת לוי: והטיעון הזה הוא לא מקובל.

עידית סילמן: רגע, שנייה, שנייה.

מיכל מרים וולדיגר: אל תצעקו.

מיכל מרים וולדיגר: אז למה?

עידית סילמן: אנחנו נותנים לכם פה לבוא ולהסביר, בבקשה.

עידית סילמן: הכל בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: למה לא נחתם ההסכם?

רקפת לוי: אנחנו לא יודעים את המקרה הזה.

רות רלבג: כי כנראה שבדרום אין צורך במיטות.

רות רלבג: בואי, תראי, בסוף, אין לנו תשובה לגבי הספק שהולך להתלונן אצל זהבה רומנו.

רות רלבג: בדרום אין מחסור במיטות, אין מחסור.

רות רלבג: אנחנו ברמה הארצית נמצאים ב-87% ניצול.

רות רלבג: זה אומר שיש לנו עוד 13% עד שנגיע לאלפות.

רות רלבג: כך שאין לנו שום תמריץ להשאיר את הבן אדם באשפוז.

נריה שטאובר: אבל זה לא הדיון, רות.

נריה שטאובר: מטופל שלא צריך לשכב שם.

נריה שטאובר: זה לא משנה כמה תפוסה יש לך במחלקה.

רות רלבג: למה את רוצה לקנוס אותי מעבר?

מיכל מרים וולדיגר: רות, את לא עונה על השאלה שלי.

רות רלבג: אתם פשוט, אתם לא תגנו על הקופות.

רות רלבג: מבחינת

רות רלבג: כם יש אג'נדה אחת, אחת בלבד.

רות רלבג: בקאפ הקודם לא היו מעוכבים, בקאפ לפניו היה מעוכבים.

חיים הופרט: למה לא היו מעוכבים?

רות רלבג: למה לא היו מעוכבים?

רות רלבג: כי בפועל אין מיטות.

חיים הופרט: זאת לא הייתה הסיבה.

רות רלבג: זה בדיוק הייתה הסיבה.

רקפת לוי: ושילמו קנסות והקופות שילמו כי לא היה להם לאן להעביר.

רקפת לוי: זה פשוט כסף שהלך סתם.

רקפת לוי: אין כרגע מיטות.

רקפת לוי: אורך האשפוז הממוצע גדל מאוד.

רקפת לוי: כל מיטה נתפסת הרבה יותר זמן ואין לנו כרגע את המיטות האלה.

רקפת לוי: אנחנו מבקשים לדחות את הסעיף.

חיים הופרט: קודם כל, אני מאוד שמח על האמירה הזאת.

חיים הופרט: רגע, שנייה רקפת, את צודקת במאה אחוז.

רקפת לוי: וחוץ מזה, שהעלינו את התעריפים משמעותית, מאוד.

רקפת לוי: על חשבוננו, ללא משאבים.

חיים הופרט: בפעם הקודמת אמרתם, קופות החולים באו, אחת מקופות החולים וכל קופות החולים באו ואמרו אין מיטות, לכן תורידו בבקשה, תשימו שם מרחק סביר.

חיים הופרט: האם קופות החולים נערכו בארבע חמש שנים האחרונות לתמרץ של פתיחת מיטות?

חיים הופרט: עכשיו, חלק מכם עשו את זה.

חיים הופרט: עכשיו, אי אפשר לבוא ולשבת בחיבוק ידיים ולהגיד הרגולטור לא עשה.

חיים הופרט: שם 210,000,000 שקלים.

חיים הופרט: הבטחה של 450 מיטות, שאתם חתומים על ההסכם.

חיים הופרט: זו הייתה המטרה.

רקפת לוי: אבל חיים, הם עוד לא נפתחו.

רקפת לוי: מה שאנחנו מבקשים התאמה לפתיחת המיטות שלכם.

רקפת לוי: הם לא נפתחו ולכן אנחנו מבקשים להתחיל את זה מ-2023.

מיכל מרים וולדיגר: אז רגע, אני רוצה רגע לשאול עוד פעם.

זהבה רומנו: סליחה, אבל אני כן אומרת שיש אפשרות (הפרעות בשידור הזום) כבר מחר ניתן לפתוח 100 מיטות.

זהבה רומנו: אנחנו דיברנו עם היזמים ואם אתם תשבו עם היזמים ותתנו להם מחיר הוגן, כבר מחר אפשר יהיה לפתוח 100 מיטות.

רות רלבג: זהבה, אם חסר לי מיטה בירושלים, לשלוח אותו לדרום?

זהבה רומנו: סליחה רגע, תנו לי בבקשה לסיים.

זהבה רומנו: כבר היום אנחנו עשינו בדיקה ויש תפוסה של 80%.

זהבה רומנו: בין 80% ל-85% במחלקות לסיעודי מורכב.

זהבה רומנו: זאת אומרת, שיש עדיין מקומות שניתן לאשפז בהם חולים ולהוציא את החולים מהפנימיות.

זהבה רומנו: אז הטענה הזאת שאין מיטות היא טענה לא בדוקה.

זהבה רומנו: אנחנו עשינו בדיקה וראינו שכן אפשר לפתוח מיטות כבר מחר.

רקפת לוי: אבל זהבה, את לא יכולה לקחת משהו ארצי.

רקפת לוי: זה הרי נקודתי בסוף.

רקפת לוי: נמצא באזור מסוים, ואזור המגורים של המטופל ולאן את יכולה להעביר אותו.

רקפת לוי: עובדה שבסוף, באמת של החיים, אין לנו הרבה פעמים - - - שהמטופל מאושפז, אין לנו לאן להעביר אותו.

זהבה רומנו: סליחה, רקפת.

זהבה רומנו: אם הייתם נותנים לי לסיים, אז אני התחלתי בדרום.

זהבה רומנו: ויש גם בצפון, יש גם בחיפה שאפשר לפתוח.

זהבה רומנו: יש גם בחדרה אפשרות שאפשר לפתוח.

רקפת לוי: אין לי בעיה בחיפה.

זהבה רומנו: ויש שני מרכזים במרכז שאפשר לפתוח אותם.

זהבה רומנו: אז אני חושבת שזו פריסה ארצית.

זהבה רומנו: נכון, יש בעיה בירושלים.

זהבה רומנו: אין לי נתונים לגבי ירושלים.

זהבה רומנו: אבל לגבי הצפון והדרום והמרכז, יש מספיק מיטות.

זהבה רומנו: אם תגיעו לידי הסכמה.

מיכל מרים וולדיגר: רקפת וזהבה, אני רוצה רגע לשאול את שתיכן.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבינה שיש, אני מדברת כרגע לקופות החולים.

מיכל מרים וולדיגר: לא עליתם מעל התקרה, אתם עוד לא באלפא.

מיכל מרים וולדיגר: אתם משלמים X כסף לבתי החולים.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו, אני רוצה רגע להתנתק מהכסף ומאותו קשיש ששוכב בבית החולים.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי?

מיכל מרים וולדיגר: הוא על פי הנתונים אמור להיות חולה שהוא מותאם להעברה.

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא אמור להיות בבית חולים, הוא יכול להיות בקהילה, במסגרת כזו או אחרת חוץ ביתית, שהוא צריך מיטה.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו, אני מבינה שמה שאומרת זהבה שלכאורה בפוטנציאל יש התקשרות ל-210 מיטות כאלה.

מיכל מרים וולדיגר: רגע, אל תתפרצי רות, תעשי לי טובה, אין לי גרון.

מיכל מרים וולדיגר: שנייה.

מיכל מרים וולדיגר: עד כאן אני מבינה נכון את הדברים?

רקפת לוי: שיש פוטנציאל לפתיחה של עוד 210 מיטות?

מיכל מרים וולדיגר: משהו כזה.

מיכל מרים וולדיגר: נכון?

רות רלבג: כרגע היא אומרת 100.

זהבה רומנו: עוד 100 כבר מחר.

מיכל מרים וולדיגר: עוד 100, בסדר.

רות רלבג: הנושא האזורי הוא רלוונטי.

מיכל מרים וולדיגר: הבנתי.

מיכל מרים וולדיגר: תני לי לסיים, הבנתי.

מיכל מרים וולדיגר: בפריסה ארצית, יש עוד 100 מיטות שהן אמורות להיות מיטות מחוץ לבית החולים, שלשם אתם אמורים להעביר את אותם קשישים.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו, מה שאומרת זהבה שלא התקשרתם עם אותם ספקים, כי מה?

מיכל מרים וולדיגר: כי זה יקר לכם מידי?

מיכל מרים וולדיגר: כי אין לכם באזור המגורים שאתם צריכים אותו?

מיכל מרים וולדיגר: מה הסיבה?

רקפת לוי: אני לא יודעת לענות ספציפית על ספק מסוים.

רקפת לוי: אבל בסופו של דבר זה הרבה פעמים נקודתי, בכל בית חולים מה יש, איזה מיטות יש סביבו והאם ניתן להעביר.

רקפת לוי: אנחנו אף פעם לא רוצים להשאיר את החולים אם יש לנו לאן להעביר אותם.

רקפת לוי: אנחנו מעבירים אותם גם.

רקפת לוי: חלק ניכר מהחולים אנחנו מעבירים.

רקפת לוי: יש מקרים ויש אזורים שיש לנו קושי ועדיין אין לנו פתרון של מיטות.

עידית סילמן: רקפת, עשינו את הדיונים האלה, שנייה.

רקפת לוי: ולכן אנחנו מבקשים את זה ב-2023.

עידית סילמן: אז שנייה, אפשר להוריד.

זהבה רומנו: רקפת, עשינו את הדיון הזה כבר ב-2012.

עידית סילמן: נכון, בסדר.

עידית סילמן: זהבה, תודה.

עידית סילמן: זהבה, תודה, את צודקת.

עידית סילמן: לכולנו יש תחושה דז'ה וו.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: בואו ננסה נריה, לכמה אנחנו יכולים?

עידית סילמן: אם אנחנו נדחה את זה לאפריל 2022?

רות רלבג: זה לא עוזר לנו.

רות רלבג: גם זהבה מדברת על 100 מיטות בצפון ובדרום.

רות רלבג: אנחנו מסבירים לכם שבדרום ובצפון אין לנו בעיה.

רות רלבג: אז הרי אי אפשר להכריח אותנו.

רות רלבג: מישהו הולך ובונה בניין ומשרד הבריאות אישר לו.

רות רלבג: אם לי אין צורך בדרום, אני לא אלך לחתום עם הספק הזה.

רות רלבג: הבעיה המרכזית היא ביחסים מול בתי החולים הגריאטריים של הממשלה, שלא מוכנים כרגע להוריד מחיר.

רות רלבג: ויושב פה סמנכ"ל הכספים של החטיבה.

רות רלבג: ויש לנו איתם משא ומתן.

רות רלבג: ויש לנו בעיה בירושלים.

עידית סילמן: אז שנייה, בואו נבדוק.

עידית סילמן: מה אפשר, נריה, לקראת מה אפשר לבוא פה?

נריה שטאובר: תראו, אני חושבת גם לאור הגרפים שהצגנו לכם במצגת פנימיות, שהתעריף צריך להיות לפחות יותר גבוה מהתעריף הכי גבוה שיש במרכזים הגריאטריים.

נריה שטאובר: שזה התעריף של מונשם כרוני שהוא עומד על 1,770.

נריה שטאובר: ולכן אנחנו יכולים להוריד את זה בשנת 2022 ל-75%.

נריה שטאובר: אם זה עוזר.

הראל שרעבי: אני מזכיר שאנחנו נקנסים על החולים שנמצאים בפנימיות בשנה העוקבת.

הראל שרעבי: זאת אומרת על כל מי שאנחנו משאירים בפנימיות, בכל מקרה אנחנו נקבל עליו קנס שנה הבאה.

הראל שרעבי: לא צריך לשים פה קנס על קנס.

נריה שטאובר: אז אל תשאירו.

הראל שרעבי: כבר מקבלים על זה עונש פעם אחת.

הראל שרעבי: אז אנחנו כנראה מוטיבציה אין לנו להשאיר אותם.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: היא מציעה להוריד את זה ל-75%.

ערן הכהן: כן, אבל בתי החולים לא מקבלים שקל נוסף על עוד.

עידית סילמן: די, די, ערן הכהן, די, די.

עידית סילמן: לפרוטוקול זה נרשם, לא רלוונטי.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא מצליחה להבין.

מיכל מרים וולדיגר: מקודם אמר פה חיים, היה איזה מכרז ל-210 מיטות.

מיכל מרים וולדיגר: נכון?

מיכל מרים וולדיגר: כך אמרת מקודם?

חיים הופרט: היינו בדיון הזה בחקיקה הקודמת.

חיים הופרט: באו קופות החולים אמרו צריך לפתוח מיטות.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אמרו איפה צריך?

מיכל מרים וולדיגר: הם אמרו לכם באיזה אזורים בארץ צריך?

חיים הופרט: לא, אני לא רוצה להגיד מה היה בשימועים הפנימיים.

עידית סילמן: בואו נוריד את זה ל-75% בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: רגע, אבל הוא באמצע תשובה להסביר לי.

חיים הופרט: פורסם מבחן תמיכה.

חיים הופרט: אנחנו חששנו מאוד שבעצם, הרי בסופו של דבר אנחנו תומכים בהקמת המיטה, ומי שרוכש זה קופת החולים.

חיים הופרט: אז רצינו לייצר איזה שהיא יציבות במערכת ותמכנו בספק שהראה הסכם מול בית חולים.

חיים הופרט: במבחן התמיכה שפורסם.

חיים הופרט: זה היה מבחן שהיה אמור לפתוח 450 מיטות.

חיים הופרט: חלקן נפתחו וחלקן נפתחות.

חיים הופרט: וזה היה המענה בפעם הקודמת, אז אי אפשר להשתמש באותו.

חיים הופרט: כאילו, מה הציפייה?

חיים הופרט: שנשקיע עוד כסף?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כמה שנים הסיפור הזה נמשך?

עידית סילמן: תראו, אני אגיד לכם משהו שאני חושבת.

נריה שטאובר: הסעיף הזה הוא בחקיקה מ-2014.

עידית סילמן: תראו, ברמת העיקרון הם אמרו שהם יורידו ל-75% או שהם אמרו באמת שנלך על זה מאפריל.

עידית סילמן: אני מנסה לבקש פה, באיזה שהיא בקשה חריגה.

עידית סילמן: בואו נוריד גם ל-75% וגם נתחיל מאפריל.

רועי בן משה: עידית, אנחנו מתנגדים.

רועי בן משה: באמת.

עידית סילמן: רגע, אי אפשר לרצות את כולם פה.

עידית סילמן: אני יודעת, אני הבנתי.

עידית סילמן: הכל בסדר, בסוף אנחנו נגיע ליעד ובסוף זה יתקיים.

רות רלבג: אם יש מקום שיש בו בעיה אמיתית זו ירושלים.

רות רלבג: אז אנחנו מבקשים להחריג את ירושלים.

רות רלבג: שיראו לי שמה-210 מיטות מה יש בירושלים.

רות רלבג: המדינה הלכה ונתנה כסף להקמת בניין חדש בהרצוג.

רות רלבג: ביקשו מיטות אקוטיות.

רות רלבג: הרצוג לא מעונין לפתוח מיטות אקוטיות ואנחנו נשלם קנסות?

רות רלבג: למה?

רועי בן משה: אני לא חושב שבית החולים הכללי הוא הפתרון לבעיה הזאת.

רועי בן משה: בית החולים הכללי לא אמור לשרת את החולים הללו, גם לא אמור לשאת בזה.

רועי בן משה: גם כך העומס בפנימיות הוא עומס.

רועי רייכר: זה כמו משפט שלמה.

רועי רייכר: תחתכו פשוט באמצע ודי.

רועי רייכר: כללית רוצה ל-23, הממשלה רוצה ל-22.

רועי בן משה: לא, לא, ממש לא.

רועי בן משה: מה פתאום אמצע?

רקפת לוי: למה לא?

רועי בן משה: כי על כל חולה כזה שתוקע, זה חולה שאחר כך אני צריך לטפל בחולה אחר.

חיים הופרט: כמה זמן אתם צריכים כדי לפתוח מיטות?

חיים הופרט: תענו.

רות רלבג: אז אני אגיד לך מר הופרט.

רות רלבג: אז אני אגיד לך, שלכללית יש מוסד שקוראים לו הוד הדומים שהוא מוסד מאוד גדול בירושלים.

רות רלבג: ואני מודיעה לך שיש לנו עדיין בעיה מאוד קשה, כי אבסולוטית כמות הקשישים גדולה מאוד.

רות רלבג: למה שאני אלך ואקים בירושלים מיטות?

חיים הופרט: לא, זה לא השאלה ששאלתי.

רות רלבג: אז אני מסבירה שיש לי מוסד גדול בירושלים.

רות רלבג: זה לא מספיק.

רות רלבג: מה לעשות?

רות רלבג: זה לא מספיק.

חיים הופרט: אבל רות, אנחנו כולנו יודעים שאנחנו מדברים פה על חיי מטופלים, בסדר?

רות רלבג: "חיי מטופלים".

רות רלבג: לא ראיתי אתכם נרגשים עם חיי המטופלים בקנסות מ-8:30 בוקר.

חיים הופרט: רות, אמרתם שאתם צריכים זמן.

חיים הופרט: ביקשתם 2023.

חיים הופרט: אני שואל כמה זמן צריך לקופות החולים להרים את המיטות האלה?

רות רלבג: אז אני אגיד לך באופן גלוי, כי גלוי.

רות רלבג: מה שסוכם עם חברת הכנסת סילמן זה שהיא תקים ועדה ותבדוק אזורית ותראה את הבעיות המקומיות בצורה קצת יותר ספציפית ואולי ימצאו פתרונות גם אזוריים.

רועי בן משה: אבל עידית, למה על בתי החולים הכלליים?

עידית סילמן: לא, לא, אני לא פותחת את הדיון הזה שוב.

עידית סילמן: דיברתם, כולם דיברו גם אז, גם עכשיו.

עידית סילמן: עכשיו אנחנו בהצבעה של הסעיפים והסתייגויות.

עידית סילמן: אני מבקשת מה אפשר לעשות הכי?

עידית סילמן: אם אפשר לקבל את ה-75% ולהתחיל עם זה מאפריל?

עידית סילמן: זה אפשרי?

עידית סילמן: תודה רבה.

רות רלבג: אנחנו ממש מוחים על זה.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: אז בואו, יש אופציה אחרת שאתם יכולים להגיע עם האוצר להסכמה?

רות רלבג: לא, אנחנו לא יכולים להגיע, כי פתאום יש דממה.

רות רלבג: פתאום משרד הבריאות מנהל פה את הדברים לבד.

רועי בן משה: אנחנו מתחילים חורף ללא פנימיות.

רועי בן משה: עם חולים שישכבו על מיטות שאנחנו לא צריכים אותן.

רות רלבג: אנחנו ב-87% ניצול.

רועי בן משה: בסופו של דבר זה העומס שיהיה עכשיו בחודשי החורף.

רועי בן משה: ואותם חולים שישכבו במסדרונות.

מיכל רוזין: אני חייבת להגיד לכם משהו, הדיונים האלה היו פה.

מיכל רוזין: זה לא שהם לא היו ולא נשמעו.

מיכל רוזין: זה לא מקובל בשום הצבעה בכנסת, באמצע הקראת הסתייגויות והצבעות.

מיכל רוזין: אתם יודעים, די, צריך לחתוך פה.

מיכל רוזין: אין מה לעשות.

רות רלבג: לחתוך מה?

רות רלבג: זה לא מאוזן.

רות רלבג: רק הוספת כסף לפנימיות.

מיכל רוזין: אני לא אומרת שאת לא צודקת, אני רק אומרת שלא נכריע עכשיו.

רות רלבג: אתם מבקשים נתונים כל הזמן.

רות רלבג: ראיתם נתונים בפנימיות, אז מה קורה?

רות רלבג: גם כשאתם רואים נתונים אתם מחליטים אחרת.

עידית סילמן: רות, אני מבקשת, הדיונים האלה היו.

עידית סילמן: והבאנו אותם ודיברנו עם האוצר ועם הבריאות.

עידית סילמן: ואף אחד מהם לא הסכים לרדת גם למתווה שמוצע כאן, בסדר?

עידית סילמן: ובטח לא לכפל מבצעים כמו שאנחנו מנסים להביא כאן.

עידית סילמן: ואנחנו בשעה ובזמנים ואנחנו רוצים לשחרר פקקים.

עידית סילמן: אתם מקבלים כאן גם 75% על השנה הראשונה וגם מתחילים רק מאפריל.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: אז בואו, זה משהו שהאוצר לא מוכן לבוא לקראתנו על זה ולא הבריאות ולא אף אחד.

עידית סילמן: אנחנו ניסינו, אני מקווה שגם אתם ניסיתם את מאחורי הקלעים שלכם לעשות כל מה שניתן מבחינת קופות החולים.

עידית סילמן: אלא אם כן האוצר יכול לבוא פה לקראת עוד איזה משהו?

רקפת לוי: אנחנו מבקשים, רועי, אם זה עד 2025 הקאפ, אז תתחילו את זה מ-2023.

עידית סילמן: לא, זה לא עד 2025.

עידית סילמן: יש לך עד 2024 ואחר כך יש עוד שנה באישור ועדה.

רקפת לוי: אז יש פה שנתיים.

רקפת לוי: שנתיים ושנתיים.

עידית סילמן: יש לכם פה default של זמן.

רקפת לוי: אמרתם מחצית, לכו על יוני.

חיים הופרט: אני רק מזכיר לחברי הוועדה את המודל.

חיים הופרט: יש אלפא אפס בפנימית.

חיים הופרט: זה המשמעות.

חיים הופרט: אי אפשר לייצר תמריצים שהם לא בריאים למערכת.

חיים הופרט: גם להגיד שיש ברגע אשפוז בחינם ואז לבוא ולהגיד זה משתלם לקופת החולים להשאיר את המטופל.

חיים הופרט: גם אם אתם נמצאים ב-87.

חיים הופרט: יש סיכוי שתגיעו במקום אחד ב-100 ואז זה אשפוז בחינם.

חיים הופרט: ואז בית החולים סופג ולא מקבל מכם כלום.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אז מה עדיף מבחינתכם?

עידית סילמן: להתחיל מיוני ב-100% או מאפריל ב-75%?

חיים הופרט: יש לכם חצי שנה לחתום על הסכמים.

רות רלבג: אתם נכשלתם בלפתוח מיטות לסיעודי מורכב.

רות רלבג: זה אתם נכשלתם.

עידית סילמן: רות, יש לי שאלה.

עידית סילמן: הכל כמובן באישור השרים.

עידית סילמן: אז עדיף לכם לדעתכם להתחיל ביוני ב-100% או באפריל ב-75%?

עידית סילמן: מה העדיפות שלכם?

רות רלבג: 100% בשום פנים ואופן ובשום מצב.

רות רלבג: אנחנו מבקשים 75% ו-2023.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא, זה לא יקרה.

רות רלבג: לא יקרה, לא יקרה.

רות רלבג: למה לא יקרה?

רועי בן משה: עידית, אין שום סיכוי שבית החולים - - -

עידית סילמן: אני לא פתחתי את זה לדיון כרגע.

רועי בן משה: זה מתקיים פה הדיון, אצלך בחדר.

עידית סילמן: לא, בסדר.

עידית סילמן: אבל אתה אמרת את זה.

רות רלבג: אגב, כשאנחנו נכנסים לגרעון אז אנחנו לפי התקנון יש עלינו חשב מלווה וכל מיני דברים שכל בתי החולים זה לא קיים.

עידית סילמן: נכון, אני יודעת את זה ואמרתם את זה.

עידית סילמן: זה בבית החולים שלכם, זה בפנימיות שלכם.

עידית סילמן: ובירושלים, שאין לאן להעביר.

עידית סילמן: אנחנו יודעים את הכל.

עידית סילמן: זה לא שלא דנו בזה.

רועי בן משה: וזה במחלקות עמוסות.

עידית סילמן: עמוסות מאוד שקיבלתם עליהם כסף לפני שנייה.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: בסדר גמור, אנחנו מתקדמים.

עידית סילמן: וכמובן שהכל בהסכמת השרים.

עידית סילמן: ורות, אנחנו נעשה את הישיבה הזאת גם ואנחנו נדון בזה.

עידית סילמן: ואחר כך, אם יהיה צורך, אנחנו באופן אישי נלך עם כל הקופות לאן שצריך ונבדוק את זה שוב ושוב ושוב וגם נטפל בכל הנושא של המיטות הגריאטריות שצריכות להיפתח.

עידית סילמן: יש כאן את מוריס שדיבר על חלק מה-450 שנמצא באחריותכם.

עידית סילמן: נכון?

עידית סילמן: שהולך להיפתח אוטוטו ועוד מעט.

רות רלבג: כן, אבל מה?

רות רלבג: בראשון.

מוריס דורפמן: לא בירושלים.

רות רלבג: לא בירושלים.

עידית סילמן: בסדר, את תקני ממנו, יהיה זול.

עידית סילמן: נכון אתה תעשה לה הנחה?

רות רלבג: בראשון?

רות רלבג: מה הקשר?

רות רלבג: אני מדברת על זה שבירושלים.

עידית סילמן: בסדר, אנחנו מבינים.

עידית סילמן: אנחנו נטפל בירושלים ויכול להיות שנבוא למשרד הבריאות ונגיד להם סליחה, ירושלים בעייתית.

עידית סילמן: בואו נבצע החרגות בירושלים.

עידית סילמן: ואנחנו נסתכל ונבחן את הכל.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: יעקב, דיון לוועדה, בבקשה, מיטות אשפוז גריאטריות.

עידית סילמן: תודה.

עידית סילמן: אנחנו באים להצבעה, להסתייגויות.

נועה בן שבת: אז אנחנו אומרים החל מיוני 2022.

נריה שטאובר: לא, א, 1 באפריל.

נועה בן שבת: 1 באפריל, אוקיי.

מיכל מרים וולדיגר: זה נושא חדש.

נועה בן שבת: את רוצה נושא חדש?

נועה בן שבת: רק רגע.

נועה בן שבת: בסוף הסעיף אנחנו גם כן נתקן לגבי השנים 2022 עד 2024.

חיים הופרט: בשנה הראשונה 75%.

נועה בן שבת: אז רגע.

נועה בן שבת: ב-ג' למרות האמור בסעיף קטן ב' בשנת 2022.

ינון גוטגליק: בתקופה שמ-1 באפריל עד סוף השנה זה יהיה 75%.

נועה בן שבת: תשלם קופת חולים 75% מהסכום המלא כאמור בצו האמור בסעיף קטן ב'.

עידית סילמן: רות, תדעי לך שזה אחרי מלחמות שכולנו, כל קופות החולים, שנלחמנו פה כל דיון וכל דיון כדי להוריד את זה, רקפת יודעת.

עידית סילמן: וגם מוריס יודע וכולם פה יודעים.

עידית סילמן: באמת.

עידית סילמן: זה בגרזונים חלקיים כל פעם.

עידית סילמן: הם יודעים גם, משרד הבריאות והאוצר כועסים עלינו על זה.

נועה בן שבת: רגע, אז על מה נושא חדש, חברת הכנסת וולדיגר?

מיכל מרים וולדיגר: גם התאריך וגם ההנחה, שני הדברים האלה.

עידית סילמן: אבל חברת הכנסת, באנו לקראתם, נכון?

עידית סילמן: השתדלנו.

מיכל מרים וולדיגר: אין פה מספיק קופות חולים / בתי חולים שיגידו.

עידית סילמן: אפשר לעבור להסתייגות של סעיף 17.

נועה בן שבת: סעיף 17.

נועה בן שבת: חבר הכנסת אופיר כץ.

נועה בן שבת: אוקיי, אנחנו בהסתייגות 145.

נועה בן שבת: בסעיף 17(א) בסופו יבוא: הוראות סעיף זה לא יחולו אם המטופל סירב להצעת קופת חולים לעברתו.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: בסעיף 17(א) בסופו יבוא: בכפוף לאישור ועדת הבריאות של הכנסת.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: סעיף 18 יש בו תיקון.

עידית סילמן: תשלום בעד שירותי רפואה דחופה, קרי מיון, מלר"דים.

ינון גוטגליק: זה בעצם הנוסח שהוקרא.

ינון גוטגליק: אנחנו הוספנו את זה אחרי ההקראה הקודמת.

נועה בן שבת: לא, אבל זה דובר בוועדה.

נועה בן שבת: אנחנו הוספנו את זה לא על דעתנו, אלא בוועדה ישבנו על הסעיף הזה.

נועה בן שבת: על ההגדלה מהמחיר.

נועה בן שבת: למה יש לשרים אפשרות להגדיל בצו את השיעור מהמחיר המלא הקבוע בסעיף 18(ב).

נועה בן שבת: ואמרנו שאנחנו מוסיפים לפה את הרישא, שאמורה פה בהתחלה.

נועה בן שבת: ואתם מבקשים לא להוסיף אותה.

ינון גוטגליק: אנחנו רוצים להשאיר גם אפשרויות אחרות לשרים להוריד את ההנחה למיון.

מיכל רוזין: אנחנו מדברים על 18(ב)?

מיכל רוזין: אני רוצה להגיש הסתייגות להוריד את הרישא.

נועה בן שבת: כי זה תוספת, האמת היא שאת צודקת, בגלל שזה נוסף בדיון הקודם.

נועה בן שבת: אבל אתם מסכימים להוריד?

נועה בן שבת: אוקיי, מסכימים להוריד.

עידית סילמן: אין בעיה עם זה.

נועה בן שבת: אז עכשיו יש לנו הסתייגות אחת לסעיף 18.

נועה בן שבת: מציעים סעיף קטן א' במקום 81.5% יבוא 100%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: סעיף 19.

נועה בן שבת: רק יש את האישור.

נועה בן שבת: השר הקובע את הצו באישור הוועדה.

נועה בן שבת: וזה לא שינוי בעצם.

נועה בן שבת: אז סעיף 19 יש הסתייגויות.

עידית סילמן: קבוצת ש"ס מציעה, 148:

עידית סילמן: אחרי בצו יבוא: בהתייעצות עם הנהלות בתי החולים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: קבוצת יהדות התורה מציעה, 149: אחרי השרים יבוא: באישור ועדת הבריאות של הכנסת.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

ינון גוטגליק: קיבלנו את ההסתייגות הזאת.

רועי רייכר: קיבלנו את ההסתייגות, לא משנה.

רועי רייכר: האחרונה זה מה ששינינו.

עידית סילמן: סליחה, סליחה.

נועה בן שבת: סעיף 20.

נועה בן שבת: יש פה שאלה, הסעיף מניח כל הזמן שיש לנו הסכם בית קופת חולים לבית חולים.

נועה בן שבת: ואין פה שום התייחסות לתקרה משותפת.

ינון גוטגליק: ההסכם יכול להיחתם גם במשותף, גם אם יש תקרה משותפת.

רועי רייכר: הוא גם יכול להיחתם בין כמה.

רועי רייכר: זה קורה כל הזמן.

נועה בן שבת: אז בגלל זה, אולי נוריד בסעיף 20(א) נוריד את המילה "כל".

נועה בן שבת: בדיוק.

רועי רייכר: אפשר להוריד.

נועה בן שבת: אוקיי.

נועה בן שבת: אז עכשיו אנחנו יכולים להצביע.

עידית סילמן: סעיף 20, קבוצת הליכוד מציעה.

נועה בן שבת: סליחה.

נועה בן שבת: לפני כן חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי, ביקשת הסתייגות להגביל את אפשרות ההנחה של בתי החולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אפשר לוותר.

עידית סילמן: לוותר?

עידית סילמן: אוקיי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מוותרת בגלל שהסבירו לי שאי אפשר לקבל כי זה משתנה.

עידית סילמן: נכון.

עידית סילמן: כי זה משתנה ודיפרנציאלי לכולם.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: אז סעיף 20, קבוצת הליכוד מציעה.

עידית סילמן: 150.

עידית סילמן: בסעיף קטן א' פסקה 4, במקום לא יותר ממחצית ממקור ההתחשבנות בבית חולים יבוא: לא יותר מ-1.5% מהיקף הצריכה כמשמעות חוק זה זה הקופה בבית החולים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: לחלופין, א': סעיף קטן א' פסקה 4 ימחק.

עידית סילמן: במקומו יבוא: בית החולים לא יהיה רשאי לתת לקופת החולים הנחות תעריף שירותי בריאות, ככל ונדרש לפצות את קופת החולים בגין פערים בתעריפים הקבועים.

עידית סילמן: הדבר יעשה בשיתוף אגף תקציבים והפיצוי ינתן מתקציב משרד האוצר.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: סיימנו את סעיף 20.

עידית סילמן: סעיף 21, התחשבנות בין בתי חולים לבין תאגידים.

עידית סילמן: אין לנו שום שינוי ואין הסתייגויות גם.

עידית סילמן: סעיף 22.

עידית סילמן: אי תחולה שירותי בריאות מסוימים.

עידית סילמן: יש לנו כאן בסעיף 4.

נועה בן שבת: בסעיף 4 יש שירות נוסף לגמרי.

נועה בן שבת: בפסקה 13 תיקנו קצת את הנוסח בהתאם לבקשה שעלתה פה בוועדה.

נועה בן שבת: שירות בדיקת מעבדה המבוצעת בדגימה שנדגמה בקופת חולים ונשלחה על ידה לבית חולים.

נועה בן שבת: עכשיו עוד דבר שרציתי להגיד זה שבפסקה 9 פה מדובר על שירות בריאות שמנוי בתוספת.

נועה בן שבת: וחשבנו אם אפשר למחוק את התוספת ולהעביר את זה לצו.

נועה בן שבת: אבל משרד הבריאות תסבירו מה עמדתכם לגבי זה.

עידית סילמן: מה עמדתכם?

עידית סילמן: אם זה בסדר, לא בסדר, מתאים, לא מתאים.

טל אמתי נשרי: הצו הקודם, כל התוספת הזאת נקבעה בגלל אילוץ משפטי, בשל העובדה שהצו הקודם אינו בתוקף ולא ניתן להפנות אליו.

טל אמתי נשרי: השירותים שמנויים כרגע בתוספת הם שירותים שלא כתובים בצו התקף ולכן הם צריכים להופיע כאן כרגע.

עידית סילמן: הבנתי, אוקיי, בסדר, אז זה לא רלוונטי.

נועה בן שבת: אז התוספת נשארת וגם ההפניה אליה כמו בסעיף 22.

נועה בן שבת: כמובן שהסמכות של השר לשנות את התוספת, גם למחוק אותה אם יהיה צו, כמובן.

נועה בן שבת: אנחנו עכשיו בסעיף 23.

עידית סילמן: סעיף 23.

עידית סילמן: יש לנו רק לפני כן אנחנו נקרא את השינוי.

עידית סילמן: דיווח לוועדה, בסדר?

עידית סילמן: בהתאם לבקשות ולדיון שנעשה כאן, אז דיווח לוועדה, בבקשה.

נועה בן שבת: אז המנהל הכללי של משרד הבריאות או מי מטעמו, ביקשתם שזה יהיה מי מטעמו, ידווח לוועדה על תכנית המיטות הרב שנתית בבתי החולים הציבוריים הכלליים ועל תכנית המיטות בבתי החולים הפסיכיאטריים.

נועה בן שבת: יש להם גם כן תכנית רב שנתית?

חיים הופרט: בסדר, ברגע שתהיה מסודרת נפרט.

נועה בן שבת: לא, הדיווח.

חיים הופרט: אני מבין שהסעיף אומר שאם מפרסמים באתר, צריך לדווח תוך 30 יום.

חיים הופרט: נכון?

חיים הופרט: אז ככל ויהיה, ידווח.

נועה בן שבת: אוקיי.

נועה בן שבת: ועל תכנית המיטות הרב שנתית בבתי החולים הפסיכיאטריים בתוך 30 ימים ממועד פרסום תכנית כאמור באתר האינטרנט של משרד הבריאות.

נועה בן שבת: למה מפריע לכם שזה היה המנהל הכללי?

עידית סילמן: כי אם הוא לא פנוי באותו זמן או אם פיטרו אותו.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: הסתייגויות של סעיף 23.

עידית סילמן: קבוצת הליכוד וקבוצת הציונות הדתית מציעות: 151.

נועה בן שבת: רק שנייה, רק רציתי להגיד שסעיף 23 עצמו הוא סעיף שעוסק בנושא של חוק הפיקוח.

נועה בן שבת: מה שקראנו הדיווח לוועדה הוא אחרי סעיף 23, אז סליחה.

נועה בן שבת: אז נקרא עכשיו את ההסתייגויות של סעיף 23?

מיכל מרים וולדיגר: מה זאת אומרת?

מיכל מרים וולדיגר: אז מה זה סעיף 23?

מיכל מרים וולדיגר: לא הבנתי.

ינון גוטגליק: מוסיפים עוד סעיף נפרד.

ינון גוטגליק: צריך לראות הפניות.

נועה בן שבת: אז בסעיף 23 יש הסתייגות אחת, 151, שאומרת שהסעיף ימחק.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: 152 גם כתוב לי.

נועה בן שבת: 152.

נועה בן שבת: סעיף 23 האמור בו יסומן א' ואחריו יבוא: ב.

נועה בן שבת: תחולת החוק מעת שהשר התקין תקנות באישור ועדה.

נועה בן שבת: אבל אני חושבת שזה לא אמור להיות בסעיף 23, אבל נצביע על ההסתייגות הזאת ונשבץ אותה במקום הנכון בסעיף 27.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: היא תשובץ ב-27.

נועה בן שבת: עכשיו אחרי סעיף 23.

נועה בן שבת: יש פה גם הסתייגויות.

עידית סילמן: חבר הכנסת אופיר כץ מציע 153, אחרי סעיף 23 יבוא: מזור תקציבי, 23(א) יועברו לבתי החולים מזור תקציב של 800,000 ש"ח ברגע תחילת החוק.

נועה בן שבת: בית החולים מזור הוא בית חולים ציבורי כללי?

רות רלבג: פסיכיאטרי בעכו.

מיכל מרים וולדיגר: יש להם שם בעיה עם קרקע.

אלינה ברדץ' יאלוב: מתכננים להעביר אותם.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: סעיף 24.

נועה בן שבת: אני רוצה רגע לפני כן.

נועה בן שבת: הוועדה ביקשה שיהיה דיווח על ביצוע הסעיף.

נועה בן שבת: עכשיו יש לי שאלה, איזה סעיף?

עידית סילמן: לבוא אחת לשנה, לדווח על התכנית.

נועה בן שבת: על תכנית הקאפ או על תכנית המיטות?

עידית סילמן: לא, תכנית המיטות זה היה.

עידית סילמן: אבל זה בסדר.

רועי רייכר: אין מה לדווח על תכנית המיטות.

רועי רייכר: תכנית המיטות מפורסמת, היא תכנית חומש.

רועי רייכר: מה יש לדווח עליה?

עידית סילמן: לא, רק לעקוב אחר התקדמות.

עידית סילמן: אבל את זה את יכולה כל הזמן לייצר בתוך הוועדה.

נועה בן שבת: אז השאלה אם היה פה, כי נאמר דיווח על ביצוע הסעיף.

נועה בן שבת: אני מנסה לחשוב על איזה סעיף דיברנו.

עידית סילמן: כתוב לי כאן שבעצם כשמציגים את תכנית המיטות אנחנו נעדכן גם את ההתקדמות שלה.

רועי רייכר: אין על מה לדווח.

רועי רייכר: אין.

נועה בן שבת: לא נעשה שום דבר, אז אין על מה לדווח.

רועי רייכר: אפשר לדווח דיווחים, בסדר.

עידית סילמן: מה אכפת לכם?

עידית סילמן: תדווחו.

נועה בן שבת: בסדר.

נועה בן שבת: אין על מה לדווח, אז אין על מה לדווח.

רות רלבג: אנחנו רוצים להתייחס ל-24 אם אפשר.

עידית סילמן: רגע, אני רק רוצה לראות גם אצלי.

עידית סילמן: 24, רות, בבקשה.

רות רלבג: אנחנו רוצים שכל ההתחשבנות הזאת על הנושא של הקורונה והקנס יעשה לא על שתי הרצפות, אלא רק על המשק הפנימי.

מוריס דורפמן: מיטות קורונה הן בעצם מיטות שמחליפות פנימיות.

מוריס דורפמן: וחוק הקאפ בעצם הוא הבחין בין דיפרנציאלי לפנימיות.

מוריס דורפמן: ויש את כל עולם הפנימיות שהוספתם 90,000,000 והוספתם עוד 20,000,000 שקלים.

מוריס דורפמן: ואנחנו מבקשים, מאחר וקורונה הוא רק מחליף פנימיות, איך שזה כתוב פה זה בעצם מסתכל על התקרות של הכל ולא רק על הפנימיות.

מוריס דורפמן: ביקשנו את זה גם בדיונים הקודמים.

מוריס דורפמן: זאת הבקשה.

עידית סילמן: אבל אמרתם שגם ככה הפנימיות יורדות.

עידית סילמן: ולא צריך.

רות רלבג: אז להיפך.

רות רלבג: רק ככה נוכל לקבל.

רות רלבג: הבקשה שלנו היא שאם אנחנו מתחת, זה בדיוק מה שיגן.

קריאה: אני אשמח להתייחס.

קריאה: וזה גם על חשבון טיפול נמרץ וזה גם הרבה יותר יקר מהתגמול שאנחנו מקבלים.

קריאה: והרבה פעמים אנחנו מחזיקים מחלקה פנימית עם כל הצוותים, עם כל התורנויות, עם כל הכוננויות, עם הקווים.

קריאה: ובמקביל מחזיקים מחלקת קורונה שמטפלת בשלושה מאושפזי קורונה ויש לה את כל הטררם.

קריאה: תורנויות, אתם יודעים מה זה להחזיק מחלקת קורונה.

קריאה: אני חושב שחלק לא מבוטל מהוועדה ביקרו במחלקות קורונה.

קריאה: ובנוסף לכל, כל האיזונים של קודם, שדיברנו שהגענו לקאפ עם איזונים וכל מיני עיוותים שברור לעין שהם עיוותים, אבל לא לפגוע באיזון.

קריאה: אז פתאום בסוף הקאפ באים ופוגעים פה באיזון העדין שהולך להוציא כמה עשרות מיליוני שקלים.

רות רלבג: איזה איזון?

רות רלבג: לא עשית שום סימולציה וגם אצלנו יש מחלקות פנימיות.

רות רלבג: וכל מה שאנחנו באים ואומרים שהקורונה נמצאת בתוך המשק הפנימי.

רות רלבג: ולכן ההתחשבנות צריכה להיות במשק הפנימי.

קריאה: אז עניתי, זה גם בטיפול נמרץ.

קריאה: וגם החוק הזה כולו, כזכור, הגיע עם איזונים ובלמים מסוימים.

קריאה: אז בסעיף האחרון, אחרי שדחינו כל מיני הצעות מאוד נכונות שכולם פה הסכימו, אל תבואו ותשנו את האיזון העדין.

רקפת לוי: יש תעריף לקורונה, יש תעריף לטיפול נמרץ ואתם יודעים לחייב טיפול נמרץ.

רקפת לוי: זה לא קשור.

רקפת לוי: מנהלי מחלקות אמרו בצורה ברורה שהם החליפו מחלקות פנימיות מחלקות קורונה.

רקפת לוי: אז תנו לנו לעשות את הקיזוז בצורה מסודרת.

קריאה: זה פוגע לנו בטיפולים נמרצים, אתם יודעים שזה אותם צוותים.

רקפת לוי: אתם מחייבים טיפול נמרץ.

רות רלבג: זה לא אותם צוותים.

קריאה: בחלק מהמקרים כן.

רות רלבג: זה לא אותם צוותים.

רות רלבג: זה לא אותם צוותים.

רות רלבג: אנחנו מבקשים לעשות התאמה, כיוון שמדובר במשק הפנימי.

עידית סילמן: אפשר התייחסות רגע, אוצר, בריאות?

מוריס דורפמן: אני רוצה להציע פשרה.

מוריס דורפמן: כמו שאתם החלטתם לתת שנה אחת תקציב עודף לפנימיות, אז בואו עכשיו זה יהיה רק לתקרת פנימיות ושנים הבאות זה יהיה בתקרה המשותפת.

ערן הכהן: אז גם רטרו אנחנו רוצים לעדכן את האיזון העדין הזה.

עידית סילמן: שנייה, שנייה, ערן הכהן, דקה.

עידית סילמן: התייחסות של אוצר, בריאות?

רועי רייכר: תסביר עוד פעם את הפשרה שאתה מציע.

רות רלבג: שיהיה משק פנימי ב-2022, התחשבנות קורונה במשק פנימי.

רות רלבג: אם זה ימשך יותר מ-2022 אז יהיה על התקרות המשותפות.

מיכל רוזין: מה זאת אומרת משק פנימי?

רות רלבג: יש כאילו קאפ, יש תקרות לפנימיות, כמשק סגור.

רות רלבג: ויש תקרות לאחר ודיפרנציאלי.

רות רלבג: אז אנחנו רוצים שזה לא יתקזז בכל, יתקזז רק בפנימיות.

רקפת לוי: אנחנו מבקשים שאם אנחנו משלמים קנס בפנימיות, למרות שלא צרכנו, לא נשלם גם אשפוז קורונה בנוסף.

רקפת לוי: זו הבקשה.

רקפת לוי: במצב כזה שיהיה קיזוז ביניהם.

נריה שטאובר: אני אגיד שני דברים: בגדול, אנחנו חושבים שהקורונה היא מקבלת התייחסות נפרדת.

נריה שטאובר: גם בתקצוב לקופות וגם במה שעובר לבתי החולים.

נריה שטאובר: עכשיו, גם הקופות מקבלות איזה שהוא שיפוי מסוים, גם על תוספת שיש להם באשפוזי קורונה.

רות רלבג: זה פשוט לא נכון.

רקפת לוי: נריה, מאיפה זה בא?

נריה שטאובר: יש מבחן תמיכה לקורונה בקהילה שיש בו גם סעיף שמתייחס ספציפית לדבר הזה.

ערן הכהן: נריה, זה לא נכון.

רות רלבג: את גם שמה את זה במקום הפנימיות.

רות רלבג: אז מה?

נריה שטאובר: זה לא משנה.

נריה שטאובר: העניין הוא שזה ממומן.

נריה שטאובר: שזה מקבל התייחסות נפרדת, מתקציב נפרד, מקופסה נפרדת.

נריה שטאובר: אנחנו חושבים שכל הדבר הזה צריך לחיות בנפרד.

נריה שטאובר: זה אחד.

נריה שטאובר: שתיים, זה נכון שזה אותו משק.

רות רלבג: זה אותו משק, זה על חשבון המיטות.

רות רלבג: זה על חשבון אותם צוותים.

נריה שטאובר: בסדר.

נריה שטאובר: אבל ההסתכלות שלנו, כשמסתכלים על הרצפות, היא הסתכלות כוללת.

רות רלבג: אבל את יצרת משק פנימי נפרד.

רות רלבג: זה פשוט לא נכון.

נריה שטאובר: לעניין הזה של הקורונה אנחנו לא חושבים שנכון לחזור למשק נפרד.

מוריס דורפמן: עידית, בגלל זה הצעתי מראש פשרה.

מוריס דורפמן: כי הכל פה כבר הולך לפשרות וכולם עייפים.

מוריס דורפמן: לכן הצענו שיהיה 2022 ככה, 2023-2024 יהיה משותף.

עידית סילמן: אוקיי, תכף נראה.

עידית סילמן: האם אפשר לקבל את הפשרה של מוריס?

קריאה: לא.

עידית סילמן: רגע, שנייה, למה ישר אומר לא? למה לא?

רועי בן משה: בסופו של דבר הטיפול בקורונה עולה הרבה מעבר לעלויות של הפנימיות.

רועי בן משה: אנחנו מפסידים על כל חולה אקמו.

רועי בן משה: אנחנו גובים רק 19% מהמקרים שניתן לגבות.

רועי בן משה: אי אפשר לעשות pick and choose בכל מקום ולבחור את הדברים שנוחים.

רועי בן משה: צריך להסתכל בסופו של דבר על כלל הטיפולים הללו כמשק אחד.

רועי בן משה: החולים הללו נמצאים בכל רחבי בית החולים.

רועי בן משה: זה נכון שהצוותים הם צוותים של פנימיות, אבל העומס הוא על כל מחלקות בית החולים.

רועי בן משה: מחדר מיון ועד טיפול נמרץ.

רות רלבג: ירדתם בניתוחים?

רות רלבג: ירדתם בניתוחים?

רות רלבג: למה אתה לא עונה לי?

רות רלבג: גדלתם ב-5%, לא ירדתם בניתוחים.

רועי בן משה: רות, קודם כל, לא עלינו ב-5%.

רות רלבג: בכללית עליתם ב-5%.

רות רלבג: מה לעשות?

רועי בן משה: אנחנו עלינו ב-5% בכללית קרוס ובורד בבית החולים.

רועי בן משה: עכשיו, להסתכל על הקורונה רק מול הפנימיות זה באמת לעשות איזה שהוא עיוות של הנתונים ולהסתכל על המשקים הללו בגלל שהם באים בגלל אותם צוותים.

רועי בן משה: הצריכה בבית החולים היא בסופו של דבר צריכה כוללת.

רועי בן משה: וגם נאמר קודם ונאמר על ידי חבר הוועדה לאורך כל הזמן.

רועי בן משה: החוק הזה הוא חוק שבסופו של דבר יש בו איזונים בין קופות חולים לבתי חולים.

קריאה: מקובל עלינו ביטול ההפרדה של משק הפנימיות, אם זה ככה.

מוריס דורפמן: צודק.

מוריס דורפמן: גם ה-20,000,000 שנתנו זה גם איזון שהופר.

מוריס דורפמן: אז מה?

מוריס דורפמן: אי אפשר ככה.

רועי בן משה: זה לא 20,000,000 שניתנו ממך?

רות רלבג: לא?

רות רלבג: אנחנו מכירים שמערכת הבריאות מה שנותנים פה לא נותנים שם.

עידית סילמן: אני חושבת, בואו נגיד ככה, אנחנו יודעים שגם בתקצוב קורונה בתי החולים קיבלו תקצוב קורונה שהוא מכובד ונאה על הנושא הזה.

עידית סילמן: אני לא באה לפתוח עכשיו.

עידית סילמן: אני רק אומרת שעל קורונה גם יש איזה שהוא תגמול מאוד מסוים.

עידית סילמן: נריה ורועי, כן, בבקשה.

עידית סילמן: ההצעה של מוריס.

עידית סילמן: נראה, לא נראה, מתאים, לא מתאים?

עידית סילמן: מה

נריה שטאובר: אני חושבת שאף אחד לא יכול לדעת מה קורה ב-2022.

נריה שטאובר: עיקר השיח הוא על השנה.

נריה שטאובר: אין פה איזה פשרה.

נריה שטאובר: יכול להיות ששנה הבאה לא תהיה בכלל קורונה.

רות רלבג: אם אין קורונה, אין לך בעיה.

נריה שטאובר: אני לא אומרת שאין בעיה.

נריה שטאובר: אני אומרת, צריך להכריע מהותית מה נכון.

נריה שטאובר: מה שיהיה נכון, 2021 הוא עיקר הדיון.

נריה שטאובר: הוא לא איזה משהו שולי שאפשר להתפשר עליו.

נריה שטאובר: אני חושבת.

עידית סילמן: אז מה את אומרת נריה בעצם?

רועי רייכר: אז תני לנו כמה דקות.

עידית סילמן: אני נותנת לכם.

עידית סילמן: אנחנו לכן נעבור ברשותכם לסעיף 25.

עידית סילמן: אפשר להתקדם?

נועה בן שבת: אני רציתי משהו לשאול.

קריאה: לא, אבל בסעיף 25 אנחנו רוצים להביע התנגדות עכשיו.

חיים הופרט: שהעלינו את זה?

קריאה: לא, שהורדתם.

עידית סילמן: אז אנחנו 24, זה כאן.

נועה בן שבת: אני רוצה לשאול רגע עוד על סעיף 24.

נועה בן שבת: רציתי לשאול אותך לגבי היקף הפעילות בסעיף הזה.

נועה בן שבת: אם אתה זוכר, דיברנו קודם על היקף ההתחשבנות.

נועה בן שבת: שם בהגדרה היקף ההתחשבנות אמרנו תשלומים.

נועה בן שבת: לא אמרנו מחיר מלא, לא מחיר מלא.

חיים הופרט: לא, אנחנו משאירים את זה.

נועה בן שבת: השאלה מה צריך להיות?

נועה בן שבת: אם זו אותה הגדרה?

חיים הופרט: זאת שאלת נוסח.

חיים הופרט: צריך לבדוק, לראות מה המשמעות שלה.

חיים הופרט: בסדר, נחזיר תשובה.

חיים הופרט: זה יסגר בנוסח.

נועה בן שבת: סעיף 24 יש הסתייגות.

נועה בן שבת: בסעיף קטן ב' המוצע אחרי רשאים הם לקבוע, יבוא: באישור ועדת הבריאות של הכנסת.

נועה בן שבת: זה הסתייגות של יהדות התורה.

עידית סילמן: אבל שנייה, הם עוד לא הגיעו.

נועה בן שבת: בסדר, אבל את ההסתייגות הזאת אפשר.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: סעיף 25.

עידית סילמן: סליחה, אני צריכה פה את רועי.

ינון גוטגליק: מה את צריכה?

עידית סילמן: נכון, אתה פה.

עידית סילמן: לא יצאת.

ינון גוטגליק: אני כשיש פסיכיאטריה מביאים אותי.

עידית סילמן: אז אני רק רוצה לומר.

עידית סילמן: סעיף 25, לפני שאנחנו נתחיל אותו.

עידית סילמן: חבל שקופות החולים לא שומעות אותנו.

עידית סילמן: אז בואי נעבור הלאה.

עידית סילמן: כן, נעבור הלאה, כי אני צריכה את זה.

עידית סילמן: 24 ו-25.

עידית סילמן: אוקיי, 26.

עידית סילמן: ביצוע ותקנות.

עידית סילמן: השרים הממונים על ביצוע חוק זה והם רשאים להתקין תקנות בכל עניין הנוגע לביצועו.

נועה בן שבת: אז לסעיף 26 אפילו אין הסתייגויות, אז אנחנו יכולים לעבור הלאה.

עידית סילמן: אין הסתייגויות, אז אפשר לעבור הלאה.

עידית סילמן: 27.

עידית סילמן: אז אנחנו כן עשינו שינוי בסעיף 27 ובעצם כן זו בשורה מאוד גדולה לדעתי.

עידית סילמן: כי בעצם אנחנו לא מאריכים אוטומטית את הקאפ בשנה, אלא אנחנו מורידים בעצם את הקאפ בשנה אחת אחורה.

עידית סילמן: לא מ-25 אלא ל-24.

עידית סילמן: ואז אנחנו בעצם אומרים שכאשר נרצה, אם נרצה להאריך את הקאפ.

עידית סילמן: הרי אני בהתחלה את הבוקר פתחתי בזה שהקאפ הוא סימן שאלה.

עידית סילמן: זאת אומרת, הרבה פעמים באים ואומרים שהקאפ הוא לא היה צריך להיות.

עידית סילמן: התחשבנות מאוד קשוחה.

עידית סילמן: ואני אמרתי שאנחנו נרצה להקים ועדת משנה לבחינת הקאפ וחלופות.

עידית סילמן: ולכן גם, כדי להראות שאנחנו באמת החשיבה גם עוברת הלכה למעשה לביצוע, אז ביקשנו לקצר בעצם את הקאפ בשנה ולהגיד אם זה לא כזה להיט, אז למה לשים אותו חמש שנים עכשיו?

עידית סילמן: ולהגיד אין בעיה, לא תהיה בעיה להאריך בשנה אם נצטרך, אבל לצורך זה יצטרכו להביא ב-1 ביוני 2024 צירוף נתונים ומידע על ביצוע הסדר ההתחשבנות.

עידית סילמן: זאת אומרת, אנחנו נצטרך להביא נתונים כדי שמאז נוכל לבוא ולהגיד אנחנו רוצים להאריך את הקאפ בעוד שנה.

עידית סילמן: ולכן, אני חושבת שלא רק אמרתי בבוקר, אלא גם אנחנו מוכיחים בפועל שאנחנו באמת מתכוונים לזה.

עידית סילמן: ולכן אנחנו לא אוטומטית נותנים את הקאפ לעד בכלל וגם קיצרנו להם אותו.

נועה בן שבת: אז באמת מה שמוצע פה זה בסעיף קטן ב' שהשרים באישור הוועדה רשאים להאריך בצו את המועד האמור בסעיף קטן א' לשנה נוספת.

נועה בן שבת: ובלבד שצו כאמור יובא לאישור הוועדה עד יום 1 ביוני 2024.

נועה בן שבת: בצירוף נתונים ומידע על ביצוע הסדר ההתחשבנות עד אותו יום.

נועה בן שבת: אתם חושבים שזה מספיק זמן כדי להיערך להתחשבנות חדשה?

נועה בן שבת: אני שבה ושואלת.

נעם ברגר: אפשר להתייחס?

נעם ברגר: ב-1 ביוני השנה עוד לא נסגרת ולכן הנתונים הם לא מלאים.

נעם ברגר: אז אתם תראו בעצם, שנת 2023 לא נסגרת.

נעם ברגר: בשנת 2024 אתם בעצם תראו נתונים של 2022 שכבר תעבור.

נעם ברגר: 2023 זה לא יהיה סופי.

עידית סילמן: בסדר, אז מה את מציעה?

עידית סילמן: שכן נאריך?

נעם ברגר: לא, פשוט לדחות את זה מה-1 ביוני.

עידית סילמן: לא, לא.

עידית סילמן: אתם תביאו נתונים.

עידית סילמן: ואם אני אחשוב שהנתונים הם לא מספקים דיה אז אנחנו ניתן default נוסף קטן.

נעם ברגר: את לא רוצה להאריך בעוד חודשיים?

ינון גוטגליק: לא, אנחנו צריכים זמן להכין את החקיקה במקרה שהוועדה לא מאשרת.

עידית סילמן: במידה והוועדה לא תאשר, הם יצטרכו להכין את זה.

עידית סילמן: אז לא.

עידית סילמן: רק שאלה, מה התפקיד הרשמי?

נעם ברגר: התפקיד הרשמי שלי בכללית?

נעם ברגר: אני ראש תחום מחירים והתחשבנות במטה של כללית.

עידית סילמן: תראו, ברמת העיקרון אני מבינה.

עידית סילמן: לקופות החולים זו איזה שהיא ודאות.

עידית סילמן: והוודאות הזאת היא חשובה, אני מבינה אותה.

עידית סילמן: אבל אני חייבת לומר שאי אפשר כל הזמן להלין שהקאפ והקאפ וגם לא לבוא עם איזה שהוא משהו.

עידית סילמן: אם הוא בסדר ואם הוא ירצה את כולם, מישהו, אני מקווה שאני, יעשה את הדיון הזה בעוד אי אילו שנים.

נעם ברגר: אני גם מאחלת.

נעם ברגר: ואני כן אגיד שהעניין הוא פחות הוודאות, כי באמת מקובל הדרישה לבחון.

נעם ברגר: העניין הוא פשוט הסופיות של הנתונים.

נעם ברגר: האיכות שלהם בשלב הזה של השנה.

חיים הופרט: אז הם לא יהיו איכותיים.

חיים הופרט: כאילו, אין מה לעשות.

חיים הופרט: גם שנה שעברה היה לנו קאפ קורונה.

נעם ברגר: אז שזה יאמר לפרוטוקול, שזה יהיה ידוע לגבי הנתונים.

עידית סילמן: גם נקבל מדדים חלקיים ונדע למדוד אותם.

עידית סילמן: שמעי, אם הצלחנו להבין את שיטת ההתחשבנות ולרדת לסוף דעתה עד היום, אז נשתדל לרדת לסוף דעתה גם אז ולבדוק גם את הנתונים החלקיים.

חיים הופרט: אל תשנו את חברי הוועדה.

חיים הופרט: כי ללמד מחדש זה.

עידית סילמן: אנחנו נעשה סמינר קאפ.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה למחות ששוב הגענו לבריאות הנפש עייפים, בלי כוחות נפש לבריאות הנפש.

עידית סילמן: סעיף 27 יש לנו עוד משהו?

נועה בן שבת: סעיף 27 יש לנו הסתייגויות.

נועה בן שבת: אני רק רוצה להזכיר שסעיף 27 הנוסח שיש פה צריך לעבור ניסוח, אבל זה רק ברמת הניסוח.

עידית סילמן: בסדר, אז 27 סיימנו.

עידית סילמן: אני עוברת להסתייגויות.

עידית סילמן: חבר הכנסת אופיר כץ מציע, 156.

עידית סילמן: אחרי סעיף קטן ג' יבוא: ד.

עידית סילמן: חוק זה יבוטל במידה ותושב פריפריה יחכה יותר משבועיים לבדיקת MRI.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: הוא כל כך צודק.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: לחילופין א', אחרי סעיף קטן ג' יבוא: ד.

עידית סילמן: חוק זה יבוטל במידה ותושב פריפריה יחכה יותר משבועיים לבדיקת PET C.T.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: ב.

עידית סילמן: אחרי סעיף קטן ג' יבוא: ד.

עידית סילמן: חוק זה יבוטל במידה ותינתן תקינה ותקציב להפעלת מכשיר דה וינצ'י בבית החולים גליל נהריה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ג.

עידית סילמן: אחרי סעיף קטן ג' יבוא: ד.

עידית סילמן: חוק זה יבוטל במידה ותינתן תקינה ותקציב להפעלת היחידה לצנתור מוח בבית חולים ברזילי באשקלון.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: ד.

עידית סילמן: אחרי סעיף קטן ג' יבוא: ד.

עידית סילמן: חוק זה יבוטל במידה ותינתן תקינה ותקצוב להפעלת ארבעה תאי לחץ שיחולקו לצפון ולדרום.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

עידית סילמן: ה.

עידית סילמן: אחרי סעיף קטן ג' יבוא: ד.

עידית סילמן: חוק זה יחול במידה וקופת החולים תממן לתושב הפריפריה את הסכום היחסי של מס הבריאות על כל יום מעל לחודש המתנה לבדיקת C.T, MRI או PET C.T.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: צדיק, צדיק האופיר הזה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: קבוצת הרשימה המשותפת מציעה, וקבוצת הרשימה המשותפת לא נמצאת פה.

עידית סילמן: אתם רוצים?

מיכל מרים וולדיגר: לא, לא הצטרפו כולם.

אלינה ברדץ' יאלוב: לא נמצאים.

אלינה ברדץ' יאלוב: יאללה, חוזרים ל-25.

נועה בן שבת: אם את מאשרת להם לדון בהיעדרותם.

עידית סילמן: לא, איך נדון אם הם לא נמצאים כאן?

נועה בן שבת: את יכולה לדון ואת יכולה לא לדון, זה כפוף לאישורך.

עידית סילמן: לא, אבל אם הם לא נמצאים כאן, אז אני לא רואה סיבה לדון בזה.

אוריאל בוסו: אבל אנחנו כל האופוזיציה.

מיכל מרים וולדיגר: לא כל.

מיכל מרים וולדיגר: אתה אולי.

מיכל מרים וולדיגר: לא כולם.

אוריאל בוסו: בסדר, אנחנו הצטרפנו.

נועה בן שבת: אתה מצטרף?

עידית סילמן: אז אתה מצטרף אליהם, אל הרשימה המשותפת בהסתייגויות האלה?

אוריאל בוסו: כל האופוזיציה מאוחדת בהסתייגויות.

עידית סילמן: לא, לא כל האופוזיציה.

עידית סילמן: סליחה, חברת הכנסת מיכל וולדיגר מהציונות הדתית אמרה שלא כל האופוזיציה מצטרפת.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו לא הצטרפנו.

עידית סילמן: עכשיו השאלה לסיעת ש"ס.

עידית סילמן: האם אתם מתכוונים בקטע הזה להצטרף לקבוצת הרשימה המשותפת להסתייגויות שלה?

אוריאל בוסו: האופוזיציה - - -

עידית סילמן: לא, לא, אל תגיד לי האופוזיציה.

עידית סילמן: ש"ס, שאלתי על ש"ס.

אוריאל בוסו: אני אענה מה שאני רוצה.

עידית סילמן: כי היא מהאופוזיציה והיא לא משתתפת.

אוריאל בוסו: שאלת מה שאת רוצה, אני אענה מה שאני רוצה.

עידית סילמן: נו?

אוריאל בוסו: האופוזיציה מבקשת להגיש הסתייגויות לכל החוקים בשביל גם אחר כך, לאחר מכן, זה עניין של זכות דיבור.

אוריאל בוסו: ואנחנו כולנו, חלקם, חלקם טכנית, חלקם לא, מציגים את ההסתייגויות כאחד.

אוריאל בוסו: הצטרפנו כסיעות.

עידית סילמן: בסדר, רק אל תגיד כולם.

עידית סילמן: היא יושבת כאן והיא אמרה שלא כולם.

מיכל מרים וולדיגר: בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: אני יכולה להגיד שאנחנו לא.

מיכל מרים וולדיגר: הוא אומר על כל היתר, אני לא יודעת.

עידית סילמן: אז אתה רק אומר שכל היתר, זה אומר, אתה יכול לדבר בשם הליכוד שמצטרפת לרשימה המשותפת, להסתייגויות?

אוריאל בוסו: הוא כבר אמר את זה אופיר כשהיה פה.

קריאה: הוא אמר שלא.

אוריאל בוסו: אופיר היה פה, הוא אמר שכן.

עידית סילמן: אני רוצה לוודא.

עידית סילמן: האם הליכוד מצטרפת לרשימה המשותפת?

מיכל מרים וולדיגר: סליחה עידית, אמרת בלי להכניס פוליטיקה.

עידית סילמן: לא, אני שואלת.

עידית סילמן: תשמעי, אני רוצה לדעת.

מיכל מרים וולדיגר: הוא אמר שהוא מצטרף.

מיכל מרים וולדיגר: הוא אמר שהוא מצטרף, אז גמרנו, נו יאללה.

מיכל מרים וולדיגר: באמת.

עידית סילמן: לא, אני לא רוצה שידברו בשם אחרים, שלא יגידו אחר כך.

מיכל מרים וולדיגר: אמרת שאין לך, פתאום השתתקת, נכון?

עידית סילמן: אל תדברו בשם אחרים אבל.

עידית סילמן: אם אחרים היו נמצאים כאן.

מיכל מרים וולדיגר: אז די, אז תגידי לה שתפסיק להתעסק בפוליטיקה ותתחיל לקרוא את זה.

נועה בן שבת: אין בעיה.

עידית סילמן: ש"ס?

עידית סילמן: רק ש"ס?

נועה בן שבת: ש"ס, כן.

נועה בן שבת: אז עכשיו יש לנו, רשימה משותפת וש"ס, אוקיי.

עידית סילמן: לא, פשוט שאחר כך לא יבואו ויגידו כותרות.

מיכל מרים וולדיגר: את מנסה להוציא כותרות, אז די.

אוריאל בוסו: נו, שיוציאו כותרות, מה?

נועה בן שבת: סעיף 27 ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום בו יתקבל תקציב להקמת בית חולים ממשלתי ביישוב ערבי.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: אני רוצה רגע לעבור לחלופי, רק שנייה.

נועה בן שבת: צריך להביע לחילופין.

נועה בן שבת: אנחנו נצביע על כל החלופיות שמופיעות פה כחילופין ל-131.

נועה בן שבת: עכשיו נצביע לחילופין א' נצביע.

נועה בן שבת: שהוא אומר ככה: שהסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום בו יעברו 22,000,000 ש"ח לטובת תקנים להתמחויות בבתי חולים.

מיכל רוזין: רגע, לא מצביעים עכשיו על הכל?

מיכל רוזין: אחד אחד?

נועה בן שבת: רק רגע, על הסתייגות 131 הצבענו, הסתייגות 131.

אוריאל בוסו: רביזיה, קודם כל.

נועה בן שבת: על חילופין א' אני מציעה שנצביע ואחר כך אפשר לעשות מקבץ מ-א' ועד מ"ו, כמקבץ.

נועה בן שבת: אז צריך אבל להצביע על א' ואחרי זה על החלופיות.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום בו יעברו 22,000,000 שקלים חדשים לטובת תקנים בהתמחויות בבתי החולים.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: עכשיו נצביע למקבץ של ב', בסדר?

עידית סילמן: אנחנו מצביעים על המקבץ של ב' עד מ"ו.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום בו יעברו 23,000,000 שקלים חדשים לטובת תקנים להתמחויות בבתי החולים.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: אז עכשיו אנחנו עוברים להסתייגות מ"ז.

עידית סילמן: מ"ז עד ע"ד.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתם של 123,000,000 ש"ח לטובת בתי חולים בנצרת.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

אוריאל בוסו: רגע, עד איזה אות זה נפל?

מיכל רוזין: ע"ו עד צ'.

נועה בן שבת: לא, עד ע"ד וע"ה מתחיל מקבץ נוסף.

עידית סילמן: אז עכשיו ע"ה?

נועה בן שבת: כן.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 10,000,000 ש"ח עבור מיון ילדים קורונה.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: צ.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 25,000,000 עבור מיון ילדים קורונה.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: ק"ז.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 200,000,000 ש"ח עבור מרכזי רפואת חירום בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: קפ"א.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 275,000,000 עבור הקמת מרכזי רפואת חירום בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: קפ"ב עד קצ"ד.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 123,000,000 לרשויות המקומיות הערביות לצורך מאבק בנגיף הקורונה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: קצ"ה עד רי"א.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 63,000,000 לטובת תכנית א', ב' ו-ג' בכדורגל.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: רי"ב עד רכ"ז.

אוריאל בוסו: לא, לא, זה אני לא מציג את ההסתייגויות האלה.

עידית סילמן: אתה לא רוצה?

עידית סילמן: למה?

אוריאל בוסו: עד רכ"ח.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: בתי הדין השרעים.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אז זהו, לא רוצה?

נועה בן שבת: אז עד רכ"ז.

עידית סילמן: רכ"ח.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של חוק המבטל את הגבלת הגיל והזכאות לדמי אבטלה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל רוזין: תדלג על כמה, נו בחייאת.

עידית סילמן: מה העניין?

עידית סילמן: באמת.

מיכל רוזין: תדלג על כמה.

מיכל רוזין: יהיה להם מספיק זמן דיבור.

עידית סילמן: אבל יש כאן עוד שני סעיפים, זה חבל, אנחנו צריכים עוד ועדת כנסת.

מיכל רוזין: כן, אנחנו רוצים לדבר על בריאות הנפש, חברים.

ינון גוטגליק: ויום שישי היום.

אוריאל בוסו: זה הסוף, אנחנו כבר בסוף.

מיכל רוזין: איזה בסוף?

מיכל רוזין: אתה עושה צחוק?

עידית סילמן: רל"א.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 50,000,000 ש"ח לטובת מתקני סיוע במחלקות הרווחה.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: הלאה.

עידית סילמן: רמ"ז.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 10,000,000 לטובת רשויות מקומיות המוגדרות אדומות על פי מדד משרד הבריאות.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: הלאה.

עידית סילמן: רס"ו.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 200,000,000 לטובת - - - מחלקות הפנימיות ומחלקות הקורונה בבתי החולים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: הלאה.

עידית סילמן: רס"ז עד?

מיכל רוזין: רגע, הרבה, הרבה.

מיכל רוזין: רצ"ח.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 50,000,000 ש"ח למשרד ביטחון חברתי עבור סיוע למשפחות חלשות.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: רצ"ט עד שי"ד.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 30,000,000 שקלים לטובת התכנית מחשב לכל ילד.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: לא, עד שי"ג.

אוריאל בוסו: עכשיו את קוראת.

מיכל רוזין: שי"ד עכשיו.

עידית סילמן: אה, נכון, עשינו מחשב לכל ילד.

עידית סילמן: דקה.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 75,000,000 ש"ח למשרד לביטחון חברתי המסלול למשפחות חלשות.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: זה עשינו, מחשב לכל ילד.

מיכל רוזין: שי"ד.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 10,000,000 המוקדשים לטובת התיירות בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל רוזין: שמ"ו.

עידית סילמן: שמ"ו.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 8,000,000 ש"ח לטובת ענף החקלאות בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: עידית, מה?

מיכל רוזין: חבר'ה, יאללה, אתם גם תוקעים אותנו?

מיכל מרים וולדיגר: שחור.

מיכל מרים וולדיגר: צריך ללכת.

מיכל רוזין: אבל מה היא אשמה?

מיכל רוזין: זה בוסו רוצה, מה את רוצה ממנה?

מיכל מרים וולדיגר: תתקתקו.

מיכל רוזין: בסדר, אז דברי בוסו.

מיכל רוזין: יאללה, תחתכו את זה.

עידית סילמן: שנייה, שנייה.

עידית סילמן: לא הצלחתי להבין את ההערה.

מיכל רוזין: או תנו לה לרוץ.

עידית סילמן: את צריכה להעיר את זה לזה שיושב לידך.

מיכל רוזין: כן, בדיוק.

מיכל רוזין: מה את רוצה מעידית?

מיכל מרים וולדיגר: את יושבת הראש.

מיכל רוזין: לא, זה לא שייך.

מיכל מרים וולדיגר: מיכל, את מוכנה לא לצעוק לי בתוך האוזן?

מיכל רוזין: נו, אבל מה לעשות?

מיכל רוזין: אתם מתעקשים על ההסתייגויות האלה, אז תני לה לרוץ עם זה.

מיכל מרים וולדיגר: מי מתעקש?

מיכל מרים וולדיגר: אני התעקשתי?

עידית סילמן: אז למה את אומרת לי אבל?

עידית סילמן: אני לא מתעקשת על הסתייגויות.

מיכל רוזין: מה זה קשור לעידית?

מיכל רוזין: עידית חייבת לעשות את זה.

עידית סילמן: יש שותף שיושב לצידך שהחליט לקרוא את ההסתייגויות של הרשימה המשותפת ולהיות איתם ביחד.

עידית סילמן: הכל בסדר, זה עניין שלו.

מיכל רוזין: עידית, תמשיכי.

אוריאל בוסו: היא מקימה את הממשלה עם הרשימה האסלאמית והיא מדברת.

עידית סילמן: אל תבלבל אותי, כי אתה תישאר פה יותר זמן.

מיכל רוזין: תתרכזי בי.

מיכל רוזין: שמ"ו.

עידית סילמן: אל תתבלבל.

עידית סילמן: שמ"ו.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 100,000,000 ש"ח לטובת ענף החקלאות בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

מיכל רוזין: שס"ב.

נועה בן שבת: אולי אני אקרא קצת?

עידית סילמן: לא, למה, למה?

נועה בן שבת: תודה על העזרה.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של יום חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 100,000,000 ש"ח לטובת ענף המדע והטכנולוגיה בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: שע"ח.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 100,000,000 ש"ח לטובת ענף הספורט בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

מיכל רוזין: י"ח.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברתו של תקציב בסך 101,000,000 ש"ח לטובת ענף הרווחה בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ל"ג.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק ביום העברתו של תקציב בסך 100,000,000 ש"ח לטובת חיזוק הכלכלה בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: מ"ט.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 100,000,000 ש"ח לטובת מלגות לימודים עבור סטודנטים ערבים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ס"ה.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 100,000,000 לטובת מוסדות אקדמיים בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל רוזין: פ"א.

מיכל רוזין: עמוד 42 למטה.

עידית סילמן: פ"א.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 100,000,000 ש"ח לטובת חיזוק תשתיות החשמל בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: צ"ז.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 100,000,000 לטובת מחלקות להגנת הסביבה ברשויות המקומיות.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

עידית סילמן: קי"ב.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 100,000,000 ש"ח לטובת חיזוק תשתיות במוקדי סיכון בחברה הערבית.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל רוזין: קכ"א.

נועה בן שבת: לא, קכ"ח.

עידית סילמן: קכ"ח.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 1,000,000 ש"ח לטובת המועצה לשימור אתרים במשרד התרבות.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: עכשיו עד ק"נ.

מיכל רוזין: קנ"ב, למטה.

מיכל רוזין: 46 למטה.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 8,000,000.

אוריאל בוסו: דלגי על זה.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אז יש לנו קפ"ה.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 500,000,000 עבור תכנית כלכלית לרשויות המקומיות הערביות.

עידית סילמן: מי בעד? מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל רוזין: קפ"ו.

עידית סילמן: רגע.

עידית סילמן: ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 501,000,000 ש"ח עבור תכנית כלכלית לרשויות המקומיות הערביות.

נועה בן שבת: רגע, רגע, אבל למה זה לא חלק?

עידית סילמן: כי זה לא תרבות.

נועה בן שבת: לא, זה חלק מאותו מקבץ.

עידית סילמן: נכון, זה חלק מהמקבץ.

מיכל רוזין: שי"ח.

נועה בן שבת: לא, לא, לפני כן.

נועה בן שבת: יש תשתיות.

נועה בן שבת: יאללה, בוסו, שחרר אותנו.

נועה בן שבת: יש להם מספיק זמן דיבור.

נועה בן שבת: רס"ט.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 300,000,000 ש"ח עבור תשתיות וכבישים לרשויות המקומיות הערביות.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: המקבץ הבא הוא משי"ח.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 10,000,000 ש"ח עבור הסברה חזקה ואפקטיבית יותר בכל השפות המיועדות לאזורי התפרצות.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

מיכל רוזין: יאללה, בוסו, תדלג קצת.

מיכל מרים וולדיגר: אל תיכנע ללחץ שמפעילים עליך.

נועה בן שבת: יש לנו של"ד.

עידית סילמן: בוסו, לנו יש זמן, אנחנו בסדר.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 10,000,000 ש"ח עבור קליטת אלפי חוקרים אפידמיולוגים חדשים לרבות השפה הערבית כדי לייעל את קטיעת שרשרת ההדבקה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: מקבץ החל מש"נ.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 10,000,000 ש"ח עבור חיזוק המעבדות ועובדיהן.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: סעיף שס"ו.

נועה בן שבת: לחילופין שס"ו וכל המקבץ שאיתו.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה לאחר הפסקת הליכי הוצאה לפועל נגד נפגעי קורונה מוכחים למשך שלושה חודשים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: שע"ו.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 10,000,000 ש"ח עבור מערכת סיוע לקשישים ובעלי מוגבלויות.

נועה בן שבת: וכל המקבץ.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: המקבץ הבא שצ"ב.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 5,000,000 ש"ח עבור הידוק ההגנה בבתי אבות.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: סעיף י"ז.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 500,000,000 ש"ח עבור הלוואות מסובסדות מטעם המדינה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: סעיף ל"ד.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 200,000,000 ש"ח עבור חיזוק משמעותי והיערכות מיוחדת במחלקות פנימיות בכל בתי החולים לחודשי החורף לקראת המפגש בין הקורונה לשפעת.

נועה בן שבת: וכל המקבץ שאיתו עד מ"ח.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: מ"ח.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 200,000,000 ש"ח עבור דמי בידוד לעובדים חיוניים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: ס"ג.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 200,000,000 ש"ח עבור בניית מערכות לניטור תחלואה בקורונה וביוב קליני סרולוגי והעזרות בה למדיניות לפי אזורים.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: פ'.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום הפחתתם של דמי רישיון רכב שנתיים ב-50%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: אנחנו קוראים עכשיו את המקבץ שמתחיל ב-צ"ג.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 10,000,000 ש"ח עבור מגן דוד אדום לטובת הקמת מתחמי היבדק וסע לבדיקות קורונה בכל אזור.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

נועה בן שבת: סעיף ק"ט עד הסוף.

נועה בן שבת: הסעיף ימחק ובמקומו יבוא: תחילתו של חוק זה ביום העברת תקציב בסך 10,000,000 ש"ח עבור הסברה כנגד נגיף הקורונה באזורי התפרצות.

מיכל רוזין: אני מאוד מעריכה את זה.

מיכל רוזין: על המסירות למשותפת.

מיכל רוזין: אני אדווח על זה לאחמד טיבי.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

נועה בן שבת: עכשיו אנחנו 24 ו-25.

עידית סילמן: סליחה, סעיף 24 הם צריכים להקריא את הניסוח.

עידית סילמן: הם יצאו, את לא זוכרת שהם יצאו להתדיינות?

ערן הכהן: מבחינתנו אנחנו מתנגדים לזה, בכל מחיר אנחנו רוצים שזה לא יעבור.

ערן הכהן: זה לא מקובל עלינו.

חיים הופרט: אז שיורידו את הפנימיות.

מיכל רוזין: אז לא הבנתי.

מיכל רוזין: אז עם מי הגעתם להסכמה?

ערן הכהן: אני לא יודע מה המשרדים סיכמו עם הקופות.

ערן הכהן: על בתי החולים זה מאוד מאוד לא מקובל.

ערן הכהן: אנחנו מתעקשים להשאיר את הסעיף כמו שהוא רשום כרגע.

עידית סילמן: שנייה, אבל אני לא יודעת עדיין מה סיכמו, לא שמענו כלום.

רות רלבג: סליחה, היה סיכום בחוץ.

ערן הכהן: לא עם בתי החולים.

מיכל רוזין: מה זה היה סיכום בחוץ?

מיכל רוזין: אנחנו צריכים לאשר את הסיכום.

ערן הכהן: איתי לא סיכמו, זה היה אתכם.

רות רלבג: מה זה כל בתי החולים?

רות רלבג: אני מסבירה לך שגם אני יש לי בתי חולים.

ערן הכהן: אז בסדר, זה רק סיכום של קופת חולים כללית עם בתי החולים של כללית ומשרד האוצר והבריאות.

רות רלבג: תהלכו אימה, אוקיי.

עידית סילמן: בבקשה, כן?

עידית סילמן: ערן, בוא נשמע קודם.

עידית סילמן: אנחנו לא יודעים מה זה.

ינון גוטגליק: השינוי הוא בסעיף קטן 24(א).

נריה שטאובר: אני אסביר את הסוגיה, כי קצת נראה לי קשה להבין אותה.

מיכל רוזין: קושניר, אתה בא לנהל פה את העניינים?

אלכס קושניר: לא, יש פה מנהלת מצוינת.

עידית סילמן: אני צריכה עזרה?

עידית סילמן: תראה איזה אנשים טובים.

עידית סילמן: אלכס קושניר, יו"ר ועדת הכספים של הכנסת.

עידית סילמן: כבוד, אחלה בן אדם.

רות רלבג: אפילו כספים גמרו.

רות רלבג: יש מסורת ארוכה שכספים גומרים אחרונים.

רות רלבג: והנה אנחנו עוד פה והם סיימו.

מיכל מרים וולדיגר: לא, לא, בריאות הנפש אחרונים, כרגיל.

עידית סילמן: לא, לא להגזים.

מיכל מרים וולדיגר: מה לא להגזים?

מיכל מרים וולדיגר: זה עובדות.

מיכל מרים וולדיגר: מה לא להגזים?

מיכל רוזין: אבל יאללה, בואו נדבר על ה-24.

עידית סילמן: אני מחכה אבל ליועצת המשפטית, היא צריכה לשמוע את הניסוח.

עידית סילמן: היועצת המשפטית, בבקשה.

ינון גוטגליק: אני מקריא את השנים של פסקה 2: בכל אחת מהשנים 2022 עד 2024 יופחת מהתשלום של קופת החולים לבית החולים הציבורי הכללי בעד שירות אשפוז במחלקת קורונה סכום השווה ל-80% מסכום ההפרש החיובי שבין תקרת הצריכה ברוטו בעבור שירות אשפוז.

ינון גוטגליק: זה ההמשך, אנחנו מחקנו פה שורה וחצי.

ינון גוטגליק: תקרת הצריכה ברוטו בעבור שירות אשפוז במחלקות פנימיות ובין היקף הצריכה במחלקות הפנימיות.

ינון גוטגליק: אני אעביר לך את הנוסח.

נועה בן שבת: היקף הצריכה עכשיו?

נועה בן שבת: קודם היה היקף ההתחשבנות.

ינון גוטגליק: נכון.

ינון גוטגליק: ובין היקף הצריכה במחלקות הפנימיות שצרכה קופת החולים מבית החולים הציבורי כללי באותה השנה.

ינון גוטגליק: למעט שירותי בריאות כאמור בסעיף 22(א) 7 ו-10 ובלבד שהיקף פעילות זה היה נמוך מתקרת הצריכה.

ינון גוטגליק: אני מדלג פה, מתקרת הצריכה ברוטו בעבור שירות אשפוז במחלקות פנימיות.

ערן הכהן: אני אשמח להתייחס.

ערן הכהן: המשמעות של הסיכום הזה הוא בעצם שב-2022 ואילך בעצם ניכנס מתישהו, אולי לא, אבל אולי כן, ניכנס לגל רביעי.

ערן הכהן: באופן טבעי גל רביעי מייצר ירידה, חמישי, סליחה.

ערן הכהן: זה חשוב לי, כי אני אגיד פה משהו חריף וחשוב לי שתקשיבו.

עידית סילמן: אני מקשיבה לך בקשב רב.

ערן הכהן: בפועל אנחנו ניכנס מתישהו לגל חמישי.

ערן הכהן: באופן טבעי, כשיש גל חמישי האשפוז בפנימיות יורד, כי אנשים גם חוששים להגיע לפנימיות בלי קשר להיצע.

ערן הכהן: בית החולים רואה שהוא מתחת לרצפה ובעצם המשמעות היא שעכשיו אם הוא פותח קורונה, הוא לא מקבל על זה שקל.

ערן הכהן: מראש קיבלנו את התקנים במשהו שוחק במחיר יום אשפוז ובעצם אנחנו מייצרים מצב שבית חולים אמור לפתוח מחלקת קורונה והוא אמור בעצם להפסיד על זה כסף.

ערן הכהן: הוא אמור להסיט דברים אחרים מתוך בית החולים ולפתוח קורונה מבלי לקבל שקל.

ערן הכהן: אנחנו בעצם נייצר התנגדויות של בתי החולים לפתוח מחלקות קורונה.

ערן הכהן: זה תיקון שאסור לו לעבור, הוא יהרוג אנשים.

ערן הכהן: הוא יהרוג אנשים.

ערן הכהן: אני מבקש מכם לא לקבל החלטה כזאת ב-1:30 בלילה.

קריאה: אנחנו מזכירים שגם כשאנשים לא מגיעים לפנימיות ממשיכים לשלם עליהם.

קריאה: מאה אחוז.

ערן הכהן: ומעבר לכסף, זה יהרוג אנשים.

רות רלבג: אני מצטערת, אבל האיומים האלה אין להם בסיס והם אפילו לא אחראיים.

רות רלבג: אז אני אזקוף את זה לשעה המאוחרת.

רות רלבג: מה שקורה בפועל זה שבכל הקורונה הזאת כל מערכת הבריאות נרתמה ואחר כך התחשבנה.

רות רלבג: אז אני לא מאמינה שמישהו לא יפתח, כולל כללית.

רות רלבג: קודם פותחים וקודם עושים וקודם מתחמים וקודם בדיקות וקודם הכל, ואחר כך הולכים לרגל ומתחשבנים.

רות רלבג: ואם יש מי שלא קיבל פיצוי מלא באופן מובהק זה דווקא צד הקהילה.

רות רלבג: אבל בנושא של בתי החולים, הרי מה שעשו זה שהסדירו תשתיות שעליהם שילמו ויש מחלקות שכשצריך לפתוח מיטות, עידית אני צריכה את הקשב שלך.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: אנחנו פשוט מנסים לתאם עם ועדת הכנסת, כי יש לנו נושאים חדשים ויש לנו בדיוק זמן מוגבל עד שוועדת הכנסת משתחררת לנו והולכת.

עידית סילמן: ואז לא תהיה לנו אפשרות יותר להעביר את החקיקה הערב.

קריאה: אז עידית, אני מבקש להתייחס.

רות רלבג: אבל אני לא סיימתי.

רות רלבג: סליחה, אני לא סיימתי.

רות רלבג: מה שקורה זה שבסופו של דבר כל התשתיות הוקמו.

מיכל רוזין: יהיה רביזיה על ועדת כנסת, זה לא הגיוני.

מיכל רוזין: סתם.

מיכל רוזין: אני לא מבינה מה ההתעקשות לא לעשות את זה יום ראשון.

מיכל רוזין: אני באמת לא מבינה.

מיכל רוזין: אני יושבת פה אתכם.

מיכל רוזין: זה עכשיו עוד שעתיים.

מיכל רוזין: אני אומרת לכם שעתיים.

מיכל רוזין: אם זה יהיה פחות משעתיים מנה פלאפל עליי.

עידית סילמן: אז בואו נסיים את החקיקה כאן.

עידית סילמן: אתה רוצה לשחרר אותם?

עידית סילמן: קדימה, כן?

רות רלבג: מה שקורה זה שמדינת ישראל השקיעה בנושא של תשתיות המחלקות וזה משהו שעומד מותנה בזה שברגע שמשרד הבריאות מבקש לפתוח.

רות רלבג: טוב, אני לא - - -

עידית סילמן: שנייה רגע בבקשה.

רות רלבג: אין בעיה.

רות רלבג: בבקשה.

נריה שטאובר: אני מחכה.

נריה שטאובר: לא, את רוצה שאני אתייחס?

רות רלבג: לא, לא, אני מצפה שאת תעמדי מאחורי הסיכומים.

נריה שטאובר: בוודאי.

עידית סילמן: כן רות?

רות רלבג: אז מדינת ישראל השקיעה בתשתיות הפיזיות של המחלקות בכל מדינת ישראל, כולל בתי החולים של כללית.

רות רלבג: ויש מחלקות שעומדות הכן שבהתראה כזאת או אחרת של חטיבת רפואה של משרד הבריאות מודיעים על פתיחה של מיטות.

רות רלבג: פותחים מיטות.

רות רלבג: מה שעוד עשתה מדינת ישראל זה שהיא העמידה 3,000 תקנים בשביל הקורונה.

רות רלבג: וה-3,000 תקנים האלה מיועדים בראש ובראשונה לקורונה.

רות רלבג: הם ניתנו, הם בהסכם התקציבי ובעזרת השם כשהממשלה תעבור את התקציב יתחשבנו עליהם.

רות רלבג: האנשים כבר נמצאים כי גייסו אותם.

רות רלבג: זאת אומרת שהתשתיות קיימים, האנשים קיימים.

רות רלבג: מה קורה כשאין גל?

רות רלבג: יש בעצם הקלה במחלקות הרגילות וגם אולי שירותים נוספים.

רות רלבג: כשיורד גל ועולה גל אחר מה שקורה זה שסוגרים מחלקות פנימיות, כי הציבור לא מגיע.

רות רלבג: ובמקומן יש מחלקות קורונה.

רות רלבג: עם כוח אדם שקיים וכבר תוקצב.

רות רלבג: עכשיו, במציאות שאנחנו חיים בה תקרות הצריכה של הפנימיות הם התבססו של 2017 2018, זאת אומרת מהלך עניינים רגיל של פנימית.

רות רלבג: על הדבר הזה בעצם הגענו לסיכום הזה שקבע את התקרות.

רות רלבג: אנחנו באים ואומרים שבמציאות שאנחנו גם רואים, ראינו ב-2020 ואנחנו רואים בפועל ב-2021, אנחנו כבר סוף חודש אוקטובר.

רות רלבג: שכשיש גל הפנימיות ירדו, הן הוסוו.

רות רלבג: התקרה בעצם קיימת מבחינת ההגנה הכספית של חובת הרכש.

רות רלבג: את הקורונה משלמים מלא.

רות רלבג: את התקנים משלמים מלא.

רות רלבג: ולכן אנחנו חושבים שאנחנו משלמים יותר ממה שאנחנו צריכים עבור אותה תשומה.

רות רלבג: אוקיי?

רות רלבג: אותה תשומה, אותה מיטה.

עידית סילמן: הבנתי.

עידית סילמן: האוצר והבריאות, מה מבחינתכם?

עידית סילמן: זה מוסכם, זה בסדר, זה נכון לעשות?

עידית סילמן: מה?

יורם וייס: לא, זה לא מוסכם עלינו.

יורם וייס: אני מבקש להתנגד.

רות רלבג: הסכמתם בחוץ.

יורם וייס: זה לא הסיכום שהיה איתנו, זה סיכום שהיה עם הקופות.

רועי רייכר: רגע, אנחנו נגיד את עמדת משרדי הממשלה.

עידית סילמן: שנייה, אני רוצה בבקשה עמדה.

נריה שטאובר: לא, הדיון הוא בעצם באופן עקרוני אשפוזי קורונה הם מחוץ לקאפ.

נריה שטאובר: בסדר?

נריה שטאובר: אין להם תקרה והם משולמים בנפרד.

יורם וייס: וגם אין להם רצפה.

נריה שטאובר: הדיון פה הוא מה קורה כשבית החולים נמצא מתחת לרצפת הרכש שלו, יש חובת רכש שלא מילאו אותה.

נריה שטאובר: לא נתנו שירותים בגינה.

נריה שטאובר: וגם יש לו בנפרד אשפוזי קורונה.

נריה שטאובר: וזה היה נראה לא הגיוני.

נריה שטאובר: אז אמרנו אוקיי, אם הוא לא הגיע לחובת הרכש אז בואו נכניס שם לפחות את החלק של אשפוזי קורונה והשאר יהיה מעבר.

נריה שטאובר: זה היה גם שנה שעברה.

נריה שטאובר: עכשיו השאלה היא האם לעשות את זה, בגלל שהשנה זה פעם ראשונה שיש רצפה נפרדת לפנימית ורצפה נפרדת לשאר השירותים, שנה שעברה הרצפה הייתה ביחד.

נריה שטאובר: השאלה אם לעשות את זה רק על הפנימית, כי קורונה זה חלף פנימית או לעשות את זה על כל השירותים ביחד.

נריה שטאובר: זה הדיון.

נריה שטאובר: הפשרה שהגענו אליה זה שב-2021 זה יהיה על כלל הרצפה ביחד ומ-2022 זה יהיה רק רצפת פנימית.

נריה שטאובר: ואז זה גם הוגן רטרו וגם לא.

נריה שטאובר: בהתייחס למה שערן אמר, אני מצטרפת לרות.

נריה שטאובר: אני לא חושבת שכל כך מהר בתי חולים יפסיקו לפתוח מחלקות קורונה.

נריה שטאובר: עד היום באמת הייתה היענות מלאה.

יורם וייס: אבל זאת בדיוק הבעיה.

יורם וייס: סומכים על כך שבעת חירום.

עידית סילמן: אבל היא לא סיימה לדבר.

נועה בן שבת: אבל אני חושבת שיש בעיה במה שקראתם, כי אתם אומרים שזה היה צריך להיות נמוך מרצפת הצריכה ולא מתקרת הצריכה.

נריה שטאובר: לא, לא.

נריה שטאובר: פשוט החל מ-2022 אין רצפה בפנימית.

נריה שטאובר: המונח הזה הוא מתבטל.

נועה בן שבת: אז יוצא, פשוט זה יוצא לא הגיוני.

נועה בן שבת: שאת אומרת ההפרש החיובי שבין התקרה צריכה לבין היקף הצריכה ומלבד שההיקף של הצריכה היה נמוך מתקרת הצריכה.

נועה בן שבת: בוודאי שהוא נמוך, כי אחרת לא היה לך הפרש חיובי.

נועה בן שבת: אז יש שם, אולי הסיפא שם מיותרת.

נריה שטאובר: מה שאת אמרת, בסדר.

עידית סילמן: בסדר גמור.

עידית סילמן: אז אני מבינה שמבחינת

עידית סילמן: כם, גם האוצר וגם הבריאות, זה משהו שהוא הגיוני והוא נכון לבצע את אותו?

חיים הופרט: זה גם מה שהיה ב-2020.

עידית סילמן: אוקיי.

רות רלבג: זה נובע מזה שאנחנו אומרים שזה על חשבון הפנימיות.

עידית סילמן: הבנתי את עמדתכם.

עידית סילמן: עוד פעם, יש כאן הסכמה שהיא גורפת בין שלוש זירות בעצם: של אוצר, של בריאות ושל קופות החולים.

עידית סילמן: כשבעצם זה משהו שהיה ורשאים השרים לתקן בצו, במידה ויהיה שינוי.

עידית סילמן: וכמובן שאם יהיה איזה שהוא גל רציני, אז כמובן שאני מאמינה שגם אותם בתי חולים יתוקצבו על העניין הזה.

יורם וייס: אני חושב שההסתמכות הזאת שאם יהיה גל, בתי החולים יגלו אחריות ויפתחו, בדיוק כמו שאמרה הממשלה ובדיוק כפי שאמרה רות היא באמת הבעיה.

יורם וייס: כי בסופו של דבר - - -

עידית סילמן: אבל אתה מדבר ב-אם יהיה גל.

יורם וייס: לא, אני מדבר על כך, קודם כל הדיון הזה הוא אם יהיה.

יורם וייס: כי כל הסעיף הזה נועד לטפל באי ודאות.

יורם וייס: וכדי שאני אסגור פעילות ואפתח קורונה, אני צריך את הוודאות.

יורם וייס: והחוק הזה, כל מטרתו להבטיח ודאות ולהבטיח רצפות.

יורם וייס: ומה שאתם באים ואומרים שדווקא במקרה של חירום נמשוך לך את הרצפות.

רות רלבג: זה לא נכון.

רות רלבג: אתם אמרתם שהחולים הפנימיים - - -

יורם וייס: רות, אני מבקש לסיים את הדברים שלי.

יורם וייס: זה בדיוק מה שאתם באים ואומרים.

עידית סילמן: לא, לא אמרו דבר כזה.

עידית סילמן: וגם בתי החולים מקבלים במידה ו-.

יורם וייס: נאפשר לקזז את זה מהרצפות.

יורם וייס: שכל המשמעות היא שההסתמכות - - -

עידית סילמן: זה מה שהיה עד עכשיו בעצם.

יורם וייס: זה לא מה שהיה עד עכשיו.

יורם וייס: כי עד עכשיו קיבלנו - - -

ערן הכהן: לא, כי אנחנו קיבלנו את התקנים.

ערן הכהן: עכשיו לא נקבל כלום.

יורם וייס: עד עכשיו זה יכנס למחירים.

ערן הכהן: זה תשלום אפס על פתיחת מחלקת קורונה.

רות רלבג: זה לא נכון.

רות רלבג: זה פופוליסטי.

ערן הכהן: זה מדויק.

ערן הכהן: זה לא פופוליסטי.

ערן הכהן: זה מדויק.

עידית סילמן: אנחנו מתקדמים.

עידית סילמן: ובמידה ותהיה בעיה, ככל שתהיה בעיה, אנחנו נביא את זה לכאן וגם אנחנו רשאים השרים בצו.

יורם וייס: אז תשאירו את החוק כמו שהוא ואם תהיה בעיה תדונו בו.

יורם וייס: אל תעשו את השינוי הזה.

ערן הכהן: אין שם רשאים השרים.

עידית סילמן: למה?

עידית סילמן: תמיד, על כל החוק הזה, כל החוק של הקאפ זה רשאים השרים בצו.

ערן הכהן: לא, לא, בסעיף הזה אין "רשאים השרים".

נועה בן שבת: פה זה ממש יופחת.

נועה בן שבת: אין פה שיקול דעת.

ערן הכהן: בסעיף הזה אין "רשאים השרים".

עידית סילמן: אתם רוצים להוסיף "רשאים השרים"?

רועי רייכר: לא, זה רק יסבך.

יורם וייס: אל תעשו את השינוי הזה.

יורם וייס: אם תהיה בעיה תדונו בה.

עידית סילמן: אבל סליחה, אני נתתי את האפשרות לכולכם לצאת להתייעץ.

ערן הכהן: ולא הייתה הסכמה.

יורם וייס: לא הייתה הסכמה.

רות רלבג: כן הייתה.

יורם וייס: המדינה דיברה עם הקופות.

ערן הכהן: לא בין בתי החולים לקופות.

יורם וייס: דיברה עם הקופות, התייעצה.

יורם וייס: ביקשה משתי הקופות להגיע להסכמות.

עידית סילמן: לא, אבל גם אתם דיברתם עכשיו גם עם האוצר וגם עם הבריאות.

ערן הכהן: ולא הייתה הסכמה.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: אבל שם כן הייתה הסכמה.

עידית סילמן: כנראה מתוך איזה שהיא ראייה.

יורם וייס: הייתה הסכמה של הקופות בינם לבין עצמם.

ערן הכהן: אם אין הסכמה אנחנו מבקשים לחזור גם לשנת 2021 ו-2022 וצפונה.

חיים הופרט: בואו נפחית את הפנימית ל-90 מתי שיש קורונה ואז נעשה את זה.

קריאה: זו הצעה סבירה, זה מאזן בין הקופות.

קריאה: לא צריך להגיד שזה הורג אנשים.

ערן הכהן: ב-2021 אנחנו נפגעים בוודאות.

ארנון אפק: אתם מעדיפים את החלופה של רק 2021?

יורם וייס: 2021 כבר עבדנו.

רות רלבג: אנחנו מוכנים להחליף.

רות רלבג: לקבל את 2021.

עידית סילמן: רועי, למה שלא נוסף את "רשאים השרים"?

רועי רייכר: כי זה רק ייצר עוד לחצים מיותרים.

רועי רייכר: הצענו והנה אנחנו מציעים עוד פעם, גם לקופות שמוכנות, את אחד משתי האפשרויות וגם לבתי החולים.

רועי רייכר: או 2021 או מה שהצענו עכשיו על ה-2022.

ערן הכהן: אז הצענו אלפא, אפשר להגיע לאיזה שהיא הסכמה עם רטרו.

ערן הכהן: תבנו שנייה משהו נורמלי עם אלפא, שגם יהיה נכון כלכלית.

ערן הכהן: שאם לא הגעת לרצפה אז באמת חלק מזה הוא בגין הרצפה וחלק מזה הוא בגין עלויות נוספות לקורונה.

ערן הכהן: זה נכון כלכלית וזה לא ייצר תמריץ שלילי לפתוח מחלקת קורונה.

עידית סילמן: אוקיי.

עידית סילמן: אז אנחנו מצביעים על זה כרגע איך שזה צוין.

עידית סילמן: במידה ותהיה בעיה אנחנו נדון.

חיים הופרט: צריך לתקן את המחיר יום אשפוז קורונה.

עידית סילמן: עם התיקון.

עידית סילמן: בסדר גמור, עם התיקון.

עידית סילמן: ונתנו כאן את התקציבים לפנימיות שהם נורא התנגדו ונתנו אותו בכל אופן.

יורם וייס: ונתתם גם את המעוכבים.

עידית סילמן: לא נתנו מעוכבים.

עידית סילמן: בוא, הם עדיין פה נגד המעוכבים והם, שנייה.

עידית סילמן: שנייה.

יורם וייס: אבל הם כנגד הכל.

עידית סילמן: אבל עשינו הלימה.

עידית סילמן: ואני באתי וכבר אמרתי על הפנימיות ואני לא חוזרת בי, לכן קיבלתם את הפנימיות.

עידית סילמן: אני לא חוזרת בי ממה שנתתי.

עידית סילמן: נכון?

עידית סילמן: אמרתי לכם את זה גם.

עידית סילמן: אז בואו נייצר גם הלימה שהיא נכונה.

יורם וייס: בסופו של דבר החוק הזה באמת יגרום לנו - - -

עידית סילמן: אבל חכה.

עידית סילמן: עוד אין לך גל חמישי ואתה לא יודע מה יקרה.

עידית סילמן: ובמידה ויהיה גל חמישי אז תבואו לכאן להתלונן ואנחנו נבקש תקציבים למערכת.

עידית סילמן: בסדר?

עידית סילמן: אז אם יהיה, אנחנו נטפל.

עידית סילמן: כרגע זה ב-אם וב-default.

עידית סילמן: אז תשית את הכל על כללית, שהם יפתחו קורונה?

עידית סילמן: מה?

חיים הופרט: לא היה פעם שהיה קורונה ולא הגיע כסף חיצוני.

עידית סילמן: בסדר, אנחנו מצביעים על זה.

עידית סילמן: אבל נתנו לכם גם כסף חיצוני של 20,000,000 לפנימיות, בדיוק לשנה הזאת.

עידית סילמן: ובבקשה, בואו נצביע על הסעיף הזה.

נועה בן שבת: כרגע נפלו ההסתייגויות.

נועה בן שבת: אבל את רוצה להצביע לסעיף?

נועה בן שבת: אנחנו עוברים לסעיף 25 שנשאר גם פתוח?

עידית סילמן: עוברים לסעיף 25, כן.

עידית סילמן: אז אין לנו הסתייגויות לסעיף הזה?

ינון גוטגליק: כבר הצבענו על ההסתייגויות.

עידית סילמן: נכון, בעצם אין לנו.

עידית סילמן: נכון.

נועה בן שבת: סעיף 25, של הפסיכיאטרי.

עידית סילמן: סעיף 25 בחוק ההתייעלות הכלכלית.

עידית סילמן: יעדי התקציב.

נועה בן שבת: יש לנו פה תיקון ראשון שמתייחס לאלפות.

עידית סילמן: אז רגע.

עידית סילמן: אני רק אגיד שאת התיקון תיקנו את האלפות.

עידית סילמן: כדי לתקן את הקאפ הפסיכיאטרי.

עידית סילמן: העלאת האלפא מ-30% ל-40%.

עידית סילמן: אפשר לבקש 45% בבקשה?

תמר קליסבנסקי: לא, אנחנו מתנגדים ל-30%.

תמר קליסבנסקי: אתם העברתם כסף לפסיכיאטריה.

תמר קליסבנסקי: כמה כסף עבר עכשיו לפסיכיאטריה ואיזה חלק ממנו הגיע לקהילה?

תמר קליסבנסקי: ואיזה חלק לבתי חולים?

חיים הופרט: יותר מחצי מהכסף חוזר לקהילה.

עידית סילמן: הרבה מהתקציב הולך גם לקהילה.

עידית סילמן: אני חושבת שנכון לתקן כאן את הקאפ מ-30% ל-40%.

עידית סילמן: הקאפ הפסיכיאטרי זה קאפ שלא שונה שנים, שלא טופל שנים.

עידית סילמן: שאין בו בכלל תקרות.

תמר קליסבנסקי: אבל אתם - - - את התקרות לבסיס של 2019 ולבסיס של 2021.

תמר קליסבנסקי: אתם כבר עושים את זה ממש צמוד לרכש.

תמר קליסבנסקי: אתם בעצם כל הזמן אומרים לנו שהרכש הוא הקאפ החדש.

תמר קליסבנסקי: אז לפחות מה שמעל שיהיה.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: אני חושבת שלהעלות את זה עדיין בפסיכיאטריה מ-30% ל-40% זה מאוד הגיוני.

עידית סילמן: וזה תיקון שהוא נכון.

שי סומך: אני אגיד מה הבעיה פה.

שי סומך: זה לא נכון.

שי סומך: בסופו של דבר, כדי למנוע מאנשים להתאשפז, במיוחד בפסיכיאטריה, כולם יודעים שיש תורים.

עידית סילמן: אבל התעריף שלך נמוך, לא שונה שנים.

שי סומך: כולם יודעים שיש תורים לפסיכיאטריה בקהילה.

שי סומך: הגיע תקציב, עם תקציב המדינה הגיע תקציב של 500,000,000, נכון?

שי סומך: לתחום הפסיכיאטריה.

שי סומך: 440 מזה הלך למערכת האשפוז, 60,000,000 לקהילה.

חיים הופרט: זה לא נכון.

שי סומך: זה מה שהוגיעו לנו בריאות הנפש, שלחו מייל.

חיים הופרט: 400,000,000 תקציבי שיפוצים.

חיים הופרט: 40,000,000 שקלים פיתוח מוסדות שיקומיים להוצאת המטופלים הכרוניים לקהילה.

חיים הופרט: 50,000,000 שקלים מבחני תמיכה לקופות החולים ועוד 10,000,000 שקלים מבחני תמיכה לקופות החולים.

שי סומך: אז 400 לאשפוז.

רות רלבג: זה אומר שאם תוציא את אלה שהיום אתה לא מצליח להוציא, יתפנו מיטות ולא יהיה שום צורך ולא יהיה שום לחץ.

רות רלבג: אנחנו גם היום אומרים שבאשפוז יש עודף מיטות.

מיכל רוזין: איפה אין לחץ?

רות רלבג: לא, יש לחץ בקהילה.

רות רלבג: בקהילה יש תורים ובקהילה יש המתנות.

רות רלבג: באשפוז אין בעיה.

עידית סילמן: בכל מקום.

רות רלבג: באשפוז אין בעיה.

שי סומך: וזה יבוא על חשבון שירותי הפסיכיאטריה בקהילה.

אוריאל בוסו: עידית, היא עוד לא אמרה את דעתה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו מחכים פה המון המון זמן.

עידית סילמן: בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: עוד לפני כן.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה שנייה רגע לדבר, ברשותכם.

מיכל מרים וולדיגר: הפסיכיאטריה, המצב שלה קטסטרופה.

מיכל מרים וולדיגר: זה נכון גם בבתי החולים וגם בקהילה.

מיכל מרים וולדיגר: גם קופות החולים.

מיכל מרים וולדיגר: אין מחלוקת.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו כן אני באה ואומרת כזה דבר: בכל הקאפ הזה, אני מבינה שהקאפ הרעיון הוא התחשבנות בין קופות החולים לבין בתי החולים, נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אבל באתם בקאפ הכללי וגם הכנסתם כסף מבחוץ לתוך הסיפור.

מיכל מרים וולדיגר: שזה סעיף 9 וזה סעיף 15, בצורות כאלה ואחרות.

מיכל מרים וולדיגר: ואני תוהה למה אין בחוק הזה שום סעיף דומה?

מיכל מרים וולדיגר: כי הם יריבו שוב ביניהם.

מיכל מרים וולדיגר: שמענו, אנחנו כבר משעה 9:30 יושבים פה ושומעים כבר, לי כבר נהיה חור בראש.

מיכל מרים וולדיגר: ובצדק, אני לא מאשימה אתכם.

מיכל מרים וולדיגר: ויכוח בין רות לבין, שכחתי את השם השני.

מיכל מרים וולדיגר: רות, את פשוט אצלי בראש.

מיכל מרים וולדיגר: כל היום הם רבים ביניהם.

מיכל מרים וולדיגר: דיברנו על סכום אפס שכל הזמן איפה אנחנו מעבירים את הגרעון.

מיכל מרים וולדיגר: בפסיכיאטריה זה על אחת כמה וכמה.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו, אני לא אשת מקצוע בפסיכיאטריה.

מיכל מרים וולדיגר: אני מכירה אותו אבל היטב, כאחת שצורכת את השירותים או לפחות מלווה משפחות רבות שצורכות את השירותים.

מיכל מרים וולדיגר: אני אגיד עוד פעם את המילה קטסטרופה, אין מילה אחרת.

מיכל מרים וולדיגר: קטסטרופה.

מיכל מרים וולדיגר: יושבים ילדים, נוער, צעירים, הטרדות מיניות, פוסט טראומה, סכיזופרניה, לא משנה מה, ומחכים לשירותים.

מיכל מרים וולדיגר: גם להתאשפז.

מיכל מרים וולדיגר: לא, אי אפשר להתאשפז.

מיכל מרים וולדיגר: אין מיטות.

מיכל מרים וולדיגר: אין מיטות.

מיכל מרים וולדיגר: מגיע בן אדם שמרצונו כבר מגיע.

מיכל מרים וולדיגר: אומר אני לא מסוגל, אני רוצה להתאשפז ואין לו מקום.

מיכל מרים וולדיגר: לא מקבלים אותו לאשפוז.

מיכל מרים וולדיגר: שלא לדבר על זה שאי אפשר לבחור איפה להתאשפז.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא אתם.

מיכל מרים וולדיגר: הפנייה אליכם היא לא רלוונטית, הפנייה היא לאוצר ולבריאות.

מיכל מרים וולדיגר: תקשיבו לי, זה לא יכול להימשך גם לא שנייה יותר.

מיכל מרים וולדיגר: שהאוצר יכניס ידו לכיס, לא אכפת לי מאיפה יביא את הכסף הזה.

מיכל מרים וולדיגר: את הפסיכיאטריה צריך לסבסד ולתקצב וגם שינוי מבני, זה לא רק כסף.

מיכל מרים וולדיגר: צריך לעשות פה שינויים.

מיכל מרים וולדיגר: צריך בקהילה, צריך הרבה בקהילה.

מיכל מרים וולדיגר: אין מספיק אשפוזי יום, אין מספיק אלף אין, אלף אאוט.

מיכל מרים וולדיגר: אין כלום.

מיכל מרים וולדיגר: פשוט כל נושא שאני לא אגיד בכל הפסיכיאטריה אנחנו נרים את האבן, נמצא בעיה.

מיכל מרים וולדיגר: ואני חושבת שהגיע הזמן לשנות את זה.

מיכל מרים וולדיגר: גם בתוך הקאפ.

מיכל מרים וולדיגר: נכון, יש דברים שהם לא קשורים לקאפ, אבל גם בתוך הקאפ אפשר להכניס כסף פנימה.

מיכל מרים וולדיגר: מעבר לחלוקה ביניהם.

מיכל מרים וולדיגר: אתם רוצים לעשות חלוקה ביניהם, איך תחלקו, תשברו את הראש.

מיכל מרים וולדיגר: תכניסו עוד כסף.

מיכל מרים וולדיגר: תתנו.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו, כשכבר מעבירים כסף לקופות החולים, מבחינתי זה צריך להיות צבוע.

מיכל מרים וולדיגר: צריך דיווח מה בדיוק נעשה, כמה יש קיצור תורים.

מיכל מרים וולדיגר: בסדר?

מיכל מרים וולדיגר: כל מה שדיברנו בקאפ הרגיל נמצא גם פה כפל כפליים.

עידית סילמן: אני רוצה שנייה לומר משהו.

מיכל מרים וולדיגר: רגע, אני רוצה ממש עוד שתי נקודות ואז ניכנס פנימה.

מיכל מרים וולדיגר: א' אמרתי, צריך להכניס פה כסף והכסף צריך להיות צבוע.

מיכל מרים וולדיגר: דבר שני, אני חולקת על רות, צריך כאן תוספת מיטות.

מיכל מרים וולדיגר: את הצפיפות של המיטות.

מיכל מרים וולדיגר: אני בעצמי ביקרתי בשלוותה לפני שבוע.

מיכל מרים וולדיגר: הם ישנים על מזרנים, אצל ילדים.

מיכל מרים וולדיגר: בתוך המחלקה הכי אקוטית של ילדים, בתוך החדר האטום שם שצריך, שני מזרנים על הרצפה.

עידית סילמן: שנייה חברים.

עידית סילמן: רגע, שנייה.

מיכל מרים וולדיגר: ואמבולטורי.

מיכל מרים וולדיגר: דקה.

מיכל מרים וולדיגר: והדבר האחרון, גם אם תוסיפו דברים וגם אם תוסיפו תקינה, הפסיכיאטריה מזדקנת.

מיכל מרים וולדיגר: וכבר דיברו על זה פעם.

מיכל מרים וולדיגר: צריך גם לעשות, זה לא קשור לפה, אני אומרת את זה באופן כללי.

מיכל מרים וולדיגר: צריך להעביר את המקצוע של הפסיכיאטריה כפסיכיאטריה כמקצוע במצוקה ולתגמל ולהביא כמה שיותר רופאים שיתעסקו בזה.

עידית סילמן: אז אני רוצה להגיד כמה דברים.

מיכל רוזין: אבל רגע, אולי תתני לי קודם להגיד?

עידית סילמן: כן, מיכל, בבקשה.

מיכל רוזין: כי אני, כמי שלא חברת ועדה, נשארתי פה עד השעה הזאת, כדי לדבר בדיוק על הנושא הזה.

מיכל רוזין: קודם כל, אני מצטרפת לכל מה שמיכל אמרה.

מיכל רוזין: אני לא מכירה את הסיטואציה שאת אומרת שיש מספיק מיטות.

מיכל רוזין: אני רוצה לייחד את הנושא שאני מטפלת בו, נפגעות תקיפה מינית.

מיכל רוזין: מחכות חודשים על גבי חודשים, מכיוון שיש להם אשפוז, כמו שאתם יודעים, מיטות ייחודיות שמוקדשות במחלקות האלה.

מיכל רוזין: והן מחכות חודשים על גבי חודשים.

מיכל רוזין: הן לא מוחזקות על ידי הקהילה, מכיוון שאין שם מספיק טיפולים.

מיכל רוזין: והן לא מוחזקות ולזה הבאנו תקציב.

מיכל רוזין: והן לא באשפוז יום והן מחכות לפעמים באמת חודשים, ארבעה חודשים וחמישה חודשים.

מיכל רוזין: הייתי שבוע שעבר באיכילוב, ביחידת מגן.

מיכל רוזין: מחכות שם באמת לפעמים שנה כדי להתאשפז.

מיכל רוזין: זה דבר מטורף.

מיכל רוזין: זה אומר נשים שחותכות את עצמן, נשים אובדניות.

מיכל רוזין: נשים במצב קטסטרופלי.

מיכל רוזין: איך הם אמרו לי?

מיכל רוזין: נשים מתות בדרך לאשפוז כי אין אשפוז.

מיכל רוזין: הן פשוט מתאבדות.

מיכל רוזין: אז אנחנו לא רואים אותן בספירה כבר, הן נמחקות.

מיכל רוזין: זה נורא, זה מזעזע, זה לא פופוליסטי מה שאני אומרת, זה עובדות.

מיכל רוזין: עכשיו, כדי לפתוח, אם את אומרת שיש מיטות ספייר ויש מספיק, אז צריך להסב את המיטות, יותר מיטות, בכל מקום, לנפגעות תקיפה מינית.

מיכל רוזין: כי אין.

מיכל רוזין: ובשביל להסב, זה לא רק לתת מיטה פיזית.

מיכל רוזין: בשביל להסב צריך כוח אדם מיוחד, עם הכשרות, עם הדרכות.

מיכל רוזין: זה לא סתם ככה אוקיי, התפנו לי ארבע מיטות, אני נותן יותר לנפגעות.

מיכל רוזין: זה מערך שלם שצריך להיות מופרד משאר המחלקה.

מיכל רוזין: הוא צריך להיות סגור, הא צריך להיות מוגן.

מיכל רוזין: הוא צריך טיפול אחר.

מיכל רוזין: זה דברים חשובים ביותר.

מיכל רוזין: אם אתם באמת אומרים יש יותר מידי מיטות, אז בואו נקבע פה סכום משמעותי שיעבור למקומות האלה כדי לאפשר שיהיו מיטות לנפגעות תקיפה מינית.

מיכל רוזין: כי תקשיבו, זה קטסטרופה.

עידית סילמן: אז רגע, אני רוצה להצטרף רגע לחברותיי.

עידית סילמן: קודם כל, זה לא סוד שבריאות הנפש נמצאת על השולחן.

עידית סילמן: וזה לא סוד שיש מקומות ובתי חולים מיוחדים שגם יש להם מרפאות מיוחדות לנשים אחרי לידה ושיכולים לקבל אותם.

עידית סילמן: אני באופן אישי הגעתי עם מקרה לאחד מבתי החולים הגדולים במרכז הארץ כדי להתחנן לבקש להכניס אישה במצב ממש אקוטי לשם.

עידית סילמן: ופשוט נעמדתי שם.

עידית סילמן: תשאלו את אותו מנהל בית חולים, באמצע הלילה, 1:00 בלילה, משך שעה, כדי להתחנן לבקש, כי לא היה לאן.

עידית סילמן: וההיא כבר יצאה משם והיא כבר אחרי ואנחנו מדברים על חודש.

עידית סילמן: אין מקומות אשפוז, בטח לא לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית ובטח לא לנשים אחרי לידה בכמות כזאת.

עידית סילמן: בטח לא בהתאם לדרישה.

עידית סילמן: בטח לא בנושאים של הפרעות אכילה.

עידית סילמן: הרשימה היא עוד ארוכה.

עידית סילמן: ולכן אנחנו ביקשנו כמה דברים בתוך הדבר הזה.

מיכל מרים וולדיגר: תחלואה כפולה אין בכלל, כלום, אין מחלקות ייעודיות.

מיכל מרים וולדיגר: פשוט נורא.

עידית סילמן: עכשיו, לא צריך לבוא ולהגיד כמה הדבר הזה - - -

מיכל רוזין: תל השומר, התור להפרעות אכילה הוא מטורף.

מיכל רוזין: נשים באמת מתות כשהן מחכות.

עידית סילמן: כמה הדבר הזה הוא חשוב.

עידית סילמן: מילא אינטקים והתחלות טיפול בתחומים של הפרעות אכילה, שהיום זה קשה ביותר.

עידית סילמן: מחלקות שנמצאות ומטפלות בזה, בטח בילדים ונוער ובטח בהפרדה שהיא לאוכלוסייה בהתאם להתנהלות התרבותית דתית שלה, עוד יותר קשה למצוא.

עידית סילמן: ולכן אנחנו שמנו את זה כאן על השולחן.

עידית סילמן: ובאנו באמת בבקשה לאוצר וביקשנו מהאוצר ומהבריאות לפתוח את הארנקים והכסף.

עידית סילמן: כן הגדרנו שזה נכון להעלות את זה ל-40% כי חשבנו שזה נכון בהיבט הזה.

עידית סילמן: וכן ביקשנו, רגע, שנייה, אני אגיד מה ביקשנו.

עידית סילמן: ביקשנו לטובת מה שמיכל מדברת, כי זה מערך הוליסטי של תמיכה, איך לדבר לנפגע או נפגעת של תקיפה מינית ואיך להתנהל איתם בתוך המחלקות.

עידית סילמן: ולכן ביקשנו תמיכה נוספת תקציבית והוקצה לזה כסף שבאמת יעבור לנושא הזה.

עידית סילמן: וכן, גם פתיחה של מיטות בנושא של הפרעות אכילה, גם בראייה התרבותית לאותם מגזרים שזקוקים לכך.

עידית סילמן: ואנחנו יושבים על זה גם ביחד עם אותו מנהל בית חולים שזה ספציפית גם מיועד אליו.

מיכל מרים וולדיגר: מה עם תחלואה כפולה, הפרעות אכילה?

עידית סילמן: רגע, רגע, אני רק אומרת.

עידית סילמן: אנחנו לא נפתור, כמו שלא פתרנו במקום הזה את בעיות כל העולם.

עידית סילמן: אני יודעת שלמשרד הבריאות יש תכנית גדולה לבריאות הנפש.

עידית סילמן: והושקעו והושמו שם תקציבים, אבל זה אף פעם לא מספיק וזה תמיד חלקי וטיפה בים למה שמערכת הבריאות שהוזנחה שנים והורעבה צריכה.

עידית סילמן: כן רות?

מיכל מרים וולדיגר: מעל 50% מהמאושפזים הם עם תחלואה כפולה.

מיכל מרים וולדיגר: המצב של תחלואה כפולה הוא קטסטרופה.

מיכל מרים וולדיגר: סליחה, אני לא רוצה עכשיו להיאבק איתך מי כואב יותר ומי זה.

מיכל מרים וולדיגר: הרבה יותר מנפגעות תקיפה מינית.

מיכל רוזין: יש להם גם תחלואה כפולה.

מיכל מרים וולדיגר: נכון, נכון.

מיכל רוזין: זה אחד על אחד על אחד על אחד.

מיכל רוזין: אין הפרדות פה.

מיכל מרים וולדיגר: ואין שום הכשרות.

מיכל מרים וולדיגר: אין מספיק מחלקות.

מיכל מרים וולדיגר: גם בקהילה אין וגם במחלקות בתי החולים אין.

מיכל מרים וולדיגר: אנשי המקצוע צריכים התמחות מיוחדת, אינטגרטיבית, הוליסטית, בתחום של תחלואה כפולה.

מיכל מרים וולדיגר: שזה גם סמים וגם בריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: ופשוט אין.

מיכל מרים וולדיגר: אין.

מיכל מרים וולדיגר: חלל שלם של אין.

עידית סילמן: אנחנו ביקשנו בערך 44 מיטות בנושא של הפרעות אכילה.

עידית סילמן: אני יודעת שזה כמות גדולה, אבל האוצר שיגידו.

רות רלבג: אני אשמח להתייחס.

רות רלבג: ראשית, ליוויתי באופן אישי את כל התמחור וההובלה של הרפורמה בבריאות נפש ואני גאה בזה.

רות רלבג: מכירה את הנושא מקרוב.

רות רלבג: אני גם רוצה להגיד ש-70% מבריאות הנפש נמצא בשירותי בריאות כללית.

רות רלבג: יש לנו גם שני בתי חולים, כמו שאתם יודעים.

רות רלבג: אני מכירה את הנושא מקרוב.

רות רלבג: אז אם היה נשמע שיש פה איזה שהוא ניסיון לא להתייחס לזה בכל כובד הראש, אז אני מבקשת להבהיר שאני מתייחסת לזה בכל כובד הראש.

רות רלבג: כמות המיטות בבריאות נפש נטו בישראל היא לפי כל קנה מידה של העולם המערבי.

רות רלבג: אחת הבעיות זה באמת הפינוי של אותם חולים שצריכים כבר לצאת לקהילה ומתעכבים.

רות רלבג: למרות הרפורמה, בזמנו עשו מעבר מאוד מאוד גדול, הוסטלים וכו'.

רות רלבג: ומה שקרה זה שהייתה שחיקה של הדבר הזה לאחור.

רות רלבג: לא בכדי ניתן בשביל זה תקציב ספציפי של 50,000,000 שקלים וזה כמובן יוציא את החולים המתאימים לקהילה, לשיקום, לשילוב בכל המסגרות.

רות רלבג: והמיטות האלה יתפנו לחולים בשלב האקוטי שלהם, שלזה מיועד בית החולים לבריאות הנפש בעולם של היום.

רות רלבג: כי מי שהוא כרוני צריך מסגרות בקהילה.

רות רלבג: יותר עוטפות, פחות עוטפות, המסגרת היא בקהילה.

רות רלבג: הנושא הזה של המסור של המיטות הייחודיות שאתם מדברים עליהם, הוא על יד זה.

רות רלבג: זה נכון שזה שייך לקטגוריית בריאות הנפש.

רות רלבג: הם לא נספרות במה שאני אומרת.

רות רלבג: הפתרונות להפרעות אכילה, לנפגעות תקיפה מינית, צריכות לקבל פתרון ספציפי.

רות רלבג: אם השגתם כסף, צריך לייצר לזה מסגרת, אדרבא ואדרבא, אנחנו שותפים.

רות רלבג: אנחנו גם מסכימים בזה.

מיכל רוזין: הייתה התנגדות של משרד הבריאות בעבר לייצר מסגרות נפרדות.

מיכל רוזין: הדרישה הייתה לייצר מה שנקרא בתוך מה שקרה, לייחד מיטות ולייחד טיפול.

מיכל רוזין: הייתה התעקשות מאוד גדולה.

מיכל רוזין: מאבק שאני ניהלתי פה מלחמת חורמה.

מיכל רוזין: אפרופו רפורמה בבריאות הנפש, הייתי פה ברפורמה הזאת.

מיכל רוזין: לכן אני אומרת, צריך לשפר את הדבר הזה.

מיכל רוזין: לא חושבים.

מיכל רוזין: חושבים רק על ספירת ראשים, ספירת מיטות.

מיכל רוזין: לא חושבים על מערך כמו שאמרה מיכל, הוליסטי.

מיכל רוזין: לא חושבים על הכשרות, על הדרכות, על צוות שהוא כל כולו מיועד עבור הטיפול אם זה נפגעות או אם זה תחלואה כפולה או אם זה התמכרויות.

מיכל רוזין: אין מה לעשות, העולם כולו, כמו שברפואה, כמו בכל נושא, צריך טיפולי וצריך התמכרויות.

רות רלבג: אבל מיכל, ההתמכרויות הם לא באחריות משרד הבריאות לעת הזאת.

רות רלבג: יש כרגע יוזמה חקיקתית.

רות רלבג: כרגע זה עוד לא באחריותנו.

רות רלבג: הנושא של נפגעות תקיפה מינית והנושא של הפרעות אכילה הוא חד משמעית באחריות שלנו.

רות רלבג: ולעניין הזה צריך מסגרות ספציפיות.

רות רלבג: ואם ינתנו תקציבים אז אפשר לבנות את המסגרות.

רות רלבג: הקאפ או האלפא לא נוגע לעניין הזה בשום אופן.

רות רלבג: אם מודה משרד הבריאות שכרגע יש חולים שנמצאים וצריכים לצאת, מה התועלת באלפא הזאת?

רות רלבג: ליקר לנו את העלויות?

רות רלבג: בשביל מה?

מיכל רוזין: נשמח לשמוע את הבריאות והאוצר בעניין.

עידית סילמן: בבקשה.

חיים הופרט: קודם כל נתחיל בזה שרובכם כמעט ולא נמצאים באלפא בפסיכיאטריה.

חיים הופרט: זה דבר אחד.

חיים הופרט: רות, את צודקת בכל מה שאמרת מהתחלה ועד הסוף, למעט המשפט האחרון.

חיים הופרט: המשפט השולי עליו יש שליטה.

חיים הופרט: והמטופל השולי השירות האלטרנטיבי שלו הוא טיפול יום ואשפוז יום.

חיים הופרט: 40% ממחיר יום האשפוז זה בערך המחיר של טיפול יום ואשפוז יום.

חיים הופרט: וזה האלטרנטיבה שאנחנו מנסים לייצר פה.

חיים הופרט: עכשיו, רובכם לא נמצאים בכלל בהנחות.

חיים הופרט: הנחות בפסיכיאטריה הם דבר לא רצוי מבחינתכם גם.

חיים הופרט: אגב, רובכם ירדתם ובגלל זה לא נמצאים באלפא בכלל.

חיים הופרט: הרציונל הוא ובקשת הוועדה היא לייצר את האלטרנטיבה, שתדעו שהמטופל השולי שלכם, אתם תעדיפו לפתח טיפול יום עליו.

חיים הופרט: זהו.

עידית סילמן: בסדר גמור.

מיכל מרים וולדיגר: עוד לא דיברנו על תורים, צוותים.

עידית סילמן: רגע, יש עוד תיקון.

נועה בן שבת: בסעיף הזה מציע גם שהשרים רשאים להאריך בצו אישור הוועדה את המועד האמור.

נועה בן שבת: כמו שאמרנו לגבי הערכה הכללית.

נועה בן שבת: אז אנחנו גם פה נבקש שצו כאמור יובא לאישור הוועדה עד יום 1 ביוני 2024.

נועה בן שבת: בצירוף נתונים ומידע על ביצוע ההתחשבנות על אותו מועד.

עידית סילמן: יש לך תכנית הרחבת הכשרות למטפלי נפגעי תקיפה מינית, סגור.

עידית סילמן: נשב על זה ביחד אנחנו עם בריאות ואנחנו נסגור את התכנית.

עידית סילמן: אמרתי את זה פה בוועדה.

עידית סילמן: זה חשוב לך, חשוב לי, חשוב להם.

מיכל רוזין: חשוב לנפגעות ולנפגעים ולחברה כולה.

עידית סילמן: כל הכבוד.

עידית סילמן: וזה נכון, מיכל באה מהאולם הזה של מרכזי הסיוע.

עידית סילמן: ובאמת אני מורידה את הכובע, כי אני רואה אותם באמת ומלווה אותם כבר שנים, בתוך המערכות אגב, שלכם ושלכם.

נועה בן שבת: שתי הסתייגויות יש לסעיף הזה.

נועה בן שבת: 155.

נועה בן שבת: בסופו יבוא: 5.

נועה בן שבת: רצפת צריכה בסיסית לשירותי אשפוז בבית חולים פסיכיאטרי תהיה 95%.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: רביזיה.

נועה בן שבת: והסתייגות נוספת שאומרת בסופו יבוא החל משנת 2022 יעביר משרד הבריאות לבתי החולים הציבוריים הכלליים בהם ניתנים שירותים פסיכיאטריים תשלום חודשי קבוע בסך מיליארד שקלים.

נועה בן שבת: תוספת למערך בריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה רגע לנמק.

מיכל מרים וולדיגר: אני חייבת לומר, מה שלא אמרתי מקודם.

מיכל מרים וולדיגר: שיש לנו גם בעיה עם בתי החולים הייעודיים, קרי לחברה החרדית, מעייני הישועה, שהם היו מחוץ לקאפ.

עידית סילמן: רגע, שנייה.

עידית סילמן: אני רק אמרתי שמעייני הישועה זה בית החולים שהתכוונתי אליו.

עידית סילמן: שנקבע לשבת ביחד איתו.

עידית סילמן: מעייני הישועה יש להם נשים, גברים, נוער של נערות ונערים ובנוסף הפרעות אכילה.

עידית סילמן: באמת ארבעתם, גם תקנון על פי התייחסות למגזר וכדומה יש להם פערים מאוד מאוד גדולים בנושא של כמות המיטות ולכן הוחלט גם לפני כן עם האוצר שאנחנו יושבים.

עידית סילמן: חסרים מאוד גדולים.

עידית סילמן: ולכן הוחלט ביחד עם רועי, וזו בדיוק ההתכתבות גם שעשינו לפני כן וישבנו.

עידית סילמן: גם חיים, תודה לך על זה שישבנו ביחד עם שלמה ועם הצוות שם.

עידית סילמן: וגם לרועי.

עידית סילמן: אנחנו נשב ביחד איתם ואנחנו ניתן להם יותר מיטות.

עידית סילמן: אנחנו נבנה את כמות המיטות שתינתן להם.

אוריאל בוסו: מקום יש להם?

מיכל מרים וולדיגר: יש להם.

מיכל מרים וולדיגר: כן, יש להם פיזית.

מיכל מרים וולדיגר: היום יש להם יותר מיטות.

עידית סילמן: הם צריכים את התקנון פיזית של המיטות.

עידית סילמן: וגם שלמה, אני דיברתי איתו עכשיו וגם אני מתכתבת איתו תוך כדי ואנחנו התחייבנו באמת שב-default הזה אנחנו נהיה שם ונשב ביחד ונסגור איזה שהוא משהו כדי לתת גם להתייחסות הקטנה הזאת.

עידית סילמן: שאגב, זו פעם ראשונה שהוא נכנס לתוך הקאפ.

עידית סילמן: הוא עד עכשיו לא היה בקאפ.

עידית סילמן: גם בנושא הזה.

מיכל מרים וולדיגר: אני הייתי באמצע הנימוק שלי.

עידית סילמן: בבקשה, בבקשה, רק אמרתי.

מיכל מרים וולדיגר: אני חוזרת ואומרת, הצורך במיליארד שקלים הוא צורך שנועד גם לתחלואה כפולה.

מיכל מרים וולדיגר: מכירים את החוק שלנו שביקשנו להעביר מהתוספת השלישית לתוספת השנייה.

מיכל מרים וולדיגר: אתם מכירים את זה.

מיכל מרים וולדיגר: ההתמכרות היא בעיה משמעותית, בלי כל קשר לתחלואה הנפשית.

מיכל מרים וולדיגר: בוודאי עם התחלואה הנפשית ביחד.

מיכל מרים וולדיגר: האמת לא כל כך מצחיק, אבל אחלה, תצחקי.

מיכל מרים וולדיגר: בכיף.

עידית סילמן: לא, לא, היא צחקה על משהו אחר.

עידית סילמן: לא קשור אלייך, מיכל.

עידית סילמן: סליחה, אל תיקחי ללב, היא צחקה על משהו אחר.

מיכל מרים וולדיגר: לא לקחתי ללב.

מיכל מרים וולדיגר: אמרתי שזה לא כל כך מצחיק.

מיכל מרים וולדיגר: בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: אני יודעת שיש צורך במחלקות יעודיות לתחלואה כפולה.

מיכל מרים וולדיגר: וגם אם לא מחלקות יעודיות, אזי להכניס לתוך המחלקות הרגילות אנשים שיבואו עם הידע בהתמכרויות.

מיכל מרים וולדיגר: זאת שפה אחרת, זה לא שפת ההתמכרות.

מיכל מרים וולדיגר: יש כאן שתי שפות שצריך שאותו איש מקצוע יחזיק את שניהם גם יחד.

מיכל מרים וולדיגר: גם בקופות החולים.

מיכל מרים וולדיגר: אין לכם פסיכיאטרים מספיק שיעודיים לתחלואה כפולה.

מיכל מרים וולדיגר: כשאני מתקשרת לקופת חולים, והתקשרתי לכולם, לשאול אם יש, אין להם מושג.

מיכל מרים וולדיגר: כי הרי התמכרות היא בכלל לא שייכת אליהם.

מיכל מרים וולדיגר: אבל מה לעשות שזה הולך ביחד?

מיכל מרים וולדיגר: יש כאן צורך עצום בתחום הזה שזה נראה מאוד איזוטרי וקטן.

מיכל מרים וולדיגר: אבל לדעתי יותר ממחצית.

מיכל מרים וולדיגר: אבל לפחות המחצית מהחולים הפסיכיאטריים מתמודדים עם התמכרויות גם כן.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן צריך להכניס פה עוד כסף חדש לתוך המערכת.

מיכל מרים וולדיגר: אם אתם מצביעים לא, באיזה שהוא מקום וזה לא דמגוגי, גזרתם גזר דין מוות על רבים, רבים רבים.

מיכל מרים וולדיגר: אנשים שצריכים את הטיפול הזה.

מיכל רוזין: אני רק אגיד שעידית הזכירה את הסיפור של מיטות למגזרים.

מיכל רוזין: אז יש אמנם לחרדים, אבל למגזר הערבי אין בכלל מיטות.

מיכל רוזין: בכלל אשפוז נפרד, איזה שהן מסגרות שהן יחודיות.

עידית סילמן: תשמעו, זה נושא שהוא זנוח.

קריאה: יש בנצרת.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: נצרת דומה למעייני הישועה, זה על אותו עיקרון.

רות רלבג: יש נוכחות גדולה בשער מנשה.

עידית סילמן: כן, אנחנו אומרים.

עידית סילמן: אבל את יודעת, אפשר לשלוח מטופלים.

רות רלבג: שער מנשה זה על יד המשולש.

עידית סילמן: לא, לא, אני לא אומרת שלא.

עידית סילמן: אבל יש כאלה שמגיעים ממקומות אחרים.

עידית סילמן: בסדר.

עידית סילמן: כבודה, היועמ"שית, אם אפשר להתקדם בסעיף הזה, להצביע על ההסתייגויות.

נועה בן שבת: רגע.

נועה בן שבת: רק הסתייגות אחת ששכחתי.

נועה בן שבת: רגע.

נועה בן שבת: בסעיף 23 הוא הסעיף שבו יש את כל התיקונים לשנת 2025.

נועה בן שבת: אז בו יש עד הסתייגות.

נועה בן שבת: היא מופיעה פה בהסתייגות 3.

נועה בן שבת: בכל מקום במקום 2021 עד 2025 יבוא: 2021 עד 2022.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

ענת כהן שמואל: רגע, לא הצבענו על 6.

נועה בן שבת: נכון, ההסתייגות שנימקת עכשיו.

עידית סילמן: אז בואו נצביע עליה.

עידית סילמן: מי בעד?

עידית סילמן: מי נגד?

עידית סילמן: מי נמנע?

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

עידית סילמן: ההסתייגות נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: יפה עידית, נגד.

אוריאל בוסו: רביזיה.

מיכל מרים וולדיגר: לא הצבעת על הצעת חוק שלך.

עידית סילמן: תגידו רגע, יש לנו עוד משהו לגבי הניסוח של הדבר הזה?

נועה בן שבת: תראו, יש הרבה ענייני ניסוח.

נועה בן שבת: נצטרך לעשות הרבה עבודת ניסוח.

עידית סילמן: אנחנו נלך לוועדת כנסת כדי לשחרר.

עידית סילמן: אני רק אומר עוד משפט.

עידית סילמן: אנחנו ברמת העיקרון באמת לא סיימנו, תם ולא נשלם.

עידית סילמן: אנחנו נצביע לאחר ועדת כנסת פה על החוק.

נועה בן שבת: על הרביזיות.

עידית סילמן: על הרביזיות ואז על החקיקה.

עידית סילמן: אבל לפני שאתם הולכים אני כן רוצה לומר שבתוך כל הדבר הזה אנחנו דאגנו לעוד כמה דברים, שאנחנו נגיד אותם גם בהצבעה על החוק.

עידית סילמן: אבל אני יודעת שזה דברים שחשובים בעיקר בעיקר לקופות החולים וגם לבתי החולים.

עידית סילמן: כי דיברו על זה עכשיו.

עידית סילמן: כל הנושא של מתמחים בקהילה, שדיברנו עליו.

עידית סילמן: אנחנו רוצים לתת כאן עוד סכום למבחן תמיכה של המתחמים בקהילה.

רות רלבג: תודה רבה.

עידית סילמן: זה חשוב לכולנו.

עידית סילמן: כשמדברים על הנושא של מתמחים ואנחנו יודעים שיש התמחויות בבתי חולים, ואפשר לפתוח בקהילה.

עידית סילמן: אני בעצמי הייתי והסתובבתי כמעט עם כל קופות החולים אצל המתמחים בקהילה.

עידית סילמן: וראיתי איזה טריאז' מהמם הם עוברים שם.

עידית סילמן: באמת, מאוד משמעותי.

עידית סילמן: כי הרבה פעמים כשמגיעים לבתי החולים זה רק נקודת קצה.

עידית סילמן: אז אנחנו נקדיש עוד סכום ואני אגיד אותו אחר כך, כשאתם כבר לא תהיו כאן, תוכלו לעשות השלמות, למתמחים בקהילה.

עידית סילמן: וכפי שציינו, גם למכשור רפואי נוסף שאני ביקשתי מהאוצר בתחומים של MRI.

רות רלבג: מתי תחלקו את מה שניתן?

עידית סילמן: אז גם מה שניתן, אוטוטו יחולק.

עידית סילמן: ואני ביקשתי עוד שני מכשירים של MRI לתוך הדבר הזה.

עידית סילמן: אז אני אומרת את זה כאן בנתיים.

עידית סילמן: אני חושבת שבנתיים יש לנו הישגים מאוד טובים.

עידית סילמן: אנחנו נסכם אותם גם אחר כך, אבל אשריכם ישראל.

עידית סילמן: אנחנו נלך לוועדת הכנסת.

רות רלבג: אנחנו רוצים מאוד להודות לכם על הרבה סבלנות ואורך רוח גם להרבה מאוד דברים שאנחנו רצינו להגיד במהלך היום.

רות רלבג: זה לא מובן מאליו וזה באמת נותן לנו תחושה שיש קשב ורצון.

רות רלבג: אז תודה רבה.

עידית סילמן: תם ולא נשלם.

עידית סילמן: אנחנו נעדכן את הכל.

עידית סילמן: תתעדכנו.