ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 118, 2021-12-19 11:35

מיכאל ביטון: אני פותח את הישיבה.

מיכאל ביטון: לפני שאנחנו מתחילים את הדיון הנוסף בהצעת החוק של תכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 4) (הארכת תוקף הוראת מעבר), התשפ"ב-2021, אני רוצה לומר משהו כללי.

מיכאל ביטון: לדעתי הממשלה קמה ביוני והוועדה קמה ביולי.

מיכאל ביטון: הממשלה הביאה את הוראת השעה הזאת לכנסת לפני שבוע.

ברוריה מנדלסון: כן.

ברוריה מנדלסון: ביום שני היא עברה בקריאה הראשונה.

מיכאל ביטון: אני אומר לספיר איפרגן שאנחנו לא נקבל את זה, שאתם תעשו לנו דברים כאלה לאורך השנה.

מיכאל ביטון: אם אתם חושבים שהוראת השעה צריכה להתקדם ולהידון, אתם תביאו אותה חודשיים לפני כי אתם בעצם שמים לנו חרב על הצוואר.

מיכאל ביטון: יש לנו כאן עשרה ימי עבודה ואם נחליט על עוד דיון?

מיכאל ביטון: ואם זה יתפתח למורכבות?

מיכאל ביטון: איך נוכל להתקדם?

מיכאל ביטון: כדי לא לפגוע בעבודת הממשלה, בסוגיות יסוד ובגופים שונים, לפנים משורת הדין אנחנו מגיבים מהר לבקשות כאלה ובגלל שאנחנו בחודש דצמבר, אבל אנחנו לא נגיב להוראות שעה שצריך לחדש אותן בעתיד והן מוגשות שבועיים-שלושה לפני כן לוועדה.

מיכאל ביטון: הן יוגשו שלושה חודשים לפני כן לוועדה יצא מכתב ממנהלת הוועדה לכל משרדי הממשלה המפוקחים על ידי ועדת הכלכלה שכל הוראת שעה שלא תוגש לחידוש – זאת יכולה להיות הוראת שעה, אלה יכולות להיות תקנות שפג תוקפן, כל פעולה שיש לה דד ליין – שלושה חודשים לפני כן לוועדה, לא מתחייבים שיאושרו במועדם.

מיכאל ביטון: יכול להיות שגם נייצר משברון אחד עם מי שחוזר על הטעות.

מיכאל ביטון: אם זה קורה פעם אחת, זה לא נורא, אבל שלא נמצא את עצמנו כאן רצים אחרי הזנב של עצמנו ומחליטים בלחץ על הוראות שעה כאשר אנחנו רוצים גם לדון בהן באמת ולהבין את משמעותן.

מיכאל ביטון: עיקר הדבר כאן הוא חידוש של הוראת שעה אבל גם הוא מעלה תהיות כי בהוראת השעה הזאת דיברו על כך שבשנים שהוראת השעה הזאת מתקיימת כל כך הרבה שנים, כבר עול שידורי התוכן והרגולציה אודותיו בעולם משתנה של שחקנים משתנים ושל מסלולי אספקה של תוכן, בעולם הסטרימינג ועוד כל מיני מסלולים שיש לתוכן לזרום אל בתינו, הייתם אמורים להביא את מה שמכנים רפורמת פולקמן ועוד דברים אחרים שתרצו להביא ובינתיים לא הביאו.

מיכאל ביטון: זה בסדר כי הממשלה קיימת רק מחודש יוני, כך שהיא צריכה את הזמן שלה, אבל הוראות שעה שמחדשים אותן – הממשלה הייתה יכולה להביא כבר בספטמבר ובאוקטובר ולא לחכות לרגע האחרון.

מיכאל ביטון: אני מבקש שיוצג הרציונל להארכת התוקף של הוראת השעה וכמה שותפים ידברו.

מיכאל ביטון: לנו יש איזו תפיסה איך לעשות את זה כדי לוודא שהפעם אנשים לא יימרחו עם הרפורמות שאתם צריכים להניח כאן וננסה לקדם את זה.

מיכאל ביטון: יש גם הסתייגויות שנאפשר אותן בתמצית.

מיכאל ביטון: רשות הדיבור לברוריה מנדלסון, יועצת משפטית, משרד התקשורת.

ברוריה מנדלסון: אני נותנת את הרמקול לעורכת דין עליסה מהלשכה המשפטית שהיא תציג את ההצעה.

מיכאל ביטון: בסדר.

עליסה כדורי: שלום.

עליסה כדורי: אני מהלשכה המשפטית במשרד.

עליסה כדורי: אני אתן הסבר על הוראת המעבר שאנחנו רוצים להאריך ובסוף נציע איזשהו תיקון שאנחנו רוצים להוסיף לנוסח שהופץ.

עליסה כדורי: בחוק הפצת שידורים יש היום איזשהו הסדר שאומר שכל הגופים שמופצים על גבי מערך עידן פלוס - קשת, רשת והתאגיד - צריכים לתת לפלטפורמות שמשדרות על גבי האינטרנט אפשרות להפיץ את השידורים שלהם בחינם, אם הם נרשמו באיזשהו מרשם.

עליסה כדורי: אם אני פלטפורמה כמו סלקום טי.וי.

עליסה כדורי: אני יכולה להירשם במרשם והערוצים שמשודרים על גבי עדן פלוס, צריכים לאפשר להם לשדר אותם בחינם.

עליסה כדורי: לצד זה אתם צריכים בכל זאת להסדיר את זכויות היוצרים והמבצעים בשידורים כי לא משלמים לערוצים עצמם אבל צריכים להסדיר את זכויות היוצרים והמבצעים.

עליסה כדורי: מה שהוראת המעבר אומרת זה שלפרק זמן של חמש שנים יחולו הוראות שונות בנושא הזה ובין השאר לגבי העניין של התמורה.

עליסה כדורי: אומרים שאם לגופים שהוקצו על גבי מערך עידן פלוס היה איזשהו רישיון לשידור שהם השתמשו בו לפני שהתיקון נכנס לתוקף, הם יכולים להמשיך להשתמש באותו רישיון לשידור לפי המחיר והתנאים הכי מיטיבים שהם נתנו לספק תכנים אחר.

עליסה כדורי: זאת בעצם הוראת העבר שאנחנו רוצים עכשיו להאריך בעוד שנה כשבע

עליסה כדורי: צם הרציונל הוא שביולי היו המלצות של דוח פולקמן – המשרד רוצה לעשות איזושהי הסדרה מקיפה וכוללת בתחום השידורים – וכרגע אנחנו עובדים במרץ על קידום חקיקה בנושא הזה.

עליסה כדורי: אנחנו רוצים לחכות לפני איזו פעולה בשוק להשאיר את המצב הקיים שהוא הוראת המעבר בתוקף ואחר כך לבחון א צריך לעשות שינוי.

עליסה כדורי: כרגע בפרק זמן של שנה להשאיר את המצב הקיים.

אורי מקלב: יש כאן גם כספים שעוברים בעקבות החוק הזה?

עליסה כדורי: כן.

עליסה כדורי: ההבדל העיקרי בין ההוראה שקבועה בחוק הפצת שידורים להוראת המעבר היא לגבי הכספים.

עליסה כדורי: לפי ההסדר הקבוע, שעוד לא נכנס לתוקף, אי אפשר לגבות כספים כי זה צריך להיות בחינם, חוץ מזכויות היוצרים והמבצעים.

אורי מקלב: באיזה סכומים מדובר?

עליסה כדורי: זה בהסכמים מסחריים.

אורי מקלב: אתם יודעים סדר גודל?

ברוריה מנדלסון: לא.

ברוריה מנדלסון: אלה סודות מסחריים.

ברוריה מנדלסון: אי אפשר להיכנס לזה.

מיכאל ביטון: זו מציאות קיימת.

מיכאל ביטון: אנחנו לא ממציאים כאן מציאות.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים שאמורה לבוא חקיקה רחבה וגדולה שמשפיעה על כל התחומים האלה ובינתיים רוצים לשמר פחות או יותר את ההסכם הקיים.

ספיר איפרגן: שלום לכולם.

ספיר איפרגן: אין לי הרבה מה להוסיף על ההסבר של נציגת משרד התקשורת.

ספיר איפרגן: אנחנו כמובן מקבלים את הביקורת שהופנתה אלינו ובצדק.

ספיר איפרגן: אני אחדד ואוסיף שההשפעה על זה היא שלילית ולא רק על ועדת הכלכלה אלא גם על הגופים שזה משפיע עליהם ואנחנו מבינים זאת.

מיכאל ביטון: שאלה טכנית.

מיכאל ביטון: כל הוראת שעה או תקנה שצריך לחדש אותה, יש לכם איזה מנגנון ממוחשב שמקפיץ לכם, שבאיקס זמן היא פוקעת וצריך לפעול מהר ולטפל בה?

מיכאל ביטון: התראות כאלה ביומן.

מיכאל ביטון: יכול היות שעשיתם רק התראות חודש קודם ואתם צריכים לעשות התראות ארבעה חודשים קודם.

אורי מקלב: זה כמו לגבי זמן כניסת השבת.

אורי מקלב: חצי שעה קודם.

ספיר איפרגן: הצעת ייעול מצוינת.

ספיר איפרגן: אני אעלה אותה אצלנו.

מיכאל ביטון: אם את יכולה כאינטגרטור של משרדי ממשלה, לא רק כאוצר, לפחות בשבעה משרדים שמפוקחים על ידי ועדת הכלכלה, אנחנו נכתוב לך במכתב ותוכלי להשיב לנו, שתשאפו לכך שהוראות שעה ותקנות שדורשות חידוש, יגיעו לוועדה לפחות שלושה חודשים – במקרה הגרוע חודשיים – כדי שיהיה זמן לדון בהן ולהיערך לאי ודאות, אם יש בעייתיות עם ההערכה שלהן.

מיכאל ביטון: השאלה השנייה אליך.

מיכאל ביטון: הם מבקשים כאן הארכה של שנה.

מיכאל ביטון: את חושבת שהם יעשו רפורמה בשנה?

ברוריה מנדלסון: זאת יותר שאלה למשרד התקשורת.

ספיר איפרגן: זאת שאלה למשרד התקשורת.

מיכאל ביטון: לא יודע.

מיכאל ביטון: כשעושים רפורמות, האוצר מתחיל לדבר אבל אם התקשורת הוא המנהיג של הרפורמה, אז תשיבי לנו.

ברוריה מנדלסון: בהחלט.

ברוריה מנדלסון: משרד התקשורת מוביל את הרפורמה הזאת, כמובן בשיתוף עם האוצר אבל זה חוק של משרד התקשורת.

ברוריה מנדלסון: אנחנו עובדים ביסודיות ואנחנו עובדים עכשיו על הכנה של רפורמה מקיפה בתחום השידורים אבל זו רפורמה מאוד מאוד גדולה.

ברוריה מנדלסון: אנחנו כמובן שואפים לסיים אותה תוך שנה אבל אני בשלב זה לא יכולה לומר בוודאות שהיא תסתיים תוך שנה.

איתי עצמון: לסיים את הליכי החקיקה כאן בכנסת?

ברוריה מנדלסון: הסיכוי לא גדול, שנסיים את הליכי החקיקה בכנסת תוך שנה.

איתי עצמון: הייתי אומר שזה יעד מאוד שאפתני.

ברוריה מנדלסון: אני יודעת אבל אני אומרת שיש לנו גם שר שמבקש.

ברוריה מנדלסון: גורמי המקצוע עושים מה שהם יכולים כדי לקדם את זה.

מיכאל ביטון: אם כן, מה התשובה?

ברוריה מנדלסון: לו"ז של שנה הוא מאוד מאתגר.

מיכאל ביטון: אם כן, למה ביקשתם רק שנה.

עליסה כדורי: בהמשך למה שהופץ, רצינו להוסיף איזושהי הסמכה לשר התקשורת שיוכל להאריך בעוד תקופות קצובות שלא יעלו על שנה.

עליסה כדורי: במקסימום בטוח תהיה שנה הארכה.

מיכאל ביטון: שנה פלוס שנה.

עליסה כדורי: במקסימום הוא שנה.

אורי מקלב: שיגיעו לוועדה.

ברוריה מנדלסון: כמובן.

ברוריה מנדלסון: מדובר בצו באישור ועדה.

אורי מקלב: אתה מלין על שנה והם רוצים עוד שנה.

שלמה קרעי: אדוני היושב ראש, אפשר לשמוע על מי זה משפיע.

מיכאל ביטון: נגה רובינשטיין, חכי בסבלנות.

מיכאל ביטון: את רשומה אצלי.

מיכאל ביטון: אם היית היועצת המשפטית של משרד התקשורת, היית מדברת, אבל עכשיו את כבר לא.

שלמה קרעי: על מי הצעת החוק הזאת משפיעה?

שלמה קרעי: מי אולי יקבל תקציבים בגלל שאנחנו מאריכים את זה בשנה?

שלמה קרעי: איך זה למשל משפיע על ערוץ 14 החדש?

מיכאל ביטון: אתה רוצה תקציבים לערוץ 14?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אני רוצה לדעת מה קורה אני לא רוצה תקציבים.

שלמה קרעי: אני רוצה שוויון.

שלמה קרעי: שוק חופשי ותחרות, כמו שאנחנו רוצים כל הזמן.

שלמה קרעי: איך הצעת החוק הזאת פוגעת בממשלה?

מיכאל ביטון: הממשלה אומרת שהיא תביא רפורמה גדולה יותר בעולם התוכן.

מיכאל ביטון: בינתיים יש עיוות מסוים שתיקנו אותו בהוראת מעבר ואת העיוות הזה הם רוצים להמשיך לתקן שנה-שנתיים עד שתגיע הרפורמה הגדולה.

מיכאל ביטון: שם אתה יכול לדחוף את ערוץ 14 ואת כל מי שאתה רוצה.

שלמה קרעי: מי נהנה מהארכת הוראת השעה הזאת?

מיכאל ביטון: יש שמות לכל בעלי התפקידים האלה.

מיכאל ביטון: איך קראתם להם?

עליסה כדורי: גופים משדרים.

עליסה כדורי: ספקי תכנים רשומים.

מיכאל ביטון: תסבירי לו.

מיכאל ביטון: הוא רוצה לדעת מי משלם למי.

עליסה כדורי: הגופים המשדרים, אלה בעצם הערוצים שמפיצים על גבי עידן פלוס.

שלמה קרעי: מי אלה הגופים – 11, 12 ו-13?

עליסה כדורי: קשת, רשת, תאגיד.

מיכאל ביטון: יש שם גם ספורט.

מיכאל ביטון: גם ערוץ הכנסת.

שלמה קרעי: ערוץ 14 כבר נמצא בעידן פלוס?

עליסה כדורי: אם הוא מעוניין בכך.

עליסה כדורי: חל עליו הסדר טיפה שונה.

שלמה קרעי: הוא נמצא בפועל?

שלמה קרעי: שאלה עובדתית.

מיכאל ביטון: הוא קם עכשיו.

מיכאל ביטון: לפני יומיים.

מיכאל ביטון: איך הקמתם ערוץ בלי לדאוג לזה?

מיכאל ביטון: קרעי, זו רשלנות תפקודית שלך.

עליסה כדורי: כערוץ 20 - - -

שלמה קרעי: ערוץ 20 לא היה בעידן פלוס.

עליסה כדורי: לדעתי הוא הופץ על גבי עידן פלוס.

ספיר איפרגן: ערוץ 14 ביקש שלא יפיצו אותו.

מיכאל ביטון: אנחנו לא יכולים שני ערוצים ימניים.

שלמה קרעי: ערוץ 14 ביקש שלא יפיצו אותו?

שלמה קרעי: החליפו.

שלמה קרעי: 20 הפך ל-14.

ספיר איפרגן: סליחה.

ספיר איפרגן: ערוץ 14 נכון להיום עדיין מופץ בעידן פלוס אך ביקש לרדת.

ספיר איפרגן: כלומר, שלא יפיצו אותו.

שלמה קרעי: מי מבקש דבר כזה?

ספיר איפרגן: הערוץ.

מיכאל ביטון: תבדוק אתם ותחזור אלינו עם תשובה.

שלמה קרעי: הם לא עובדים אצלי.

מיכאל ביטון: תבדוק את הנושא ותחזור אלינו.

מיכאל ביטון: אם כן, ספיר, תהיה רפורמה?

ספיר איפרגן: אנחנו עובדים.

ספיר איפרגן: כפי שאמרתי קודם, כולנו מבינים שהוודאות לשוק היא דבר הכרחי.

ספיר איפרגן: מדובר כאן בשוק שלא הוסדר שנים רבות ויש בו הרבה מאוד עיוותים.

ספיר איפרגן: אנחנו נעשה כל מה שנוכל כדי שזה יהיה כמה שיותר מהר.

ספיר איפרגן: כפי שצוין כאן על ידי משרד התקשורת, אנחנו מציעים להאריך בשנה אבל לשמור אופציה לשר התקשורת בצו, באישור הוועדה, להאריך בשנה נוספת למקרה בו לא נצליח להיכנס ללוחות הזמנים המאתגרים ונרצה להמשיך לתת לשוק את הוודאות.

שלמה קרעי: תסבירו את המהות.

שלמה קרעי: מה המהות כאן?

שלמה קרעי: מה התקציבים ומה העלויות של המדינה בגלל ההארכה הזאת?

שלמה קרעי: מי נהנה מהעלויות האלה?

שלמה קרעי: מי נהנה מהתקציבים?

טל כהן: אני מאגף כלכלה במשרד התקשורת.

טל כהן: מהות הארכת השעה היא הסדרת היחסים בתוך השוק.

טל כהן: זאת אומרת, אין תקציבים ממשלתיים שמועברים למי מן הגופים.

טל כהן: השאלה האם הפלטפורמות או ספקי התכנים הרשומים יוכלו להעביר את התכנים של הערוצים המסחריים והערוצים הייעודיים ללא תשלום או שהם יצטרכו להגיע לאיזה שהם הסכמים מולם עבור העברת התוכן על פקיעה ועריכה.

טל כהן: אין לזה שום משמעות של תקציב ממשלתי.

טל כהן: לא מדובר בזה.

שלמה קרעי: זאת אומרת, נכון להיום ספק יכול לשדר את התכנים שמשודרים בעידן פלוס בחינם, ואתם רוצים להאריך את זה כך שזה ימשיך להיות חינמי.

טל כהן: לא.

טל כהן: הפוך.

טל כהן: על פי החוק הבסיסי ספק תכנים רשום יוכל להעביר בחינם.

טל כהן: כאשר החוק נכנס לתוקף הייתה הוראת מעבר שאמרה שכל ספק שיש לו הסכם מסחרי כלשהו להעברת התכנים, יוכל להמשיך אותו.

טל כהן: אנחנו רוצים לאפשר להסכמים האלה להמשיך לעוד שנה אחת בזמן שאנחנו אוספים את הנתונים.

שלמה קרעי: עכשיו את מבלבלת אותי.

שלמה קרעי: חינם ועלויות.

שלמה קרעי: אל תוסיפי הרבה מלים.

שלמה קרעי: היום הם מעבירים בחינם?

טל כהן: לא.

שלמה קרעי: היום הם משלמים.

טל כהן: כן.

טל כהן: אתם רוצים להמשיך את התשלום לאותם ערוצים בעידן פלוס.

מיכאל ביטון: זה בין שתי חברות עסקיות.

מיכאל ביטון: לחברות המשדרות יש תוכן.

שלמה קרעי: אבל כאשר קם עידן פלוס, הייתה הוראה.

מיכאל ביטון: ללקוח זה חינם, אבל התוכן, ממי שיצר תוכן ויש חברות שנכנסות ומשתמשות בתוכן הזה, יספקו למי שיצר את התוכן הזה.

שלמה קרעי: אבל אם לא מעבירים את הוראת השעה הזאת, המחוקק קבע שהחל מהחודש הקרוב או משהו כזה, יוכלו לשדר את מה שמשודר בעידן פלוס ללא עלות.

שלמה קרעי: זאת אומרת, זה אמור להוזיל את המחיר.

שלמה קרעי: אם ספקי האינטרנט לא יצטרכו לשלם לאותם אלה שמשדרים בעידן פלוס, זה יהיה הרבה יותר זול לנו בבית.

מיכאל ביטון: ומי ייצר תוכן?

מיכאל ביטון: מי ישלם על התוכן?

שלמה קרעי: לא אני קבעתי את זה.

שלמה קרעי: אתה רוצה להיכנס עכשיו לכל הרפורמה?

מיכאל ביטון: מי שקבע, קבע שיש היגיון שהוראת המעבר הזאת תתקיים כי היא פוגעת ביצרני התוכן.

שלמה קרעי: הסתיימה הוראת המעבר.

מיכאל ביטון: היא הייתה צריכה להיות מגובה ברפורמה גדולה יותר שלא הגיעה.

שלמה קרעי: אתה פוגע בפריפריה אם אתה מעביר להם את ההוראה הזאת.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: במעמדו של הלקוח לא השתנה שום דבר.

שלמה קרעי: בוודאי שכן.

מיכאל ביטון: הלקוח מקבל עידן פלוס.

שלמה קרעי: אבל אם העלויות של הספקים ירדו כי החוק הזה ייכנס לתוקפו סוף סוף, אז הם יוכלו גם לשווק לציבור.

מיכאל ביטון: אבל מי ישלם למי שעשה להם את התוכנית?

שלמה קרעי: אתה רוצה להיכנס לרפורמה?

מיכאל ביטון: נניח סלקום טי.

מיכאל ביטון: וי.

מיכאל ביטון: נכנסה עכשיו לסטרימינג.

מיכאל ביטון: נכון?

מיכאל ביטון: נניח שהיא החליטה למכור תשדירי ספורט וערוץ הספורט עושה את השירות הזה, אז היא לא תשלם לו על המשחק שהיא משדרת?

שלמה קרעי: מי שמשודר בעידן פלוס, הרי על שידורים בעידן פלוס אתה לא משלם תשלום חודשי אלא אתה קונה את הממיר.

מיכאל ביטון: הלקוח לא ישלם יותר.

שלמה קרעי: אבל זה אותו דבר.

שלמה קרעי: מי שמשודר בעידן פלוס, הוא נהנה ממשהו, הוא נהנה מתפוצה רחבה.

מיכאל ביטון: השוק משתנה.

שלמה קרעי: אתה לא יכול להתחיל עכשיו לשנות את החוק שקיים, לגרום לצרכנים להמשיך לשלם יקר.

מיכאל ביטון: לא משלמים יקר על עידן פלוס.

שלמה קרעי: לא על עידן פלוס.

שלמה קרעי: על ספקי האינטרנט.

מיכאל ביטון: אבל איך הספק הזה ייתן משחקים של כדורגל בלי שהוא שילם למי שצילם לו את המשחק?

מיכאל ביטון: סלקום רוצה לתת משחקי כדורגל בלי לשלם למי שצילם את המשחק הזה?

שלמה קרעי: אם משחקי הכדורגל משודרים בעידן פלוס - - -

מיכאל ביטון: משודרים.

מיכאל ביטון: יש שם ספורט.

מיכאל ביטון: לא?

ברוריה מנדלסון: בעידן פלוס אין ספורט.

מיכאל ביטון: יש שם ערוץ כנסת, חדשות.

איתי עצמון: תגידו בצורה מסודרת.

איתי עצמון: מי הגופים המשדרים.

עליסה כדורי: הגופים שהוראת המעבר חלה לגביהם זה התאגיד והערוצים המסחריים שהם קשת ורשת, וגם בעל רישיון זעיר.

מיכאל ביטון: תאגיד כאן.

עליסה כדורי: כן.

מיכאל ביטון: רשת, קשת וערוץ הכנסת.

שלמה קרעי: תאגיד שאנחנו משלמים לו 800 מיליון שקלים בשנה וערוצים מסחריים שיודעים לעשות כסף בעצמם.

שלמה קרעי: אתה רוצה שעידן פלוס שמשודר באופן חינמי לאזרחי ישראל, שספקי תוכן ישלמו עוד כסף לאותם ערוצים שמשודרים בעידן פלוס בחינם.

מיכאל ביטון: אני לא רוצה כלום.

מיכאל ביטון: הממשלה רוצה להביא חוק גדול.

שלמה קרעי: אם אתה לא רוצה כלום, זאת כבר התחלה.

מיכאל ביטון: הממשלה רוצה חוק גדול והיא אומרת שעד שהיא הביאה את החוק הגדול, היא ראתה עיוות אותו היא תיקנה בהוראת מעבר והיא רוצה להאריך את הוראת המעבר הזו בעוד שנה.

מיכאל ביטון: ואחר כך היא תביא חוק גדול.

מיכאל ביטון: בחוק הגדול הזה נדון מי משלם.

מיכאל ביטון: אתה צודק בטענות כי העולם השתנה.

מיכאל ביטון: אתה מכיר את הטיעון שאומר שחברות הכבלים קיבלו זכיינות מהמדינה, נכון?

מיכאל ביטון: אבל אם מישהו עכשיו מוכר שירותי טלוויזיה אינטרנטי בלי כבלים, בלי תלות ברגולציה, הוא לא ישלם כלום?

מיכאל ביטון: אלה ישלמו על זכיינות ואלה לא ישלמו?

מיכאל ביטון: כל השוק הזה משתנה.

מיכאל ביטון: הוא צריך סדר מחדש.

מיכאל ביטון: עולם התוכן משתנה.

מיכאל ביטון: הדרך שאנחנו צורכים אותו משתנה.

שלמה קרעי: זה לא מצדיק את ביטול החוק והארכת הוראת השעה.

עליסה כדורי: זה לא שעידן פלוס עכשיו יעלה יותר.

שלמה קרעי: לא עידן פלוס.

שלמה קרעי: ספקי התוכן.

מיכאל ביטון: עידן פלוס לא משתנה.

שלמה קרעי: ספקי התוכן ימשיכו להיות יקרים או יעלו יותר במקום לאפשר לאזרחים ליהנות.

מיכאל ביטון: נכון, אבל זאת לא תחרות שווה.

שלמה קרעי: למה לא תחרות שווה?

מיכאל ביטון: כי יש זכיינים ששילמו כסף לשים כבלים ואלה לא שילמו כסף לשים כבלים.

מיכאל ביטון: בחקיקה הגדולה יהיה סדר בדבר הזה.

שלמה קרעי: אתה לא יכול להכניס טענות מהותיות כשאתה לא רוצה לדון כאן ברפורמה.

שלמה קרעי: אם כן, בוא נדון ברפורמה.

מיכאל ביטון: אנחנו נדון ברפורמה אבל היום לא דנים ברפורמה.

ברוריה מנדלסון: לגבי הדיון ברפורמה, המשרד עוד מגבש את כל הרפורמה בהמשך להמלצות.

מיכאל ביטון: הרפורמה חייבת לבוא כי כל הדרך בה אנחנו צורכים טלוויזיה משתנה ומה היה פעם, העולם הישן, לא מתאים לעולם החדש.

מיכאל ביטון: עד אז הם עושים תיקון עיוות להבנתם וממשיכים.

שלמה קרעי: זה המשך העיוות.

שלמה קרעי: זה לא תיקון עיוות.

מיכאל ביטון: בעיניך זה המשך עיוות.

שלמה קרעי: מה זה בעיניי?

שלמה קרעי: אתה גורם לאנשים לשלם יותר כמו בכל דבר שהממשלה הזאת עושה.

מיכאל ביטון: האנשים משלמים אותו מחיר.

מיכאל ביטון: על עידן הם משלמים אותו דבר.

שלמה קרעי: לא על עידן.

מיכאל ביטון: מי שרוצה עידן, מקבל את זה בחינם.

שלמה קרעי: אני מדבר על ספקי האינטרנט.

מיכאל ביטון: אם הוא ספק חדש של טלוויזיה ולא חלות עליו רגולציות של ספק אחר, יש כאן אי שוויון.

מיכאל ביטון: אם נכנסים שחקנים, הם כולם צריכים להיות תחת אותה רגולציה.

שלמה קרעי: הם למעשה הופכים להיות ממיר של עידן פלוס בעניין הזה.

מיכאל ביטון: מה שקורה היום, ובזה אתה צודק, השוק הזה השתנה, אין בו סדר, השחקנים משתנים והוא מחייב רגולציה חדשה ולהסתכל גם על הצרכן, גם על התחרות וגם על השוויון ברגולציה מול כולם.

מיכאל ביטון: עד אז בא משרד התקשורת ואומר שעשינו הוראת מעבר מסוימת עד שתבוא הרפורמה הגדולה ואותה אנחנו רוצים להמשיך כי היא מתקנת עיוות בשוק.

מיכאל ביטון: יש אדם שנותן שירות טלוויזיה, נהנה מתוכן של חברה אחרת ולא ישלם ואגב, הדבר הזה מוסכם.

מיכאל ביטון: בין הדוברים לא ראיתי כאן איזו התמרמרות גדולה.

שלמה קרעי: אני לא יודע מי הדוברים שלך.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: הדוברים הבאים.

שלמה קרעי: בעיניי זה פשוט לגרום לציבור להמשיך לשלם יקר.

שלמה קרעי: זאת התוצאה ועם זה אני מבין שאתה מסכים.

מיכאל ביטון: לא נכון.

מיכאל ביטון: בוא נראה את הרפורמה.

שלמה קרעי: בשנה הקרובה אנשים ישלמו יותר.

מיכאל ביטון: זה לא נכון.

שלמה קרעי: מה לא נכון?

מיכאל ביטון: גם זה לא נכון.

מיכאל ביטון: כמוני גם אתה קורא עיתונים עסקיים ואני קראתי בשבת שיש עכשיו חברה שכמו חברות הכבלים, היא עומדת לתת שירות בעשרות שקלים בלבד ולשבור את השוק.

מיכאל ביטון: היא מתחילה.

מיכאל ביטון: זה לא נכון מה שאתה אומר.

מיכאל ביטון: השוק כן יכול להוזיל את עצמו והוא מוזיל את עצמו.

מיכאל ביטון: חבילות הטלוויזיה היום יכולות להיות זולות מכפי שהיו בעבר.

מיכאל ביטון: אנחנו עכשיו ממוקדים לא ברפורמה לשם אתה לוקח אותי אלא אנחנו בהוראת המעבר.

שלמה קרעי: עד מתי אפשר להגיש הסתייגויות?

מיכאל ביטון: היום אנחנו עושים את זה.

שלמה קרעי: אני עדיין יכול להגיש הסתייגויות.

איתי עצמון: תוך כדי הדיון.

מיכאל ביטון: כן.

אורי מקלב: ברשותך, אני רוצה להציג בדקה את ההסתייגות שאנחנו הגשנו בשם כמה חברים.

מיכאל ביטון: חכה עם ההסתייגות.

מיכאל ביטון: עוד לא דיברו כאן אנשים.

מיכאל ביטון: בוא נשמע אתה אנשים.

מיכאל ביטון: איך אתה מסתייג עוד לפני ששמענו את כולם?

אורי מקלב: מספיק מה ששמעתי מדבריך.

מיכאל ביטון: בבקשה.

מיכאל ביטון: אם אתה בתמצית, בבקשה.

אורי מקלב: ממש בדקה.

אורי מקלב: ברוב הגינותך אתה גם הצעת איזושהי הסתייגות, העלית מורת רוח בדבריך על כך שזאת הוראת שעה ואולי על התמהמהות בהצעה הכוללת.

אורי מקלב: את מורת הרוח הזאת אני יכול לתרגם להסתייגות וזה מה שנעשה.

אורי מקלב: כפי שכאן דובר ואני שאלתי בתחילת הדיון אם דובר כאן רק על הוראת שעה בלי כספי, רק רגולציה, או הוראת שעה שיש בה משמעות כספית מאוד גדולה.

אורי מקלב: בתוך הוראת השעה הזאת יש חברות שיקבלו כספים והכספים יגיעו אליהן וזה יהיה בלי הסדרה שתהיה בכל השוק.

אורי מקלב: אני מציג כאן את ההסתייגויות שלנו.

איתי עצמון: איזה הסתייגויות?

איתי עצמון: הגשתם ביום חמישי והגשתם גם עכשיו.

איתי עצמון: אגב, המשמעות היא הארכה של הוראת השעה.

מיכאל ביטון: שהם בעד ההארכה?

איתי עצמון: הם רוצים להאריך.

שלמה קרעי: אני מתנער מזה.

מיכאל ביטון: חכה רגע.

מיכאל ביטון: עכשיו הוא מדבר.

שלמה קרעי: אני בעצמי מתנער מזה.

שלמה קרעי: אני מסיר את עצמי מההסתייגויות שהגישו כאן כולם.

שלמה קרעי: ההסתייגויות האלה הן לא על דעתי.

שלמה קרעי: אני מגיש הסתייגויות מתוקנות.

מיכאל ביטון: אתה מהליכוד?

מיכאל ביטון: אתה הנציג הבכיר מהליכוד בדיון הזה?

מיכאל ביטון: אתה רוצה שנבטל את ההסתייגויות של הליכוד?

שלמה קרעי: לא לבטל.

שלמה קרעי: מה שהגישו, הגישו.

שלמה קרעי: אני מגיש הסתייגויות נוספות.

איתי עצמון: בנוסף להסתייגויות.

מיכאל ביטון: שהן הפוכות להסתייגויות שהוגשו על ידי הליכוד.

שלמה קרעי: מה שהגישה כל האופוזיציה ביחד.

מיכאל ביטון: שהן הפוכות מעמדת הליכוד.

מיכאל ביטון: רק לפרוטוקול.

שלמה קרעי: נכון, בשביל הפרוטוקול.

אורי מקלב: שאני לא אפגע בשליחותי.

אורי מקלב: עד שהגיע חבר הכנסת שלמה קרעי, אני הייתי אמור להציג את זה גם מטעם הליכוד.

מיכאל ביטון: עכשיו הוא כאן אבל הוא לא רוצה להציג את הליכוד.

שלמה קרעי: אני כותב לך כאן הסתייגויות חדשות.

אורי מקלב: אם אתה כותב, יכול להיות שזה יהיה מיותר ואפשר לא להציג את ההסתייגויות.

מיכאל ביטון: אל תייצג את הליכוד.

אורי מקלב: אם כך, הליכוד ילך עם ההסתייגויות האלה ואני לא מייצג.

מיכאל ביטון: אם כן, אתה מוחק את ההסתייגויות של הליכוד.

שלמה קרעי: אני מגיש במקומן הסתייגויות אחרות.

איתי עצמון: במקום סיעת הליכוד שחתומה על ההסתייגויות.

מיכאל ביטון: הוא לא מוסמך לדבר בשם סיעת הליכוד .

שלמה קרעי: מוסמך.

שלמה קרעי: יש דף חתימות.

שלמה קרעי: מה זה לא מוסמך?

מיכאל ביטון: אתה?

מיכאל ביטון: כתוב שהוא הנציג של הליכוד?

אורי מקלב: לא משנה.

מיכאל ביטון: לא הבנתי.

מיכאל ביטון: אתה חתמת על ההסתייגויות האלה?

שלמה קרעי: כן.

מיכאל ביטון: ועכשיו אתה חוזר בך?

שלמה קרעי: יש טעות סופר בהסתייגויות.

אורי מקלב: הוא מתקן אותן.

שלמה קרעי: במקום לקצר – האריכו.

שלמה קרעי: אנחנו רוצים לקצר.

מיכאל ביטון: קרעי, טעות דרמטית.

מיכאל ביטון: בואו נעשה סדר בבלגן.

אורי מקלב: הוא מסיר את ההסתייגויות.

אורי מקלב: אני לא יכול להיכנס בתוך הליכוד.

מיכאל ביטון: כל ההסתייגויות של הליכוד כאן.

מיכאל ביטון: אין מי שייצג אותם ליד השולחן ולכן הן נמחקות.

מיכאל ביטון: כל הסתייגות שקרעי יציג היא כחבר כנסת פרטי.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אני מוכן להחליף אותן.

שלמה קרעי: לא למחוק אותן.

שלמה קרעי: אם אתה מתכוון למחוק, אני נשאר אתן.

אורי מקלב: הוא מחליף אותן.

מיכאל ביטון: הוא יכול כנציג הליכוד?

אורי מקלב: כן.

מיכאל ביטון: בלי כל החותמים האחרים?

שלמה קרעי: יש דף חתימות.

מיכאל ביטון: הוא מחליט עבורם שהן מחוקות?

קריאה: הוא יכול.

מיכאל ביטון: קרעי, אתה יכול.

אורי מקלב: אני הגשתי את זה.

אורי מקלב: לפני חצי שעה הגשתי ליועץ המשפטי את החתימות גם של הליכוד וגם של שאר חברי האופוזיציה.

אורי מקלב: אני לא יוד אם כל חברי האופוזיציה, אבל ודאי חלק ממנה.

איתי עצמון: גם ש"ס, גם יהדות התורה וגם הציונות הדתית.

אורי מקלב: אני מדבר על ארבע הסתייגויות.

אורי מקלב: אנחנו רוצים לקצר את הזמן – במקום שש שנים, חמש שנים.

אורי מקלב: יש לנו גם הסתייגות מהותית מאוד למה שש שנים לפי הלוח העברי.

אורי מקלב: אתה ודאי תתמוך בהסתייגות שתדבר על לוח עברי ולא על לוח לועזי.

אורי מקלב: יש גם תיקוני עברית, כך שבמקום האינטרנט נאמר מרשתת שהיא המילה הנכונה.

אורי מקלב: גם סעיף 4, עד תחילת חמש שנים ולא בתום חמש שנים.

איתי עצמון: מה זה אומר?

אורי מקלב: בסעיף 25(ג) לחוק המקורי, במקום עד תום חמש שנים יבוא עד תחילת חמש שנים.

אורי מקלב: בקצרה אלה ההסתייגויות כאשר הכותרת הכללית היא מורת רוח.

אורי מקלב: בכלל לגבי התקשורת יש לנו הרבה השגות אבל כאשר מגיע גם לקשת, גם לרשת, גם לתאגיד כאן – יש הרבה הסתייגויות אבל מכיוון שהחוק לא מדבר עכשיו על המהות אלא מדבר על הוראת השעה, אנחנו נתמקד בארבעת ההסתייגויות.

אורי מקלב: נגבה את זה גם בנתונים בכתב.

איתי עצמון: ההסתייגויות האלה, גם את חוזרים בכך.

אורי מקלב: אלה של הליכוד?

איתי עצמון: לא, אלה שהגשתם עכשיו, במקום שש שנים יבוא שבע שנים או שמונה שנים, תשע שנים וכולי.

איתי עצמון: כלומר, הארכה נוספת של תקופת המעבר.

איתי עצמון: את כל ההסתייגויות האלה גם אתם מוחקים.

אורי מקלב: כן.

אורי מקלב: אנחנו הצטרפנו לליכוד ולכן אם הם מושכים, גם אני מושך.

אורי מקלב: נשארנו עם ארבע הסתייגויות.

מיכאל ביטון: מידתי.

מיכאל ביטון: נראה כמה חבר הכנסת קרעי יספיק לכתוב עד המשך הדיון.

מיכאל ביטון: תודה לך חבר הכנסת מקלב.

מיכאל ביטון: עורכת הדין, רשת וקשת, בבקשה.

נגה רובינשטיין: צוהריים טובים.

נגה רובינשטיין: האמת היא שכרגע אני כבר לא מבינה מה הנוסח שעולה לדיון.

נגה רובינשטיין: הנוסח שקיים הוא שנה.

נגה רובינשטיין: אני מבינה שמה שמוצע כרגע זה שנה עם אפשרות הארכה לשנה נוספת.

מיכאל ביטון: עוד לא החלטנו על כך.

מיכאל ביטון: את הלא היחידה שלא מבינה.

מיכאל ביטון: יש דיון.

נגה רובינשטיין: אם זה כך, אני אבקש לשמור את זכות הדיבור שלי ואתייחס לנוסח עת זה יהיה רלוונטי.

מיכאל ביטון: יש כאן דיון ובדיון יכולות להתקבל כל מיני החלטות.

מיכאל ביטון: יכולות לדחות את ההחלטה.

נגה רובינשטיין: אני מבקשת לשמור את הזכות שלי להמשך כשאני אבין על מה מדובר.

מיכאל ביטון: נשמע לי הגיוני.

מיכאל ביטון: אני אתן לך אותה כי חסכת לנו זמן.

מיכאל ביטון: צביקה גוטליב, איגוד מפיקי קולנוע וטלוויזיה.

שלמה קרעי: לא שמעתי תשובות.

שלמה קרעי: ביקשתי לדעת כמה כסף הולך להיכנס.

מיכאל ביטון: הם ענו לך שאלה סודות מסחריים.

שלמה קרעי: מה זה סודות מסחריים?

מיכאל ביטון: אלה הסכמים בין חברות עסקיות.

מיכאל ביטון: הם לא רוצים להגיד לך.

שלמה קרעי: אנחנו מעבירים כאן

שלמה קרעי: חוק שאזרחי ישראל הולכים לשלם אותו ואנחנו יודעים כמה - - -

נגה רובינשטיין: אין כאן איזה חוק של אזרחי ישראל.

שלמה קרעי: מי משלם את זה?

שלמה קרעי: על מי זה מתגלגל?

מיכאל ביטון: אנחנו לא משנים כאן כלום.

מיכאל ביטון: מי שרוצה עידן, מקבל עידן ובזול.

מיכאל ביטון: יש הסכמים בין חברות שמביאות תוכן את לשנייה ומשלמות.

שלמה קרעי: כמה הציבור משלם?

מיכאל ביטון: הם לא רוצים להגיד לך כי זה בין חברות עסקיות.

שלמה קרעי: כמה הציבור הולך לשלם בגלל הארכת הוראת השעה הזו?

שלמה קרעי: אתה לא רוצה לדעת?

שלמה קרעי: זה לא מעניין אותך?

מיכאל ביטון: אותו דבר כמו שהוא משלם היום.

שלמה קרעי: מיליון?

שלמה קרעי: מיליארד?

שלמה קרעי: מאה מיליון?

שלמה קרעי: כמה?

מיכאל ביטון: אני מבין שאין לכם תשובה.

מיכאל ביטון: הוא כבר שאל את זה ואמרתם סודות מסחריים.

שלמה קרעי: למה אתה עונה בשמם?

מיכאל ביטון: הם אמרו.

מיכאל ביטון: אתה לא הקשבת.

שלמה קרעי: לא נכון.

שלמה קרעי: לא אמרו.

מיכאל ביטון: אתה לא הקשבת.

מיכאל ביטון: היא מהנהנת לך בראש.

מיכאל ביטון: אבל זה טוב בשביל הפרוטוקול.

מיכאל ביטון: זה בשידור.

מיכאל ביטון: קרעי, אתה רוצה לשאול את זה שוב?

שלמה קרעי: לא.

מיכאל ביטון: שאל ונשיב לך.

שלמה קרעי: באמת באתי לכאן בלב פתוח ובנפש חפצה.

מיכאל ביטון: אם אתה רוצה לב פתוח אתי, תדאג שתבוא לכאן רפורמה ושם נבדוק כל מה שאתה אומר ונוזיל אבל לא על גב איזו הוראת מעבר שולית בה נעשה את כל ההצעה.

מיכאל ביטון: כשנגיע לדיון על תוכן, מי משלם, כמה וכולי, אני אבוא אתך לעניין.

מיכאל ביטון: תאמין לי, אתה יודע שאני בעד.

שלמה קרעי: אתה יכול לומר שולית כשאתה יודע כמה זה.

מיכאל ביטון: היא שולית כי המחיר לצרכן של הערוצים האלה לא משתנה ועידן לא משתנה ועידן הוא הכי זול שיש.

עליסה כדורי: עידן זה בחינם.

מיכאל ביטון: משלמים עבור התקנה ראשונית.

עליסה כדורי: נכון.

מיכאל ביטון: זה הכי זול שיש.

מיכאל ביטון: בין ספקים, הוא סיפק לו ערוץ ובערוץ יש תוכניות והוא משדר אותן, והוא חדש, אני רק לא יודע להגיד את השמות, משדרים וספקי תוכן?

עליסה כדורי: ספקי תכנים רשומים.

מיכאל ביטון: המשדרים מול ספקי התוכן, יש ביניהם הסכם.

איתי עצמון: אגב, כמה רשומים היום?

עליסה כדורי: היום יש שתי חברות שזה יס וטריפל סי.

איתי עצמון: סלקום ופרטנר לא רשומות.

עליסה כדורי: לא רשומות.

שלמה קרעי: אגב, מה קורה עם עידן פלוס בכל הסיפור הזה?

מיכאל ביטון: לא עכשיו.

מיכאל ביטון: לא יידון עכשיו.

מיכאל ביטון: אתה רוצה לדון על עידן פלוס, אני אעשה אתך דיון אבל לא עכשיו.

שלמה קרעי: השאלה האם אותו ספק תוכן משלם יותר מאשר עידן פלוס משלם להם.

שלמה קרעי: איך זה הולך?

מיכאל ביטון: אני מוכן ברפורמות לרדת אתך לדקדוקי פרטים.

מיכאל ביטון: בינתיים תכתוב הסתייגויות.

מיכאל ביטון: צביקה גוטליב, אתנו?

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: ליאור תמאם, איגוד התסריטאים.

ליאור תמאם: שלום רב.

ליאור תמאם: לא ביקשתי לדבר אבל אם כבר נתתם לי, אני שמח.

מיכאל ביטון: אתה לא חייב.

מיכאל ביטון: אבל אם אתה כבר מדבר, נראה אותך אומר דברים בתמצית.

ליאור תמאם: מאוד בתמצית.

ליאור תמאם: אני חושב שצודקים שפועלים להסדיר את הדברים עד שתהיה רפורמה.

ליאור תמאם: אני חושב שדרושה רפורמה במערכת התקשורת הישראלית וטוב שפועלים בנושא.

ליאור תמאם: העובדה שכאן עולה שזה ייקח יותר משנה לעשות את הרפורמה, אולי משהו שכן צריך להתייחס אליו כי זה המון זמן ובינתיים תעשיית התוכן הישראלית נפגעת כל יום עוד ועוד.

ליאור תמאם: בזאת אני מסיים.

ליאור תמאם: תודה.

מיכאל ביטון: באמת דיברת תמציתי.

ליאור תמאם: ואני מקווה שגם נכון.

מיכאל ביטון: ניתן לדבריך לשקוע ונחזור אליך עם פידבק.

מיכאל ביטון: תודה לך.

מיכאל ביטון: מנהל אגף רגולציה, חברת יס, מודי שרפסקי.

מודי שרפסקי: גם אני לא ביקשתי לדבר אבל אם אני כאן, אני אדבר בתמצית של התמצית.

מודי שרפסקי: גם אנחנו חושבים שהערוצים המסחריים צריכים לעבור בחינם לספקי התכנים.

מודי שרפסקי: בסוף הם ערוצים ציבורים וכמו שהם עוברים על עידן פלוס, ה צריכים לעבור כך גם אצל ספקי התכנים.

מודי שרפסקי: בכל מקרה, לגבי ההצעה שהועלתה כאן היום שלשר תוקנה סמכות להאריך בעוד שנה, אנחנו חושבים שגם השנה הזאת זה יותר מדי ולכן בכל מקרה אחרי שנה, זה צריך לחזור לוועדת הכלכלה לראות באמת את קצב התקדמות הרפורמה.

מיכאל ביטון: זה יחזור לוועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: היועץ המשפטי שלי, אנחנו חשבנו על איזה מתווה שהוא נכון מבחינתנו גם לוודא שהממשלה זזה מהר ברפורמה ושגם לוועדה יש יכולת בקרה על ההתקדמות שלכם.

מיכאל ביטון: תציע את הנוסח שאנחנו רוצים.

איתי עצמון: אני מבין שזו הכוונה של נציגי משרד התקשורת.

מיכאל ביטון: פחות או יותר.

מיכאל ביטון: תגיד את הנוסח ונראה שאנחנו כולנו חיים אתו בשלום.

איתי עצמון: לפי מה שהבנתי, הכוונה היא לתת סמכות לשר התקשורת, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, את הסמכות להאריך בצו את התקופה שאמורה בסעיף 25(ג), אותה תקופה של חמש שנים, שבעצם עכשיו נדחית בשנה וזה יהיה שש שנים מ-2017, אז התחיל חוק התכנית הכלכלית, בתקופות נוספות שלא יעלו במצטבר על שנה.

איתי עצמון: כלומר, אם המתווה הזה יתקבל, הוראת המעבר תוארך בשנה נוספת ולאחר מכן, בתום השנה הזאת, לשר התקשורת תהיה סמכות להאריך בתקופות נוספות ובלבד שבסך הכול הן לא יעלו על שנה.

איתי עצמון: כמובן שמדובר על צווים שיובאו לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

מיכאל ביטון: תחזור שוב, כדי שיבינו אותך.

מיכאל ביטון: תקרא את הנוסח ונראה שחיים אתו בשלום.

איתי עצמון: אני רק אומר שבסעיף 25(ג) לחוק התכנית הכלכלית, יש תקופה שהיא בתקופה של יום תחילתו של חוק זה, זה ינואר 2017, עד תום חמש שנים מהיום האמור – שזאת התקופה שעומדת לפקוע או להסתיים כעת וזה הדיון עכשיו – משרד התקשורת מבקש להאריך בשנה נוספת, כלומר, במקום עד תום חמש שנים מ-2017 יהיה כתוב עד תום שש שנים מינואר 2017, וההצעה היא ששר התקשורת, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, יהיה רשאי להאריך בצו את התקופה האמורה בסעיף קטן (ג), אותה תקופה שדיברתי עליה כרגע, בתקופות נוספות שלא יעלו במצטבר על שנה.

ברוריה מנדלסון: 12 חודשים.

מיכאל ביטון: שנה.

מיכאל ביטון: שנה ועוד שנה.

איתי עצמון: שנה בטוח ועוד שנה, אם יש צורך.

איתי עצמון: יכול להיות שיהיה צורך בפחות משנה.

מיכאל ביטון: אנחנו קודם מצביעים ואחר כך הסתייגויות?

שלמה קרעי: מה פתאום?

שלמה קרעי: אני בכלל חושב שזה נושא חדש.

שלמה קרעי: לשנות עכשיו, לתת לשר עוד אפשרות לשנה נוספת?

שלמה קרעי: זה נושא חדש.

קריאה: מהותית זה לא נושא חדש.

מיכאל ביטון: אנחנו לא חושבים שזה נושא חדש.

שלמה קרעי: אתה יכול לא לחשוב אבל צריך לשאול את ניר אורבך.

מיכאל ביטון: יש לנו כאן יועץ משפטי.

מיכאל ביטון: סומכים עליו.

מיכאל ביטון: אתה יכול לכתוב את זה בהסתייגות.

שלמה קרעי: אני טוען שזה נושא חדש.

איתי עצמון: אני אומר.

איתי עצמון: בעיקרון, לפי תקנון הכנסת, ועדת הכנסת היא זו שמוסמכת להחליט בטענת נושא חדש ככל שאכן מועלית טענה כזאת.

זאב בנימין בגין: איך זה נושא חדש?

זאב בנימין בגין: זה קיים בנוסח.

שלמה קרעי: זה לא קיים בנוסח.

זאב בנימין בגין: זה מה שאני רואה מול עיניי.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אתה לא רואה.

שלמה קרעי: הוא הוסיף עכשיו.

איתי עצמון: זאת הצעה שעלתה עכשיו.

מיכאל ביטון: אבל אם אתה שומר על הנוסח כמו שהוא לשנה, זה לא נושא חדש.

שלמה קרעי: יפה.

שלמה קרעי: אתה רואה כמה הכלים הפרלמנטריים חשובים?

שלמה קרעי: כדי למנוע את עושק הציבור.

מיכאל ביטון: אתה צדיק.

מיכאל ביטון: אנחנו יכולים לתת שנה ולהתכנס כאן בעוד שנה.

מיכאל ביטון: בכל מקרה זה יגיע אלינו בעוד שנה.

שלמה קרעי: תראה כמה חשובים הכלים הפרלמנטריים שעוד לא הספקתם לקחת לנו.

מיכאל ביטון: אנחנו יכולים גם לקבל נושא חדש ולטפל בזה ולהוריד את הטענה הזאת אם נחליט.

מיכאל ביטון: עדיין שמורה לנו האפשרות הזאת.

שלמה קרעי: נכון.

שלמה קרעי: גם זה כלי פרלמנטרי.

מיכאל ביטון: נגה, בבקשה.

נגה רובינשטיין: אני רוצה להתייחס להצעה ולתוספת להצעה.

נגה רובינשטיין: הסיטואציה היא שבעצם יש כאן גורמים מסחריים בלבד שנמצאים על המגרש כאשר הערוצים המסחריים – ואלה בעצם כל הערוצים המסחריים – הם כלי משחק עבור הממשלה על מנת לקדם תחרות במקום אחר.

נגה רובינשטיין: אני אסביר את התכלית של ההסדר.

נגה רובינשטיין: בשנת 2017 כאשר המתחרים ב-הוט וב-יס היו בתחילת דרכם – אנחנו מדברים סלקום ופרטנר – חלקם עוד לא עלו לאוויר, הממשלה שיודעת מה המשמעות ועד כמה ערוצים מסחריים הם פופולריים מבחינת הצפייה, אמרה שהיא רוצה להוריד חסם מעבר.

נגה רובינשטיין: הממשלה אמרה שהיא רוצה שתהיה תחרות בין הוט ו-יס והיא לכן תעזור להם לקבל את הערוצים המסחריים.

נגה רובינשטיין: העובדה שקשת, רשת, ערוץ 10, כל מה שהיה אז, הם אמצעי מאוד חשוב עבור מתחרים חדשים על מנת להתחרות בשוק הטלוויזיה הרב-ערוצית, באה הממשלה ואמרה שהיא מחייבת את הערוצים המסחריים למכור את עצמם, לתת את עצמם, לפלטפורמות החדשות.

נגה רובינשטיין: זה הרציונל.

נגה רובינשטיין: מה שקרה, עוד לפני שהגיעה הצעת החוק - ומכיוון שהגורמים המסחריים הגיעו להסכמות מסחריות כאשר כל ערוץ הגיע בעצמו להסכמות מסחריות עם כל פלטפורמה בהקשר הזה - אמרה הממשלה שאם כך, מה טוב, אני לא מתערבת בהסכמות מסחריות.

נגה רובינשטיין: מכיוון שאז היו בטוחים שבתוך חמש שנים בוודאי ובוודאי תהיה רפורמה, כמו שהיום בטוחים שתוך שנה תהיה רפורמה, הממשלה עשתה הוראת שעה ואמרה שבמהלך חמש שנים היא לא מחייבת את הערוצים המסחריים להעביר בחינם את התכנים שלהם, שזה התוכן המרכזי שלהם באופן ליניארי לפלטפורמות האחרות, לפלטפורמות שמתחרות על גבי ה-OTT ב-הוט וב-יס, ולכן היא מאפשרת להסכמים המסחריים להתקיים.

נגה רובינשטיין: הממשלה הייתה בטוחה שבמה

נגה רובינשטיין: לך חמש שנים תהיה רפורמה והכול יוסדר מחדש.

נגה רובינשטיין: חלפו חמש שנים ואנחנו מבינים שצריכה להיות רפורמה, זה נהדר וזה מצוין, גם אנחנו חושבים שנכון לטפל במה שקורה בשוק התוכן הישראלי, אבל תוך שנה לא תהיה כאן רפורמה.

נגה רובינשטיין: לא תושלם חקיקה.

נגה רובינשטיין: יגיד את זה גם היועץ המשפטי של הוועדה, חוץ ממה ששמענו כאן מאנשי המקצוע.

נגה רובינשטיין: לא תושלם חקיקה.

נגה רובינשטיין: בסוף שוק מסחרי, וזה רק גורמים מסחריים שמתדיינים אחד מול השני, צריך ודאות.

נגה רובינשטיין: אני לא חושבת שאתם חושבים שבריא שגורמים מסחריים שמשדרים ירוצו וירדפו אחרי כל הגורמים שנמצאים כאן כמו שאנחנו נאלצים לעשות כדי שתהיה עוד פעם הוראת שעה ויודיעו שלושה חודשים לפני או שבועיים לפני אם כן תהיה מערכת במשרד האוצר או לא תהיה מערכת במשרד האוצר.

נגה רובינשטיין: לצורך התקשרויות מסחריות יש צורך בוודאות ולכן זה גם לא נכון שהשר יוכל להאריך את זה כל פעם לתקופות של שלושה חודשים, חודשיים או שבועיים.

נגה רובינשטיין: אם ניתנת הארכה, ההארכה צריכה להיות שנה ועוד אפשרות לשנה, באישור הוועדה כמובן מלכתחילה.

מיכאל ביטון: זה מה שהוצע.

נגה רובינשטיין: נכון.

מיכאל ביטון: אבל עכשיו יש כאן סוגיית נושא חדש.

נגה רובינשטיין: נושא חדש, קטונתי.

נגה רובינשטיין: זה עניין פוליטי ולא משפטי.

מיכאל ביטון: אבל זה יכול לבלום כרגע את ההצבעה.

מיכאל ביטון: נצטרך להכריע עד כמה חשובה לנו השנה הנוספת הוא להצביע עכשיו על שנה אחת ואת זה אני רוצה לשמוע גם ממשרד האוצר וממשרד התקשורת.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים ועדת חקירה לבדוק איך ההסתייגויות שלך הפוכות לחלוטין להסתייגויות של הליכוד.

מיכאל ביטון: הייתם בעד להאריך את הוראת המעבר ועכשיו שיניתם הכול.

שלמה קרעי: יש שם טעות סופר, בהארכה במקום בקיצור.

שלמה קרעי: אתה יודע, הגעתי לכאן בגלל שהשדולה שהייתה צפויה להיות מחר לגבי טוניס וג'רבה בוטלה בגלל התפרצות ה-אומיקרון, ואז יצא שאני כאן אתך בוועדה כל היום.

מיכאל ביטון: אמרתי לך שהעברת השלטון לג'רבאים, טוניס ואלג'יר, זה בהדרגה.

מיכאל ביטון: זה מתווה רב-שנתי.

מיכאל ביטון: זה לא בפעם אחת.

נגה רובינשטיין: אם הסדר מתהפך, זאת אומרת שברירת המחדל היא שנתיים, ואם יש איזשהו צורך לעשות תיקון לשנה, האם זה גם נושא חדש?

מיכאל ביטון: נשאל את חבר הכנסת קרעי אם הוא שמע אותך.

שלמה קרעי: כל תיקון שאתם עושים בנוסח, מבחינתי הוא נושא חדש.

מיכאל ביטון: בקיצור, הוא אומר לך או מה שכתוב או שזה נושא חדש.

נגה רובינשטיין: לגבי נושא חדש, קטונתי, לגבי סעיפים 119 ו-120 לתקנון.

נגה רובינשטיין: נושא חדש זה לגמרי עניין פוליטי.

שלמה קרעי: זה לא עניין פוליטי.

שלמה קרעי: זה עניין מקצועי.

נגה רובינשטיין: זה עניין פוליטי.

נגה רובינשטיין: אני עכשיו בהיגיון.

מיכאל ביטון: נגה, לא שכנעת אותו.

מיכאל ביטון: אני יודע מתי הוא מתרכך.

מיכאל ביטון: הוא בונקר אבל הוא הפך את עצמו.

מיכאל ביטון: הליכוד הציע בהסתייגויות כאן הארכה שבע שנים.

מיכאל ביטון: פתאום הוא אפילו שנה לא נותן.

מיכאל ביטון: תהיה ועדת חקירה על ההחלטה של הליכוד לשנות את דרכו.

שלמה קרעי: זה הכול משמים.

שלמה קרעי: זה שאני כאן ודואג, זה משמים.

מיכאל ביטון: מנהל רגולציית שידורים, חברת הוט, עידו נתן, בבקשה.

עידו נתן: שלום לך אדוני היושב ראש, תודה רבה.

עידו נתן: אנחנו מבקשים לומר שהוראת השעה נקבעה לפני חמש שנים כהסדר זמני ונועדה, כשמה כן היא, להיות זמנית ולתקופת מעבר ואין הצדקה להאריך אותה.

עידו נתן: העמדה שלנו היא שבמועד הפקיעה של הוראת השעה צריך לפעול בהתאם להוראת החוק המקורית.

עידו נתן: ככלל, אני חייב לציין שתכלית החקיקה, החוק הזה, החוק עצמו שאנחנו דנים בו היום שהוראת השעה נקבעה על חוק הפצת שידורים, נקבע שהערוצים הללו, למעשה השידורים הפתוחים כהגדרתם, יהיו נגישים ללא תשלום.

עידו נתן: אנחנו לא רואים סיבה להאריך את הדברים האלה.

עידו נתן: משחלפה תקופת המעבר שנקבעה בחוק, אין מקום להאריך אותה בתקופה נוספת.

עידו נתן: לגבי הסמכות הנוספת שניתנת כרגע לשר להאריך בעוד תקופה ובעוד תקופה, אני מאוד מסכים עם דברי היושב ראש בפתיחת הדיון לגבי העובדה שיש מקום להחיל את הרפורמה ואנחנו מברכים עליה.

עידו נתן: לכן אנחנו חושבים שיש לקצר את ההליך הזה כמה שניתן כדי שהרפורמה תגיע ונוכל להידרש לנושאים האלה בצורה מסודרת.

מיכאל ביטון: תודה.

שלמה קרעי: אדוני, מכל הרפורמה, רק את הסעיף הזה מאריכים?

שלמה קרעי: אין עוד סעיפים שרוצים להאריך?

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: זאת הוראת המעבר היחידה.

מיכאל ביטון: כנראה כל השאר עדיין בתוקף.

מיכאל ביטון: עכשיו תקריא את עשרת הדברות שלך, עשרת ההסתייגויות החדשות של הליכוד שהן ההיפך הגמור מההסתייגויות הקודמות של הליכוד.

מיכאל ביטון: בהסתייגויות הקודמות של הליכוד דיברתם על שש ושבע שנים.

שלמה קרעי: שבע, שמונה, תשע.

מיכאל ביטון: עכשיו נשארה לכם רק שנה פלוס עשר הסתייגויות של קרעי.

איתי עצמון: סליחה, השאלה היא אם הוועדה מקיימת אכיפה על הצעת החוק ואז יהיה צריך להצביע גם על ההסתייגויות אחת-אחת.

מיכאל ביטון: כן.

איתי עצמון: היום?

מיכאל ביטון: למה לא היום?

איתי עצמון: אני שואל.

איתי עצמון: אם כך, צריך להצביע גם על ההסתייגויות שהגיש חבר הכנסת מקלב.

מיכאל ביטון: היום.

מיכאל ביטון: אתה ממלא מקום של לימור מגן תלם?

קריאה: לא.

קריאה: של האוזר.

זאב בנימין בגין: אם תוכלו להזדרז כי יש לי סדר יום אחר.

מיכאל ביטון: אנחנו מנסים.

שלמה קרעי: אדוני היושב ראש, אין לנו חבר ועדה, נכון?

מיכאל ביטון: בינתיים, כי אתם מתרשלים בתפקידכם.

מיכאל ביטון: גם לא אומרים מי חבר ועדה, גם בלי חבר ועדה וגם עושים הסתייגויות הפוכות.

זאב בנימין בגין: אם שלמה לא חבר הוועדה, אתה מסתדר בלעדיי?

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אני רוצה אותך לידי.

מיכאל ביטון: זה נותן לי ביטחון, חבר הכנסת בגין.

מיכאל ביטון: אל תזוז מכאן.

שלמה קרעי: אדוני היושב ראש, אני אתחיל בהסתייגות הראשונה, הסתייגות של מטרת החוק.

שלמה קרעי: להוסיף מטרה לחוק, לחזק את סתימת הפיות על ידי חיזוק ערוצי התעמולה.

מיכאל ביטון: תקרא.

מיכאל ביטון: אל תפרט.

שלמה קרעי: אני רוצה לנמק.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אפשרנו לך כאן דברים שלא מאפשרים בדרך כלל.

שלמה קרעי: מה זאת אומרת?

מיכאל ביטון: אתה ביטלת הסתייגויות של הליכוד ועשית חדשות.

שלמה קרעי: אתה יכול להשאיר גם את ההסתייגויות של הליכוד .

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממך לקרוא את זה וזהו.

מיכאל ביטון: לא עכשיו מופע.

שלמה קרעי: לא מופע.

שלמה קרעי: אני רוצה לנמק.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: קרעי, באנו לקראתך, תבוא לקראתנו.

שלמה קרעי: אני אנמק בקצרה.

מיכאל ביטון: בסדר.

מיכאל ביטון: קדימה.

שלמה קרעי: מה שקורה, זה לא החוק הזה אבל החוק שעבר במליאה לאחרונה בקריאה טרומית או בקריאה ראשונה, שבו רוצים לסתום פיות של הימין בתקשורת, חלק מהמכלול הזה שבו הממשלה מנסה להמשיך להשליט גם בהמשך את שלטון המיעוט שלה, בזה שהיא לא זכתה בו למנדט מהעם, ולכן רוצים לסכל יריבים פוליטיים על ידי פקיד משפטי, לתת לו כוח לסכל כל יריב פוליטי שיקום, והדבר השני הוא לסתום פיות.

שלמה קרעי: לדאוג שבאמצעות צו שופט יהיה אפשר תוך פחות מ-24 שעות למחוק פוסטים, למחוק פרופילים ולמשה לסתום פיות לימין ברשתות החברתיות.

שלמה קרעי: הדבר הזה מתחבר כאן עם החוק הזה שרוצים לתקצב עוד יותר את אותם ערוצים, את התקשורת המגויסת.

שלמה קרעי: אני מתנגד ואני חושב שאם מעבירים חוק כזה, צריך לשים את הכותרת, את המטרה שלו, כאשר המטרה היא בעצם לסתום פיות ולחזק את הערוצים של התקשורת המגויסת.

מיכאל ביטון: הסתייגות שנייה.

שלמה קרעי: תצביע.

מיכאל ביטון: בסדר.

מיכאל ביטון: מי בעד ההסתייגות?

שלמה קרעי: אני בעד.

מיכאל ביטון: אתה לא מצביע.

שלמה קרעי: בעיניי יש לי זכות הצבעה.

מיכאל ביטון: אתה לא מצביע.

שלמה קרעי: אתם רוצים לסתום לי את זכות ההצבעה, זכותכם אבל אני מצביע.

מיכאל ביטון: לא הבנתי.

מיכאל ביטון: אתה גם רוצה לפעול נגד החוק?

מיכאל ביטון: אין לך זכות הצבעה.

זאב בנימין בגין: בינתיים, כל עוד לא השתררה הדיקטטורה של הממשלה הזאת על פי יושב ראש הליכוד, אני חושב, חוות דעת משפטית, מותר לחבר הכנסת קרעי להרים את ידו בכל עת שהוא יחפוץ.

שלמה קרעי: נכון.

שלמה קרעי: תודה חבר הכנסת בגין.

שלמה קרעי: אם תספור אותי או לא תספור אותי, זה עניין שלך, אבל אני נגד.

מיכאל ביטון: מי בעד?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: לחוק יש מטרה שנייה.

שלמה קרעי: לאפשר לתאגיד השידור להכניס עוד כסף על חשבון אזרחי המדינה.

שלמה קרעי: יש לי הצעת חוק להפריט את תאגיד השידור.

שלמה קרעי: תאגיד השידור הציבורי מיותר והציבור משלם עליו קרוב למיליארד שקלים בשנה כאשר הרייטינג שלו שואף לאפס.

מיכאל ביטון: זה עוד מקרה שהליכוד שינה את דעתו?

מיכאל ביטון: אתם הקמתם אותו.

מיכאל ביטון: ארדן הקים את התאגיד ואת החוק.

שלמה קרעי: מי שהתעקש להקים היה כחלון.

מיכאל ביטון: ממשלת בנימין נתניהו הקימה את התאגיד.

מיכאל ביטון: אתה גם משנה את ההסתייגויות שלך וגם את ההחלטות של הליכוד.

שלמה קרעי: בזמנו הליכוד רצה לסגור באופן סופי.

מיכאל ביטון: אני זוכר שארדן נלחם על התאגיד.

מיכאל ביטון: אני טועה בהיסטוריה?

מיכאל ביטון: למה אתה לא עונה לי על השאלה.

מיכאל ביטון: ארדן הקים את התאגיד, לא?

מיכאל ביטון: הוא נלחם על החוק הזה.

שלמה קרעי: למיטב ידיעתי זה היה בגלל ההתעקשות של כחלון.

מיכאל ביטון: גם כחלון היה בליכוד כמה שנים.

שלמה קרעי: אגב, אתה יודע כמה מזרחיים יש במועצת התאגיד?

מיכאל ביטון: זה בהסתייגות הבאה.

שלמה קרעי: אתה יודע כמה מזרחיים יש?

שלמה קרעי: כמה חרדים יש?

מיכאל ביטון: לא יודע.

שלמה קרעי: אפס.

מיכאל ביטון: אפס?

שלמה קרעי: תשעה חברי מועצת התאגיד, שמונה אשכנזים ואתיופי אחד.

מיכאל ביטון: אתיופי, זה טוב מאוד.

שלמה קרעי: זה טוב מאוד.

מיכאל ביטון: שמונה אשכנזים?

שלמה קרעי: מה יש לך לומר על זה?

מיכאל ביטון: חמור מאוד.

מיכאל ביטון: בזה אני מסכים אתך.

שלמה קרעי: צריך להפריט את התאגיד ולא לתת להם עוד תוספת תקציב על חשבון האזרחים שזה מה שאתה עושה בהוראת השעה הזאת.

מיכאל ביטון: או לשנות את מועצת תאגיד השידור.

מיכאל ביטון: הסתייגות שנייה.

מיכאל ביטון: מי בעד?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

שלמה קרעי: אני בעד.

שלמה קרעי: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: לא אמרת שאתה נגד.

מיכאל ביטון: אמרנו, שניים נגד.

מיכאל ביטון: הצבענו.

מיכאל ביטון: אתה לא שמת לב.

שלמה קרעי: הסתייגות שלישית לסעיף 1, במקום שש שנים, יבוא חמש שנים וחמישה ימים.

מיכאל ביטון: זה ברור.

מיכאל ביטון: מי בעד?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

שלמה קרעי: אני בעד.

מיכאל ביטון: הצבעה

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: ההסתייגות הרביעית.

שלמה קרעי: במקום שש שנים, יבוא חמש שנים וחודש אחד.

מיכאל ביטון: זה גם שיפור קל בהסתייגות ביחס לקודמת.

מיכאל ביטון: נתת לנו 25 ימים בונוס.

מיכאל ביטון: מי בעד?

שלמה קרעי: אני בעד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות חמישית.

שלמה קרעי: בסופו יבוא: "ובלבד שהתשלום באופן יחסי לצרכן שירותים יחיד לא יעלה על 25 שקלים בשנה".

שלמה קרעי: אתה כאן בעצם לא מרשה להם או שהם לא רוצים לגלות לנו מה ההסכמים המסחריים וכמה הציבור באמת משלם על הוראת השעה הזאת.

שלמה קרעי: יכול להיות עשרות מיליונים, יכול להיות מאות מיליונים, אני באמת לא יודע, יכול להיות גם מיליון אחד, ואולי הם יאמרו שאלה כמה שקלים בשנה ואז דעתי תנוח אבל דעתנו לא יכולה לנוח כשלא מגלים לנו מה כרוך כאן בהוראת השעה.

מיכאל ביטון: אתה שינית את האידיאולוגיה.

מיכאל ביטון: הליכוד בעד תחרות ולא להכתיב מחירים.

שלמה קרעי: בעד תחרות.

מיכאל ביטון: אתה קובע את המחיר בשוק?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אלה שידורים חינמיים.

שלמה קרעי: אלה שידורים שמשודרים בעידן פלוס.

שלמה קרעי: אתה רוצה שהצרכן ישלם יותר מ-25 שקלים?

מיכאל ביטון: מה פתאום?

מיכאל ביטון: פחות אבל השוק יעשה את העבודה.

שלמה קרעי: אבל השוק לא עושה.

מיכאל ביטון: ממתי הליכוד קובע מחירים לחברות עסקיות?

שלמה קרעי: הם לא מגלים ואתה לא יודע.

מיכאל ביטון: חשבתי שאתם בעד תחרות במחירים.

שלמה קרעי: אבל איך יכולה להיות תחרות אם אתה לא יודע כמה גלום בתשלום?

מיכאל ביטון: מי בעד אישור הסתייגות חמש?

שלמה קרעי: אני בעד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות שש.

שלמה קרעי: בסופו יבוא: "להוציא הערוצים המתוקצבים על ידי המדינה כמו תאגיד השידור הציבורי וערוץ הכנסת".

שלמה קרעי: זה לא נשמע לך הגיוני אדוני היושב ראש?

שלמה קרעי: ערוצים שמקבלים 800 מיליון שקלים בשנה מהמדינה, או ערוץ הכנסת שממומן כולו על ידי המדינה, שהציבור לא יצטרך לשלם כפל עמלה.

שלמה קרעי: יש כאן כפל עמלה.

שלמה קרעי: כפל תשלום, גם דרך המדינה שהיא מממנת והיא ממומנת על ידי הציבור וגם אתה אומר לציבור תשלמו יותר יקר לספק השירותים כי הוא צריך לשלם שוב לאותו תאגיד שממומן על ידי המדינה.

שלמה קרעי: זה אבסורד.

איתי עצמון: אבל ערוץ הכנסת לא נכלל כאן בהוראת השעה.

איתי עצמון: רק תאגיד השידור.

שלמה קרעי: אז תאגיד השידור.

שלמה קרעי: תמחק את ערוץ הכנסת.

מיכאל ביטון: מי בעד קבלת ההסתייגות?

שלמה קרעי: רגע.

שלמה קרעי: אני רוצה תשובה.

מיכאל ביטון: התשובה היא שתביא הצעת חוק שבגלל שתאגיד השידור ממומן על ידי המדינה, לא ייגבו בגינו שום תשלומים עקיפים או אחרים.

מיכאל ביטון: הצעה מעניינת.

מיכאל ביטון: נדון בה.

שלמה קרעי: בלי לדון בה, אתה פשוט עונה.

מיכאל ביטון: כי אנחנו מכבדים את שר התקשורת שמתחייב בפנינו להביא רפורמה גדולה ויכול להיות שתיתן לו את העצה הזאת והוא יכלול אותה.

שלמה קרעי: מרוב כבוד אתה גורם לציבור לשלם הרבה יותר יקר.

מיכאל ביטון: בינתיים התשלום נשאר אותו תשלום.

מיכאל ביטון: בעידן אין תשלום שוטף על חבילת עידן למעט התשלום הראשון.

שלמה קרעי: אבל התחרות בשוק אומרת שמי שלא רוצה עידן ורוצה - - -

מיכאל ביטון: כבר אמרת את זה.

שלמה קרעי: ...

שלמה קרעי: הוא משלם לספק תקשורת.

מיכאל ביטון: כבר אמרת את זה.

מיכאל ביטון: מי בעד הסתייגות שש?

שלמה קרעי: אני בעד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות שבע.

שלמה קרעי: סעיף 1, בסופו יבוא: "התשלום בשנה נוספת עלה ל-50 אחוזים מהתשלום בשנה הקודמת".

איתי עצמון: התשלום של מי?

שלמה קרעי: התשלום של אותם ספקי שירותים, ספקי אינטרנט.

שלמה קרעי: התשלום שהם משלמים בגין אותם שידורים יהיה 50 אחוזים.

שלמה קרעי: אם מאריכים הוראת שעה, לפחות להתחיל להרגיל את השוק, להניע את השוק לקראת המהלך של שוק חופשי, של אי תשלום.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: מי בעד?

שלמה קרעי: אני בעד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות שמונה.

שלמה קרעי: סעיף 1, בסופו יבוא: "התשלומים יועברו לעידן פלוס בהתאם לתשלום פר לקוח שעידן פלוס משלמים לערוצים המשודרים".

שלמה קרעי: שוב, מכיוון שאנחנו לא יודעים מה יחסי הגומלין בשוק כי לא מגלים לנו כאן כלום, אני לא רוצה שהתשלום בגין לקוח שמשלם לספק שירותים כזה בגין אותו שידור בו הוא צופה, יהיה יותר מאשר לקוח ששילם על עידן פלוס, על רכישת אותו ממיר שגלום בתוכו התשלום לנותני השירותים האלה.

מיכאל ביטון: מי בעד?

שלמה קרעי: אני בעד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: כך אתה הורס לי ואתה נגד רפורמות שעבדתי עליהן כל כך קשה.

מיכאל ביטון: תמשיך לעבוד.

מיכאל ביטון: אתה חבר כנסת צעיר.

מיכאל ביטון: רק התחלת.

מיכאל ביטון: כוחך במותניך אבל יש לך עוזר שהוא כמו שמשון.

מיכאל ביטון: אם אנחנו מורידים לו את השיער, כל ההסתייגויות האלה גדלות.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: אני בעצמי כתבתי.

מיכאל ביטון: אני יודע.

מיכאל ביטון: ראיתי.

שלמה קרעי: הסתייגות תשע.

איתי עצמון: אני מבין שהסתייגות תשע כבר לא רלוונטית אלא אם כן אנחנו כן מקבלים - - -

מיכאל ביטון: אין דבר כזה.

מיכאל ביטון: אצל קרעי זה רלוונטי.

איתי עצמון: כתוב כאן שלשר לא תהיה סמכות להאריך את הוראת המעבר אלא בחקיקה חדשה.

מיכאל ביטון: בעצם משאירים שנה.

מיכאל ביטון: זה נשאר כך.

מיכאל ביטון: זה מבטל את הסתייגות תשע.

מיכאל ביטון: אתה בכל זאת רוצה אותה כדי שיהיו לך עשר הסתייגויות?

מיכאל ביטון: אתה רוצה אותה בשינוי?

שלמה קרעי: לא.

מיכאל ביטון: מוותר.

שלמה קרעי: אני ענייני.

מיכאל ביטון: אני רואה מהסעיף הראשון שלך לחזק את סתימת הפיות על ידי חיזוק ערוצי התעמולה.

שלמה קרעי: הסתייגות עשר.

שלמה קרעי: אחרי סעיף 1 יבוא: "תחולת החוק ביום פיזור הכנסת ה-24".

מיכאל ביטון: זה החלום שלך?

שלמה קרעי: כן.

מיכאל ביטון: תכתוב גם תאריך.

מיכאל ביטון: אתה לא רוצה לכתוב מועד?

שלמה קרעי: כנסת שרוצה לסתום פניות וכנסת שרוצה להעביר כאן חוקים אנטי דמוקרטיים כדי לאפשר לה להעביר עוד חוק כזה - מיום פיזורה.

מיכאל ביטון: תפיל את הממשלה ותשאיר את הכנסת.

מיכאל ביטון: למה אתה מפיל את הכנסת?

שלמה קרעי: אין לי ציפיות.

שלמה קרעי: התייאשתי מכם.

מיכאל ביטון: גם מהכנסת?

מיכאל ביטון: חס ושלום.

מיכאל ביטון: מי בעד הסתייגות עשר?

שלמה קרעי: אני בעד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: כל ההסתייגויות לא התקבלו.

איתי עצמון: צריך להצביע גם על ההסתייגויות של חבר הכנסת מקלב.

מיכאל ביטון: תקריא לנו אותן.

איתי עצמון: הסתייגות ראשונה.

איתי עצמון: בסעיף 1 המוצע, בסופו יבוא: במקום שש שנים, יבוא חמש שנים ושמונה ימים.

מיכאל ביטון: מי בעד?

שלמה קרעי: אני בעד.

מיכאל ביטון: אתה לא יכול להצביע.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

איתי עצמון: הסתייגות שנייה.

איתי עצמון: בסעיף 1 המוצע, בסופו יבוא: במקום שש שנים, יבוא שש שנים לפי הלוח העברי.

מיכאל ביטון: מי בעד?

שלמה קרעי: אני נגד.

מיכאל ביטון: אתה נגד?

מיכאל ביטון: נעדכן את מקלב שהיית נגד למרות שאין לך זכות הצבעה.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

איתי עצמון: בסעיף 25(ג), במקום ברשת האינטרנט, יבוא במרשתת.

שלמה קרעי: צודק.

שלמה קרעי: זאת האקדמיה לעברית.

מיכאל ביטון: תקריא את זה עוד פעם.

איתי עצמון: במקום ברשת האינטרנט, יבוא במרשתת.

מיכאל ביטון: מה אתם אומרים?

מיכאל ביטון: נראה הגיוני או שזאת בעיה?

ברוריה מנדלסון: צריך לבדוק את ההשלכות.

איתי עצמון: בחקיקה מקובל לכתוב ברשת האינטרנט.

מיכאל ביטון: מי בעד?

שלמה קרעי: אני בעד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

איתי עצמון: הסתייגות שלישית.

איתי עצמון: בסעיף 25(ג) לחוק העיקרי, במקום עד תחום חמש שנים יבוא עד לתחילת חמש שנים.

מיכאל ביטון: מי בעד?

מיכאל ביטון: מי נגד?

מיכאל ביטון: 2.

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה

מיכאל ביטון: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: אני בעד ההסתייגות של המרשתת.

שלמה קרעי: אני בעד כל ההסתייגויות שלו יחד עם כל הסיעה.

מיכאל ביטון: היית נגד אחת מהן.

מיכאל ביטון: איך אתה מצטרף?

שלמה קרעי: חוץ מזו שהייתי נגד.

מיכאל ביטון: אתה לא סגור על עצמך.

מיכאל ביטון: זה לא הולך ככה.

שלמה קרעי: רק בשביל זמן דיבור במליאה.

מיכאל ביטון: חסר לך זמן דיבור?

מיכאל ביטון: לא ראיתי שאתה סובל מחוסר בזמן דיבור.

איתי עצמון: כל הסיעה מצטרפת גם להסתייגויות האלה?

שלמה קרעי: כן, חוץ מההסתייגות הזאת שהיינו נגד.

איתי עצמון: אלה הסתייגויות אחרות.

איתי עצמון: לא אלה שהקראתי.

מיכאל ביטון: עכשיו תקריאו את הנוסח של הוראת המעבר.

איתי עצמון: של כל הצעת החוק.

עליסה כדורי: הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 4) (הארכת תוקף הוראת מעבר), התשפ"ב-2021

עליסה כדורי: בחוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום התכנית הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018), התשע"ז-2016, בסעיף 25(ג), במקום "חמש שנים" יבוא "שש שנים".

שלמה קרעי: אני מבין שאתה מוותר על הנושא החדש.

מיכאל ביטון: כן.

שלמה קרעי: יפה.

שלמה קרעי: אני אוותר על הרביזיות שתכננתי להגיש.

מיכאל ביטון: כל הכבוד.

מיכאל ביטון: איזו הדדיות בכנסת.

מיכאל ביטון: כולם מוותרים.

מיכאל ביטון: זה הישג חסר תקדים.

מיכאל ביטון: מי בעד אישור הצעת החוק?

שלמה קרעי: אני נגד.

נגה רובינשטיין: איך הוא יכול להעלות נושא חדש?

נגה רובינשטיין: לפי סעיף 111(ד) לתקנון, איך מי שאיננו חבר, בלי שהוא הגיש את הבקשה קודם, יכול להעלות טענת נושא חדש?

נגה רובינשטיין: אם אני מסתכלת בתקנון הכנסת, אני לא בטוחה שזה אפשרי.

זאב בנימין בגין: אמרת שאת לא עוסקת בפוליטיקה.

נגה רובינשטיין: אני עכשיו רק במשפט.

איתי עצמון: כל חבר כנסת יכול להעלות נושא חדש.

שלמה קרעי: תשאל מי נגד.

מיכאל ביטון: מי נגד?

שלמה קרעי: אני נגד.

מיכאל ביטון: אבל אין לך זכות הצבעה.

מיכאל ביטון: אושר

מיכאל ביטון: הצעת החוק אושרה.

מיכאל ביטון: כל חבר כנסת יכול להעלות נושא חדש ולא רק חברי ועדה.

מיכאל ביטון: את הזכות להסתייגות ולנושא חדש, כל חבר כנסת שמשתתף בדיון יכול להעלות.

נגה רובינשטיין: אני מבינה אבל אני קוראת את סעיף 85 שעניינו נושא חדש.

שלמה קרעי: אדוני, החוק כבר אושר.

נגה רובינשטיין: ואני קוראת את סעיף 111(ד) שיושב ראש הוועדה יזמין לדיון חבר כנסת שאינו חבר בוועדה אם הציע הצעה שהועברה לדיון בוועדה שנדונה בה לרבות הסתייגות כדי שיציגה.

נגה רובינשטיין: אם מותר לי לומר.

נגה רובינשטיין: מה שנמצא כאן, הוגשה הצעה שבעצם הוא מתנער ממנה והוא אומר שזאת לא הצעה שלו אלא שעכשיו הוא מציע הצעה אחרת.

נגה רובינשטיין: הוא לא עשה את זה לפני הוועדה.

נגה רובינשטיין: הוא לא יכול להצהיר על נושא חדש לפי סעיף 85.

מיכאל ביטון: יש לנו הרבה מצבים שחבר כנסת יכול לפנות ליושב ראש הוועדה גם אם הוא לא הגיש הסתייגות בזמן וגם אם הוא לא נוכח בדיון ועדיין אני מקריא אותה.

נגה רובינשטיין: אני מדברת רק על החלק של נושא חדש.

נגה רובינשטיין: כדי להיכנס לנושא חדש אתה צריך להיכנס לסעיף 111(ד).

מיכאל ביטון: הוא יכול לומר נושא חדש.

מיכאל ביטון: אני אומר לך עוד משהו, אנחנו לא בונים החלטות שאפשר להפיל מהר.

מיכאל ביטון: אם אנחנו נעשה דקדוקי עניות עכשיו, האם הפרוצדורה הזאת תקפה, אם הוא יעשה לנו בג"ץ קטן, אז נחפש את עצמנו בעוד חודשיים.

שלמה קרעי: אני לא זה שפונה לבג"ץ.

שלמה קרעי: בעיניי אין להם סמכות להתערב כאן.

שלמה קרעי: לבג"ץ.

מיכאל ביטון: אז הוא כנראה לא יגיש בג"ץ.

שלמה קרעי: ודאי שלא.

מיכאל ביטון: החוק התקבל.

מיכאל ביטון: הצעת החוק אושרה לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם.