ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 132, 2021-12-07 14:40

גלעד קריב: מכובדי, צוהריים טובים, אנחנו בפרק האחרון של יום דיונים ארוך בענייני תקנות ותחיקה, ואיך ניתן לסיים יום כזה בלי לחזור לנושא החביב עלינו – התמודדות עם נגיף הקורונה.

גלעד קריב: מה שיפה זה שקוראים לזה נגיף הקורונה החדש.

אילנה גנס: היינו ענווים, ידענו שהוא יחדש את עצמו כל פעם מחדש.

שמחה רוטמן: חדש ימנו כקדם.

גלעד קריב: הישן התחדש, החדש התקדש.

שמחה רוטמן: אחרי איחור בזמנים – מה יהיה?

גלעד קריב: טוב, אז אחרי שהשתעשענו מעט, ארצין.

גלעד קריב: ראשית תודה לחבר הכנסת רוטמן ולחבר הכנסת מקלב שהצטרפו אלינו.

גלעד קריב: נמצאים איתנו, כהרגלן, חברתנו אילנה גנס, ראש מטה בריאות הציבור במשרד הבריאות.

גלעד קריב: עורכת הדין אסתי ורהפטיג, עורכת הדין מירה רווה.

גלעד קריב: ממשרד המשפטים, חברנו, עורך הדין שי סומך.

גלעד קריב: וממשרד לביטחון פנים, עורך הדין רועי הראל.

גלעד קריב: כל השאר בזום.

שמחה רוטמן: יש לי שאלת פתיחה: האם ההכרזה הזו חלה על מי שיצאה בניגוד לחוות הדעת של בעלה?

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: אם תדייק, ואתה משפטן ראוי, אז א' אתה תראה שהתשובה היא לא.

גלעד קריב: לא נדרש בידוד במלוניות, ו-ב', בכלל, אנחנו משבחים עצמאות מחשבתית.

שמחה רוטמן: בייחוד של נשים.

גלעד קריב: גם של גברים.

גלעד קריב: אני רוצה בעניין הזה הערה מקדימה.

גלעד קריב: ואני רוצה לומר אותה בייחוד ללשכה המשפטית של משרד הבריאות: דעתנו לא נוחה מלוחות הזמנים כאן.

גלעד קריב: אני אומר את זה בצורה חד משמעית.

גלעד קריב: יש משהו שלא הולם את דרכי העבודה שלנו בפרסום תקנות ביום שישי אחרי הצוהריים, כשלדעת בידיעה ברורה שלא יהיה סיפק בידי הוועדה לדון בהן לפני כניסתן לתוקף.

גלעד קריב: אני חשבתי שאנחנו כבר אחרי השלב הזה בהתדיינות בין הרשות המבצעת לרשות המחוקקת.

גלעד קריב: אני מוכן לקבל שישנם באמת מקרים ממש חריגים שאין בהם ברירה – יש מידע חדש, חייבים להגיב לו, מה לעשות, הייתי בתדרוך הארוך של ראש הממשלה ביום שישי לפני שבועיים או שלושה.

גלעד קריב: נכון, המידע הגיע ביום חמישי בערב, יום שישי בצוהריים, כמעט עד כניסת שבת התקיים תדרוך ומוצאי שבת ישב הקבינט – אז אתה יכול להבין.

גלעד קריב: אבל לפרסם תקנות, שבאמת, אין פה שום מידע חדש שהגיע, אין פה שום דבר דרמטי – יכולתם או להקדים את הפרסום שלהם או להתעכב איתן.

גלעד קריב: אני באמת מבקש שתיקחו את זה לתשומת לבכן.

גלעד קריב: אומר יותר מזה – אקפיד מעכשיו שתקנות לא תפקענה ביום רביעי בחצות או ביום חמישי בחצות או במוצאי שבת.

גלעד קריב: אנחנו פשוט נקצר את זמן התקנות.

גלעד קריב: לפעמים אם זה נחוץ אז אפשר גם להאריך את זמן התקנות אלא אם אנחנו נושקים להגבלות של החוק.

גלעד קריב: אבל אם לא – בעניין התו הירוק לדעתי אנחנו – לא משנה, כך או כך, תקנות לא יפקעו יותר.

גלעד קריב: תקנות קורונה לא יפקעו יותר – לא ברביעי בחצות, לא בחמישי בחצות ולא במוצאי שבת.

גלעד קריב: המועדים יתוכננו כך או על ידכם או על ידי הוועדה, כך שיהיה סיפק בידי הוועדה לדיון מסודר.

גלעד קריב: די לנו בזה שאתם נותנים לנו רק 24 שעות, וגם זה לא ימשיך כפי שאתן יודעות לאורך זמן.

גלעד קריב: עד כאן הקפה ראשונה.

אורי מקלב: איך אתה באמת?

גלעד קריב: אני מקצר את תוקף התקנות.

אורי מקלב: אבל בתקנות חדשות?

גלעד קריב: אין, גם אם אני מקבל היום תקנות חדשות שמותקנות לשבועיים, נראה מתי הן מסתיימות.

גלעד קריב: אם הן מסתיימות ביום רביעי בערב או חמישי בערב, אז פשיטא שלוועדה יהיה קשה לדון בהן, אז נקצר אותם ליום שלישי בערב, ואז ברביעי בבוקר נדון בתקנות החדשות.

שמחה רוטמן: תקנות פוקעות בי"א, בי"ב, בי"ג, בי"ד, בט"ו.

גלעד קריב: הוא כבר מכין אותנו לחג הבא.

שמחה רוטמן: לא פחות ולא יותר.

שמחה רוטמן: מקדימים לימי הכניסה.

גלעד קריב: יפה.

גלעד קריב: זה בדיוק מה שנעשה.

אורי מקלב: אתה מדבר רק על הארכת תוקף.

אורי מקלב: אתה לא מדבר על התקנות עצמן, אתה לא מבקש - - -

גלעד קריב: כל התקנות - - -

אורי מקלב: שמנו לב שרוב תקנות הממשלה הן בסוף שבוע.

גלעד קריב: כן, אבל זה לא במתכוון.

גלעד קריב: הם לא מנסים לעקוף אותנו.

גלעד קריב: מה שקורה זה שכל תקנות הקורונה מגיעות לפה ביחידות של שבוע.

גלעד קריב: אז מספיק שסט אחד של תקנות נכנס לשגרה של פקיעה ביום חמישי או ביום שישי שזה מציב קושי בפני הוועדה.

גלעד קריב: מספיק שפעם אחת נקדים את מועד הפקיעה שלהם ליום שני בלילה או שלישי בלילה, ואז ניכנס כבר לשגרה שאנחנו יודעים שהתקנות הללו תגענה ביום שלישי – נדון בהם ביום רביעי.

רועי הראל: הוועדה יכולה לדון לפני שהם פוקעות.

שמחה רוטמן: תביאו את הנוסח החדש לפני שהן פוקעות.

רועי הראל: תקנות שמסתיימות ביום מסוים, ניתן לדון בהם יום לפני.

גלעד קריב: יש רק בעיה אחת, אנחנו לא מקבלים את התקנות.

רועי הראל: את החדשות אתה מתכוון.

גלעד קריב: כן.

אסתי ורהפטיג: אנחנו מסכימים עם הדברים, נעביר את המסר, זאת כמובן לא הייתה הכוונה.

גלעד קריב: אני יודע שאין פה שום תכנון, אתן עובדות בעומס גדול.

אסתי ורהפטיג: בדרך כלל אנחנו מנסים לתכנן את הזמנים כך שלא נעבוד - - -

גלעד קריב: הכול בסדר.

אורי מקלב: יושב-ראש הוועדה, אני חושב שיסכימו איתו, מה שאני יודע מהעבר גם התקנות שתוקנו היו בימים ובזמן שהוועדה היה לה קשה להתכנס.

גלעד קריב: זה לא מכוון, חבר'ה, זה חלק מהעומס.

אורי מקלב: גם כשביקשו, זה לא קרה.

גלעד קריב: אבל אנחנו פתרנו את הבעיה, אנחנו פשוט נפתור את הבעיה.

גלעד קריב: זה לא נאמר בתקיפות, אבל אנחנו נפתור את הבעיה כך שנבדוק באיזה יום פוקעות התקנות על פי ההתקנה של הממשלה ואם זה יפקע בימים שלא יאפשרו לוועדה ביעילות דיון תוך 24 שעות, אז נקצר ביום אחד, בשני ימים, לא קרה שום דבר.

אורי מקלב: נחיה ונראה.

אורי מקלב: התוספות החדשות יגיעו אחרי שבועיים.

שמחה רוטמן: תכננתי להיות בדיון 50 דקות.

גלעד קריב: אתה כל הזמן נכנס-יוצא, נכנס-יוצא, מה יהיה?

שמחה רוטמן: מה לעשות?

שמחה רוטמן: באתי לפה ב-14:00.

גלעד קריב: גם בזמן קצר תרומתך לא תסולא בפז.

שמחה רוטמן: תודה.

שמחה רוטמן: להתראות.

גלעד קריב: אנחנו עדיין נמצאים עם התקנות שנוגעות בעצם להתמודדות עם הווריאנט החדש.

גלעד קריב: אם אני מבין נכון, מה שאנחנו מבצעים פה זה הארכה של חובת הבידוד לחוזרים מן המדינות האדומות.

גלעד קריב: כן אני מבין שיש פה חידוש אחד גדול שמעט או הרבה מטריד אותנו, והוא החידוש שבעצם אם עד עכשיו או עד 4 בדצמבר, אדם שחזר ממדינה אדומה, המתין במלונית עד שהוא קיבל תשובה שלילית – יש כאן עכשיו אמירה שצריך להמתין לתשובות השליליות של כל מי שהגיע איתו במטוס.

גלעד קריב: זה צעד די משמעותי, בייחוד אם מתגלה שאחד מהחוזרים הוא חיובי, נכון?

אילנה גנס: נכון, לאומיקרון.

גלעד קריב: לאומיקרון, נכון?

אילנה גנס: כן.

גלעד קריב: ואז הוא בעצם צריך - - -

אילנה גנס: להמשיך את הבידוד עד לבדיקה נוספת ביום השלישי.

גלעד קריב: אבל לאו דווקא במלונית.

נועה ברודסקי לוי: כן במלונית.

אסתי ורהפטיג: במלונית.

נועה ברודסקי לוי: ואז הוא יכול לצאת מהבידוד.

אורי מקלב: וכולם יצטרכו להיות במלונית?

נועה ברודסקי לוי: עם כל המטוס.

אורי מקלב: כל המטוס.

גלעד קריב: אבל אז עולה לי השאלה הבאה: אם גם בסיטואציה שאדם נדבק, אנחנו לא מבקשים מהאיש להישאר במלונית עד אין קץ, נכון?

גלעד קריב: כעבור 72 שעות?

נועה ברודסקי לוי: לא, זה גם מוסדר פה.

נועה ברודסקי לוי: מי שנדבק בזן החדש, מוצע שהוא יוצא.

אילנה גנס: צריך להפריד בין אדם עצמו שהוא חולה לבין המגעים שלו.

גלעד קריב: זה ברור לי.

גלעד קריב: אני רק שואל את השאלה הבאה - - -

אורי מקלב: אולי לא הבנת.

אורי מקלב: אולי מי ייתן את ההסבר המלא.

גלעד קריב: בסדר גמור.

גלעד קריב: תכף נגיע לחוות הדעת האפידמיולוגית, ונבקש ממך אילנה, להבין איפה אנחנו עומדים.

גלעד קריב: אנחנו שומעים על דיונים בממשלה ששוקלים הקלות דווקא בהקשר של ההתמודדות על הגבלות הבידוד וכולי.

גלעד קריב: תכף נשמע את ההתייחסות שלכם לנושא הזה.

גלעד קריב: אבל בואו נתחיל עם היועצות המשפטיות, מה יש לנו בתקנות האלה?

מירה רווה: יש לנו בתיקון הזה שני אלמנטים: חידדנו שמי שצריך להמשך בידוד במלונית לאחר קבלת תוצאת הבדיקה הראשונה שבוצעה בכניסה עם הנחיתה הוא מי שקיבל ממצא שלילי לאומיקרון.

מירה רווה: כלומר, גם אם הוא יהיה חיובי ב-PCR, מה שנקרא PCR רגיל, לא פלוס, אבל הוא לא חיובי לאומיקרון או לא עם חשד לאומיקרון – אז הוא יוכל להשלים את הבידוד בבית שלו.

מירה רווה: זה החידוד שהיה חשוב.

גלעד קריב: איפה זה מופיע?

גלעד קריב: תפנו אותנו.

נועה ברודסקי לוי: בהגדרה של מה זה חיובי.

אורי מקלב: זה לא היה עד עכשיו?

מירה רווה: זה בעצם מופיע בסעיף 2(1)(א)(2): בעניין מי שחזר לישראל, עד לקבלת ממצא שלילי לזן האומיקרון בבדיקה שביצע.

מירה רווה: לפני כן היה רשום שהוא צריך להישאר גם את היום השלישי, ועכשיו מבהירים שאם הוא קיבל ממצא שלילי לאומיקרון, כלומר, הוא לא חיובי רגיל או שהוא שלילי לגמרי, אז הוא יכול להשלים את הבידוד בבית.

גלעד קריב: כלומר, משאירים את הבידוד במלונית רק למי שהתגלה עם זן האומיקרון והוא, רק כדי להבין, נלך מקרה-מקרה: מי שנמצא חיובי לזן האומיקרון, בעצם משלים את כל תקופת הבידוד במלונית.

מירה רווה: נכון.

גלעד קריב: הוא לא חוזר אחרי שלושה ימים או שבעה ימים לביתו.

גלעד קריב: הוא נדבק בנגיף החדש, הוא נמצא במלונית.

גלעד קריב: בסדר.

אורי מקלב: כמה זמן הבידוד?

אורי מקלב: שבעה ימים עם שלוש הבדיקות?

אילנה גנס: החלמה היא בעצם עד לקבלת החלמה מרופא מטפל בקופה.

אילנה גנס: אם זה אזרח זר שאין לו ביטוח רפואי במדינת ישראל, ביקור רופא הוא הגורם שאחראי על המעקב הרפואי של המאומתים.

גלעד קריב: ואם אני לא טועה, זה מוגדר 12 ימים אחרי סיום תסמינים.

אילנה גנס: כרגע התקופה המינימלית היא עשרה ימים ממועד האימות, אלא אם כן יש תסמינים שמונעים מתן אישור החלמה, ואז ממתינים שלושה ימים אחרי תום התסמינים.

גלעד קריב: שלושה ימים אחרי תום התסמינים.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: וכמובן, כל זה בתנאי שבן אדם מוגדר כמצב קל.

אילנה גנס: ברגע שמצב המטופל מוגדר בינוני ומעלה, א', כנראה הוא יעבור לאשפוז בבית חולים, וגם תקופת ההחלמה שלו תהיה מינימום 20 יום.

אורי מקלב: שלושה ימים ממתי?

אורי מקלב: במקום לעשות את הבדיקה השנייה?

גלעד קריב: לא, לא, מסיום התסמינים.

אסתי ורהפטיג: הוא לא צריך לעשות בדיקה.

אילנה גנס: כרגע, אין צורך בבדיקות החלמה.

אילנה גנס: אין צורך, כי אנחנו יודעים ש-PCR יכול להישאר חיובי.

אורי מקלב: סיום התסמינים – מאיזה יום זה יכול להתחיל?

אורי מקלב: סיום התסמינים יכול להתחיל גם מהיום השלישי?

אילנה גנס: כן.

אילנה גנס: זה לא משנה מתי הם התחילו, אבל אנחנו צריכים שבן אדם יהיה לפחות שלושה ימים.

אורי מקלב: הרי לא, אדם יכול להיות גם בלי תסמינים, נכון?

אורי מקלב: זה יכול להיות - - - אם הוא מאושפז כבר זה בגלל תסמינים ובגלל בדיקה.

אסתי ורהפטיג: חבר הכנסת, זה מינימום עשרה ימים.

אילנה גנס: בכל מקרה, גם אם בן אדם ללא תסמינים בכלל – מינימום עשרה ימים.

גלעד קריב: זה במינימום עשרה ימים.

אורי מקלב: או לחילופין, משבוע ואילך.

גלעד קריב: זה לא לחילופין, זה מינימום עשרה ימים, ובתנאי שעברו שלושה ימים מסיום תסמינים, אם היו תסמינים.

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: לא כל תסמין כמובן מונע מתן אישור החלמה.

אילנה גנס: רק תסמינים שהם משמעותיים: חום מעל 38, קוצר נשימה, אלה התסמינים שלא מאפשרים מתן אישור החלמה, כי בדרך כלל יש לזה פעולת - - -

אורי מקלב: זה כבר רופא, הוא צריך להביא רופא פרטי.

גלעד קריב: אם הוא אזרח זר.

אילנה גנס: לא, אם הוא אזרח זר – ביקור רופא.

אילנה גנס: לאזרח זר יש הסדר של רשת ביקור רופא שנותנת מענה לאזרחים זרים שהם חסרי מעמד רפואי.

גלעד קריב: ומי נותן את המענה הרפואי בבידוד?

גלעד קריב: הרי אדם נמצא במלונית.

אילנה גנס: במלוניות בידוד יש גורמי רפואה תומכים.

גלעד קריב: אז הם נותנים, הוא לא הולך לקופת החולים שלו.

אילנה גנס: מענה מידי יש.

אילנה גנס: יש כמובן גם מגן דוד אדום בכוננות.

גלעד קריב: ברור.

אורי מקלב: ומי שאזרח ישראלי אז קופת החולים מלווה אותו.

אילנה גנס: כן.

אילנה גנס: נכון מאוד.

גלעד קריב: לא, אם הוא עם אומיקרון אז הוא במלונית ומי שמלווה אותו זה גורמי הרפואה של פיקוד העורף?

אילנה גנס: בוודאי, זה הטיפול הרפואי והמעקב.

אילנה גנס: עדיין המעקב שלהם הוא על ידי רופאי הקופה שלו.

גלעד קריב: הבנתי.

גלעד קריב: הם ידברו איתו.

אורי מקלב: אני מבין שאת השחרור נותן רופא הקופה.

אילנה גנס: גם היום אם אתה נמצא בבית, הקופה יוצרת איתך קשר, מדברת איתך.

גלעד קריב: זה ידוע ומוכר.

אילנה גנס: אתם מכירים את הנוהל.

אורי מקלב: את השחרור לא נותן הרופא או הגורם הרפואי שבמלון שנמצאים בפיקוד העורף?

גלעד קריב: ברור.

אילנה גנס: יש גם גורם רפואי שם במידה וצריך לבדוק אותם.

אורי מקלב: כן, אבל את השחרור שלו נותן הרופא בקופת החולים.

גלעד קריב: אני רוצה לשאול שאלה בהערת צד – היה הרי אותו דיון תקשורתי סביב הרופאים שנדבקו באומיקרון.

גלעד קריב: רק כדי להבין, הם לא חזרו ממדינה אדומה, נכון?

אילנה גנס: נכון.

גלעד קריב: האם אין היום בצד ההגדרה ששמתם עכשיו כאן, הגדרה שמחייבת – זה לא עובר כנראה דרך הוועדה, זה דרך פקודת בריאות העם, אני מניח – הגדרה מקבילה שאומרת שמי שיצא חיובי לזן האומיקרון חייב להכנס למלונית?

אסתי ורהפטיג: יש כמה דברים.

אסתי ורהפטיג: יש בחוק את סעיף 22ד רבתי, שמדבר על מי שאין לו מקום בידוד ראוי, שגם לגביו אפשר להוציא הוראה שהוא יהיה בבידוד במלונית.

אסתי ורהפטיג: בנוגע לזן האומיקרון, אז ההנחיה של גורמי המקצוע שמקום בידוד ראוי זה מקום שלא מתגוררים בו בכלל אנשים נוספים.

גלעד קריב: אבל אני נמצא בקושי כאן.

אסתי ורהפטיג: רגע, אמשיך להסביר, כי יש פה עוד מקורות, חוץ מזה יש צו בידוד בבית חולים.

אסתי ורהפטיג: זה צו אחר מצו בידוד בית, שמאפשר להוציא הוראה לאדם פרטני לשהות במלונית שהיא מוחרג לבית חולים.

גלעד קריב: את זה אני מבין שאתם יכולים.

גלעד קריב: ברור לי שיש לכם סמכות, פקודת בריאות העם רחבה דיה בשביל לאפשר לכם כל מיני מהלכים.

גלעד קריב: אבל מה שאני לא מצליח להבין זה איך אנחנו צריכים לחיות בשלום מבחינה משפטית עם מצב שאם אדם נדבק באומיקרון וחזר מאחת מ-50 המדינות, אז עד הסוף המר במלונית.

גלעד קריב: גם אם הוא יכול להראות לכם בידוד אחר מניח את הדעת, ואם אדם נדבק באומיקרון באירופה וחזר לפה עם אומיקרון, אז זה בסדר, שהוא יהיה בבית.

גלעד קריב: תסבירו את ההבחנה האפידמיולוגית, בין שתי ההגדרות האלה, כי אם אין הבחנה אפידמיולוגית – אני נוטה לומר: קחו ותחשבו.

גלעד קריב: אני מתקשה להבין אם אין לכם הצדקה אפידמיולוגית להבחנה, איך מבחינה משפטית אפשר את האחד לשלוח למלונית בלי אלטרנטיבה, ואת השני לא?

גלעד קריב: זה לא מחזיק בעיני מבחינה משפטית ותצטרכו לתת לזה פתרון.

אסתי ורהפטיג: אגיד שכן הנושא הזה צף ועולה, אנחנו בדיונים על זה בדיוק בימים האלה.

אסתי ורהפטיג: אילנה, אם את רוצה להגיד את עמדת גורמי המקצוע?

אסתי ורהפטיג: אנחנו נוציא על זה - - -

גלעד קריב: לא, פה הדיון הוא משפטי.

גלעד קריב: כי עם כל הכבוד, אני חושב שאין הצדקה אפידמיולוגית.

גלעד קריב: מי שחולה באומיקרון, אז האומיקרון לא שואל את עצמו אם הוא אפריקאי או אירופאי.

גלעד קריב: האומיקרון מדביק כמו אומיקרון.

גלעד קריב: יגלו את אוזני המשפטניות או המשפטנים.

גלעד קריב: איך זה מחזיק מים?

אסתי ורהפטיג: מבחינה משפטית אנחנו הצפנו את הנושא הזה, ביקשנו שתהיה החלטה רוחבית גם לגבי מי שאובחן כחולה אומיקרון.

גלעד קריב: נטיית לבי לומר לכם על הנקודה הזו – לא שמעתי את חוות דעתה של היועצת המשפטית, נמצאים פה עוד שני חברים – שאם זה המצב, אנחנו צריכים לאשר לקצוב את התקנות לעוד 72 שעות ותביאו פתרון משפטי.

גלעד קריב: בלתי מתקבל על הדעת.

גלעד קריב: תראו, נושא המלוניות מבחינתנו הוא דרמטי.

גלעד קריב: דרמטי.

גלעד קריב: לשלוח אדם למקום מסוים ולומר לו: אתה לא יוצא מהחדר בדן פנורמה – זה דרמטי.

גלעד קריב: גם חוק הסמכויות מציג את סוגיית המלוניות כדבר דרמטי.

גלעד קריב: להיות במצב שמסתובבים בקרבנו נשאי הווריאנט שיכולים לשבת בביתם, ונשאים אחרים אין להם את האופציה באותם סטנדרטים – לא מחזיקה מים מבחינה משפטית.

אסתי ורהפטיג: החוק לא נותן לנו את האפשרות להכריז על כל מי שחיובי.

אסתי ורהפטיג: החוק מדבר על חוזרים, כלומר, הסעיף היחיד על פי החוק שמאפשר לנו להכריז על חובת בידוד במלונית, זה או על חוזרים או על מי שאין לו מקום בידוד ראוי.

גלעד קריב: נכון.

אסתי ורהפטיג: ולכן מראש הגענו לסיטואציה, שלגבי מי שהוא לא חוזר חו"ל, אז יש - - -

גלעד קריב: אין לכם כלים משפטיים לחייב אותו במלונית?

אורי מקלב: לא, מי שחוזר ממדינה אדומה גם כן.

אסתי ורהפטיג: מאפשרים לרופא המחוז להוציא הוראה פרטנית.

אורי מקלב: מי שחוזר ממדינה לא אדומה, הוא גם צריך את הבידוד בבית.

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: הוא לא מחויב במלונית.

אורי מקלב: אז אני מתקן אותה.

אורי מקלב: היא אומרת שהחוק מאפשר לנו רק לחוזרים או - - -

גלעד קריב: היא צודקת בדבר אחד, שהחוק המרכזי מצמצם את סוגיית המלוניות.

גלעד קריב: דיברנו על זה לקראת התיקון של החוק.

אורי מקלב: אבל גם לא לכל החוזרים.

גלעד קריב: נכון.

אורי מקלב: רק מי שחוזר ממדינה אדומה.

גלעד קריב: נכון.

אורי מקלב: זאת השאלה באמת, השאלה איך חוזרים מחוץ לארץ ממדינה אדומה, לא - - -

גלעד קריב: אם אני לא טועה, על פי חוק הסמכויות, גם אותם שני רופאים נדבקו מחוץ למדינת ישראל, הם פשוט נדבקו לא במדינה אדומה.

גלעד קריב: הייתם יכולים להגדיר שכל מי שחוזר מחו"ל ונושא את נגיף האומיקרון, לא משנה מאיזה מדינה הוא חוזר, אדומה או לא – נכנס למלונית.

גלעד קריב: לכן שאלתי לפני האמירה הזאת – האם מכוח פקודת בריאות העם או מכוח חקיקה אחרת, יש לכם יכולת לכפות על אנשים בידוד במלונית, כן או לא?

אסתי ורהפטיג: אני רוצה להשלים: גם בצו מכוח פקודת בריאות, קודם כל לכפות – אין לנו שם סמכויות אכיפה.

אסתי ורהפטיג: פקודת בריאות העם קובעת מה העבירות הפליליות שאנחנו יכולים.

אסתי ורהפטיג: היא קובעת את העבירה על מסכה, על הפרת בידוד, אין לנו עבירה כזאת של הפרת חובה לשהות בבידוד בבית חולים או במלונית.

אסתי ורהפטיג: אין לנו שם כלי אכיפה.

אסתי ורהפטיג: הצו מדבר על סמכויות פרטניות של רופאי המחוז, זה לא כמו חובת ההכרזה הגורפת שיש לנו מכוח החוק, שכאמור היא חלה רק על חוזרים.

גלעד קריב: עוד פעם, סליחה.

אסתי ורהפטיג: אני אומרת שהסמכות לפי הצו היא גם בלי סמכויות אכיפה, וגם היא מדברת על סמכויות פרטניות של רופאי מחוז ושל ראש השרות להורות לאנשים ספציפיים לשהות במלונית.

אסתי ורהפטיג: אין שם הוראה גורפת שמאפשרת לנו באופן גורף להכריז על אנשים, ולכן היה קושי מסוים.

אסתי ורהפטיג: אנחנו מסכימים עם הדברים של היושב-ראש שעולה פה שאלה משפטית, ואנחנו בימים אלה מקיימים על זה דיון כדי לתת לה מענה כללי ושוויוני ואחיד.

אסתי ורהפטיג: אנחנו מסכימים שהשלכות לא אחידות לא יכולות לעמוד.

אסתי ורהפטיג: יש הליכים כדי כן להוציא הוראה כללית כזאת בכל זאת, ושרופאי המחוז יישמו את אותה הוראה כללית.

אסתי ורהפטיג: אנחנו רק מחכים לאישורים סופיים, זה כן אמור לקרות.

גלעד קריב: טוב.

גלעד קריב: זה לגבי האמירה ב-2(1)(א)(1), אני מבין שהוא בעצם בא ואומר:

גלעד קריב: אם אתה לא עם אומיקרון וחזרת ממדינה אדומה, אתה הולך למלונית.

גלעד קריב: ברגע שאתה מקבל את ה-PCR, שאתה לא עם האומיקרון, זהו.

גלעד קריב: בואו תסבירו את סיפור כל החוזרים.

מירה רווה: זה בסעיף 2.

מירה רווה: התחלנו מזה.

מירה רווה: הסיפור של החוזרים מופיע בסעיף 2(1)(א)(1), מי שחזר לישראל ממדינה אדומה, אז עד שהוא וכל החוזרים ששהו עמו באותה טיסה שביצעו בדיקה עם כניסתם לישראל וקיבלו ממצא שלילי לזן האומיקרון.

מירה רווה: זאת אומרת שאם כל הטיסה יצאה שלילית לאומיקרון, אז כולם יוכלו להמשיך את הבידוד בבית.

מירה רווה: אבל במקרה שהתגלה שיש נוסע עם אומיקרון, זאת אומרת שהנוסעים בטיסה הפכו להיות מגעים שלהם ואז הם חייבים להשלים את הבידוד לפחות עד הבדיקה הנוספת ביום השלישי.

גלעד קריב: איפה מופיע הנושא של הבדיקה השלישית?

מירה רווה: זה מופיע בסעיף 4, לעניין מי שלא חל עליו בספקה 3, וששהה בטיסה עם מי שקיבל ממצא חיובי לזן האומיקרון בבדיקה שביצע בכניסתו לישראל.

מירה רווה: - - - עד לקבלת ממצא שלילי לזן האומיקרון, בבדיקה שבוצעה לכל המוקדם במהלך היום השלישי.

מירה רווה: כלומר, הוא צריך להישאר עד היום השלישי לבדיקה הנוספת.

מירה רווה: הוא מבצע שתי בדיקות, כי אם בן אדם יצא שלילי כבר בבדיקה הראשונה, אבל מתברר שהיה איתו נוסע - - -

גלעד קריב: אז הוא ממתין עוד.

גלעד קריב: הוא ממתין עוד שלושה ימים?

מירה רווה: עוד יומיים.

מירה רווה: זה לפעמים גם יכול להיות אפילו פחות מ-72 שעות.

גלעד קריב: בסדר.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים במצב שבו מי שיש לו אומיקרון וחזר ממדינה אדומה, מבלה את כל הבידוד במלונית.

גלעד קריב: מי שחזר ממדינה אדומה ואין לו אומיקרון וגם אף אחד בטיסה לא יצא מאומיקרון, אז הוא עושה את הבידוד בבית, כי הוא חזר ממדינה אדומה, אז הוא צריך בידוד ארוך, אבל הוא עושה אותו בבית.

גלעד קריב: בידוד ארוך זה 14 או שבעה עם שתי בדיקות, נכון?

אילנה גנס: נכון.

גלעד קריב: בסדר.

אורי מקלב: עשרה או שבעה, חולה?

גלעד קריב: 14 ימים זה הבידוד, הוא יכול לקצר לשבעה אם הוא עושה PCR ביום השביעי.

גלעד קריב: נכון?

אילנה גנס: נכון.

גלעד קריב: בסדר.

אורי מקלב: למה הוא חייב בבידוד?

אורי מקלב: הרי הוא לא - - -

גלעד קריב: כי הוא חזר ממדינה אדומה.

גלעד קריב: הוא חייב בבידוד של 14 ימים, בין אם הוא מחוסן ובין אם הוא לא מחוסן.

גלעד קריב: לגבי מי שחזר ממדינה לא אדומה, אז כרגע עדיין חייבים כולם בידוד של 72 שעות.

גלעד קריב: אם הם לא מחוסנים, אז הם בעצם צריכים גם 14 או שבעה, נכון אילנה?

גלעד קריב: מי שחוזר מחו"ל והוא מחוסן אז הוא כמו שהיה.

אילנה גנס: נכון.

גלעד קריב: הסיטואציה הבאה היא בן אדם חזר מחו"ל, הוא לא עם אומיקרון וגם אף אחד מהטיסה לא עם אומיקרון, אז הוא הולך למלונית כי הוא חזר מטיסה אדומה, אבל ברגע שיש את ה-PCR הראשון, הוא הולך הביתה להשלים בבית.

גלעד קריב: נכון?

אילנה גנס: נכון.

גלעד קריב: והמקרה הרביעי, שהוא בעצם בסעיף 4 – חזרת, אין לך אומיקרון, מישהו אחר כן יש לו אומיקרון, אז אתה מבלה במלונית.

גלעד קריב: בעצם תכל'ס 72 שעות, כדי שיהיו שתי בדיקות, ואחרי הבדיקה השנייה, אתה הולך הביתה להשלים את הבידוד.

אילנה גנס: בדיוק.

גלעד קריב: אלה הסיטואציות שאנחנו נמצאים בהם כרגע.

אילנה גנס: נכון.

גלעד קריב: טוב.

אורי מקלב: הבדיקה היא בסוף היום השלישי, בתחילת היום השלישי?

אורי מקלב: איך זה הולך?

מירה רווה: היא יכולה להיעשות בתחילת היום השלישי.

אילנה גנס: כאשר יום הנחיתה נספר כבר כיום ראשון.

נועה ברודסקי לוי: זאת אומרת שאם מישהו נוחת ב-23:00 ביום ראשון, ביום שלישי כבר לפנות בוקר, לכאורה, הוא יכול לגמור.

אילנה גנס: לפנות בוקר הוא יכול לעשות בדיקה, וברגע שמתקבלת תוצאה שלילית הוא יכול להמשיך לבידוד.

אורי מקלב: מה מדובר?

אורי מקלב: אתם תעשו בטח על הכול?

אורי מקלב: מה זה בדיקה?

אורי מקלב: עכשיו כל המטוס צריך לעשות בדיקה.

אורי מקלב: אתם משאירים את כל המטוס - - -

אילנה גנס: נכון.

אילנה גנס: אז יש חברות דיגום שמגיעות למלוניות ודוגמות את כולם שם.

גלעד קריב: ממילא כל מי שמגיע ממדינה אדומה - - -

אורי מקלב: את הבדיקה הוא עבר, עשה בשדה תעופה.

אילנה גנס: אחר כך עושה עוד אחת במלונית.

אורי מקלב: עכשיו זה בדיקה ראשונה שהוא עושה במלונית.

מירה רווה: במלונית, נכון.

גלעד קריב: אז רגע, הוא עשה בדיקה עם נחיתתו, עזבו את זה שהוא עשה גם בדיקה לפני עלייתו למטוס, אנטיגן או PCR, אבל הוא עושה בדיקה אחת בנתב"ג, אחרי זה עושה עוד בדיקה במלונית.

מירה רווה: רק אם הוא מגע של אומיקרון.

אורי מקלב: רק אם יש נוסע אחד.

מירה רווה: בגלל שהיה איתו מישהו בטיסה.

גלעד קריב: אז הוא עושה עוד בדיקה במלונית.

מירה רווה: ואז הוא חייב להישאר במלונית, לפחות עד הבדיקה השנייה שהיא ביום השלישי.

גלעד קריב: אז הוא עובר שלוש בדיקות.

מירה רווה: אחת עם הנחיתה.

אורי מקלב: לא, שתיים.

מירה רווה: שתיים.

גלעד קריב: בסדר.

גלעד קריב: הבדיקה בנתב"ג היא הבדיקה הקובעת על האומיקרון.

גלעד קריב: בסדר.

נועה ברודסקי לוי: יש גם רישום של כל הנוסעים.

נועה ברודסקי לוי: איזו טיסה יש, איפה, ואז אתם מודיעים לכולם איפה היא נמצאת?

אילנה גנס: בוודאי.

אילנה גנס: יותר מזה, יש לנו גם צפי מדויק, של איזה טיסות מיעדים אדומים צריכות להגיע ומתי.

אילנה גנס: מחכה להם צוות, מחכים להם אוטובוסים שממתינים להם ואוספים אותם למלוניות בידוד.

אילנה גנס: אנחנו יודעים צפי כמה ימים קדימה, כולל היערכות של מלוניות.

אילנה גנס: כמה חדרים אנחנו צריכים, הכול מנוהל על ידי פיקוד העורף.

אורי מקלב: כמה מגיעים היום בממוצע ביום ממדינה אדומה?

אורי מקלב: הם אמרו כמה טיסות יש.

גלעד קריב: 60, 70, איש, מגיעים כרגע?

אורי מקלב: כמה מגיעים בטיסות אדומות, בממוצע?

אילנה גנס: כרגע יש לנו בסביבות 140, 150 אנשים במלוניות.

גלעד קריב: בכל יום?

אילנה גנס: לא.

אילנה גנס: סך הכול.

גלעד קריב: לא, לא, כמה שבים – אני חושב שבדיון הקודם אמרתם.

אילנה גנס: לא כל יום יש טיסות שחוזרות ממדינה אדומה.

אילנה גנס: לדוגמה, בשבוע הקרוב יש שלוש טיסות מאתיופיה.

אילנה גנס: בשבוע שעבר היו שלוש או ארבע טיסות מאתיופיה וטיסה אחת שהגיעה מסיישל.

אילנה גנס: פלוס יש גם נוסעים בודדים שמגיעים מטיסות המשך, שבאים במקור מאפריקה, שהצהירו בטופס נוסע נכנס.

אילנה גנס: גם הם נכנסים באותו הסדר ומועברים למלוניות.

גלעד קריב: מכיוון שהחוק מדבר על מלוניות בהקשר של הנכנסים.

גלעד קריב: נכון לרגע זה, אדם שנוחת ממדינה לא אדומה, וב-PCR שלו בנתב"ג, התגלה שהוא עם אומיקרון – אתם כרגע לא שולחים אותו למלונית?

גלעד קריב: אתם מסכימים איתי שזאת מציאות אבסורדית?

אילנה גנס: נכון.

מירה רווה: נכון.

אילנה גנס: ואם זה מישהו שהתגלה בקהילה שהוא לא חזר, אבל הוא אומיקרון.

גלעד קריב: תראו, מה לעשות, אנחנו פועלים בהתאם להגדרות של החוק.

גלעד קריב: לגבי מי שהתגלה בקהילה, שנדבק באומיקרון בקהילה, יש לנו לקונה משפטית.

גלעד קריב: את זה אנחנו יודעים.

גלעד קריב: כשנתקן את חוק הסמכויות, שווה לשאול: האם הגיוני להשאיר בצורה גורפת את המלוניות רק בהקשר של חו"ל?

גלעד קריב: מה ההיגיון האפידמיולוגי בזה?

גלעד קריב: אבל זה מה שיש לנו כרגע.

גלעד קריב: אז או שתמצאו פתרון דרך פקודת בריאות העם – אם זה חיוני, יכול להיות שתחליטו שזה לא כזה חיוני שהאומיקרון ישהו דווקא במלונית, אז זה תקף גם על מי שחוזר מחו"ל, אין מקום - - - אנחנו כבר עכשיו נמצאים במצב שאם בן אדם חזר עם אומיקרון מצרפת, אז למה שהוא לא ילך למלונית ומי שחוזר עם אומיקרון מאתיופיה כן ייכנס למלונית?

גלעד קריב: יש לכם כבר היום דרך להתמודד.

מירה רווה: כן, מי שחוזר והוא חיובי - - -

גלעד קריב: מי שחוזר מחו"ל או נכנס לישראל דרך מעבר, שער כניסה, והוא עם אומיקרון, אז שלחו אותו למלונית.

גלעד קריב: אם אתם חושבים שזה חיוני.

אורי מקלב: מתי הם יודעים שהוא נדבק?

אורי מקלב: אחרי שהוא כבר בבית.

אורי מקלב: הרי, מי שחוזר לא ממדינה אדומה, אז הוא בעצם מגיע - - -

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: אתה יודע כעבור 24 שעות שהוא עם אומיקרון.

גלעד קריב: בסדר?

אורי מקלב: ואז מה?

אורי מקלב: תפנה אותו למלונית?

אורי מקלב: מה תעשה איתו, תפנה אותו למלונית?

אורי מקלב: בשונה מ - - -

גלעד קריב: ברור שזה מישהו שחוזר ממדינה אדומה, נכון.

אורי מקלב: אז הוא מגיע למלונית ואומר: אני לא מעביר אותו, לא מטלטל אותו, ואני משאיר אותו בבידוד.

גלעד קריב: אני לא יודע.

אורי מקלב: - - - כפי שאמרנו - - -

גלעד קריב: אני רק בא ואומר: נוצרת פה איזושהי הבחנה שהיא לא פשוטה, לא משפטית, אבל גם לא אפידמיולוגית.

גלעד קריב: אם אתם באמת אומרים שהאומיקרון זה פצצה מתקתקת מבחינה אפידמיולוגית, אז כן.

גלעד קריב: אם אתה מכניס פלוני למלונית בגלל האומיקרון, אז תכניס את האלמוני, או שתחליט שכולם יכולים לשבת בבית.

אסתי ורהפטיג: היושב-ראש, אני קוראת פשוט שוב את הסעיפים בחוק.

אסתי ורהפטיג: אנחנו מדברים על הכרזה, על חובת בידוד לחוזרים שהם חייבי בידוד, חוזרים ממדינה או ממדינות מסוימות, יישוב ובידוד במלונית.

אסתי ורהפטיג: אני לא בטוחה שאנחנו יכולים - - -

גלעד קריב: את לא יכולה לעשות את ההחרגה של הווריאנט.

אסתי ורהפטיג: כן.

אסתי ורהפטיג: אז אנחנו צריכים לבדוק את זה.

גלעד קריב: אבל גם פה את עושה החרגה של הווריאנט.

גלעד קריב: גם על המדינות האדומות פה - - -

אסתי ורהפטיג: - - - מי שאמרתי שהוא צריך מראש לשהות במלונית, אז אני אומרת: טוב, אחרי שכבר שהה בבידוד - -

גלעד קריב: אני מקצרת לו.

אסתי ורהפטיג: - - אני מקצרת לאלה שזה.

אסתי ורהפטיג: נבדוק אם אפשר לתת מענה דרך זה או בדרך אחרת.

גלעד קריב: תראו אם אפשר לתת מענה.

גלעד קריב: ואם לא, תרשמו שזה דבר שצריך להתייחס אליו לתיקון החוק.

אורי מקלב: הם לא עשו את זה פעם.

אורי מקלב: גם בתקופה שאנחנו ידענו שכל - - - משהו שמאוד מדבק.

אורי מקלב: לא לקחנו אנשים והכרחנו אותם.

אורי מקלב: פינינו אנשים למלוניות, כל פעם בהסדר כזה ובהסדר אחר.

אורי מקלב: אם יש משפחה, אין משפחה - - - מהסביבה, מהקהילה.

אורי מקלב: אבל לא חייבת אף פעם את האנשים.

גלעד קריב: כן, אבל אתה מסכים איתי ש - - -

אורי מקלב: אני רוצה להקל, להוציא את המלונית, לא להחזיר את - - -

גלעד קריב: אני גם לא רוצה להפעיל את המלוניות, אני רק רוצה שיהיה פה איזשהו יסוד.

אורי מקלב: אז בוא תנסה להקל.

גלעד קריב: אני מסכים.

גלעד קריב: למעט, אם באמת.

גלעד קריב: תראה, מה החשש - - -

אורי מקלב: גם אנשים באמת - - -

גלעד קריב: אדם חזר מארצות הברית, ועכשיו התגלה שהוא נשא של הווריאנט.

גלעד קריב: הוא כבר נמצא בביתו, לכל הפחות אתה צריך שעכשיו יוודאו שמקום הבידוד שלו עומד בסטנדרט הזה של פקודת בריאות העם, שהוא מקום בידוד שהוא יכול לשהות בו לבדו.

גלעד קריב: אם הבן אדם הזה עכשיו שוהה בבית שיש בו ילדים, ויש בו משפחה.

גלעד קריב: חייב להיות פה איזושהי סגירת מעגל.

אורי מקלב: צריך באמת לעשות.

אורי מקלב: כשמדובר במקרים מועטים, לא נוכל לעשות את זה כשזה - - -

גלעד קריב: אני מסכים אתך.

אורי מקלב: כשאנחנו רוצים עוד למנוע את ההתחלה.

גלעד קריב: בדיוק.

גלעד קריב: כרגע כל המאמץ הוא למנוע את ההתפשטות כרגע בשלב הזה.

אורי מקלב: זה באמת חשוב לעשות את המאמץ הזה.

אורי מקלב: אני דווקא הייתי חושב במחשבה שנייה, אחרי שלושה ימים שאתה יודע, מישהו - - - התגלה שיש לו והוא מראה לנו באופן מוכח, שיש לו אפשרות לעשות את הבידוד במקום מבודד, במקום בלי ילדים, למה שלא נאפשר לו את זה?

גלעד קריב: יש פה איזה פחד מאוד גדול מנושא ההדבקה של האומיקרון, אבל בסדר, תכף נשמע את אילנה.

אורי מקלב: אני רוצה לשאול, בגלל היעילות, בגלל שכבר פנו אלינו אנשים שלא קיבלו את הבדיקות, וקופת חולים לא נתנה, אנשים שהיו בבית ולא יכלו לצאת כי קופת החולים כן מצאו, לא מצאו את הבדיקה.

אורי מקלב: האם יש אפשרות לאותו אחד שנמצא עכשיו במלונית, ועדיין לא ידוע מה הוא, אבל הוא רוצה לעשות בדיקה פרטית שהתשובה היא הרבה יותר מהיר, בגלל מקרים כאלה ואחרים, במעבדות מוכרות, שיבוא בודק ממעבדה כזאת שמוכרת על ידי משרד הבריאות – רוצה לעשות את הבדיקה ביום השלישי בבוקר כדי לקבל תשובה יותר מהירה, אני חושב שצריך לאפשר לו את זה.

אורי מקלב: יבוא בודק, אז יבוא בודק.

אורי מקלב: אבל בן אדם שרוצה לעשות את הבדיקה ויש לו משהו שהוא חייב להיות למחרת ואנחנו יודעים הרי שיש בעיות עם הבדיקות, לא כולם מגיעים בזמן, זה לוקח יותר מ-24 שעות.

אילנה גנס: הוא יכול לעשות בדיקה פרטית.

אילנה גנס: אנחנו לא מגבילים.

אילנה גנס: אנחנו מביאים את השירות הזה עם חברת דיגום שמגיעה ודוגמת את כל השוהים במלון.

אילנה גנס: ומשתדלים לעשות את זה בנוחות.

גלעד קריב: לא, אני מבין שחבר הכנסת מקלב, לאו דווקא שאל על מלונית.

גלעד קריב: שאלת לגבי המלונית?

אורי מקלב: על המלונית.

אורי מקלב: להגיע למלונית - - -

אילנה גנס: אם מישהו מעוניין להשתמש בשירות פרטי של דיגום עד למלונית, ויש היום מספר מעבדות שנותנות גם שירות עד בית הלקוח – אין שום בעיה.

אורי מקלב: גם היום יש אנשים ש - - -

אילנה גנס: דוגם מוסמך או מעבדה מוסמכת שיש להם אישור הפעלה ממשרד הבריאות – אין שום בעיה.

אורי מקלב: - - - יכולות 24 שעות, הם לקחו, יש מעבדות שנותנות תשובות יותר מהירות.

אורי מקלב: אחרי שש, שבע שעות.

אורי מקלב: והם ישתחררו מהבידוד חזרה החוצה, לא ב-24 שעות אלא פחות מ-24 שעות אחרי התשובה השלילית שהם קיבלו.

גלעד קריב: רק שלא נדרדר לעבר הסתמכות על החברות הפרטיות שגובות ממון רב.

גלעד קריב: כן, עורך הדין סומך?

אורי מקלב: - - - לא מדובר בסיוע משמים.

שי סומך: אתה צודק, יש בינינו שיח בדיוק בנקודות האלה.

שי סומך: לגבי המצב המשפטי, אני רוצה לומר את הדברים הבאים: לדעתי סעיף 22(ג) מאפשר להחיל חובת בידוד במלונית גם על חוזרים ממדינות לא אדומות.

שי סומך: בעבר השתמשנו בסעיף 22(ג) כדי לחייב בבידוד במלונית אנשים שלא הסכימו להיבדק.

שי סומך: בעצם פירשנו כבר את הסעיף כמאפשר להחיל את חובת הבידוד על חלק מהחוזרים, לא על כולם.

שי סומך: עדיף כמובן להסדיר את הדברים לפי 22(ג).

שי סומך: לגבי החוזרים בקהילה, כמו שאמרה אסתי, יש אפשרות בצו בריאות העם לחייב את כל הנדבקים בקהילה בבידוד במלונית.

שי סומך: הבעיה שאין סמכויות אכיפה בצו.

שי סומך: ואז ההצעה הייתה בשיח הפנימי שלנו, שלגבי מי שלא מוכן מרצונו ללכת למלונית, אז אפשר להפעיל את סעיף 22(ד) לחוק סמכויות מיוחדות וביחד עם תיקון של ההנחיות שיאמרו שאדם שחולה באומיקרון חייב בבידוד בביתו, רק אם יש לו בית נפרד שהוא יכול לשהיות בו בבידוד, יחידת דיור נפרדת.

שי סומך: ואם אין לו יחידת נפרדת, אז רופא המחוז יכול לתת לו צו לשהות במלונית.

שי סומך: הכול בגלל שיש סיכון או לפחות יש כרגע אי ודאות לגבי האומיקרון וחשש שיש פוטנציאל לסיכון מהזן הזה.

שי סומך: לגבי אותה קבוצה שיש לה יחידת דיור נפרדת, יש אנשים כאלה, זה לא רבים, אז אפשר להפעיל פיקוח הדוק של המשטרה.

שי סומך: אפשר ליצור הסדר שיכול לתת לנו פתרון.

גלעד קריב: אם כי, מן הראוי לחשוב על הסדר יותר קוהרנטי כשנתקן את החוק.

גלעד קריב: אני רואה שיש פה את ההגדרות שלכם למה זה ממצא חיובי ומה זה הנחיות קליניות.

גלעד קריב: עכשיו אני רוצה להבין, אילנה, איפה אנחנו כרגע עומדים מבחינת תמונת המצב האפידמיולוגית, מה הכוונות של המשרד או ההמלצות של המשרד בתחום החוזרים מחו"ל באופן כללי?

גלעד קריב: מתי שבים לשגרת הבידודים - - -

אילנה גנס: קודם כל, תמונת מצב: חשוב לדבר גם על העולם וגם עלינו כי חלק מהמידע שאנחנו מנסים ללמוד, זה בעצם מידע שמגיע אלינו ממדינות אחרות.

אילנה גנס: חשוב לציין שמלפני כשבוע וחצי ועד היום, העולם התמלא בדיווחים על ריצופים חיוביים לווריאנט הזה.

אילנה גנס: אם אז היינו על שתי מדינות שריצפו את הווריאנט מעבר למה שרוצף אצלנו, היום אנחנו על מעל 70 מדינות.

אילנה גנס: צריך להסתכל על מפת העולם, איך תוך שניה התמלאה באדום, וכמעט אין היום אף יבשת בעולם שאין בה ריצופים של הווריאנט.

אילנה גנס: אנחנו רואים כמובן בדרום אפריקה, באירופה, יש ריצופים בודדים שזוהו בקנדה ובארצות הברית, בניו זילנד, באוסטרליה, בעצם בכל מקום בעולם.

אילנה גנס: כמובן שלפחות לפי המידע הראשוני, מרביתם כן מקושרים לחוזרי חו"ל ממדינות שונות.

אילנה גנס: חלקם למדינות אפריקה, רובם בעצם, כמובן שרואים יותר מדינות שיש להן קשרי תעופה הדוקים עם מדינות דרום אפריקה, בעיקר באירופה.

אילנה גנס: באירופה קצת קשה לזהות את המשמעות של התפשטות האומיקרון, בגלל שאירופה כרגע בגל תחלואה גדול מאוד שנגרם על ידי דלתא, הדעיכה החיסונית, שאנחנו רואים אותה.

אילנה גנס: וגם כמובן תקופת החורף שמאופיין בתחלואה נשימתית בפני עצמה.

אילנה גנס: אנחנו רואים עשרות אלפי מאומתים חדשים כמעט בכל מדינה של האיחוד האירופי.

אילנה גנס: מאות נפטרים כל יום בכל אחת מהמדינות.

אילנה גנס: ממידי תחלואה גדולים מאוד שמקשים מאוד על היכולת לרצף את כל המקרים החיוביים.

אילנה גנס: כמו שאנחנו היינו בשיא גל התחלואה, הגענו למעל 11,000 מאומתים חדשים.

אילנה גנס: והיכולת שלנו הייתה מוגבלת סביב 3,000 דגימות ביום שיכולנו לרצף בכל מעבדות הריצוף בישראל.

אילנה גנס: ולכן תיעדפנו מה אנחנו מרצפים ומה לא, כאשר חוזרי חו"ל תמיד תועדפו מבחינתנו באופן גבוה.

אילנה גנס: יש הרבה מאוד דברים שקשה לנו קצת ללמוד מהעולם, אבל אנחנו רואים דיווחים על הרבה מאוד אירועי הדבקה.

אילנה גנס: למשל, בפורטוגל מדברים על אירוע של שחקן כדורגל שכל הקבוצה שלו, כולה מחוסנת – 100% הדבקה.

אילנה גנס: אנחנו מקבלים דיווחים מבריטניה על כל מיני מסיבות עם אחוזי הדבקה שנעים לפי הדיווחים שלהם בין 50% ל-80% מהמגעים שנדבקו.

אילנה גנס: זה לא גורף, אבל בהחלט רואים אחוזי הדבקה גבוהים באירועים שונים שמדווחים מהולנד וכולי.

גלעד קריב: ועד כמה להערכתכם זה קשור לפער סביב חיסון הבוסטר?

אילנה גנס: בחלק מהמדינות אנחנו רואים את זה גם במחוסני בוסטר.

אילנה גנס: נתונים משם, נעבור קצת לנותנים אצלנו בישראל: נכון לבוקר זה, אנחנו עומדים על 21 מרוצפים ודאיים, ועוד 23 שמוגדרים כחשד גבוה.

אילנה גנס: ואם אנחנו מסתכלים על הסטטוס החיסוני של האוכלוסייה הזאת, מסתכלים עליהם ביחד, אנחנו על מעל 50% מחוסנים, כולל מחוסני בוסטר.

אילנה גנס: זה נתון מדאיג.

אילנה גנס: זה לא פרופורציות שאנחנו רגילים לראות אותם.

אילנה גנס: אנחנו חד משמעית היום מבינים שפוטנציאל ההידבקות שלו, לפחות לפי ההערכות של משרד הבריאות בבריטניה, הוא לפחות פי ארבע עד פי חמש בהשוואה לדלתא.

אילנה גנס: זה מה שגם מסביר את קצב העלייה בתחלואה הכל כך קיצוני שאנחנו רואים בדרום אפריקה וגם במדינות אפריקאיות נוספות, כפי שאנחנו כרגע רואים אותם, בעיקר על פי מודלים.

אילנה גנס: שוב, המדינות האלה לא ממש דוגמות, בודקות ומרצפות, ולכן אין לנו מקור מידע מהימן מהמדינות הראשוניות ששם אנחנו מבינים שהם בעצם מקור התחלואה.

אילנה גנס: זה למשל נתון שמדאיג אותנו.

אילנה גנס: עוד נתון שאפשר להגיד כרגע, במרוצפים ודאיים, נכון להיום, כולם או חוזרי חו"ל או מגעים של חוזרי חו"ל.

אילנה גנס: אנחנו כנראה כן מצליחים להגיע לרוב.

אילנה גנס: בחשד גבוה יש לנו כמה מקרים שהם לא חוזרי חו"ל וגם לא מגעים, לפחות לפי החקירה נכון לעכשיו.

אילנה גנס: אבל שוב, הם עדיין לא מרוצפים ודאית ולכן קשה להתייחס לזה במאת האחוזים.

אילנה גנס: אבל זה משהו שהוא יכול להיות כבר ניצנים של תחילת הדבקה קהילתית – אנחנו מקווים שאנחנו עדיין לא שם.

אילנה גנס: המהות שאנחנו מצליחים כרגע לזהות כל מקרה כזה ולהתלבש עליו, ולהכיל אותו מבחינת קטיעת שרשראות היא משמעותית מאוד.

אילנה גנס: לכל אחד כזה יש בין עשרות רבות לבין אפילו מאות של מגעים.

אילנה גנס: לצורך העניין, הדוגמה שהבאת על קרדיולוג שחזר מחו"ל, זה היה מקרה של מאות מגעים.

אילנה גנס: המשמעות של זיהוי כל מאות המגעים האלה, להגיע אליהם, לדגום אותם פעם ראשונה אחרי חשיפה ופעם שנייה בתום שבעה ימים.

אילנה גנס: לעשות עליהם פיקוח שמשטרת ישראל קיבלה מאיתנו - - - לעשות עליהם פיקוח הדוק מאוד.

אילנה גנס: כל זה חלק מקטיעת השרשראות.

אילנה גנס: נכון להיום, הצלחנו להגיע ולדגום מעל 95% מהמגעים של כל המקרים האלה – גם המרוצפים וגם המקרים בחשד גבוה.

אילנה גנס: היכולת הזאת קיימת במספרים קטנים.

אילנה גנס: ככל שנעלה, לא נוכל להשתלט על זה ולא נוכל להכיל את התחלואה הזאת ולשים עליה, כמו שאנחנו קוראים: תו ירוק, שנגענו בכולם, דגמנו את כולם ווידאנו שכל מי שאנחנו משחררים לחופשי, באמת נדגמו ואנחנו יכולים להגיד בוודאות שהם לא.

אילנה גנס: נתונים שאנחנו יכולים להגיד שבמידה מסוימת הם כבר מרגיעים אותנו, לפחות על מרוצפים במדינת ישראל: ברוך השם לא רואים תחלואה קשה ומשמעותית.

אילנה גנס: כולם, ובמיוחד במחוסנים – אנחנו כמעט ולא רואים תסמינים.

אילנה גנס: מרביתם ללא תסמינים בכלל.

אילנה גנס: אחוז קטן עם תסמינים קלים.

אילנה גנס: גם בקרב הלא מחוסנים, אנחנו רואים יותר מחלות תסמיניות, אבל עדיין, ברוך השם, בלי תחלואה קשה ובלי אשפוזים – נקווה שכך זה יישאר – כולל בילדים וכולל באנשים מבוגרים עם מחלות רקע.

אילנה גנס: זה משהו שמרגיע אותנו במידה מסוימת, שוב, זה על מדגם קטן מאוד שאנחנו רואים אותו כאן בישראל.

אילנה גנס: לפי דרום אפריקה, וכמה שיחות שניהלנו איתם, עדיין לא הצלחנו לקבל מידע שהוא מספיק מהימן, הדיווחים סותרים, יש לא מעט דיווחים על עלייה בתחלואה הקשה יותר ואשפוזים בקרב ילדים, וזה מאוד מדאיג אותנו.

אילנה גנס: ואנחנו לא הסרנו את החשש הזה.

גלעד קריב: איפה אנחנו עומדים עם נתוני התחלואה או קושי התחלואה מאירופה?

גלעד קריב: גם שם כבר יש התחלת נותנים.

גלעד קריב: שם אני מניח שזה יותר מסודר.

אילנה גנס: נכון, גם שם אנחנו עדיין לא רואים נתונים על תחלואה קשה מאוד.

אילנה גנס: מרבית התחלואה שם דומה למה שמה שאנחנו רואים כרגע כאן במדינת ישראל.

אילנה גנס: ולכן זה רק מחזק את ההערכה שלנו שמדובר בווריאנט שיש לו פוטנציאל הידבקות הרבה יותר גבוה.

אילנה גנס: אבל מבחינת אלימות, לפחות בינתיים, הנתונים הראשוניים מאוד שאנחנו למדים, קשה מאוד לקבוע בוודאות מה מידת האלימות שלה מבחינה קלינית.

אילנה גנס: שוב, הנתונים שאנחנו כן לומדים מדרום אפריקה עדיין לא מספיק מרגיעים אותנו ואנחנו ממתינים.

אילנה גנס: שבוע הבא משרד הבריאות הבריטי צפוי לפרסם בפעם הראשונה דוח קליני, סיכום של כל החולים באומיקרון עד עכשיו.

אילנה גנס: אנחנו מתחילים לראות יותר ויותר פרסומים שצצים במדינות אירופה, כי שם זה תופס תאוצה.

אילנה גנס: דרך אגב, רואים חזרה של חולים ממדינות נוספות לישראל, ולא רק ממדינות בדרום אפריקה.

אילנה גנס: עדיין, המסה העיקרית של חוזרים היא ממדינות בדרום אפריקה, אבל חלקם חזרו מצרפת, חלקם מארצות הברית.

אילנה גנס: ויש מדינות נוספות שאנחנו מזהים כבר תחלואה שחוזרת משם, וכך אנחנו מבינים שבעצם התחלואה שם כבר מסתובבת בהיקפים כאלה ואחרים.

אילנה גנס: להערכתנו כרגע בשלב הזה, התחלואה שם עדיין באחוזים נמוכים.

אילנה גנס: אבל זאת תמונה שיכולה תוך שבוע עד שבועיים להשתנות בצורה משמעותית, לפחות במדינות אירופה.

אילנה גנס: במדינות אפריקה, ההערכה שלנו, שאנחנו מדברים שם על מעל 50%,70% תפוצה של הווריאנט.

אילנה גנס: דרום אפריקה שכן מרצפת – מעל 75% כבר נכון לשבוע שעבר.

גלעד קריב: כשהחוליים זה הווריאנט?

אילנה גנס: מכל הריצופים, זה ריצופים של הווריאנט.

אילנה גנס: כלומר, זה גדל מדלתא, בצורה מהירה מאוד וקיצונית.

גלעד קריב: אותם דיווחים שאנחנו שומעים מהחברות, משתי החברות – מודרנה ופייזר – הרי בסופו של דבר, היעילות של החיסון, הם מתייחסים על רמת התחלואה או לטענתם, זה גם תריס יעיל בנושא ההדבקה?

אילנה גנס: כרגע לפחות לפי ההערכה, אנחנו רואים שזה כנראה מייצר הגנה טובה בפני תחלואה משמעותית ואשפוזים.

אילנה גנס: אנחנו עדיין לא יודעים להגיד מספיק על הדבקה.

אילנה גנס: אנחנו רואים בפועל לא מעט הדבקה גם בקרב מחוסנים, כולל מחוסני בוסטר.

גלעד קריב: מה כרגע על סדר יומה של הממשלה או ההמלצות המסתמנות שלכם בנושא החוזרים מחו"ל?

אילנה גנס: כרגע אנחנו, לפחות להערכתנו – אנחנו מבינים שאי אפשר למנוע לחלוטין חדירה של הווריאנט הזה, הוא כבר כאן בממדים כאלה ואחרים.

אילנה גנס: אנחנו מעריכים שלא זיהינו 100% מהמקרים שהגיעו לישראל או התפשטו כאן בתוך ישראל.

אילנה גנס: יחד עם זאת, אנחנו רוצים לעשות מאמץ מרבי להרוויח עוד קצת זמן.

אילנה גנס: לפחות מספר שבועות נוספים, ולהישאר על מספרים בודדים של תחלואה שאנחנו מצליחים לזהות ולהכיל עד כמה שניתן כפי שפירטתי קודם לכן.

אילנה גנס: וזה עד שנבין קצת יותר את המשמעותיות הקליניות של הווריאנט הזה – האם הוא באמת יותר אלים לילדים וכולי.

אילנה גנס: כי אם נראה, נשחרר את ההגבלות ובעוד שבועיים-שלושה, נגלה תמונת מצב קלינית שהיא מסכנת אוכלוסיות מסוימות.

אילנה גנס: היא עלולה לפגוע בשכיחות גבוה יותר בילדים או בלא מחוסנים, זה משהו ש - - - יהיה מאוחר מדי.

גלעד קריב: אבל כשאומרים לשחרר את ההגבלות, הכוונה היא לאותה דרישת בידוד של 72 שעות מחוזרי חו"ל או ההגבלות בתוך ישראל של התו הירוק שפה, אני לא חושב שהייתה ציפייה שהדבר ישתנה לאור הווריאנט החדש.

גלעד קריב: כרגע ישנה מחשבה על שינוי מדיניות הבידוד הגורפת של 72 השעות?

אילנה גנס: כרגע אנחנו שוקלים את זה.

אילנה גנס: שוב, זה משהו שבהחלט עולה הפרק, גם כחלק מתפיסה שאנחנו רוצים לייצר דיפרנציאציה שהיא הגיונית בין מחוסנים ללא מחוסנים, כשהיא גם חשובה.

אילנה גנס: עדיין אנחנו רואים פחות הדבקות במחוסנים בהשוואה ללא מחוסנים.

אילנה גנס: זה נכון לאורך כל הדרך, בכל סוג וריאנט – גם בדלתא, וגם ככל הנראה באומיקרון.

אילנה גנס: לכן נכון להשאיר איזושהי הפרדה במדיניות בין אוכלוסייה מחוסנת לאוכלוסייה שאינה מחוסנת.

אילנה גנס: מבחינת יתר ההגבלות?

גלעד קריב: כן, אבל שם אני מניח ש - - -

אילנה גנס: כרגע המאמץ שלנו הוא בעיקר לנסות לצמצם את הכניסה וההתפשטות של הווריאנט שברובו מגיע אלינו מחו"ל.

אילנה גנס: שם אנחנו מרכזים את המאמץ ואת ההגבלות.

גלעד קריב: עוד לא התקבלה החלטה לשנות את המדיניות או לא, בעניין 72 השעות?

אילנה גנס: כרגע אין החלטה.

אילנה גנס: אבל אנחנו שוקלים עוד.

גלעד קריב: בתקנות של התו הירוק שנוחתות עכשיו על שולחננו ותאושרנה פה מחר.

גלעד קריב: יש איזשהו שינוי מהמערכת הקודמת?

אילנה גנס: לא.

נועה ברודסקי לוי: לא.

גלעד קריב: בסדר.

אילנה גנס: בשלב הזה לא.

אילנה גנס: שוב, מרבית המאמץ הוא עם חוזרי חו"ל.

גלעד קריב: בהינתן - - -

אילנה גנס: תו ירוק – רק הארכה.

נועה ברודסקי לוי: רציתי לשאול גם לגבי העניין של בדיקת PCR והריצוף, זה לוקח יותר זמן?

נועה ברודסקי לוי: זאת אומרת מבחינת השבים מחו"ל ושמחכים במלונית, זה משהו שמאריך מאוד את זמן התוצאות?

נועה ברודסקי לוי: לא?

אילנה גנס: לא.

אילנה גנס: אנחנו משתדלים לעשות מאמץ מרבי, בכלל בשביל לקצר זמנים, כי יש לזה משמעות גדולה מאוד בקטיעת שרשראות ההדבקה.

אילנה גנס: כל הדגימות של החוזרים מחו"ל מרוכזות היום בשתי מעבדות, עד עכשיו ריכזנו במעבדה אחת, היום יש לנו מעבדה נוספת שאנחנו מנתבים אליה בדיקות של חוזרים מחו"ל בשביל לקצר זמנים עד כמה שניתן.

אילנה גנס: שתי המעבדות האלה מצוידות בכל המכשור המעבדתי הרלוונטי לזיהוי הווריאנט.

אילנה גנס: ואנחנו כרגע, אנחנו מקווים, בפתח של עידן חדש, של תקופה חדשה, שתהיה לנו ממש בדיקה מהירה, ספציפית לזיהוי של הווריאנט הזה.

אילנה גנס: הבדיקה כבר פותחה.

אילנה גנס: אנחנו בודקים כרגע איך אנחנו יכולים להרחיב את השימוש בה ולהכניס את השימוש בה באופן שוטף שתאפשר לנו כבר בדגימת PCR הראשונית, לזהות אם מדובר באופן ודאי אם כן או לא מדובר בווריאנט, וזאת בלי להמתין לתוצאות הריצוף שלו שלוקחת כמה ימים, ארבע-חמישה ימים.

גלעד קריב: אילנה, אני מבין מתמונת המצב האפידמיולוגית.

גלעד קריב: רגע, אשאל שאלה משפטית: חובת בידוד ל-72 שעות לכל הנכנסים, תזכירו לי מכוח מה היא מעוגנת?

גלעד קריב: מכוח חוק הסמכויות, מכוח פקודת בריאות העם?

אסתי ורהפטיג: לא, לא, זה מכוח פקודת בריאות העם.

גלעד קריב: זאת אומרת שהיא לא מגיעה אלינו.

גלעד קריב: זה אני כבר אומר לחברות – ההפרד ומשול הזה, מייצר קושי לפיקוח הפרלמנטרי.

גלעד קריב: אני מניח שהוא גם מטריף אתכן, כי אתן נאלצות לדלג לכן בקלילות.

גלעד קריב: זאת באמת מציאות שאין בה שום הגיון מבחינת הקוהרנטיות של הפיקוח הפרלמנטרי ונצטרך להידרש לזה בתיקון החוק.

גלעד קריב: אין שום הגיון שחלק מסוגיות הבידוד יידונו כאן, כי זה מלוניות, אמירות אחרות על בידוד – נצטרך את העניין הזה לייצר איזושהי מערכת קוהרנטית.

גלעד קריב: כרגע - - -

אילנה גנס: תמונה כוללת ולא כל אחד לחלקיק אחר.

גלעד קריב: אני חושב שכולנו בסופו של דבר עם תמונה, אבל קשה לייצר מערכות של איזונים נכונים ברמת הפיקוח הפרלמנטרי – אתם בסופו של דבר כן עושים את זה ב-hub אחד.

גלעד קריב: ברמת הפיקוח הפרלמנטרי, אם כולם ענייני הבידוד שלהם זה בוועדת הבריאות, אבל מישהו עם הנגיף היותר חמור זה דווקא אצלנו.

גלעד קריב: טוב, בזה נטפל, יש לנו חודשיים לתקן את העניין.

אורי מקלב: שמעתי שהגיע משהו, אבל זה אולי בהקשר של - - -

גלעד קריב: לא, זה התו הירוק.

גלעד קריב: נדון בו מחר בבוקר.

אורי מקלב: לא, בהקשר למה שאילנה או מישהו ענתה לניצן, בעצם, אף אחד לא יכול להשתחרר עד שלא נקבל את הבדיקה של האחרון שהגיע למטוס?

אורי מקלב: הגיע מטוס עם 250 נוסעים, וכולם נשארים, עד שאחרון הנוסעים לא יקבל את הבדיקה.

אורי מקלב: ואנחנו הרי יודעים שחלק מהבדיקות - - -

אילנה גנס: לרוב זה מגיע ביחד.

אילנה גנס: אלה בדיקות שהולכות לאותה מעבדה, מועברות באותו משלוח, וכולם מקבלים תוצאות וזה נכנס בדרך כלל לאותה הרצה במחשוב.

גלעד קריב: אבל לא היה הגיוני בכזה מצב, לאור שאלתו של חבר הכנסת מקלב, בוא נאמר שבסדר, קרתה תקלה, משהו לא הגיע.

גלעד קריב: בכל מקרה על פי הרציונל כאן, הרי אם גם היה ממצא חיובי באחד הנושאים, אחרי 72 שעות בבדיקה שנייה אתה יכול לחזור.

מירה רווה: נכון.

מירה רווה: אז הוא יכול לעשות את הפרטית.

גלעד קריב: אז לכל הפחות, גם אם מישהו, לא יודע, לא מצאו את הבדיקה שלו, כן הגיעה, לא הגיעה התשובה – בכל מקרה, אחרי 72 שעות אין שום סיבה שהבן אדם ישהה שם.

אילנה גנס: חד משמעית.

אורי מקלב: הוא לא - - - כולם נשארים.

גלעד קריב: לא, אבל אני אומר את הדבר הבא - - -

אורי מקלב: מה שקורה - - -

גלעד קריב: אני מבין.

גלעד קריב: יש פה בעיה, זאת אומרת, אין פה את האמירה הזאת.

אילנה גנס: להתעכב ל-72 שעות, זה רק אם היה מישהו חיובי.

גלעד קריב: אין בעיה, אבל אני אומר, בואו נאמר שמשום מה אירעה תקלה טכנית, ולא כל התוצאות של כולם הגיעו.

גלעד קריב: פשיטא שאחרי 72 שעות ועוד בדיקה בן אדם יכול לחזור לביתו.

גלעד קריב: כי גם אם היה מתגלה מישהו אחרי 72 שעות – זה במקסימום.

גלעד קריב: השאלה אם זו אופציה שקיימת כאן?

גלעד קריב: היא בעצם לא מנוסחת נכון.

אסתי ורהפטיג: היא לא כתובה כאן כי באמת הסיטואציה של עיכוב כל כך ארוך בתשובה זה משהו שאנחנו לא מכירות במציאות כרגע.

אורי מקלב: למה כל כך ארוך?

אורי מקלב: למה זה ארוך?

אסתי ורהפטיג: שזה יותר מ-72 שעות.

אורי מקלב: הוא עושה את זה ביום שלישי, לא בבוקר.

אורי מקלב: בטכניקה, תוך כמה זמן מקבלים תשובה היום?

אילנה גנס: היום בממוצע בין 12 ל-16 שעות ממועד הדגימה.

גלעד קריב: לא, זה רק במקרה של תקלה.

גלעד קריב: כי הרי כולם מגיעים כדבוקה אחת.

גלעד קריב: זה לא שמתפזרים בארץ ולך תרדוף אחריהם.

גלעד קריב: כולם בדרך למלונית.

אורי מקלב: - - - הם לא ישחררו אותו עדיין, אם לא הגיע התשובות.

גלעד קריב: לא, זה בדיוק העניין שמבחינת הרציונל האפידמיולוגי, מכיוון שגם אם מישהו נמצא חיובי, אז אחרי 72 שעות משחררים את האחרים אם הם עושים בדיקה שנייה.

גלעד קריב: אז פשיטא שגם אם מישהו לא הגיע לתשובה, אחרי 72 שעות אפשר לשחרר אותו.

אורי מקלב: אם הוא שלילי.

גלעד קריב: נכון.

גלעד קריב: זה פשוט לא מוסדר פה בתקנות, כי אתם אומרים שזה מקרה מופרך, כי ממילא תוך 72 שעות - - -

מירה רווה: תוך 72 שעות אתה משתחרר תלוי רק בבדיקה שלך.

מירה רווה: אתה לא תלוי באחרים.

גלעד קריב: לא, כי כרגע שתי הפסקאות האלה לא מתכתבות.

גלעד קריב: פסקה 4 לא מתכתב עם פסקה 1.

גלעד קריב: זה לא מקרה פרטי.

גלעד קריב: פסקה 4 זה שער הכניסה שמישהו נמצא עם האומיקרון ועכשיו תשחרר לך 72 שעות עם עוד PCR.

גלעד קריב: מה קורה בפסקה 1?

גלעד קריב: לא קיבלנו תשובה של מישהו אחרי 72 שעות או שחררתם אותו בוועדת חריגים ולא יודע לאן הוא נעלם.

גלעד קריב: אני מבין שזה מקרים בודדים, אבל אני רק בא ואומר שאולי לקבוצה הבאה, טוב יהיה לנסח את זה כך שבכל מקרה ברור שאחרי 72 שעות, בין אם לא הגיעו כל התשובות, כן הגיעו כל התשובות – אחרי 72 שעות בבדיקת PCR שניה, הבן אדם נשלח לביתו.

גלעד קריב: בסדר?

גלעד קריב: רק שזה פשוט יהיה ברור.

מירה רווה: סעיף 4 גם אתה לא יצאת, גם אם אין לך תשובה לבדיקה הראשונה למעשה, אז לא חלה עליך פסקה 3.

מירה רווה: כלומר, לא יצאת חיובי לאומיקרון.

גלעד קריב: כל עניין 4 הוא רק לעניין: מי ששהה בטיסה עם מי שקיבל ממצא חיובי.

גלעד קריב: אבל אם אנחנו בסיטואציה שאנחנו לא יודעים את התוצאות של כולם?

גלעד קריב: אין ממצא חיובי בינתיים.

מירה רווה: של אף אחד בטיסה?

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: שחסר בן אדם שאיתו הייתה תקלה.

גלעד קריב: תראו, זה מצב יחסית תיאורטי כי הבדיקות מגיעות תוך שעות.

אורי מקלב: אם אין את זה גם אחרי 24 שעות, יוצאים.

גלעד קריב: לא.

נועה ברודסקי לוי: לא, לא 24.

נועה ברודסקי לוי: זה עד שביום השלישי אפשר לעשות את הבדיקה.

אורי מקלב: אם בטיסה עשו בדיקה - - -

גלעד קריב: אם, אף אחד לא נמצא אז אתה יכול - - -

אורי מקלב: הם משלימים את ה - - -

נועה ברודסקי לוי: משלימים את הבידוד בבית.

גלעד קריב: בבית.

אורי מקלב: גם ממדינה אדומה רוצים לעשות את זה.

גלעד קריב: נכון.

נועה ברודסקי לוי: - - -

גלעד קריב: נכון, שבעה או 14.

אורי מקלב: אבל למה הם עושים את זה אחרי 24 שעות?

נועה ברודסקי לוי: אחרי התשובה, אם יוצאים שליליים או שליליים לפחות לאומיקרון.

אורי מקלב: אם לא נמצא אף אחד חיובי בטיסה הזו, אז הם כולם אחרי 24 שעות - - -

גלעד קריב: אחרי 24 שעות כולם קיבלו את התשובות.

גלעד קריב: חוזרים הביתה להמשיך את הבידוד שזה או 14 ללא מחוסנים, שמה אי אפשר לעשות את הבדיקה של שבעה.

אסתי ורהפטיג: אפשר לעשות.

גלעד קריב: הלא מחוסנים גם יכולים לקצר - - - אין הבדל.

אילנה גנס: זה מקצר עם בדיקה ביום השביעי ואילך.

גלעד קריב: הבנתי.

נועה ברודסקי לוי: רציתי לשאול על ועדת חריגים, שאני מניחה הוקמה מחדש עכשיו.

גלעד קריב: ועדת חריגים לעניין המלוניות.

נועה ברודסקי לוי: כן.

נועה ברודסקי לוי: האם - - -

גלעד קריב: לא, בעצם יש שני עניינים של ועדת חריגים.

גלעד קריב: אחד זה ועדת חריגים לעניין המלוניות.

גלעד קריב: והשנייה זה ועדת חריגים שהיא לא בתקנות האלה, אבל המדינות האדומות אלה המדינות שאסור לצאת אליהן, אז גם שם יש ועדת חריגים.

אסתי ורהפטיג: זה שתי ועדות נפרדות.

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: כן.

אסתי ורהפטיג: כאן הסמכות היא של המנכ"ל ושם זה סמכות של רשות האוכלוסין יחד עם עוד וכולי.

נועה ברודסקי לוי: רציתי לשאול אם יש קריטריונים שנקבעו ופורסמו איפשהו?

נועה ברודסקי לוי: איך אנשים יודעים לפנות אליהם אם הם רוצים?

נועה ברודסקי לוי: איפה הן נמצאות?

אסתי ורהפטיג: אנחנו נוודא שאמורים להיות פה אנשים מהמשרד שהם אלה שממונים על הנושא של הפעלה של הוועדה.

גלעד קריב: על הפעלת המלוניות.

אסתי ורהפטיג: על הפעלת ועדת החריגים.

גלעד קריב: ואני כבר אשאל אתכם על הדרך, איך עובד נושא הפיקוח הטכנולוגי?

גלעד קריב: הרי היה לנו פה התדיינות של 24 שעות על מי נותן מה.

גלעד קריב: הסיפור עובד עם פיקוד העורף ועם המוקד הטלפוני שלכם של 24/7?

גלעד קריב: הנושא של הפיקוח הטכנולוגי, אנחנו רואים שאנשים חותמים על המסמכים ומקבלים הסבר?

אילנה גנס: נתקלתי בזום עם נציגים של פיקוד העורף, אפשר לשאול אותם ישירות.

גלעד קריב: יש נציגי פיקוד העורף?

אילנה גנס: אנחנו עוקבים אחרי זה, אין בעיות מיוחדות.

אילנה גנס: התהליך של ההחתמה, השאלות, הפניות – זה מתבצע.

אילנה גנס: עשינו תדרוך לכל האנשים שעוסקים בזה בכל המלוניות.

גלעד קריב: למיטב ידיעת

גלעד קריב: כם כמה אנשים יש לנו היום במלוניות?

אורי מקלב: 140 אמרת מקודם.

אורי מקלב: זכור לי שאמרו 140.

אורי מקלב: אילנה, כשאת מדברת על כך שיש בדיקת רצף של כמה ימים.

אורי מקלב: אמרת שהיום לוקחת בדיקת רצף כמה ימים.

אורי מקלב: אז איך הם מקבלים תשובה תוך 18 שעות.

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: היא אמרה ש-PCR והריצוף זה שני עניינים שונים.

גלעד קריב: קודם עושים PCR וה-PCR יודע לגלות או לזהות שיש חשד לאומיקרון, ואז עושים את הריצוף ומקבלים תשובה.

אילנה גנס: נכון לבוקר זה, יש 346 שוהים בכל המלוניות.

אילנה גנס: כאשר 180 בדן פנורמה תל אביב.

אילנה גנס: 139 בדן פנורמה ירושלים.

אילנה גנס: ועוד 27 שהם מחלימים, בעצם חולים מאומתים שנמצאים בדן פנורמה בירושלים.

גלעד קריב: ו-346, שזה נתון יחסית גבוה - - -

אילנה גנס: סך הכול.

גלעד קריב: זה הכול חוזרים ממדינות אדומות?

אילנה גנס: נכון, כי חלקם שוהים שלושה ימים.

גלעד קריב: גל החוזרים מנופשי חנוכה במדינות אדומות.

אורי מקלב: - - - באופן הטכני, איך אתם מהבדיקה שנעשית בנתב"ג, אחרי שהוא נוחת תוך 18 שעות אתם מגלים אדם חיובי עם ה-PCR לא נותן את זה מהרצף, הריצוף צריך להיות כמה ימים.

אורי מקלב: אתם עוד לא יודעים עדיין אם הוא חולה, זה רק סימן.

אילנה גנס: ה-PCR הראשוני בדרך כלל נותן לנו כבר אינדיקציה של חשד.

אורי מקלב: חשד.

אורי מקלב: ועל זה הוא נשאר, הוא נשאר על חשד עכשיו?

אילנה גנס: ברור.

אילנה גנס: אם זה היה חיובי שהוא דלתא, מבחינתנו יכול להמשיך ולעשות בידוד ביתי.

גלעד קריב: וה-PCR יודע לזהות אם זה האומיקרון?

אילנה גנס: אם זה חשוד.

גלעד קריב: חשד לאומיקרון או לזן אחר.

גלעד קריב: טוב.

אילנה גנס: נכון.

מירה רווה: אנחנו נכתוב את זה בהגדרות.

גלעד קריב: ברור.

גלעד קריב: מכיוון שב-16:00 אנחנו חייבים לסיים בגלל תחילת המליאה, אז אנחנו תכף נקרא את התקנות.

אורי מקלב: אני לא אהיה פה, אני בדיון אחר.

גלעד קריב: בסדר.

גלעד קריב: חבר הכנסת מקלב, תודה רבה.

גלעד קריב: נקרא תכף את התקנות.

גלעד קריב: אני רק רוצה לשאול אם מי מהנמצאים בזום יש נציג פיקוד העורף?

גלעד קריב: אשמח לשמוע את ההתייחסות שלכם למה שקורה כרגע במלוניות.

יהל פטישי: צוהריים טובים, מדבר יהל פטישי, אני מפקד המלוניות.

יהל פטישי: במקרה חזרתי ממילואים בטייסת שלי, אני רוצה להגיד כמה דברים, האחד לגבי ההסכמונים: תהליך ההחתמה של ההסכמונים מתבצע על ידי אנשיי, הם מתדרכים, הם מסבירים, ויש לנו 99.

יהל פטישי: 8% חתימה בשלב זה.

יהל פטישי: אני חייב להגיד שאני לא מכיר את הקו של משרד הבריאות, ואני לא מכיר איזשהו מענה ואני לא מכיר שיש לנו איזשהו תמיכה או סיוע בעניין הזה, וגם לא סיוע מביטחון פנים, זה בנושא ההסכמונים.

יהל פטישי: אנחנו שם די לבד במערכה הזאת.

יהל פטישי: זה בנושא הזה.

יהל פטישי: אני רוצה לחדד סוגיה ,כי אנחנו קובעים בה כל יום, אגב, יש טיסה כל יום.

יהל פטישי: שלוש בבוקר מאדיס, ופה ושם נוספות טיסות אחרות.

יהל פטישי: כשש טיסות בשבוע.

יהל פטישי: אם כבין 70 ל-120 איש על טיסה, אלה הנתונים עד כה.

יהל פטישי: המציאות היא מציאות מורכבת.

יהל פטישי: בניגוד למה שנאמר פה, כמעט בכל טיסה שנייה יש בעיה של תוצאות שמגיעות מאוחר.

יהל פטישי: יש בעיה של פסילות של תוצאות.

יהל פטישי: וצריך להתמודד עם זה.

יהל פטישי: צריך לזכור, האנשים מקבלים מחברת הדיגום בנתב"ג תוצאה.

יהל פטישי: הם יודעים שהם שליליים.

יהל פטישי: מהרגע הזה, 118 איש מתוך 120 אורזים את הפקלאות ומתחילים לרדת למטה, כי הם סיימו מבחינתם.

יהל פטישי: כמובן שאנחנו מסבירים, כמובן שאנחנו כתבנו, כמובן הכול – לא משנה.

יהל פטישי: עכשיו צריך להתמודד עם האירוע הזה כי מחכים לעוד תוצאה אחת.

יהל פטישי: והתוצאה הזאת היא במקרה פסולה.

יהל פטישי: ועכשיו מה עושים?

יהל פטישי: זאת המציאות.

יהל פטישי: צריך להכיר את המציאות.

יהל פטישי: עכשיו אם אני משחרר על בסיס תוצאה פסולה אחת או לא.

יהל פטישי: כי המשמעות עכשיו זה לא שאנשים נשארים 72 שעות, זה 72 שעות הם עוזבים זה ברור.

יהל פטישי: אבל אנשים נשארים פה 48 שעות על תקלה טכנית בודדת.

יהל פטישי: ועם זה צריך להגיע למסקנה.

יהל פטישי: האם זה נכון ש-48 שעות יישארו 120 איש בגלל תקלה טכנית.

יהל פטישי: כי האופציה הבאה שלי היא שאני מזמין דיגום נוסף.

יהל פטישי: הוא יגיע בבוקר, הוא ידגום, התוצאה שוב בערב, הם עושים הכי טוב שאפשר, אבל זאת המציאות.

יהל פטישי: לכן אני חושב שלא כדאי להזניח את האופציה של הפסילות ואחוזי תקלות.

יהל פטישי: המציאות מורכבת.

גלעד קריב: א' ברור לי.

גלעד קריב: מה ההתרשמות שלך משתי המלוניות, לגבי שכיחות אותן תקלות?

גלעד קריב: עד כמה מגיעות שלוש-ארבע טיסות בשבוע, אז אתם בטח קולטים את המגיעים כקבוצה.

גלעד קריב: היית אומר שבכל קבוצה יש לך תקלה שגורמת לשהות יתר של רוב הנוסעים?

גלעד קריב: זה יותר נדיר?

יהל פטישי: זה לא תקלה שגורמת לחצייה של יותר מיממה.

יהל פטישי: אני אומר שבסיטואציה שבה 119 איש קיבלו תוצאה בשעה 12 בצוהריים, קשה מאוד להחזיק את האנשים.

יהל פטישי: צריך לזכור שאין גורמי אכיפה, משטרה, 24/7 במלון.

יהל פטישי: זה אירוע, זה אירוע קשה וכבד.

יהל פטישי: להגיד שאנשים יישארו במלון שלושה ימים בשל איזשהו היבט טכני – אני חושב שצריך לחשוב על זה בכובד ראש.

יהל פטישי: זה שמישהו רואה - - - ביזנס ומישהו עכשיו יוצא 50 והוא מאומת עכשיו.

יהל פטישי: אני חושב שבנושא הזה חייבים להעמיק בו.

יהל פטישי: ואני אומר בפרט שיש גם היבטים טכניים ואתן דוגמה מעשר הדקות האחרונות: בטיסה שנחתה היום בשלוש בבוקר, כולם שליליים למעט נוסע אחד שהוא חיובי גבולי.

יהל פטישי: רגע, אז מה זה אומר?

יהל פטישי: איך עכשיו הקריטריונים?

יהל פטישי: מתברר שזה בחור שהיה מאומתת, מזוהה עוד בדרום אפריקה.

יהל פטישי: והוא כבר, נקרא לזה "מחלים", אבל התוצאה אצלו היא חיובי גבולי.

יהל פטישי: אז לשחרר את הטיסה או לא לשחרר את הטיסה?

יהל פטישי: להושיב את כולם 72 שעות או לא?

גלעד קריב: במצב כזה אדוני, עם מי אתם מקבלים את ההחלטה?

יהל פטישי: פרטנית פה התייעצנו עם עופרה ממשרד הבריאות, וסוכם לשחרר כי זה היבט רפואי, אז פה בעניין הזה סיכמנו לשחרר אותם.

יהל פטישי: אבל זאת ממש דוגמה מעשר הדקות האחרונות על הטיסה של אדיס היום בבוקר.

יהל פטישי: המציאות היא מורכבת וצריך לראות לגבי החלטה של שלושה ימים, עד מתי זה רלוונטי ואיפה זה טכנית.

גלעד קריב: ברור.

גלעד קריב: א' כמובן, הערכת כולנו לפיקוד העורף שעמס על עצמו את המשימה הזו.

גלעד קריב: אילנה, ככל שצריך לדייק את העניין הזה של הנגישות של האנשים שלכם ולצוותי פיקוד העורף – אנא תעשו את זה.

גלעד קריב: אני חושב שהשאלה שנשאלה, אני לא בגלל זה לא הייתי מאשר את התקנות, אבל השאלה שנשאלה פה, מה מידת ההיגיון והצורך בסעיף 2(1) (א)(1)?

גלעד קריב: הקטע הזה להשאיר את 120 הנוסעים שחזרו מחו"ל בגלל תשובה שעדיין לא הגיעה?

גלעד קריב: בסדר, הרי בסופו של דבר אתם יודעים מי האנשים.

גלעד קריב: הם יצאו ב-PCR שליליים.

גלעד קריב: אם מישהו יחזור עם תשובה חיובית, ביננו, הרי גם יכול להיות שממילא התשובה החיובית של אחד מהם תגיע בבדיקת ה-PCR השנייה, נכון?

גלעד קריב: אז ממילא אתם לוקחים, אתם לא באתם ואמרתם: בואו נשאיר אותם שבעה ימים במלונית.

גלעד קריב: תחשבו.

גלעד קריב: אני אומר שוב, גם לא כל דבר צריך להשתנות מהרגע להרגע, אבל ככל שהסיפור הזה ממשיך, אני חושב שצריך לחשוב על הנקודה הזו.

גלעד קריב: אשי שלמון, נמצא איתנו בזום, התייחסות שלך, ולאחר מכן אנחנו ניגשים להקראה.

אשי שלמון: עליתי הרגע מדיון במשרד החוץ, תוכלו בבקשה למקד את השאלה עבורי?

גלעד קריב: אני הבנתי שאתה מעוניין לדבר, אני לא חושב שכרגע יש לנו שאלה.

אשי שלמון: אני התבקשתי לעלות כי יש לך שאלה אקוטית.

אשי שלמון: לגבי ועדת החריגים לנושא המלוניות, ועדת החריגים לגבי היוצאים למדינות האדומות.

אשי שלמון: אלה שתי ועדות שונות.

אשי שלמון: איפה אנחנו עומדים היום עם פעולת ועדות החריגים?

אשי שלמון: כאשר מדובר על מלונית עד לתוצאת בדיקה, אז יש מצבים נדירים ביותר שבהם מראש אפילו אי אפשר לפנות אדם למלונית גם למסגרות בודדות - - - החלטה שמתקבלת בשדה התעופה, הייתי ער למספר החלטות כאלה בימים האחרונים.

אשי שלמון: אין מטרה להכביד, מי שבאמת לא יכול להגיע למלונית בגלל מחלה קשה או עניינים שכאלה הוא לא ישלח למלונית, הוא כבר בשדה התעופה יקבל - - -

גלעד קריב: אשי, אנחנו מתקשים לשמוע.

אשי סלמון: ניסיתי לומר שאני כרגע גם בשדה התעופה וגם במלוניות מבין שיש מענה טוב וליברלי וקשוב.

אשי סלמון: לא נתקלתי בערעורים על החלטות שם בימים האחרונים, כך שאני מניח שבניגוד לפעם שעברה שכל היום הועסקתי על ידי הסוגיה הזו, העניין הזה בסך הכול די בסדר.

אשי סלמון: לגבי ועדת חריגים ליוצאים מן הארץ, זה סיפור אחר לגמרי, הוא מתנהל כפי שהתנהל בעבר, לפי אותם קריטריונים, כולל תוספות שאתם התוויתם בגל הקודם בשביל עיתונאים ועניינים אחרים.

גלעד קריב: תודה לך.

אשי שלמון: תודה.

אשי שלמון: מתנצל על בעיית הקשב.

אשי שלמון: תודה רבה.

גלעד קריב: אני מציע שניגש?

נועה ברודסקי לוי: אתה רוצה לתקן, אז אין - - -

גלעד קריב: לא, לא, היועצת מתקנת אותי – ואנחנו לא בשלב של תיקון מועד הפקיעה?

נועה ברודסקי לוי: רק אבהיר לגבי הפקיעה: מה שבעצם ההכרזה היא עד 12 בדצמבר יום חמישי.

נועה ברודסקי לוי: שזה יום ראשון בלילה.

גלעד קריב: בשביל זה אני אומר עוד פעם, את זה אני לא אוהב, כי מה לעשות, הוועדה לא מתכנסת בשגרה ביום ראשון.

גלעד קריב: אתם תפרסמו את התקנות או במוצאי או בשישי בצוהריים, אבל עוד פעם נהיה פה במצב של דיון רטרואקטיבי שכל מה שאנחנו יכולים לעשות זה לבטל.

גלעד קריב: זה מצב שאני לא אוהב.

גלעד קריב: השאלה האם במצב הזה, שהתקנות בתוקף כבר, אני יכול למשל – אני חושב שלא עברו פה 14 ימים – להאריך אותם ביום?

גלעד קריב: כך שזה יגיע - - -

אסף פרידמן: כל התקנות זה הכרזה.

גלעד קריב: זה הכרזה.

גלעד קריב: אני לא יכול לשנות את מועד ההכרזה.

גלעד קריב: טוב.

גלעד קריב: אני רוצה לבקש מכן, המשפטניות – אנחנו לא נצביע כי זה כבר בתוקף, אבקש רגישות לעניין הזה.

גלעד קריב: צריך לנהל את לוחות הזמנים – עוד פעם, הוועדה במקרים, אם צריך נתכנס גם בראשון וחמישי – בשגרה ימי העבודה של הוועדות הם שני, שלישי, רביעי.

גלעד קריב: צריך לכוון את מועד הסיום של כל התקנות.

גלעד קריב: מחר בבוקר למשל נדון בתקנות תו ירוק, אני אומר מראש: אנחנו נקבע את המועד באישור גם בהתאם לזה, כדי שנוכל פעם הבאה לדון ב-24 שעות שעומדות לרשותנו, בסדר?

גלעד קריב: תשימו בבקשה גם אתן לב לעניין הזה.

אסתי ורהפטיג: היושב-ראש, נפנה את תשומת הלב שבחוק יש הגבלה על מספר הימים שיכולה להיות הכרזה ללא אישור ועדה מראש.

אסתי ורהפטיג: ולכן, החל מ-16 בחודש, כלומר, יש עוד ארבעה ימים שלכאורה אנחנו יכולים עוד להאריך את ההכרזה, גם אם הוועדה לא תתכנס עד לפני שהיא תיכנס לתוקף.

אסתי ורהפטיג: אבל לאחר מכן, אנחנו נהיה חייבים לקבל אישור ועדה לפני שבכלל הכרזה כזאת תיכנס לתוקף.

גלעד קריב: כרגע ההכרזה יכולה לעמוד בתוקפה עד?

נועה ברודסקי לוי: עד 12 בחודש.

נועה ברודסקי לוי: החודש הם הכניסו את זה לתוקף בחמישי, ואז ב-12 בחודש זה יום ראשון.

נועה ברודסקי לוי: אחר כך, מתאריך 17 בחודש או 16, הם כבר לא יוכלו להאריך יותר בלי הוועדה וצריך לשים לב כי זה יום שישי.

נועה ברודסקי לוי: צריך יהיה לבקש דיון מספיק זמן לפני.

גלעד קריב: זה דבר שאתן צריכות לשים אליו לב.

מירה רווה: יכול להיות שרק נבקש.

אסתי ורהפטיג: בסדר, אני חושבת שגם גורמי הממשלה יהיה בקשר עם יושב-ראש הוועדה, נראה כי כל דבר צריך להיות בתיאום איתך.

גלעד קריב: בסדר, אבל מה שאתן אומרות שאנחנו כרגע, התקנות האלה תעמודנה עד?

מירה רווה: עד 12.

אסתי ורהפטיג: זה מה שכתוב בהם.

אסתי ורהפטיג: כדי להימנע ממצב שתצטרכו לקיים דיון דחוף ביום ראשון בבוקר, אז יכול להיות שיעשו נגיד הארכה של המצב הקיים בעוד כמה ימים, ואז רק אם יהיו שינויים אז לעשות את זה רק אחרי.

גלעד קריב: כאילו בלי אישור הוועדה.

גלעד קריב: זאת אומרת, עם שימוש בסעיף הדחיפות.

אסתי ורהפטיג: אפילו בלי סעיף דחיפות, אבל אחרי 20 הימים אין אפילו את ברירת המחדל.

מירה רווה: - - -

גלעד קריב: ברור, אז צריך לכוון, בסדר.

גלעד קריב: תראו, אתן יכולות גם לעשות את הנס של להניח לנו מספיק דברים זמן מראש.

גלעד קריב: אם תניחו ביום שני את נוסח ההכרזה שייכנס לתוקפו ב-17, את זה הם כן יכולים לעשות.

מירה רווה: אבל הם - - -

גלעד קריב: לא, ברור שאתם תצטרכו להאריך את התוקף של ההכרזה אם אישור או בלי אישור הוועדה, מיום ראשון עד ליום שישי.

גלעד קריב: תדאגו להביא ביום שני הכרזה מיום שישי, מ-17 ככל שצריך, ונדון בה בשני, שלישי או רביעי כשנקבע.

גלעד קריב: פשוט תביאו את זה לפני.

גלעד קריב: כי אם באמת תביאו לנו את זה ביום רביעי בלילה או ביום חמישי בלילה, את הוועדה אי אפשר לכנס ביום שישי.

מירה רווה: אנחנו לא נוכל לעשות את זה בכל מקרה, הסמכות היא רק עד 16, אז נהיה חייבים.

גלעד קריב: בסדר, אז בואו נערך לזה מספיק זמן מראש.

מירה רווה: זו החלטה שלנו - - -

גלעד קריב: בסדר גמור.

נועה ברודסקי לוי: יש נקודות שלא הספקנו לדון עליהם, ואני מציעה שלפחות כן אגיד אותם רק כדי שנדון בהם עם תשובות בשבוע הבא: נושא ההסברה, לוודא שבאמת כל האנשים שנוחתים מקבלים את המידע ואת דפי המידע.

גלעד קריב: נדבר על זה מחר.

גלעד קריב: מחר בבוקר זה לא הכרזה, מחר בבוקר אנחנו יושבים עם אנשי משרד הבריאות על תקנות התו הירוק.

גלעד קריב: היועצת המשפטית מציינת את נושא ההסברה ואת?

נועה ברודסקי לוי: נושא התחבורה – איך הם נוסעים אחרי המלונית, זה דבר שעולה כל פעם כשיש עניין של מבודדים שצריכים לחזור הביתה.

נועה ברודסקי לוי: ודבר שלישי, הנושא של צוות אוויר שפטור בעקרון מבדיקות אפילו?

נועה ברודסקי לוי: מה קורה עם אותו צוות אוויר שמגיע מאותן מדינות אדומות, הנוסעים שבגלל ממצא חיובי של מישהו אחד נמצאים כולם ב - -

גלעד קריב: כן, זה חד משמעית כבר לא מחזיק מים.

נועה ברודסקי לוי: - - בבידוד במלונית והם פטורים מבדיקה אפילו.

אילנה גנס: קודם כל, חוזרים ממדינות אדומות – הפטור לא חל על צוותי אוויר.

אילנה גנס: ברגע שחוזרים ממדינה אדומה, הם חייבים להיבדק.

גלעד קריב: טוב, על זה אני מציע שמחר בדיון נוסיף את סוגיית ההסברה, תחבורה וצוות אוויר להבהרות.

גלעד קריב: תודה, הדיון נעול, תודה לכם.