ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 68, 2021-12-07 13:00

יוראי להב-הרצנו: שלום לכולם, היום ה-7 בדצמבר 2021, ג' בטבת התשפ"ב.

יוראי להב-הרצנו: ברשות יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, ווליד טאהא, אני מתכבד לפתוח את הדיון בנושא ההשלכות הסביבתיות של הסכם קצא"א-Red Med.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לפתוח את רשימת הדוברים.

יוראי להב-הרצנו: מאחר ויש רשימה מאוד ארוכה, וזה דיון המשך לדיון הקודם שנערך שבוע שעבר, אני מבקש מהדוברים להקפיד על תמצות דבריהם, על מנת שנוכל להספיק ולשמוע את כולם.

יוראי להב-הרצנו: שלום לחברי חבר הכנסת מוסי רז.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו רוצים להתחיל עם מאיה יעקבס מצלול.

יוראי להב-הרצנו: זכות הדיבור שלך גברתי, בבקשה.

מאיה יעקבס: תודה רבה לך ותודה לכולם.

מאיה יעקבס: אנחנו מגיעים פה לדיון שני כדי להעמיק.

מאיה יעקבס: זה לא מובן מאליו.

מאיה יעקבס: קצא"א היא חברה שנהנתה במשך שנות קיומה מחיסיון שהכניסו אותה לאיזושהי שאננות ולתחושת היבריס, שלה מותר הכול, תחושה שאפשר להגיש סקרי סיכונים שהם כל דבר חוץ מסקר סיכונים מעמיק, רציני ומכובד.

מאיה יעקבס: אני עדכנתי את המשרד להגנת הסביבה על חתימת ההסכם.

מאיה יעקבס: שמעתי על זה בתקשורת והרמתי טלפון לבכירים במשרד להגנת הסביבה, ומיד גם כינסנו את חברינו מהתנועה הסביבתית.

מאיה יעקבס: מה שאנחנו רואים פה עכשיו זה רשימה של המשתתפים בקואליציית המאבק בקצא"א.

מאיה יעקבס: זו בעצם הקואליציה הסביבתית הגדולה ביותר שהיתה אי פעם בתולדות ישראל במאבק כלשהו, ולא בכדי.

מאיה יעקבס: אני לא זוכרת שנתקלתי אי פעם בכל כך הרבה סלידה, פחד והסתייגות מחברה מזהמת כלשהי כמו שנתקלנו מקצא"א.

מאיה יעקבס: בבת אחת כל מי שעבד מולם לאורך השנים, יש פה באמת משהו מאוד מאוד עמוק ומאוד בסיסי, שאנחנו למדים על החברה הספציפית הזו.

מאיה יעקבס: בשנה האחרונה יצאו אלפי אנשים לרחובות, להפגנות, במחאה סביבתית, שכמוה לא היתה בישראל.

מאיה יעקבס: זה שקף שאני מראה אותו בדרך כלל כשאני מדברת על קידוחי הגז והנפט, כדי להסביר מה הפוטנציאל של הנזק, כשאנחנו מדברים על פגיעה מזיהום נפט: הראשון זה מים.

מאיה יעקבס: אני ארוץ ממש במהרה, יש לנו פה מומחים שידברו וירחיבו על כל אחד מהנושאים, אני מראה את השקף הזה כדי להמחיש את סדר הגודל, את ההיקף של הטירוף לאשר הסכם כמו של קצא"א, שיגרום לנזק כל כך רחב היקף וכל כך רב נפגעים מול הפוטנציאל הרווחי הקטן מאוד שצפוי למדינת ישראל.

מאיה יעקבס: הנושא של ההתפלה – 75% מהמים שלנו מותפלים, ואי אפשר יהיה להתפיל מים, במידה ויזוהם הים מנפט.

מאיה יעקבס: הסחר הימי – 99% מכל מה שנכנס ויוצא ממדינת ישראל מגיע דרך הים.

מאיה יעקבס: אניות משא אינן יכולות לעבור בים מזוהם בנפט.

מאיה יעקבס: נמל אשדוד בוודאות ייסגר, במידה ותהיה דליפה משמעותית מקצא"א.

מאיה יעקבס: המשמעות של זה היא עשרות מיליוני שקלים למשק בכל יום.

מאיה יעקבס: תחנות הכוח של חברת חשמל זקוקות לים נקי כדי לייצר חשמל מהטורבינות שלה.

מאיה יעקבס: תיירות החופים – מדינת ישראל משקיעה מיליארדים בהקמת מלונות – זה מאבק בפני עצמו, מה עושים על החופים ומה לא – אבל בעידוד תיירות, בהבאת תיירים לארץ.

מאיה יעקבס: כל חופי ישראל נמצאים בסיכון, זה לא רק אילת.

מאיה יעקבס: גם חופי ישראל בים התיכון, לא רק באזור אשקלון, יש לנו בסך הכול 197 ק"מ של חוף, ולזיהום נפט לוקח מעט מאוד זמן להתקדם בים, בפרט כשאין לנו מוכנות לחירום.

מאיה יעקבס: כל תיירות הפנאי, אנחנו מדברים על מיליארדים.

מאיה יעקבס: התחום של תיירות הפנאי בחופים זה עסק שמגלגל המון כסף ויש בו המון המון השלכות פיננסיות.

מאיה יעקבס: החקלאות הימית, גם אם היא לא גדולה ומאוד מפותחת, גם לה יש השלכות סביבתיות פיננסיות רבות.

מאיה יעקבס: כל הדברים זה מיליארדים-מיליארדים למשק, וזה עוד לפני שדיברנו על שיקום הטבע.

מאיה יעקבס: זיהום הזפת בחופים בפברואר, שזה היה זפת ולא נפט, והרבה יותר קל לאסוף זפת מאשר נפט עם מכלית שנשפכת ממש על החופים שזה סיפור אחר והרבה יותר גדול.

מאיה יעקבס: זה עלה לממשלה לתקן עשרות מיליוני שקלים.

מאיה יעקבס: אנחנו מוסיפים על זה כמובן את הנושא של הרס אילת.

מאיה יעקבס: אילת חיה ומתפרנסת מתיירות.

מאיה יעקבס: אנחנו יכולים להגיד שלום ולסגור את אילת.

מאיה יעקבס: גם הרס אלמוגי ים סוף, שהם האלמוגים הכי חשובים על פני כדור הארץ, וזה אירוני ועצוב בעיניי שאני כארגון סביבתי, שהקמנו את כל המאבק הזה נגד הזיהום של קצא"א, אנחנו קודם כל שומרי האלמוגים, אבל הצבנו את זה אחרון, כי כל הנושאים האחרים הם הנושאים שאנחנו מדברים עליהם כל הזמן ועדיין הם יותר מעניינים את הציבור ואת המשק.

יוראי להב-הרצנו: מאיה, מה שאת מתארת פה הוא חמור מאוד.

יוראי להב-הרצנו: אבל קצא"א טוענים שמדובר בעסקה, שהיא חלק ממהלך העסקים הרגיל של החברה; שלא מדובר פה בהגדלה משמעותית או בפעילות חריגה ממה שהם בדרך כלל עושים.

יוראי להב-הרצנו: מה את עונה לזה?

יוראי להב-הרצנו: או מה ההתרשמות שלך?

מאיה יעקבס: אנחנו שוב נכנסים לשורת הטעיות.

מאיה יעקבס: שנות ה-70 באילת, עוד לפני שאילת היתה תיירות ומפותחת, היו אסונות גדולים מאוד שפגעו בשמורה, וכמובן אסון עברונה.

מאיה יעקבס: אלה שתי תמונות שמשקפות את קצא"א לאורך השנים.

מאיה יעקבס: בדיון הקודם היה באמת מסע של שקרים והטעיות, אין דרך עדינה לומר את זה.

מאיה יעקבס: נתחיל מזה שקצא"א טוענת שהיא מאגר הנפט של מדינת ישראל, כשהיא לא מאגר הנפט.

מאיה יעקבס: משרד האנרגיה אמר כאן בפירוש, שהיא לא מאגר הנפט.

מאיה יעקבס: הם ניסו לטעון שזה יפגע בקשרים הגיאופוליטיים של מדינת ישראל, ושגריר האמירויות בעצמו אמר שזה לא נכון ושזה לא יפגע.

מאיה יעקבס: ראינו דוגמאות להסכמי שלום שאפשר לקיים אותם כמו שנחתם בין ירדן וישראל עם האמירויות, שאנחנו מקדמים אנרגיה סולרית ומים מותפלים במקום נפט.

מאיה יעקבס: אני אתייחס למה שאתה שואל ספציפית.

מאיה יעקבס: תנועת המכליות לאורך השנים היתה בין אפס לחמש מכליות בשנה.

מאיה יעקבס: לא נעשתה מוכנות לחירום עד ממש לאחרונה.

מאיה יעקבס: מה שאנחנו רואים כאן זה מתוך חלופת המכתבים שהיתה בין מנכ"לית המשרד להגנת הסביבה לבין יושב-ראש קצא"א.

מאיה יעקבס: הם טוענים שהם השקיעו כסף ושהם מוכנים כביכול לחירום, כשלמעשה מדובר בכספים שהם היו אמורים להשקיע שנים קודם לכן.

מאיה יעקבס: צריך לשאול אותם, למה הם לא השקיעו את הכספים האלה קודם לכן ולא היתה לנו מוכנות לחירום כל השנים, גם למינימום של עד שני מיליון טון נפט בשנה, שהם לא הגיעו אליו.

מאיה יעקבס: הם מעולם לא הגיעו לסכומים האלה, לכמויות האלה, כי הם הביאו בין אפס לחמש מכליות בשנה גג.

מאיה יעקבס: הם ניסו לטעון פה ל-10, 15 מכליות בשנה.

מאיה יעקבס: זה פשוט לא נכון, אלה היקפים לא אמיתיים של מה שהיה.

מאיה יעקבס: הם מזהמים סדרתיים ומנסים להפחית מהמשמעות ברטוריקה שהם משתמשים בה.

מאיה יעקבס: מנכ"ל קצא"א תיאר את אסון עברונה כאירוע שלא צריך לקרות, ואנחנו לא מתגאים בו וכו' וכו', וזאת היתה תקלה.

מאיה יעקבס: ככה הם מדברים על הזיהום הגדול ביותר שהיה?

מאיה יעקבס: ויש פה שורה ארוכה של אסונות זיהום, שהם גרמו גם בים וגם ביבשה לאורך השנים.

מאיה יעקבס: ההתכחשות שלהם, חוסר לקיחת האחריות הם חלק גדול מהבעיה.

מאיה יעקבס: נוסף לזה, הם גם מנסים לשמור שהם שומרים על האלמוגים, וגם באלמוגים אנחנו רואים – זה לא רק הנפט שמזהם, לא רק בנמל אילת ולא רק בנמל אשקלון ולא רק בצינור, אלא גם באלמוגים עצמם הם פגעו.

מאיה יעקבס: קבלן שעבד מטעמם, תמיד זה קבלן שעובד מטעמם, כי הם ארגון שמפעיל קבלנים, אבל הם לא לוקחים את האחריות על הדבר הזה.

מאיה יעקבס: כשהם נמצאו אשמים בבית המשפט, הם ערערו לבית המשפט בטענה שהם לא ידעו שיש אלמוגים בשונית הצמודה להם.

מאיה יעקבס: זו רמת האמינות, זו רמת חוסר האכפתיות שלהם להגנת הסביבה, זו הבעיה עם מי יש לנו כאן עסק.

מאיה יעקבס: קצא"א מטעה גם עכשיו.

מאיה יעקבס: יש פה רשימה ארוכה לפרוטוקול הדיון של מספר אירועי השפך שהם גרמו להם לאורך השנים.

מאיה יעקבס: יש פה גם שורה של דברים שהם "שכחו" להזכיר בסקר הסיכונים שלהם.

מאיה יעקבס: סקר הסיכונים שלהם קודם כל מדבר על כך שלא יהיה אירוע זיהום, אלא פעם ב-366,000 שנים, שזה מספר מופרך לחלוטין, ועוד יותר מספר חצוף שלא יהיה אירוע זיהום חמור.

מאיה יעקבס: הם אמרו שלא תהיה פגיעה שהמכלית תישפך לים, זה המספר שהם ציינו בסקר הסיכונים.

יוראי להב-הרצנו: מה שמפתיע אותי במספר הזה שהוא נורא נורא מדויק.

מאיה יעקבס: הוא מדויק, ועוד יותר מדויק מזה זה המספר 1,111 שנים, הסבירות שתהיה תקלה בין הצינור שלהם לבין המקשר החופי.

מאיה יעקבס: אנחנו רואים שהם לא עשו הליך של זיהוי סיכונים כנדרש; הם לא צירפו נתונים לגבי תקלות ואירועי זיהום; הם חסרים ניתוח של זרמים; לא הוגשו מודלים של פיזור שמן; אין להם תרחישי קיצון.

מאיה יעקבס: אין המון המון דברים.

מאיה יעקבס: שוב, יש שורה ארוכה מאוד של דברים שאפשר ללמוד ממנה על היחס של קצא"א לסביבה.

מאיה יעקבס: כשאתה מגיש סקר סיכונים שני, פעם ראשונה נבלמת ניחא, פעם שנייה אתה אומר: אוקי, אני רואה שיש פה באמת לחץ ציבורי גדול מאוד, יש הסתכלות מאוד מעמיקה עלינו, נעשה סקר סיכונים רציני, כי אנחנו מתייחסים לזה ברצינות, וקיבלנו סקר סיכונים שהמשרד להגנת הסביבה שלח בשאט נפש, זרק אותם מכל המדרגות, אין דרך אחרת להגיד את זה.

מאיה יעקבס: אנחנו מתריעים פה מפני אסון ודאי, ידוע מראש.

מאיה יעקבס: קצא"א והמשרד להגנת הסביבה אינם ערוכים להתמודדות עם אסון:

מאיה יעקבס: ביחידה להגנת הסביבה הימית באשקלון ובאילת יש מחסור חמור של כוח אדם; של ציוד, של עמדות חירום בצפון ודרום המדינה; רשות הספנות לא התאימה את הנהלים למכליות הענק; אין תיאום בין קצא"א והגנת הסביבה ורשות הספנות; אין תיאום בין כל הגופים, יש לנו ארבע מדינות שבקושי מדברות בינן לבין עצמן במפרץ אילת, מצרים, ירדן, ערב הסעודית וישראל.

מאיה יעקבס: הן צריכות להיות בתיאום מאוד גבוה כשתהיה תנועת מכליות כל כך גבוהה.

מאיה יעקבס: הדברים האלה גם עולים המון כסף, מי ישלם את הדבר הזה?

מאיה יעקבס: כשאנחנו רואים איך קצא"א מתמודדת, באמת עולות תהיות.

מאיה יעקבס: רציתי להיכנס פה להיסטוריה של אסונות זיהום עם מכליות, אני אוותר על זה, אבל ההיסטוריה מלאה באסונות.

מאיה יעקבס: אסון אקסון ואלדז מ-1989 הוא הגדול והמוכר, אבל רק בשנה שעברה ראינו מכלית שהתבקעה מול חופי מאוריציוס וגרמה גם היא לאסון גדול מאוד.

מאיה יעקבס: אסונות קטנים שקרו בקו-סאמט וביוון ובקפריסין.

מאיה יעקבס: כל הזמן, כל הזמן קורים אסונות דליפה מתעשיית הנפט, ולכן הטיעון המופרך עד כדי חוצפה ממשית של קצא"א שככל שיגדילו את כמות התנועה של מכליות הנפט במפרץ אילת יהיה להם טוב יותר לניסיון – קודם כל, זה מאוד מטריד אם אין להם ניסיון היום, מה זה אומר; ושנית, צריך להפחית סיכונים.

מאיה יעקבס: נקודת המוצא בכלל, גם לגבי הנפט פה ובטח ובטח בעידן של משבר אקלים, שבו מדינת ישראל מכריזה שהיא רוצה לשנות את המדיניות שלה, אנחנו צריכים קודם כל לבטל את הסכם קצא"א כהכרזה של מדיניות, הכרזה ערכית של מדינת ישראל לכל נושא התמודדות עם זיהומי נפט והסיכונים למדינת ישראל.

מאיה יעקבס: אסון הכרמל היה הפתעה גדולה.

מאיה יעקבס: אם לא היו מתים שם אנשים, אולי מדינת ישראל לא היתה מדברת על זה, כי זו היתה שריפה כמו שריפות אחרות שאנחנו רואים שמתעלמים מהן.

מאיה יעקבס: השאלה היא לא אם תהיה דליפת נפט, אלא השאלה היא – מתי היא תהיה, באיזו עוצמה היא תהיה, ובאיזו מהירות ואיך אנחנו נדע להתמודד עם זה, ומי ישלם את כל המיליארדים האלה שיעלו למשק, כי קצא"א בטוח לא תשלם.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, מנכ"לית צלול, מאיה יעקבס.

יוראי להב-הרצנו: את מציינת שהמערכות השונות בישראל לא ערוכות מבחינת כוח האדם והמוכנות.

יוראי להב-הרצנו: אני בכלל מטיל ספק בשאלה, האם ניתן להיערך לאסונות מהסוג שאת מתארת.

מאיה יעקבס: אי אפשר למנוע אותם ב-100%, גם אנשי המקצוע אומרים את זה.

יוראי להב-הרצנו: ועל כן, אני חושב שנכון לראות אם בכלל אפשר לתת מענה כלשהו לסיכונים הללו, מאחר שמה שאת מציגה הוא די חמור.

יוראי להב-הרצנו: אני אומר לאנשי קצא"א, אתם מוזמנים לרשום את ההערות שלכם להצגה של ארגוני החברה האזרחית.

יוראי להב-הרצנו: אני כמובן אאפשר לכם להגיב ולהתייחס בסוף הדברים.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש לשמוע את מנכ"לית החברה להגנת הסביבה, איריס האן.

יוראי להב-הרצנו: איריס, לרשותך שלוש דקות.

איריס האן: תודה, צהרים טובים, כמה נקודות בקצרה.

איריס האן: ראשית, כמו שאמרה מאיה, אנחנו נמצאים כאן בשם קואליציה רחבה של ארגונים ובשם הציבור הרחב.

איריס האן: אני אישית עוסקת בנושאים האלה של שמירת טבע והגנת הסביבה הרבה מאוד שנים.

איריס האן: אני חושבת שכל החיים עסקתי בזה, ובאמת מעטים המאבקים שצברו כל כך הרבה כוח ציבורי כמו המאבק הזה.

איריס האן: אנחנו בחברה להגנת הטבע חשים את הכוח הציבורי הרב מאחורינו, גם חברי החברה להגנת הטבע, אנשים שיוצאים לרחובות, אנשים שמגיבים ברחבי הרשת; והנה, רק הבוקר הייתי בהרצאה בפני סטודנטים באוניברסיטה העברית בירושלים.

איריס האן: אני חייבת לומר שמבין המאבקים הסביבתיים, זה אחד המאבקים שהכי קל להסביר אותו.

איריס האן: אנשים מן היישוב, האדם הסביר, לא מצליח להבין למה מקדמים את הסכם קצא"א.

איריס האן: מהדיון שעבר, הבנו שההסכם לא נדרש לישראל ושלא קיים בו צורך אסטרטגי, נהפוך הוא.

איריס האן: אני רוצה לומר כמה מילים על מי ידע מה ועל ההיקף של העסקה, ובהמשך גם להתייחס לשאלה ששאלת את מאיה לגבי ההיקף.

איריס האן: למעשה, מהדיון שעבר, אני התרשמתי מאנשי קצא"א, שהם אוחזים בשתי הקצוות של טיעון מסוים.

איריס האן: מצד אחד הם אומרים, כמו ששאלת אדוני היושב-ראש, שזה מהלך הדברים הרגיל; מצד שני, הם אומרים: זה הסכם דרמטי ומאוד משמעותי למדינת ישראל.

איריס האן: שני הדברים האלה לא יכולים להיות יחד, זה או זה או זה.

איריס האן: כדי לברר את הדבר הזה ובמה מדובר, אנחנו עשינו את מה שאנחנו רגילים לעשות.

איריס האן: פנינו בבקשת חופש מידע, עוד לפני שהגשנו את העתירה.

איריס האן: פנינו למשרד האוצר, ביקשנו פרוטוקולים, דיונים, מה שקדם למזכר ההבנות.

איריס האן: משרד האוצר, שהוא כזכור המשרד שממונה על החברה הממשלתית קצא"א, ענה לנו שהמידע לא נמצא ברשותו.

איריס האן: כשנחשפנו לדבר קיומו של ההסכם, אני אישית פניתי למנכ"ל משרד האנרגיה בממשלה הקודמת, ושאלתי אותו במה מדובר.

איריס האן: שמענו שיש הסכם, והוא אמר לי שהוא לא יודע.

איריס האן: עלו כאן שאלות וספקות לגבי מי ידע מה ומתי, כך שכל הדיון הזה הקודם והדיון הזה הם קריטיים, כי למעשה עד עכשיו אנחנו נמצאים תחת איזשהו מעטה של חיסיון, לא מוצדק כשלעצמו, שלא מאפשר לנו אפילו לענות על השאלה ששאלת את מאיה.

איריס האן: אם זה היה מהלך עניינים רגיל, אולי זה היה נאמר לנו, היו חושפים בפנינו את הדברים.

איריס האן: במפגש שהיה לנו עם קצא"א, נאמר לנו שהכול סוד מסחרי, לא יכולים לומר לנו במה מדובר.

איריס האן: אגב, בהקשר הזה, זאת גם מהות הטענה שלנו לבג"ץ, אנחנו עתרנו לבג"ץ בנושא הזה; מהות הטענה שלנו, בשונה ממה שנטען בדיון שעבר, שנטען שההסכם הזה – על ידי קצא"א בעצמם – הוא דרמטי, ולכן כל כך חשוב לטענתם לקיים אותו, הוא כן כובל את ידי הממשלה בהשלכות שהוא יוצר, ולכן הוא נדרש להגיע לממשלה.

איריס האן: אני חושבת שכולנו מבינים היום, שאנחנו נמצאים בעיצומה של התמודדות עם שני משברים שקשורים זה בזה, משבר האקלים ומשבר המערכות האקולוגיות.

איריס האן: אנחנו לא יכולים להמשיך במצב של עסקים כרגיל ומצב שמה שהיה הוא שיהיה.

איריס האן: גם במצב העניינים הרגיל בהיקף שבו מדובר, אי אפשר להמשיך.

איריס האן: המציאות מחייבת אותנו לשנות כיוון, לשנות גישה.

איריס האן: ומכל הסיבות האלה, את הסכם קצא"א יש לבטל בהקדם ומיד.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לך על הדברים שלך.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לפרופ' גילרון, שהוא מומחה להתפלה מאוניברסיטת בן-גוריון – הוא בזום ויש בעיה עם הזום.

יוראי להב-הרצנו: גם פרופ' נדב דוידוביץ בזום – ויש בעיה בזום.

יוראי להב-הרצנו: אז נחזור לשני הפרופסורים המכובדים לאחר מכן.

יוראי להב-הרצנו: איגוד ערים לאיכות הסביבה מנפת אשקלון, מיטל אמיתי, שלום לך, שלוש דקות לרשותך גברתי.

מיטל אמיתי: צהרים טובים, הדיון הקודם התמקד בהשפעות הסביבתיות בעיקר באילת, ואני רוצה להסב את תשומת לבכם להשפעות הסביבתיות החמורות של קצא"א על תושבי אשקלון והסביבה.

מיטל אמיתי: אתנו נמצאים גם תושבי אשקלון והנפה מקיבוץ זיקים מודאגים.

מיטל אמיתי: אנחנו כאן כדי להשמיע את קולם.

מיטל אמיתי: לפני שנצלול לפרטים, אני לא בטוחה שכולם מכירים את האיגוד, אבל אני אגיד כמה מילים בקצרה על האיגוד ועל המעמד הציבורי שלו, שתבינו את מי אנחנו מייצגים.

מיטל אמיתי: אני רוצה שתבינו איך קצא"א משתלבת בתשתיות הלאומיות שיש לנו בתחום נפת אשקלון, והיכן אנחנו כאיגוד פוגשים את קצא"א בפעילות הפיקוח שלנו.

מיטל אמיתי: אני אציג בפניכם בקצרה את אירועי הסביבה החמורים של קצא"א, שאיתם אנחנו מתמודדים.

מיטל אמיתי: אני רוצה לפרט את הפוטנציאל של הסיכונים הסביבתיים שיש במתחם קצא"א, שלא מכירים, ובסוף אני אפרט מה המשמעות של כל זה בהקשר של הסכם הנפט ותכנית שמקודמת בימים אלה, תת"ל 95, מקודמת במוסדות התכנון ללא בדיקה סביבתית.

מיטל אמיתי: באיגוד שלנו חברות 10 רשויות מקומיות, כולן בטווח של 40 ק"מ, ומתגוררים 350,000 תושבים על מיליון וחצי דונם, אבל אני לא אפרט את זה עכשיו, אם יש לי עוד דקה וחצי.

יוראי להב-הרצנו: אני אתן לך קצת יותר, אבל בואי נגיע לליבת העניין.

מיטל אמיתי: אנחנו האיגוד הסביבתי הגדול ביותר בארץ, ואנחנו מפקחים על כ-1,500 מפעלים, 17 אזורי תעשייה.

מיטל אמיתי: יש לנו שתי חברות דלקים גדולות ומשמעותיות, קצא"א ותש"ן, אסדת תמר, שש תחנות כוח.

מיטל אמיתי: אנחנו מייצרים 33% מייצור החשמל במדינת ישראל, כשרק 4% מאוכלוסיית המדינה מתגוררים בנפה.

מיטל אמיתי: אתם יכולים לראות בשקף הזה כמה נפת אשקלון רוויה בתשתיות לאומיות וחוות הדלקים של קצא"א היא אחת מהן, ויש פה את תחנת הכוח הפחמית רוטנברג וחוות הדלקים תש"ן וכל אזור התעשייה הדרומי שיש בו את קרלסברג עם מקשרים ימיים, אסדת תמר ועוד ועוד.

מיטל אמיתי: כדי שתבינו היכן הפעילות של קצא"א פוגשת את האיגוד, אני רוצה להציג בפניכם מספר נתונים.

מיטל אמיתי: חברת קצא"א מפעילה באשקלון מתחם, שדרכו משונעים כיום דלק גולמי גפ"מ ותזקיקים.

מיטל אמיתי: היא ממוקמת במרחק של 570 מטרים בלבד משכונת מגורים באשקלון, שטח של 4,000 דונם, 32 מכלים, כשהם ביקשו עכשיו להוסיף עוד תשעה מכלים, שזה להגדיל למעשה ב-40% את הפעילות שלהם ועוד ועוד.

מיטל אמיתי: האיגוד מפעיל מערך כוננות סביבה.

מיטל אמיתי: הכוננים שלנו נותנים מענה 24/7 לכ-100 אירועי סביבה בשנה, ולצערנו קצא"א בשנים האחרונות אחראית על אירועי סביבה חמורים מאוד, שגרמו למטרדי ריח קשים באשקלון ובסביבה.

יוראי להב-הרצנו: מתי היה מהמפגע האחרון?

מיטל אמיתי: יש פה פירוט של האירועים החמורים.

מיטל אמיתי: לפני יומיים היה האירוע האחרון של מטרדי ריח.

יוראי להב-הרצנו: שתפי אותנו מה היה.

מיטל אמיתי: בריכת תשטיפים עם ריח של גופרית, אבל אני רוצה לספר לכם על האירועים הגדולים שהיו.

מיטל אמיתי: אנחנו נתקלים כל הזמן באירועים, מספר דוגמאות: בנובמבר 2020 היתה דליפת דלק ממיכל האחסון, אירוע שנמשך שלושה ימים.

מיטל אמיתי: התקבלו אלפי פניות של תושבים, שהתלוננו על כאבי ראש, בחילות, סחרחורות, וחלקם אפילו פונו לבתי חולים.

מיטל אמיתי: ביוני 2020 היה אירוע גדול נוסף, שכל העיר היתה אפופה בריח של דלק.

מיטל אמיתי: צריך להבין שמדובר באירועים בקנה מידה גדול.

מיטל אמיתי: זה אפילו הגיע למצב שאנחנו, יחד עם המשרד להגנת הסביבה, הנחינו את התושבים להסתגר בבתים.

מיטל אמיתי: מלבד התלונות של תושבים על מטרדי ריח בתדירות מאוד גבוהה, רק לפני שלושה חודשים, באוגוסט 2021, התרחש אירוע גדול של דליפת דלק מקו של קצא"א ליד מושב משען, שהוא נמצא בשטח של האיגוד.

מיטל אמיתי: האירוע הזה מדגיש את ההשפעות הסביבתיות של ההרחבה של קצא"א, היות וקווי דלק פרוסים בכל שטחי הנפה.

מיטל אמיתי: כמו שאמרתי, כל יישובי האיגוד נמצאים בחזית האש של מטח הרקטות מעזה.

מיטל אמיתי: בשומר החומות ובסבבי הלחימה האחרונים אזור התעשייה הדרומי באשקלון היה יעד אסטרטגי ומשמעותי.

מיטל אמיתי: מספר הטילים שנורו אל אזור התעשייה היה הגבוה ביותר, ולצערנו התרחשו מספר פגיעות במכלים, שבאחת מהן נפגע מיכל דלק בחוות הדלקים בתש"ן מפגיעה ישירה של רקטה.

מיטל אמיתי: המכל הכיל דלק מסוג בנזין, חומר מסרטן, וגרם למטרדי ריח וזיהום אוויר חמורים מאוד במשך מספר ימים.

מיטל אמיתי: היתה גם סכנה של קריסת המכל וסכנה לתושבי זיקים, שנמצאים במרחק של 500 מטרים מהמקום.

מיטל אמיתי: התוצאה הזאת ושל עוד מכלים אחרים ממחישות את הסכנה של הימצאות תשתיות בקרבה לבתי התושבים.

יוראי להב-הרצנו: מיטל, את יודעת מה המשמעות של יישום ההסכם עליך, על נפת אשקלון?

מיטל אמיתי: כן, אני רוצה להדגיש שגם הסכם red med, ומאחר שהסתיים הסכם הזיכיון לקצא"א ב-2018, קצא"א הגישו עכשיו תכנית, תת"ל 95א שעליה אני רוצה לדבר, שמקודמת במוסדות התכנון, ומוסיפה מתקנים חדשים נוספים, שההחלטה היא לא לבדוק אותם בהליך של תסקיר השפעה לסביבה.

מיטל אמיתי: אני אתן לכם מספר דוגמאות.

מיטל אמיתי: יש בתכנית הזאת מסוף כימיקלים.

מיטל אמיתי: אין פעילות כזאת כיום באתר, ואין שום מסמך סביבתי עדכני לפעילות הזאת נכון להיום.

מיטל אמיתי: מדובר בתוספת ופעילות שיש לה פוטנציאל גדול לסיכון.

מיטל אמיתי: מסוף כימיקלים עם חומרים, כמו: סודה קאוסטית, קלציום ברומיד, חומצה גופרתית.

מיטל אמיתי: הולכים להוסיף מסוף כימיקלים, וזה מעבר לסכנה הביטחונית והבטיחותית הקיימת.

מיטל אמיתי: מדובר פה בחומרים מסוכנים, שמעבר להיותם בעלי ריח חריף ומשמעותי, הם גם פוגעים במערכת הנשימה, ואני לא צריכה לפרט פה.

מיטל אמיתי: דבר נוסף זה הארכה של מקשרים ימיים ותוספת של מקשרים ימיים שרוצים להוסיף.

מיטל אמיתי: צריך לראות אם יש צורך בנמל כזה.

מיטל אמיתי: אסדות, גם היום אין אסדות לקצא"א, וזאת לא פעילות שקשורה לפעילות של קצא"א, ומבקשים להוסיף.

מיטל אמיתי: אני לא רוצה לספר לכם, כולם מכירים את אסדת לוויתן ותמר.

מיטל אמיתי: מבקשים גם אחסנה פתוחה ואחסנה במכולות ובממגרות, שמתבצעת כיום רק במכלים סגורים, כלומר: מדובר פה בקליטת נפט על ידי מכליות כביש, ולא בצנרת תת-קרקעית.

מיטל אמיתי: יש פה פעילות מאוד משמעותית, שהולכים להוסיף בתכנית הזאת, שלא נבדקה בתסקיר השפעה על הסביבה.

יוראי להב-הרצנו: אני מתנצל, משפט אחרון.

מיטל אמיתי: קודם כל, מבחינתנו ההמלצה לפטור את קצא"א מתסקיר השפעה על הסביבה שמקודמת במוסדות התכנון לא נכונה, לא טובה, לא משקפת את המצב העדכני ואת הפעילות שקיימת כיום ואת הפעילות העתידית.

מיטל אמיתי: העיר אשקלון גדלה בהסכם הגג, וצריך גם לבדוק ולבחון את התעשייה שגדלה, אם אושרו תכניות בעבר, וגם את העיר שגדלה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, מיטל אמיתי.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה בבקשה לעבור לד"ר אורי שרון, מנכ"ל האגודה לאקולוגיה ולמדעי הסביבה.

יוראי להב-הרצנו: אורי, שלוש דקות עומדות לרשותך, אני הפעם אקפיד על שלוש דקות.

אורי שרון: תודה רבה.

אורי שרון: קודם כל, אני רוצה להודות לוועדה ולחבר הכנסת יוראי להב הרצנו, שמנהל את הדיונים, על הקדשת הזמן.

אורי שרון: זה מאוד מאוד חשוב ואני מעריך את זה.

אורי שרון: אני רוצה גם לומר, שאם נבהלתם מהסקירה הרצינית של מאיה יעקבס ואיריס האן ושהוסיפה המנכ"לית המכובדת של נפת אשקלון בנוגע לסיכונים שנובעים מההסכם, שבו אחורה ותתכוננו, כי אנחנו באגודה כמי שמייצגים את מדעני הסביבה בישראל, כינסנו 33 מומחים מתחומים שונים, שביחד מביאים ניסיון של מאות שנים בשאלות של אקולוגיה, בריאות הציבור, התפלה, משק המים וביטחון.

אורי שרון: גם הפרופסורים המכובדים ג'ק גילרון ונדב דוידוביץ ידברו בוועדה הזאת.

אורי שרון: הבאנו את המדענים האלה ושאלנו אותם: מה הסיכונים מהעסקה הזאת?

אורי שרון: כל מה שתואר פה זה אפילו לא מתחיל לגרד את היקף הסיכונים הרחב – לבריאות הציבור, למשק, לכלכלה, לביטחון, למעמד הגיאופוליטי שלנו, ולרשימה ארוכה של דברים.

אורי שרון: הדוח של ועדת המומחים הזאת יפורסם ביום חמישי הקרוב, ואני מזמין את כולם לקרוא ולהבין במה מדובר, ועד כמה העסקה הזאת בעייתית, אבל אני רוצה להגיד משהו באשר לסיכונים האלה.

אורי שרון: זה לא סתם שסקר הסיכונים של קצא"א לא מתאר את כל מניפת הסיכונים, אפשר לומר, האפילו מטורפת שעלולה להיגרם מההסכם הזה.

אורי שרון: ההליך בארץ לסקרי סיכונים לתשתיות דלקים הוא שונה מהליכים במדינות אחרות, שבהן מי שמבצע את סקרי הסיכונים ומגיש אותם זה בדרך כלל גוף בלתי תלוי, ולא היזם, כמו שקרה פה עם קצא"א, ולכן זה לא מפתיע שהיקף הסיכונים שנסקר בסקר של קצא"א הוא מאוד מאוד מצומצם.

אורי שרון: אני רוצה להגיד שבמדינת ישראל גם המשפט הסביבתי שלנו, גם החוקים, גם פסיקת בית המשפט מדברים על עיקרון הזהירות המונעת – כאשר יש סכנה מאוד מאוד גדולה ויש אי ודאות בנוגע לתוצאות מפעולה מסוימת והסיכון הגדול שקיים, הנטייה היא להימנע מהסיכון, או לפחות לחקור יותר לעומק ולהבין את היקף הסיכון.

אורי שרון: הדבר הזה לא נעשה כאן, גם לא סתם.

אורי שרון: אני אתן אנקדוטה – קצא"א יושבת על השבר הסורי-אפריקאי, מישהו חשב על האפשרות לרעידת אדמה?

אורי שרון: זה גם משהו שעלה בין החוקרים שלנו.

אורי שרון: יש הרבה מאוד סיכונים.

אורי שרון: אני אגיד עוד משהו, אסון BP ב-201 – ועדת החקירה שבדקה מה הוביל לאסון הגדול במפרץ מקסיקו, מצא שהסטנדרטים בתעשייה של מתקנים שהוקמו בשנות ה-90 וה-2000, לא לוקחים בחשבון מספיק את הסיכונים לפריצה בשפך של נפט וגז.

אורי שרון: אנחנו מדברים על מתקנים שהוקמו בארצות הברית בשנות ה-90 וה-2000.

אורי שרון: פה יש לנו מתקנים שהוקמו בשנות ה-70, ומספרים לנו שהם חפים מכל סכנה.

אורי שרון: צריך לעצור.

אורי שרון: כל המדענים שהיו בוועדה שלנו הגיעו למסקנה, שצריך לבטל את ההסכם הזה, גם כי הוא מגדיל בצורה משמעותית מאוד את הסיכונים בכל אותם תחומים שתיארתי, ושנדרשת היערכות טובה יותר במדינה להקמה ולפעילות של תשתיות מהסוג הזה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, ד"ר שרון.

יוראי להב-הרצנו: כל המשתתפים חזרו לזום?

יוראי להב-הרצנו: אני אשמח לעבור לפרופ' ג'ק גילרון, מומחה להתפלה מאוניברסיטת בן גוריון, על מנת לשמוע אותו.

יוראי להב-הרצנו: בינתיים יתכונן לדבר ניב מאירסון ממגמה ירוקה.

ג'ק גילרון: אני רוצה להודות לחברי הוועדה, שהרשו לי לדבר.

ג'ק גילרון: האם אפשר להעלות על המסך את המצגת שהכנתי?

ג'ק גילרון: לפי הסכם העברת הנפט האמירתי, יגיעו בין אחת לשתי מכליות של 250,000 קוב גולמי כל שבוע, וזה יעלה מאוד את הסיכוי לדליפת נפט משמעותית בקרבת מתקני ההתפלה.

ג'ק גילרון: במידה והסכם הנפט האמירתי יתממש, זה יהווה פגיעה אסטרטגית למשק המים הישראלי, וזאת לא שאלה של האם, אלא מתי.

ג'ק גילרון: היום 75% ממי השתייה של המים הביתיים שלנו מגיעים ממתקני ההתפלה שלחוף הים התיכון, שזה סדר גודל של 615 מיליון קוב לשנה.

ג'ק גילרון: מתוך זה, בתוך ארבעה מתקנים 490 מיליון קוב לשנה הם בקרבה של 40 ק"מ מנקודת הטעינה של המכליות האלה.

ג'ק גילרון: יכולות להיות דליפות גם בזמן הטעינה וגם בזמן שהם מפליגים, סכנות של פעולות איבה ודברים אחרים, ויכולות להיות דליפות בקרבת מתקני התפלה.

ג'ק גילרון: זה לוקח רק בין 10 ל-15 דקות מאזורי היניקה עד למתקנים, עד שהמים האלה מגיעים למתקנים.

ג'ק גילרון: אם ההודעות לא מגיעות בזמן, הנפט הזה נכנס למתקני טיפולי קדם, למתקני הממברנות, ואז המתקן מושבת לשלושה עד שישה חודשים, במקרים מסוימים אפילו עד שנה.

ג'ק גילרון: בזמן הזה מה נשתה?

ג'ק גילרון: לא נשתה לא נפט ולא כסף, אנחנו נצטרך להשתמש במים שיש בכנרת ויש באקוויפרים, אבל הם לא מלאים, והם יספיקו רק למקרה אחד, ומה אם יהיה עוד מקרה אחד?

ג'ק גילרון: ובזמן שמשתמשים במים האלה בגלל השבתה של מתקני ההתפלה, במה נשקה את החקלאות?

ג'ק גילרון: החקלאות תיפגע בצורה קשה ביותר.

ג'ק גילרון: בגלל כל הדברים האלה, אפשר להגיד שההסכם האמירתי הזה הוא איום אסטרטגי על מקורות מי השתייה של מדינת ישראל, וזה חוסר אחריות לאפשר לסיכון כזה לקרות.

ג'ק גילרון: זה לשחק רולטה רוסית עם מקורות מי השתייה של מדינת ישראל, ואסור לתת לזה לקרות.

ג'ק גילרון: תודה.

יוראי להב-הרצנו: תודה לך, פרופ' ג'ק גילרון.

יוראי להב-הרצנו: אפילו היית קצר מהזמן שניתן לך.

יוראי להב-הרצנו: ניב מאירסון ממגמה ירוקה, ואחריו יעלה בזום פרופ' נדב דוידוביץ מאיגוד רופאי בריאות הציבור.

יוראי להב-הרצנו: ניב, שלוש דקות עומדות לרשותך.

ניב מאירסון: לילה אחד בחודש אוגוסט, אני ראיתי משהו שכל כך זעזע אותי, שלא יכולתי לישון כל הלילה.

ניב מאירסון: זה היה תחקיר שיצא בזמן אמת על הסכם קצא"א.

ניב מאירסון: כולנו, כל פעילי הסביבה, כבר הכרנו את ההסכם, ידענו את הנזקים שלו, ידענו את הפגיעה הסביבתית הנוראית שלו שכבר הוצגה כאן.

ניב מאירסון: אבל הציבור הרחב, גם אנחנו, גם אני בעצמי, לא הבנו איך ההסכם הזה קרה, איך ההסכם הזה נחתם במחשכים, בלי ליידע את הציבור, בלי ליידע את משרדי הממשלה הרלוונטיים.

ניב מאירסון: הוא נעשה בצורה כזאת, שכל כך זעזעה גם אותי, וגם כל אדם שראה את התחקיר הזה, או סתם אדם שדיברתי אתו על זה ושמע על זה, לא האמין שהוא חי במדינת ישראל – במדינה דמוקרטית, ולא באיזה מדינת עולם שלישי מושחתת.

ניב מאירסון: כשקמה הממשלה הזאת, היא נתנה המון תקווה לחלק מהאנשים, של הבטחה לתקן, של מאבק במשבר האקלים, של מאבק בהון-שלטון, למען אוויר נקי, למען מים נקיים, מנהל תקין, ובעיקר הבטחה לפעול למען רוב הציבור, ולא למען אינטרסים כאלה ואחרים.

ניב מאירסון: ביטול ההסכם הזה זה הדבר הראשון שהממשלה הזאת יכולה לעשות, כדי להראות את המחויבות שהיא התחייבה אליו; גם המחויבות למאבק במשבר האקלים וההגנה על הסביבה, וגם המחויבות למען מנהל תקין שפועל למען רוב הציבור.

ניב מאירסון: יש הרבה שרים שכבר התבטאו בעניין, השרה להגנת הסביבה, שרת האנרגיה, שר התיירות, שר הבריאות, כבר אמרו שחייבים לבטל את ההסכם – אנחנו חייבים גם את ראש הממשלה, את שר האוצר, את שר החוץ – חייבים שהם יגידו באופן ברור, שמבטלים את ההסכם עכשיו, כי הציבור הרחב בא ומוחה, הוא הבין כבר שזה פוגע בו, גם מבחינה סביבתית, גם מבחינה בריאותית.

ניב מאירסון: זה האינטרס של כולנו, וזה לא הסכם שבא למען טובת הציבור, זה הסכם שבא למען קומץ של גורמים, וזה הזמן שהממשלה תגיד: אנחנו מבטלים את ההסכם, אנחנו פועלים למען הציבור, וזה צריך לקרות עכשיו.

ניב מאירסון: אין לנו זמן לחכות, זה זמן חירום, וכל מי שמעורב בדבר, כל חברי הכנסת, כל השרים, צריכים יום יום להתעסק בזה, כי עכשיו ההחלטות מתקבלות.

ניב מאירסון: צריך לבטל את הסכם קצא"א עכשיו, אין זמן לתירוצים.

ניב מאירסון: אנחנו רוצים הכרזות עכשיו מכל שרי הממשלה ומראש הממשלה.

ניב מאירסון: תודה.

יוראי להב-הרצנו: ניב מאירסון ממגמה ירוקה, תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: חברי הכנסת גבי לסקי, מאיר יצחק הלוי ומוסי רז נמצאים כאן.

יוראי להב-הרצנו: כשאתם רוצים לדבר, תאותתו לי.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש להעלות בזום את פרופ' נדב דוידוביץ.

יוראי להב-הרצנו: עד שנדב דוידוביץ יאשר את ה-unmute ונוכל לשמוע את דבריו, אני מבקש לשמוע את נציג הנוער למען אקלים, שאותו אני דווקא לא אגביל בזמן, טל נחשונוב, הבמה שלך.

טל נחשונוב: תודה רבה, חבר הכנסת יוראי.

טל נחשונוב: אני כמובן הכי צעיר בחדר הזה, אני בסך הכול בן 18 וחצי, ואני באתי להגיד דברים נוקבים.

טל נחשונוב: אני נולדתי באילת.

טל נחשונוב: כשאני חושב על הבית, אילת עולה לי לראש.

טל נחשונוב: אני לא יכול לשבת בחיבוק ידיים ולתת לך מנכ"ל קצא"א איציק לוי לדבר על הרחבת ההסכם, ועוד להעז להגיד שאם נרחיב את ההסכם, זה יהיה לטובת מפרץ אילת.

טל נחשונוב: איך בכלל דבר כזה עולה לראש שלך?

טל נחשונוב: ועל צעדים כאלה או אחרים, ראיתי את המכליות מגיעות, ביקרתי באתר קצא"א.

טל נחשונוב: הביטול של ההסכם הוא האופציה היחידה שלנו.

טל נחשונוב: ההסכם הזה שם את העתיד של העיר אילת בסכנה, של ערי החוף במדינת ישראל ושל אשקלון.

טל נחשונוב: למה אתם חושבים שאני לא רוצה לחזור לשם?

טל נחשונוב: למה?

טל נחשונוב: נראה לכם שאני אצליח לגור בעיר גז ונפט?

טל נחשונוב: כואב לי לראות את המקום שבו גדלתי, הופך לגוש שחור ומלוכלך, עם הידיים שחברת קצא"א משחקת בו.

טל נחשונוב: אני לא רק מייצג את מחאת הנוער למען האקלים, אלא גם את הדורות הבאים של העיר אילת ובכלל את הנוער הישראלי.

טל נחשונוב: אנחנו דורשים לבטל את ההסכם לאלתר, ואסור לתת לעוד אסון לקרות.

טל נחשונוב: בפברואר האחרון שר החוץ, חבר הכנסת לפיד, יו"ר הסיעה שלך, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, אמר: משבר האקלים כבר כאן.

טל נחשונוב: למה זה עדיין קורה?

טל נחשונוב: למה אתם נותנים לפרויקטים פוסיליים?

טל נחשונוב: זה שאתם יושבים כאן וההסכם עדיין לא מבוטל, מבחינת שווה ערך לנתינת יד לדבר הזה.

טל נחשונוב: איפה המילים שלכם?

טל נחשונוב: הבטחתם שזה ייפסק, וכלום.

טל נחשונוב: אני חייב להגיד שאני לא מופתע.

טל נחשונוב: בני נוער, למה שהנוער בעצם ירצה להתגורר בעיר הזאת אילת או אשקלון?

טל נחשונוב: זאת עיר שמהווה נקודת מוצא לנפט.

טל נחשונוב: עכשיו זה הזמן.

טל נחשונוב: איך זה שההסכם עוד לא בוטל?

טל נחשונוב: זה לא הגיוני.

טל נחשונוב: איך זה שאני מכיר את הפרצופים שלכם, למה שילד בן 18 יצטרך להכיר ולדעת שמות של חברי כנסת בעל פה, של המנכ"לית לחברה להגנת הטבע, של ניב פה, למה אני צריך לדעת מי אתם?

טל נחשונוב: אני כרגע צריך להתעסק בחיים שלי בתור צעיר ולבנות אותם, אני לא צריך להכיר אתכם.

טל נחשונוב: עצם זה שאני מכיר אתכם ויודע מי אתם, אומר שמורחים אותנו, אוקי?

טל נחשונוב: משהו קורה.

טל נחשונוב: אתם מחכים שהדין ייחרץ ושגורל השונית ייקבע.

טל נחשונוב: מי לוחץ על לפיד לא לבטל את ההסכם?

טל נחשונוב: הרי הוא כבר אמר שהסכם קצא"א ככל הנראה יבוטל, זאת אומרת שמישהו חייב לעמוד מאחורי זה, אחרת יש פה בזבוז זמן רציני של הממשלה.

טל נחשונוב: ואם אמרתם שאתם ממשלה שהולכת לשנות את קודמתה, בבקשה, יש פה בזבוז זמן.

טל נחשונוב: ההסכם לא בוטל, למה?

טל נחשונוב: אף אחד לא יודע.

טל נחשונוב: אני מציע לבדוק את זה לפני הדיון בעתירה.

טל נחשונוב: מה לא אומרים לנו?

טל נחשונוב: משהו חייב ללכת מאחורה.

טל נחשונוב: מבחינת החוק, אני רוצה לפנות לחברי הכנסת שיושבים כאן בשולחן.

טל נחשונוב: אתם חברים בבית המחוקקים הישראלי, בכנסת.

טל נחשונוב: יש כאן חברה שעוברת על החוק, לפי דוח מבקר המדינה מאוקטובר 2013.

טל נחשונוב: באוקטובר 2013 נטען כי ממצאי הביקורת מעידים על התנהלות לא תקינה ושלא בהתאם לחוק, וזה ביחס לתגובתו של חבר הכנסת עמיחי שקלי בדיון הקודם, שטען כי חברת קצא"א לא עוברת על החוק.

טל נחשונוב: אז הנה בבקשה, מ-2013 הם עוברים על החוק.

טל נחשונוב: אני רוצה לענות שיש פה חברה שעוברת על החוק, ואתם אחראים על החקיקה במדינה.

טל נחשונוב: לא קשה לכם לראות שחברה שעוברת על החוק, שחבריכם למשכן חוקקו?

טל נחשונוב: זה לא קשה לכם?

טל נחשונוב: ולא בצורה רגילה, אלא בצורה שמסכנת את העתיד שלי.

טל נחשונוב: עוד נקודה חשובה, חברת הכנסת תמר זנדברג, השרה להגנת הסביבה, הסבירה בדיון הקודם שנפט הוא אנרגיית העבר.

טל נחשונוב: שכחתם את הגיל של הצינור.

טל נחשונוב: הצינור הוא בן 60 שנה.

טל נחשונוב: זאת הוכחה לזה שיש להחליף את התשתית המיושנת הזאת.

טל נחשונוב: יש לי שאלה אליכם, למי כאן יש מכונית אספנות?

טל נחשונוב: אין פה אנשים כאלה, אבל כולנו יודעים שמכוניות אספנות הן בנות 60 לפחות.

טל נחשונוב: הן עולות על הכביש באופן תדיר?

טל נחשונוב: באופן יום יומי?

טל נחשונוב: לא.

טל נחשונוב: אז למה שצינור ישנע נפט באופן יום יומי ובאופן תדיר?

טל נחשונוב: למה שאנרגיה כל כך ישנה תשונע כשיש לנו פתרונות נהדרים וחסכוניים?

טל נחשונוב: כשאתה עושה עסקה כזאת, אין הבדלה, כך אמר אחד מנציגיכם.

טל נחשונוב: הוא אמר: אנחנו עושים הסכמים, אנחנו עושים הרבה הסכמים, אנחנו לא יכולים לבטל הסכם אחד ולקיים הסכם אחר, אנחנו נקיים את כולם, אסור לנו.

טל נחשונוב: אם קיימנו הסכם אחד, נקיים גם את הסכם Red L.B-Med.

טל נחשונוב: כשהוא אומר שאין הבדלה כזאת, אני חייב לשאול שאלה: אם החיים של הילדים שלו חלילה היו על הכף, וזאת הנקודה, הוא היה מבדיל או לא?

טל נחשונוב: כאן, כשהחיים שלנו עומדים על הכף, הם לא רק של הצעירים, הם גם של חסרי הישע, של היצורים הימיים במפרץ, והם לא יכולים לעצור אותך מנכ"ל קצא"א איציק לוי, אז אני אעצור אותך.

טל נחשונוב: דיברתי לפני כן עם חבר הכנסת יוראי להב הרצנו בדיון הקודם, בדיון א'.

טל נחשונוב: שאלתי: מדוע ההסכם כבר לא בוטל?

טל נחשונוב: הוא אמר שזה בדרך.

טל נחשונוב: אני חייב להגיד שאני חושש שבעתירה ההסכם לא יבוטל.

טל נחשונוב: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: תודה לך, שהגעת שוב מאילת כדי להשמיע את דבריך.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לפנות לחברת הכנסת לשעבר, יושבת-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, שנמצאת אתנו בזום, מיקי חיימוביץ.

יוראי להב-הרצנו: אחריך ידבר חבר הכנסת מוסי רז.

יוראי להב-הרצנו: מיקי, ברוכה הבאה, שומעים ורואים.

מיקי חיימוביץ: תודה רבה לך קודם כל, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו גם על רשות הדיבור וגם על זה שאתה לא מניח לנושא הכול כך חשוב הזה, שיש לו השלכות דרמטיות על הסביבה, על הטבע, על הבריאות של כולנו.

מיקי חיימוביץ: אני לא אחזור פה על דברים שקודמיי פירטו בצורה כל כך נהירה, על הסיבות מדוע את ההסכם הזה צריך לבטל.

מיקי חיימוביץ: מדינת ישראל בשנת 21', תיכף 22', לא צריכה להיות צינור להעברת אנרגיה מזהמת שהעולם צריך להיגמל ממנה.

מיקי חיימוביץ: אני חושבת שהסיכון הוא כל כך גדול, שאין שום סיבה בעולם שניקח אותו.

מיקי חיימוביץ: אני רוצה להתעכב על נקודה מאוד חשובה שעלתה בדיון הקודם.

מיקי חיימוביץ: אנחנו שמענו את נציגי חברת קצא"א, את המנכ"ל ואת היושב-ראש, גם בדיון הקודם וגם בראיון בטלוויזיה, שבניגוד לכל מה שאנחנו ידענו על ההסכם, לא מדובר רק במעבר דרך ארץ ישראל, דרך המדינה, אלא שגם אנחנו זקוקים לנפט הזה.

מיקי חיימוביץ: פתאום גילינו שהנפט הזה אולי גם מיועד לנו.

יוראי להב-הרצנו: חצי ממנו.

מיקי חיימוביץ: הם אמרו את זה בדיון בצורה חד-משמעית.

יוראי להב-הרצנו: חצי מתעבורת הנפט שמגיעה, לא קצת.

מיקי חיימוביץ: אנחנו צריכים את הנפט, זה גם בשבילנו, ויש לו משמעות לתכניות האנרגטיות שלנו.

מיקי חיימוביץ: שרת הגנת הסביבה שהיתה בדיון הקודם אמרה, כי לידיעתה – והיא אמרה את זה באחריות, אבל אני סומכת עליה שאם היא אמרה על משהו באחריות, היא גם בדקה אותו – הנתון הזה לא נכון.

מיקי חיימוביץ: גם נציג משרד האנרגיה שעלה בדיון הקודם, במשפטים ספורים גמז את הטענה הזאת ואמר שזה לא נכון, זה לא נמצא בתכניות האסטרטגיות של מדינת ישראל מבחינה אנרגטית.

מיקי חיימוביץ: רבותי, המשמעות הזאת היא פשוטה, נציגי החברה הממשלתית הזאת עולים פה בוועדה בכנסת, מנסים להוליך את כולנו בכחש.

מיקי חיימוביץ: אני מבקשת מהוועדה שתרד לשורש העניין.

מיקי חיימוביץ: אני חושבת שזאת התנהגות פסולה, ואני חושבת שאין לה מקום בוועדה בכנסת.

מיקי חיימוביץ: היא ראויה לגינוי.

מיקי חיימוביץ: ההיסטוריה הבעייתית של קצא"א בעבר, עם כל מה שקשור לזיהומים לדליפות, לעובדה שהכול נעשה במחשכים ולא בשקיפות, והעובדה שכאשר הם יושבים בוועדה בכנסת, הם טוענים דבר שאין לו בסיס, צריכה להטריד את כולנו לא פחות, כי זה קצא"א.

מיקי חיימוביץ: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לך, מיקי חיימוביץ.

יוראי להב-הרצנו: את התחלת פה נוהג שחצי מישיבות הוועדה יעסקו בהגנת הסביבה.

יוראי להב-הרצנו: אני מקווה שנוכל לעמוד באתגר השאפתני שהצבת לנו, אז תודה לך.

מיקי חיימוביץ: אני סומכת עליך, יוראי.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לחברי חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה מוסי.

יוראי להב-הרצנו: אחריו תדבר חברת הכנסת גבי לסקי.

מוסי רז: תודה, אדוני יושב-הראש.

מוסי רז: דיברתי גם בפעם הקודמת, ושמענו את קצא"א בפעם הקודמת.

מוסי רז: אני חשבתי שלאחר אי הדיוקים שהם עשו בפעם הקודמת, אני אגיד בעדינות, הם יבואו היום ויבקשו לפתוח את הישיבה בתיקונים – זה לא קרה.

מוסי רז: חשבתי שלאחר ששאלו אותם שאלות מאוד קשות בפעם הקודמת והם התחמקו מלענות, הם יבקשו לפתוח את הישיבה בתשובות – זה לא קרה.

מוסי רז: יש פה נציגים של הציבור, יש פה נציגים ממפלגות רבות, יש פה נציגים מאילת בדרום ועד לא יודע איפה בצפון – כמעט כולם מתנגדים להסכם השערורייתי הזה, שהופך אותנו לצינור נפט.

מוסי רז: דיברו בצורה מקסימה, גם חברת הכנסת לשעבר חיימוביץ, מאיה, איריס, מיטל ונציג הנוער דיבר הכי טוב מכולם, כרגיל.

מוסי רז: אבל תראו, יש לנו אילת אחת, אנחנו לא יכולים לבזבז אותה על תקלה שתהיה או לא תהיה.

מוסי רז: יש לנו אשקלון אחת, אנחנו לא יכולים לבזבז על תקלה שתהיה או לא תהיה.

מוסי רז: וכל הדבר הזה, שאנחנו הופכים לצינור נפט שאנחנו לא זקוקים לו בכלל, כל המדינה, מאילת לאשקלון זה חצי מדינה.

מוסי רז: אנחנו המדינה הכי צפופה בעולם.

מוסי רז: רוצים להעביר צינור נפט?

מוסי רז: לא דרכנו.

מוסי רז: לא דרכנו, יש מספיק מקומות פחות מיושבים.

מוסי רז: אם צריך נפט למישהו אחר, שיעבירו שם, לא דרך עיר שהיא עוד מעט 200,000 איש, לא דרך עיר תיירות שהיא פנינה שלא ניתן לקחת עליה את הסיכון להרס.

מוסי רז: דבר אחד לסיום, כן תהיה דליפה, פעם בכמה אמרו?

מוסי רז: 366,000 שנה?

מוסי רז: כי לא יהיה הסכם, ואנחנו לא נאפשר את הדבר הזה, ולכן לא נאפשר לקחת את הסיכונים האלה.

מוסי רז: אם קצא"א גם לא תחשוף את עצמה ותפתח את עצמה לשקיפות, נצטרך לטפל גם בנושא הזה, משום שאנחנו לא בשנות ה-70' יותר.

מוסי רז: אנחנו לא נוכל לספוג את זה.

מוסי רז: בשנות ה-70', הכול היה חדש, גם לא היו הרבה תושבים באזור, היינו גם הרבה יותר תלויים בנפט, היינו תלויים ביחסים עם איראן ומדינות אחרות – זה נגמר, וצריך להבהיר לכם שתדעו את זה, זה נגמר, תתכוננו ליום המחר.

יוראי להב-הרצנו: חבר הכנסת מוסי רז, תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: חברת הכנסת גבי לסקי, ואחריה ידבר חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי.

יוראי להב-הרצנו: גבי, היית גם בישיבה הקודמת ולא הזדמן לך לדבר, אז בבקשה.

גבי לסקי: תודה רבה לכבוד היושב-ראש, אתה לא נותן לנושא הזה לדום, ולכל הנציגים והנציגות של החברה האזרחית, שבגלל הקול החשוב שלכם, הדבר הזה לא נשכח, בתקווה שנוכל לקבל את הבשורה שההסכם הזה בוטל.

גבי לסקי: קודם כל אני רוצה להגיד באופן אישי לטל, תודה רבה על המילים שלך, מאוד ריגשת אותי.

גבי לסקי: מעודד לדעת שיש דור צעיר, דור חכם, אכפתי שעוסק בדברים שחשובים לכולנו עבור הדורות, וכמו שאמרת, לנו יש אחריות ואנחנו אלה שצריכים לבטל את ההסכם, אנחנו צריכים לדאוג לכך שאתם לא תצטרכו לבוא לכנסת, אלא תמשיכו את החיים שלכם.

גבי לסקי: תודה על התזכורת הזאת, אנחנו פה גם בשביל זה.

גבי לסקי: אני רוצה להתייחס ממש בקצרה לכמה דברים שהם חשובים.

גבי לסקי: העולם מתקדם לאנרגיות נקיות, זאת גם ההצהרה של מדינת ישראל.

גבי לסקי: העובדה שחברה ממשלתית משעבדת את הנכסים הלאומיים כדי להעביר נפט מצד אחד לשני כדי להרוויח כסף, זה משול בדיוק לזה שישראל תאפשר מעבר בטוח לסחר לבני אדם, זה בדיוק אותו דבר.

גבי לסקי: זה דבר שהוא פסול, ישראל לא יכולה להיות מעבר לדברים שאנחנו רוצים להיגמל מהם, שאנחנו יודעים שהם פוגעים בעולם, פוגעים בכדור הארץ.

גבי לסקי: ויחד עם זה, השעבוד הוא גם שעבוד של הסביבה של כולנו, של הבריאות של כולנו, של הכלכלה של כולנו בענייני תיירות וגם שמענו קודם אפילו במים של כולנו.

גבי לסקי: תוך כל הדברים האלה שנאמרו, אנחנו גם נתקלות ונתקלים בהיעדר מנהל תקין משווע.

גבי לסקי: כבוד היושב-ראש, לא יכול להיות שחברה ממשלתית שומרת במחשכים הסכם שפוגע במדינת ישראל ובתושביה, שהפרטים של ההסכם אינם גלויים, שכמו שחבר הכנסת מוסי רז אמר, לא רק שלא באו עם תשובות, לא באו עם ההסכם.

גבי לסקי: מי שמע על דבר כזה?

גבי לסקי: אני קוראת מכאן לא רק לשרים שכבר הביעו את עמדתם, אלא לאלה שלא ולראש הממשלה, להודיע שמבטלים את ההסכם הפוגעני הזה כבר היום.

גבי לסקי: אנחנו כבר שמענו מהשגריר של איחוד האמירויות, שאין מדובר בחלק מההסכמים המדיניים בין המדינות, לכן גם אין נזק מדיני.

גבי לסקי: בגלל האפשרות שיהיה עוד מפגע מקצא"א, כי זאת לא הפעם הראשונה, וכל הנזקים שיכולים להיגרם – אבל לא רק בגלל זה, אלא גם בגלל השאלה המוסרית, שישראל איננה יכולה להיות מעבר חופשי לאנרגיית העבר שפוגעת בעולם, אנחנו צריכים לבטל את ההסכם הזה וטוב שעה אחת קודם.

גבי לסקי: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, חברת הכנסת לסקי.

יוראי להב-הרצנו: חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, ואחריו עמית ברכה, מנכ"ל אדם טבע ודין שיצטרף אלינו לזום.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני שב ומברך את הרגישות שלך בנושא כל כך חשוב.

מאיר יצחק הלוי: אם אני חוזר קצת על דבריי מהדיון הקודם, אני מתנצל, אבל אני חושב שכמי שכיהן כראש עיריית אילת 18 שנים וביתו באילת, מן הסתם טוב לשמוע את הדברים גם מהזווית זאת.

מאיר יצחק הלוי: נתחיל במה שכבר אמרתי קודם, אילת זכתה להיות, אם תרצו, שמורת טבע, עטופה בטבע: בחלק הדרום מערבי רכסי הרים, היתה לי הזכות להפוך אותם לשמורת טבע סטטוטורית כראש עירייה; בצד המזרחי ים עם שמורת האלמוגים הצפונית ביותר בעולם, לטעמי; כשמצפינים, יש לנו דקלי הדום, הדקלים השונים ביותר בעולם עם פארק צפרות שהוא יוצא מן הכלל.

מאיר יצחק הלוי: בקיצור, זכינו, וזו הסיבה שגדלים בעיר פרחים כמו הפרח הזה שעכשיו פה דיבר כל כך יפה ולעניין.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר שחובה עלינו להגן על האוצרות הללו, ועשינו הרבה מאוד מהלכים – הרבה מאוד מהלכים: החל מהקמת יחידה סביבתית, ועבור דרך הקמת תנועות נוער שומרי המפרץ וארגוני המפרץ, והרבה מאוד פעולות שהן פעולות סביבתיות, לדעתי ראויות להערכה.

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב-ראש, העיר אילת היא העיר הראשונה שחוקקה את חוק העזר לא להשתמש בכלים חד-פעמיים, והתכניות הן ארוכות ורבות.

מאיר יצחק הלוי: לכן המצב שאנחנו מדברים עליו הוא נפיץ מאוד.

מאיר יצחק הלוי: מפרץ אילת הוא מפרץ נפיץ מאוד.

מאיר יצחק הלוי: יש לנו גם את עקבה מצד אחד, בוודאי ובוודאי שאנחנו לא יכולים להוסיף על העומסים הקיימים, ולא מכבר אנחנו התמודדנו עם רצון להעביר דרך העיר אילת, דרך נמל אילת, את האמוניה.

מאיר יצחק הלוי: היתה מלחמה לא פשוטה.

מאיר יצחק הלוי: אני מניח שהחברים מהארגונים הירוקים יודעים על מה אני מדבר, ונתנו שם נוקאאוט, כי מה שניצח זו האמת שלנו.

מאיר יצחק הלוי: אין שום סיבה בעולם, כדי שעוד כמה מיליארדרים ירוויחו עוד ארבעה, חמישה מיליון שקל בשנה, אין סיבה להעמיד את העיר הזו בסכנה.

מאיר יצחק הלוי: אני מכיר את קצא"א מהיום שנכנסתי לתפקידי לפני 18 שנים.

מאיר יצחק הלוי: סיפרתי את זה פה בדיון ואיציק יודע, שאני ביקשתי לדבר עם מי שהיה אז המנהל, והוא לא רצה לדבר אתי.

מאיר יצחק הלוי: הוא אמר לי: אדוני, אני תחת חוק החיסיון.

מאיר יצחק הלוי: אני באתי כראש עירייה, לא באתי כמי שרצה לבקר שם ולדעת, לשמוע, לראות.

מאיר יצחק הלוי: בכל זאת, מדברים על מתקנים, אם תרצו מונומנטים, שקיימים.

מאיר יצחק הלוי: הוא אמר לי: אני תחת חוק חיסיון, לא מכיר אותך.

מאיר יצחק הלוי: אילת הולכת לבית משפט וזכינו גם פה.

מאיר יצחק הלוי: זכינו גם פה, גם אני וגם ראש עיריית אשקלון בעת ההיא, רוני מהצרי.

מאיר יצחק הלוי: ואני אמרתי לקצא"א: חברים, הדרך הנכונה להתנהל זה לעבוד תחת אור השמש עם זרקורים שמאירים כל פעולה.

מאיר יצחק הלוי: אי אפשר לפעול תחת חוק חיסיון, תחת כל מיני החלטות שהן החלטות שקטות, זה פשוט לא נכון.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שאיציק יכול להיות עדי שאני באתי להנהלת קצא"א ואמרתי – דרך אגב, אני לא ידעתי על ההסכם, עד היום אני לא ראיתי את ההסכם, כדי שנהיה ברורים, אותו הסכם שהיה בסוף שנת 2020, נדמה לי נובמבר או דצמבר, נכון?

מאיר יצחק הלוי: ולא ראיתי את ההסכם.

מאיר יצחק הלוי: אני אמרתי: חברים, אתם חייבים להאיר את העניין הזה לדיון ציבורי.

מאיר יצחק הלוי: לדיון ציבורי, כי זה לא רק עניין של מעות או של כסף, זה עניין שיש בו רגישויות רבות.

מאיר יצחק הלוי: לצערי, הצעתי לא התקבלה, וזה מוביל לאותה החלטה שלנו כהנהלת עירייה להקים פורום חירום, צוות חירום עם משרד עורכי דין, שמתמחה בנושא הגנת הסביבה, עם הצטרפות של כל אותן עתירות כדי שכמו שכבר נאמר פעם אחת, כשיש ספק, אין ספק.

מאיר יצחק הלוי: אם יש ספק ולו הקל שבקלים שתהיה פגיעה בעיר אילת, באקולוגיה שלה, בטבע שלה, צריך לעצור את זה, ויפה שעה אחת קודם.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, חבר הכנסת יצחק הלוי.

יוראי להב-הרצנו: למען ההגינות אנשי קצא"א אמרו בגילוי לב מרשים, שהם חושבים שנכון לשים את עניין החיסיון לדיון, וזה ייאמר לזכותם.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לעבור לעמית ברכה, מנכ"ל אדם טבע ודין, בזום.

יוראי להב-הרצנו: אחריו תדבר בקצרה שולי נזר מהמשרד להגנת הסביבה, מאחר והמשרד להגנת הסביבה וקצא"א דיברו רבות בפעם הקודמת, אבל חשוב היה לך להגיע גם הפעם ואולי לחדד מספר דברים.

יוראי להב-הרצנו: עמית, שלוש דקות עומדות לרשותך, בבקשה.

עמית ברכה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תודה רבה על הדיון האמיץ והחשוב הזה, שהוא מסמל את החוזק של הדמוקרטיה הישראלית, בוודאי אל מול חברה שפועלת באמצעים אנטי דמוקרטיים, אגב בחסות החוק כפי שעלה פה למרבה הצער, במשך שנים רבות.

עמית ברכה: חברת קצא"א אולי אומרת שהיא מוכנה להסרת החיסיון, אבל היא נלחמה בשיניים, אדוני היושב-ראש, לפני כשמונה שנים בעתירת אדם טבע ודין בעקבות אסון עברונה, האסון האקולוגי הקשה ביותר שתקף את ישראל מאז קום המדינה, כנגד הסרת החיסיון.

עמית ברכה: היא פעלה אז כנגד הסרת החיסיון, היא פעלה לאורך כל השנים כנגד הסרת החיסיון, ולכן אנחנו צריכים קודם כל לטעמי כולנו להלין על עצמנו, שעדיין אחרי התיקון לחוק בשנת 2017 יש לה חיסיון, וזה דבר שצריך וחייבים לתקן בחקיקה.

עמית ברכה: את חברת קצא"א במתכונתה הנוכחית חייבים לסגור, כלומר: היא לא תוכל יותר לעמוד בחוק היום, שמאפשר לה לפעול במחשכים תחת חיסיון.

עמית ברכה: אני חייב לומר, אדוני היושב-ראש, שאנחנו נמצאים, אדם טבע ודין, יחד עם החברה להגנת הטבע וצלול, בבית המשפט העליון היום בדרישה לכך שהתנאי המתלה יחול על חברה ממשלתית כמו קצא"א, כך שהממשלה תהיה חייבת לאשר את ההסכם.

עמית ברכה: אבל גם אם לא כך יהיה, אזי גם כשיש פגיעה באינטרס הציבורי, כפי שבוודאי ובוודאי מתרחש בענייננו, אומר החוק שהמשרד להגנת הסביבה והממשלה יכולים לתת הוראות ליישום ההסכם, אלא מאי, כפי שאמרה השרה זנדברג בפעם הקודמת, אם יש חיסיון ולא קיבלנו את המידע מבעוד מועד, אלא רק בדיעבד מהתקשורת, אנחנו לא יכולים לתת הוראות.

עמית ברכה: ולכן אין ברירה אלא לתקן את החקיקה, כך שחברה שמייצרת תזקיקי נפט, וצריך עדיין תזקיקי נפט במדינת ישראל, לא תוכל יותר לפעול במתכונת הזו; אגב, זו לא חייבת להיות חברת קצא"א, אפשר גם לחשוב כמו שקורה היום עם חוק הזיכיון על ים המלח, גם על חברות אחרות, שהן פחות פוגעניות, שלא הרסו את הטבע ואת הסביבה לאורך שנים, ועוד לא דיברנו כמובן על האיום ועל הסכנה כפי שהתגלו לאחרונה באשקלון לפני כשלושה חודשים בחודש אוגוסט וכהנה וכהנה בעיות קשות לסביבה ולאדם.

עמית ברכה: אדוני, אנחנו קוראים לוועדה בראשותך להוביל לתיקון חקיקה משמעותי, שיסגור את חברת קצא"א במתכונתה הנוכחית, כאשר אנחנו נפעל בבית המשפט העליון כדי להביא להסרת ההסכם הלא חוקי הזה.

עמית ברכה: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: תודה לך, עמית ברכה.

יוראי להב-הרצנו: עכשיו תדבר שולי נזר מהמשרד להגנת הסביבה, ואחריה דורית בנט, מנכ"לית אילת אילות אנרגיה מתחדשת.

יוראי להב-הרצנו: בבקשה, שולי, שלוש דקות עומדות לרשותך.

שולי נזר: אני כמובן לא אחזור על עמדת השרה, שנאמרה פה בנחישות בדיון הקודם, שמדובר פה על הסכם עם פוטנציאל של סיכונים עצומים, ומהצד השני תועלות לא ברורות, אם בכלל קיימות, ובכל מקרה לא משמעותיות לאור הסיכון.

שולי נזר: אני כן רוצה להתייחס לשלושה טיעונים, שהועלו פה על ידי נציגי חברת קצא"א, טיעונים שמצדיקים את הצורך בהסכם ובהרחבת היקף הדלקים בצנרת ובפריקה באילת.

שולי נזר: אני רוצה להתייחס לאי הדיוקים, לפחות לראייתנו באמירות האלה.

שולי נזר: הטיעון הראשון שנאמר: לא היו אירועים בקצא"א בעשור האחרון.

שולי נזר: הנתונים מראים דברים אחרים.

שולי נזר: בעשור האחרון היו לפחות 12 אירועי דליפה מקווי הנפט, מתוכם חמישה אירועים בקווי צנרת ארציים.

שולי נזר: אירוע בקו צנרת ארצי, יש לו פוטנציאל סיכון מאוד גדול.

שולי נזר: הדוברים אמרו את הבולטים ביניהם וציינו את חלקם: נחל צין, עברונה, גם בים עצמו במפרץ אילת היו חמש תקריות של זיהום ים בשמן בעשור האחרון בכמות כוללת של כ-29 טון.

שולי נזר: יש באמת עולם של הסתברויות ועולם שמדבר על פוטנציאל לאירועים; בפועל, אנחנו מדברים על כמות משמעותית של אירועים במתקנים של קצא"א.

שולי נזר: הטיעון השני שנאמר, שלכאורה מצדיק את הצורך בהסכם או בכך שאין בו סיכונים סביבתיים, זה האמירות כי אין גידול בספיקה.

שולי נזר: זה גם איזשהו ניסיון להציג כאילו אין פה שינוי משמעותי בהפעלה, וגם זה לא נכון.

שולי נזר: מדובר בהגדלה דרמטית בהיקפי הנפט שמשונעים – רק כדי לסבר את האוזן, מ-1.2 מיליון טון ל-20 מיליון טון, תוך ארבע או חמש שנים עלייה בכמות המכליות ממכליות הנפט שיגיעו למפרץ ממוצע של שתיים עד ארבע בשנים האחרונות ועד לכ-70.

שולי נזר: לדברים האלה יש בהכרח השלכה על שינוי משטר ההזרמה בקו, לרבות כמות הנפט המוזרמת, כיווני ההזרמה, תדירות גבוהה של שינוי הלחץ וזרימות בדלק, וכתוצאה מזה גם שחיקה יותר גדולה של הצנרת, שגם כך היא ישנה, והסתברות יותר גדולה לכשל בקו.

שולי נזר: הדבר האחרון בו אסיים, נאמר כי תחזיות משרד האנרגיה מצביעות על גידול בצריכה לתזקיקים ב-20 שנה הקרובות.

שולי נזר: מי שחושב שאנחנו נמשיך לצרוך נפט, גז, פחם ולנסוע על רכבי דיזל ב-20 שנה הקרובות, יכול לטעון שיש גידול, אבל גם תרחישי ה-IEA, ארגון האנרגיה העולמי, מדברים על ירידה בצריכת הפחם ב-90%, דלק ב-75%, גז מחצבים ב-55% ומרבית הירידה ב-20 שנה הקרובות, וגם מודלים שפותחו על ידינו מראים על ירידה דומה בתזקיקים.

שולי נזר: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: שולי, שאלה אליך בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: בהתייחס לגידול בהיקף הפעילות של קצא"א בהיקפים שדיברת עליהם, בהתאם לרישיון או לאפשרות שלה לפעול, האם הגידול בהיקפים דורש איזשהו היתר נוסף, או שזה במסגרת ההיתר של הפעילות ההיקפים הנדרשים היום מבחינתכם?

שולי נזר: קודם כל השרה התייחסה לזה בצורה מאוד ברורה, כרגע היקף שמותר להם בהיתר הרעלים הוא ההיקף הנוכחי, עד שני מיליון טון.

שולי נזר: על מנת להגדיל את הפעילות, הם יצטרכו חידוש של היתר הרעלים בהיקפים הרבה יותר גדולים, והשרה הודיעה את עמדתה בצורה ברורה בהקשר הזה.

יוראי להב-הרצנו: כלומר?

יוראי להב-הרצנו: שוב, השאלה שלי היא אינפורמטיבית, לא שאלה של עמדות.

יוראי להב-הרצנו: האם כדי ליישם את ההסכם נדרש היתר מעבר להיתר שיש להם היום?

שולי נזר: כן, בהחלט.

יוראי להב-הרצנו: אוקי, תודה שולי נזר.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לאפשר את זכות הדיבור לדורית בנט, מנכ"לית אילת-אילות אנרגיה מתחדשת, ואחריה תדבר קים נח מה-INSS.

יוראי להב-הרצנו: דורית, הבמה שלך.

דורית בנט: שלום לכולם, אני מצטערת שלא הצלחתי לשמוע את כל הדיון בגלל בעיות שהיו בזום.

דורית בנט: אני הייתי בשבוע שעבר בכנסת, היה לי קשה לעלות היום שוב.

דורית בנט: קרה מקרה שאני חושבת שאנשים לא מודעים לו, בוא נלך 30 שנה אחורה.

דורית בנט: אתם יודעים, כשקמה העיר אילת והקימו את מבני התעסוקה באילת, אילת נסמכה על תעשייה; הערבה על החקלאות, ואילת על תעשייה, ומי שזוכר בכלל את מכרות תמנע, היה אירוע כזה, ניסו גם לשחזר אותו.

דורית בנט: היתה עיר פועלים, שעיקרה היה נמל וקצא"א ותמנע וחקלאות.

דורית בנט: ב-84' נסגרו מכרות תמנע, וענף מאוד משמעותי של הכלכלה באילת נסגר.

דורית בנט: בתקופה הזאת גם ההסכם עם איראן נגנז והיתה מהפכה באיראן.

דורית בנט: נשארו תשתיות של קצא"א, מה שהם עשו עד היום ועושים עד היום, תמנע נגמר, הנמל ירד לתפוקות נמוכות בהרבה, גם תעלת סואץ נכנסה לעבודה, ואילת חיפשה את דרכה, והיא מצאה את דרכה, היא מצאה עצמה כעיר תיירות.

דורית בנט: התיירות התפתחה, אפשר להגיד לטוב, לרע, גם על זה יש ויכוחים, אבל היא הפכה להיות עיר תיירות והחופים נעשו אינטנסיביים יותר וכל העיסוק הפך מתעשייתי לתיירותי.

דורית בנט: כל התשתיות עברו שינוי – עברו שינוי תפיסתי, ככה גם קצא"א היתה רדומה הרבה שנים ושחררה את החוב שלה לטובת התיירות וכדומה.

דורית בנט: היום כשדירקטוריון קצא"א בא ומקבל החלטה: בואו נחזיר את כל התשתיות – משהו מקצועי מאוד התפספס שם בעבודה של הדירקטוריון, כי הוא לא ידע לזהות שכל המציאות השתנתה ומבנה החוף השתנה והכלכלה השתנתה והשכונות הלכו והקיפו את המכלים, המכלים פעם היו זרוקים במרחק מי יודע מה מהעיר.

דורית בנט: היום שכונות מקיפות 100 מטר את המכלים האלה, והכול מתוך הנחה שהפעילות של קצא"א רדומה.

דורית בנט: ועכשיו כשקצא"א באה ומחליטה לחדש את כל הפעילות, זה בכלל לא מסתדר עם הסיטואציה הנוכחית, ומישהו בדירקטוריון קצא"א היה צריך להגיד: רגע, האם הפעילות הזאת שיש לנו את התשתיות האלה יכולה להכיל עסקאות חדשות?

דורית בנט: אבל רגע, לא, כי מה שקורה סביב כל התשתיות האלה, הכול השתנה.

דורית בנט: היום אנחנו נגיע למצב, שאם קצא"א תפעיל את כל התשתיות האלה ותכניס את כל הכמויות האלה, זה כאוס – זה כאוס תיירותי, זה כאוס אזרחי, זה הורס את הכלכלה המקומית שנבנתה במשך 25 שנה.

דורית בנט: לטוב או לרע, זו הכלכלה כרגע.

דורית בנט: אני רוצה להזכיר לכולם, שב-2004 הוצאו כלובי הדגים מהים, חברת ערדג ודג סוף על ידי ועדת מומחים שהוביל המשרד להגנת הסביבה.

דורית בנט: הוא סגר את התעשייה הראשונה בארץ, מפני החשש של זיהום ים סוף.

דורית בנט: למה התעשייה הזאת נסגרה וקצא"א לא נסגרה?

דורית בנט: כי לתעשייה הזאת לא היה לובי כפי שיש לקצא"א?

דורית בנט: זאת אומרת, שאם המשרד להגנת הסביבה והמדינה החליטו שים סוף לא נועד לתעשיות מזהמות, נכון הוא גם לקצא"א.

יוראי להב-הרצנו: דורית, תודה רבה לך.

יוראי להב-הרצנו: קים נח מה-INSS, ואחריה אלי לנקרי ראש עיריית אילת.

יוראי להב-הרצנו: קים, שלוש דקות לרשותך.

קים נח: אנחנו קיימנו מספר דיונים אצלנו במכון בנוגע לעסקת קצא"א עם מומחים בתחום הביטחון, יחסי החוץ והסביבה.

קים נח: על בסיס הדיון האחרון, אנחנו פרסמנו נייר המלצות, שנשלח ב-24 בנובמבר לשר הביטחון, לשר החוץ, לשרה להגנת הסביבה, לראש המל"ל ולעוד כל מיני גורמים.

קים נח: התובנה המרכזית שעלתה בנייר שלנו, שזה נושא מורכב עם הרבה שיקולים, כשההסכם גובש בזמנו בלי שנערכה שום עבודת מטה מקיפה לבחינה מעמיקה של כל ההיבטים שהזכרתי – הביטחוניים, יחסי החוץ והסביבתיים – ומבלי שנודעו לציבור הפרטים על ההסכם והשלכותיו, ומבלי שהתקיים עליו דיון ציבורי.

קים נח: המסקנה המתבקשת שלנו היא שהממשלה החדשה, שלא חתמה על ההסכם ונדרשת ליישם אותו, צריכה לדחות את מימוש העסקה ולבחון את הנושא לעומק, תוך שיתוף כל גורמי הממשלה, מערכת הביטחון, הציבור עם מומחים, כשאנחנו כבר רואים פה שההמלצה של כולם היא לא לקיים את ההסכם.

קים נח: אני רוצה קצת לדבר על ההשלכות הביטחוניות של ההסכם, שזה משהו שלא דובר עליו יותר מדי בחדר הזה.

קים נח: אני אתרכז בים האדום.

קים נח: הים האדום בשנה האחרונה הפך להיות זירה מאוד נפיצה.

קים נח: אנחנו כבר ראינו מספר תקיפות על כלי שייט.

קים נח: המשטר האיראני מפעיל את הפרוקסיז שלו, שפוגעות בכלי שייט באזור.

קים נח: חיל הים, נכון להיום לפי סדר הכוחות שלו, לא מותאם להבטיח את נתיבי השייט בים האדום.

קים נח: אם מדינת ישראל מאשרת הסכם כזה, היא צריכה לשקול גם את ההיבטים האלה.

קים נח: הסיכונים הביטחוניים הם בתוך גבולות המדינה.

קים נח: אני לא רוצה לחזור יותר מדי על מה שאמרו פה, אבל דיברנו על מתקני ההתפלה.

קים נח: מתקני ההתפלה האלה, במיוחד המתקן באילת, מספק מים לכל העיר אילת ולכל החקלאות המתקדמת באזור.

קים נח: סבב הלחימה האחרון במאי עם עזה המחיש לנו שהסכנה היא גם בפנים, זאת אומרת גם בתוך שטחי ישראל.

קים נח: מיכל נפט, אמנם של תש"ן, אחרי פגיעה ישירה של רקטה, גרם לכל תושבי האזור להתלונן על קשיי נשימה וסיבוכים רפואיים בהמשך.

קים נח: אם נדבר קצת על יחסי החוץ, אני מבינה שהמכון מאוד התעכב מנגיעה בנושא הזה, בעיקר מהפחד שלא להתערב ביחסי החוץ החדשים, שהם מאוד מאוד חשובים.

קים נח: אבל נזכר שהאמירויות הבהירו באופן פומבי, שביטול העסקה לא יגרום שום נזק ליחסים.

קים נח: גם משרד החוץ חזר בעצמו ואמר, שלא יהיה שום נזק ליחסים עם האמירויות.

יוראי להב-הרצנו: תיכף נשמע את נציג משרד החוץ.

יוראי להב-הרצנו: נא להתכנס לסיכום.

קים נח: אנחנו גם רואים שיש שינוי כיוון הדדי מצד מדינות האזור לשתף פעולה דווקא בנושאים שקשורים לקידום המאבק בשינויי האקלים.

קים נח: הסיכון של יחסי החוץ דווקא הגיע ממצרים, אולי נשמע על זה גם מנציג משרד החוץ.

קים נח: חשוב לדעת שלמצרים יש צינור משלה, סומד, שכבר קיים למעלה מ-40 שנה.

קים נח: גם אם היא כרגע עוד לא הגיבה לזה באופן פומבי, היא תבין את ההשלכות של זה בהמשך.

קים נח: אני רוצה לדבר על עוד סיכון ביטחוני אחד, קצר מאוד.

יוראי להב-הרצנו: אני ממש מצטער, משפט.

קריאה: - - - הביטחוני היחיד שיש פה.

יוראי להב-הרצנו: משרד החוץ רשאי להתייחס, אבל שוב בבקשה קים, אני אאפשר לך עוד דקה.

קים נח: סוגיה אחת שגם לא הוזכרה זה חוסר משילות בנגב, ומה ההשלכות של זה.

קים נח: קצא"א יכולים להעיד, הם מכירים את זה, שהיו בעבר מספר פגיעות מצד תושבי הפזורה הבדואית בצינור הנפט שלהם, ואנחנו לא רוצים לראות עברונה 2.

קים נח: זאת סוגיה של ערכים.

קים נח: מקבלי ההחלטות צריכים לשאול את עצמם: האם נכון שתמורת כסף – שאני אפילו לא יודעת לאן הכסף הזה מגיע, זה לא כל כך ברור לנו – אנחנו נסכן את הביטחון של מדינת ישראל?

קים נח: את מי השתייה של מדינת ישראל?

קים נח: אנחנו נסכן את היחסים שלה עם מדינות כמו מצרים?

קים נח: בסופו של דבר, צריך לדעת האם הישג מסוים, כלכלי, שווה את המחיר שאנחנו עלולים לשלם עבורו, וזאת בעצם השאלה שהמכון שואל.

יוראי להב-הרצנו: זאת אכן שאלה נורמטיבית חשובה, שאנחנו כנבחרי ציבור נצטרך לקבל עליה החלטה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לך, קים נח, על הדברים החשובים שלך.

יוראי להב-הרצנו: אלי לנקרי, ראש עיריית אילת, בזום.

יוראי להב-הרצנו: זו ישיבה שנייה שראש עיריית אילת מצטרף אלינו, ואנחנו שמחים מאוד על כך.

יוראי להב-הרצנו: אלי, הבמה שלך.

אלי לנקרי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, מכובדי חברי הכנסת, אני אכן דיברתי בפעם הקודמת, אמרתי בהרחבה את עמדתי הנחרצת והברורה ושלא משתמעת לשתי פנים.

אלי לנקרי: למה בכל זאת ביקשתי לדבר גם עכשיו?

אלי לנקרי: הבוקר התעוררו תושבי שכונת שחמון, קרוב ל-30,000 מתושבי אילת, למפגע ריח נוסף של נפט מקצא"א, ולצערי זו הפעם השלישית בחודש האחרון שזה קורה.

אלי לנקרי: כשזה קורה, אני מקבל אלי עשרות פניות של תושבים, כמובן שהמוקד שלנו מתפוצץ מפניות.

אלי לנקרי: אני רוצה להגיד דברים מאוד ברורים בעניין הזה.

אלי לנקרי: אגב, פניתי למנכ"ל קצא"א, ליושב-ראש קצא"א, למנכ"לית המשרד להגנת הסביבה, לכולם.

אלי לנקרי: עד עכשיו גם לא קיבלתי תשובות.

אלי לנקרי: תחשבו על זה, שתושבי אילת נפגעים, וחלקם אפילו מגיעים לחדר מיון, ואני אפילו לא מקבל תשובות והסברים.

אלי לנקרי: אז אני מקבל הסברים כלשהם מהמנהל המקומי, לא מקובלים עלי.

אלי לנקרי: אני אומר את זה בצורה מאוד ברורה, לא מעניינים אותי ההסברים הללו.

אלי לנקרי: אני אומר כאן בצורה נחרצת, אני לא אאפשר את הדבר הזה.

אלי לנקרי: מבחינתי, אני פונה לאפיקים משפטיים כדי לעצור את הדברים האלה.

אלי לנקרי: לא יתכן שתושבי אילת יהיו בסכנה בריאותית כזאת, זה לא יעלה על הדעת.

אלי לנקרי: אם יש קשר לזה למה שעלול לקרות או אין קשר, זה בכלל לא משנה.

אלי לנקרי: זה בכלל לא משנה, תחשבו על המשמעויות של הדבר הזה.

אלי לנקרי: מבחינתי, כראש העיר, כמי שגם אחראי לבריאותם של תושבי אילת, לא נאפשר את הדבר הזה, אני אומר את זה בצורה מאוד מאוד ברורה.

אלי לנקרי: לחשוב שצעיר אילתי כמו טל, שמענו את הדברים היפים והנרגשים שלו, לא רוצה לחזור לאילת בגלל הסכנות, זה פשוט אותי מקומם.

אלי לנקרי: אני אעשה הכול כמובן כדי שצעירים כמו טל יחזרו לאילת, ולא יחששו.

אלי לנקרי: אנחנו רוצים לדאוג להם לפרנסה ולתעסוקה, ובוודאי שלא יהיו כאן חששות ואיומים מהסוג הזה.

אלי לנקרי: אני קודם כל פונה למנכ"ל קצא"א שנמצא שם, ואומר בבקשה קודם כל תתייחסו, תסבירו, תעשו את כל מה שצריך.

אלי לנקרי: לא אאשר שמקרה כזה ישנה כאן שוב בעיר, לא נעבור על זה לסדר היום.

אלי לנקרי: תודה.

יוראי להב-הרצנו: אלי לנקרי, תודה רבה לך על הדברים שלך.

יוראי להב-הרצנו: אני מקווה שהמפגע שקמתם אתו הוסר, לפחות הזמני.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לעבור ליוני ספיר מעמותת שומרי הבית, שנמצא בזום.

יוראי להב-הרצנו: אחריו תדבר נעה זלצמן מלובי 99.

יוראי להב-הרצנו: יוני, שלוש דקות לרשותך בבקשה.

יוני ספיר: תודה לכבוד היושב-ראש.

יוני ספיר: אני רוצה להתמקד בסיכונים הכלכליים מההסכם הזה.

יוני ספיר: מנתוני משרד התיירות ל-2019, עולה שאומדן ההכנסות למשק מתיירות במקרה של אובדן התיירות באילת בלבד הוא כשבעה וחצי מיליארד שקלים, סכנה לכ-13,000 מקומות עבודה.

יוני ספיר: התיירות האילתית, כידוע, מבוססת במידה רבה מאוד על החופים ובריאות הסביבה הימית.

יוני ספיר: אבל זה לא נגמר כאן.

יוני ספיר: על פי דוח של משרד האנרגיה עצמו, הנזקים משפך של 3,000 טון נפט בלבד הם כ-11 מיליארד שקלים, ובהתייחס לכלל החוף הישראלי, ערך השירות של הים כ-70 מיליארד שקלים.

יוני ספיר: אנחנו מדברים פה על סכומי עתק.

יוני ספיר: הסכנה בשפך היא סכנה לפגיעה בסחר הימי.

יוני ספיר: 99% ממשקל הסחורות שנכנסות ויוצאות היום מישראל, נכנסות ויוצאות דרך הים, למי שלא ער לזה.

יוני ספיר: על פי התאחדות התעשיינים, שקשה לנו להניח שהיא מגזימה במספרים, הנזק הכלכלי צפוי להיות בסדר גודל של כ-100 מיליון שקלים ביום.

יוני ספיר: אני מזכיר שיש פה פגיעה לא רק בתיירות, אלא גם בתיירות החופים, גם בחקלאות הימית, בספורט הימי.

יוני ספיר: האם הממשלה בחנה מה מכסה הביטוח של קצא"א?

יוני ספיר: אילו ערבויות נותנת קצא"א?

יוני ספיר: קצא"א נותנת ערבויות בהיקפים כאלה של קרוב ל-20 מיליארד שקלים, שהם פוטנציאל לנזק?

יוני ספיר: אני רוצה בטעימה לתת לכם על המשמעות של דליפות נפט.

יוני ספיר: תוך כדי המאבק לפני מספר שבועות, התבשרנו על צינור נפט שהתבקע בחופי קליפורניה והמיט שם חורבן.

יוני ספיר: זה לא המקרה הראשון, קורים דברים כאלה באופן שגרתי.

יוני ספיר: למעשה, בחופי קליפורניה זה האירוע השלישי.

יוני ספיר: ב-2015 צינור התבקע, כ-2,500 חביות נשפכו אל הים – נזק למאות ציפורים ויונקים ימיים, 257 מיליון דולר.

יוני ספיר: בחופי ונצואלה ב-1979 Atlantic Empress – התנגשות בין מכליות, 1.8 מיליון חביות נשפכו לים, 85 מיליון נזק.

יוני ספיר: האירוע אולי המפורסם מכולם זה האקסון ואלדז.

יוני ספיר: ב-1989 לחופי אלסקה 38,500 טון נשפכו לים, עם 3.5 מיליארד דולר נזק בערכים של אז.

יוני ספיר: אם נתקרב לימים שלנו, ב-2018 אסון הסנאצ'י בים סין, כמיליון חביות, 32 מלחים נהרגו באירוע הזה.

יוני ספיר: אירוע שהיה לפני קצת יותר משנה, "וואקשיו" בחופי מאוריציוס, 1,300 טון של נפט נשפכו.

יוני ספיר: הנזק עדיין לא נאמד, אבל חברת הביטוח כפיצוי לעובדים שילמה 34 מיליון דולר.

יוני ספיר: אתם רואים את ההיקפים של הנזקים, את המשמעויות הכלכליות.

יוני ספיר: אסור בתכלית האיסור לתת לחברת קצא"א להגדיל את הסיכונים האלה.

יוני ספיר: הסיכונים והאירועים הם בוודאי לא ברמה של אחת לאלפי שנים או עשרות אלפי שנים.

יוני ספיר: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: זה נראה לי ברור לכולנו.

יוראי להב-הרצנו: יוני ספיר, תודה רבה לך על הדברים.

אמנון פורטוגלי: אם אפשר להעיר, ערבויות של קצא"א זה מכיס לכיס.

אמנון פורטוגלי: קצא"א זה אני ואתה.

אמנון פורטוגלי: נראה את קצא"א מביאה ביטוח - - - -

יוראי להב-הרצנו: אנחנו לא יודעים מי אתה, ולכן אני מבקש לא להתפרץ לדיון.

יוראי להב-הרצנו: עוה"ד זלצמן מלובי 99, שלוש דקות עומדות לרשותך בבקשה.

נועה זלצמן: תודה רבה.

נועה זלצמן: קצא"א היא חברה ממשלתית, ולמרות זאת מתנהלת במחשכים, כי על כל הפעילות שלה יש חיסיון גורף, מה שמאפשר לה למסגר את כל העסקה הזאת כאירוע עם השלכות מדיניות – למרות שמהדיונים פה בכלל לא ברור שזה מה שקורה.

נועה זלצמן: בדיון הקודם, נציג רשות החברות הממשלתיות אמר שגם החברה מותרה לוותר על החיסיון, והנציגים של קצא"א טענו שחלק מהנפט שיגיע במסגרת העסקה הזאת, ישמש את המשק הישראלי, ולכן גם אני רוצה לפנות אליכם ולשאול אתכם דבר ראשון – באיזה חלק מדובר?

נועה זלצמן: דיברתם בדיון הקודם באופן מאוד כללי, האם זה 5%?

נועה זלצמן: 50%?

נועה זלצמן: לא ברור באיזה חלק אנחנו נוכל להשתמש.

נועה זלצמן: דבר שני – כמה החברה תרוויח מהעסקה הזאת?

נועה זלצמן: מדובר בחברה ממשלתית, כמה כסף יגיע למדינה?

נועה זלצמן: וכמה כסף יגיע לכיסים של מתווכים פרטיים, שפורסם שמתווכים בעסקה הזאת?

נועה זלצמן: כמובן הם יגזרו איזשהו קופון.

נועה זלצמן: האם בתשובה לשאלות האלה, שקצת לא נוחות לקצא"א, שוב תעלה טענת החיסיון?

נועה זלצמן: לכן כבר פנינו לוועדת החוץ והביטחון, וביקשנו ממנה לקיים דיון בנושא בוועדה, שהיא מוסמכת להסיר את החיסיון.

נועה זלצמן: אנחנו קוראים גם לחברי הכנסת פה לפנות לוועדת החוץ והביטחון בבקשה לקיים דיון כזה, כדי שאפשר יהיה באמת להתבסס על נתונים, ולראות האם העסקה הזאת מצדיקה ונחוצה לאור כל הסיכונים הכלכליים והסביבתיים האדירים.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לך, נועה זלצמן.

יוראי להב-הרצנו: בטרם נשמע את עמדות משרד התיירות ומשרד החוץ להסכם, אני אשמח לשמוע את מירב, חברת הוועד המקומי בזיקים שיושבת אתנו כאן.

יוראי להב-הרצנו: שלוש דקות עומדות לרשותך.

יוראי להב-הרצנו: אחרי מירב, סבטלנה אוקסן, תושבת אשקלון שהגיעה לפה בפעם שעברה והיום מכבדת אותנו בזום.

מירב הדרי: שלום לכולם ותודה לכל הארגונים על הליווי והמאבק, בעיקר למיטל מאיגוד ערים נפת אשקלון שמלווה אותנו שנים במאבק נגד חברות האנרגיה במתחם, שצמוד לקיבוץ זיקים.

מירב הדרי: אני לא מבינה איך אתם לא רואים, זה הסכם שהוא כמו סוס טרויאני – נותנים לנו מתנה, שהיא מסוכנת, שהיא מאפשרת לאויבים שלנו לבצע פיגועים.

מירב הדרי: בתור תושבת, אני חברת ועד מקומי בזיקים שבע שנים, ועוסקת בתחום הגנת הסביבה, עם שני תארים בתחום סביבה, סביבה ואנרגיה מפורטר, ואני פשוט לא מבינה איך אנחנו לא רואים את זה קורה.

מירב הדרי: קצא"א מתכננת להפוך את כל מתחם תשתיות האנרגיה לצ'ק פוסט 2.

מירב הדרי: התחושה היא שמול הטילים, יש לנו הגנה, יש לנו את כיפת ברזל; ומול זיהום אוויר, פשוט אין שום הגנה.

מירב הדרי: זה הורג אותנו לאט, אבל בטוח.

מירב הדרי: זו תחושה שמלווה את כל התושבים, גם את תושבי אשקלון, וזה פשוט נורא.

מירב הדרי: לעניין הדלקים, הדלקים האלה מסרטנים ומסוכנים.

מירב הדרי: צריך להתייחס אליהם כמו אל דלק גרעני.

מירב הדרי: הם צריכים להיות בתוך מאצרה.

מירב הדרי: הם צריכים להיות מכוסים בבטון מזוין ובחול, וזה צריך להיות מנוטר ברמה בין לאומית, זאת אומרת לא בסטנדרטים הישראלים, שהם נכונים לשנות ה-70, זה פשוט לא יתכן הדבר הזה.

מירב הדרי: את הדיונות שקצא"א מחזיקה, כל הארבעה דונם, צריך להחזיר לטבע, להחזיר לסביבה, לתושבי אשקלון וחוף אשקלון.

מירב הדרי: יש שם שטחים עצומים, שהם פשוט סגורים ברשת, זאת הזיה.

מירב הדרי: יש אזור תעשייה שלם.

מירב הדרי: שיעבירו את המכלים לשם ויטמינו אותם.

מירב הדרי: למה אנחנו צריכים לראות את זה?

מירב הדרי: למה אנחנו צריכים להריח את זה?

מירב הדרי: פשוט לא הגיוני.

מירב הדרי: אני מבינה את העלויות, אבל עם זאת יש פה חיים של אנשים.

מירב הדרי: דבר אחרון, פנייה למשרד להגנת הסביבה, וחבל ששולי לא פה.

מירב הדרי: אני חושבת שהתקן של מטרדי ריח הוא מעוות.

מירב הדרי: אנחנו במשך שנים מתמודדים עם הנושא הזה.

מירב הדרי: לא יכול להיות שמטרד ריח בעוצמה 5 מקומפוסט הוא שווה ערך למטרד ריח בעוצמה 5 מבנזן.

מירב הדרי: בהתנהלות של קצא"א אני מפנה גם אצבע מאשימה למשרד להגנת הסביבה, לא הנוכחי אבל מה שהיה פה במשך השנים הקודמות.

מירב הדרי: הוא לא עדכן את התקנים, לא עדכן את הדרישות, ועם כל הכבוד לכל מי שעוסק ביום יום שלו בנושא גם מטעם קצא"א וגם מטעם הממשלה, אני חושבת שצריך לעשות חשיבה מחודשת, בוודאי לגבי ההסכם, אבל גם לגבי ההתנהלות השוטפת.

מירב הדרי: תודה רבה לכולם.

יוראי להב-הרצנו: מירב, תודה רבה על הדברים החשובים שלך.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לעבור עכשיו לסבטלנה אוקסן, תושבת אשקלון שגם תשמיע את דבריה, ואחריה תדבר סיגל גבאי ממשרד התיירות.

סבטלנה אוקסן: בעיקרון אני תושבת אשקלון כבר שמונה שנים.

סבטלנה אוקסן: עברתי לפה בלי לדעת מה יש פה, לצערי הרב.

סבטלנה אוקסן: יש לי שני ילדים קטנים.

סבטלנה אוקסן: מה שרציתי להדגיש, לא יודעת אם דיברו על זה, שאנחנו סובלים ממטרדי ריח כל שבוע.

סבטלנה אוקסן: בהתחלה התלוננו על ריח של נפט, התקשרנו כל פעם לאיגוד ערים, אבל כבר לא מתייחסים לזה כי אין כוח להתלונן.

סבטלנה אוקסן: כל שבוע יש ריח.

סבטלנה אוקסן: אתמול היה מפגע נורא, הרבה תושבים הגיעו למיון.

סבטלנה אוקסן: כבר לפני העסקה אנחנו סובלים.

סבטלנה אוקסן: יש לי שני ילדים קטנים, ולכן התחלתי לחקור מול משרד הבריאות, והבנתי שאשקלון מס' 2 בסרטן.

סבטלנה אוקסן: איך זה משפיע על הילדים שלי?

סבטלנה אוקסן: איך זה משפיע על הבריאות שלי?

סבטלנה אוקסן: זה מאוד מאוד מלחיץ אותי.

סבטלנה אוקסן: אני כל פעם מרגישה את הריח הזה, כל שבוע.

סבטלנה אוקסן: זה אפילו לא העסקה, זאת קצא"א, זה כל מה שיש לי להגיד.

יוראי להב-הרצנו: סבטלנה, תודה רבה על הדברים החשובים שלך.

יוראי להב-הרצנו: סיגל גבאי ממשרד התיירות, ואחריה ידבר רועי דביר ממשרד החוץ.

קריאה: למה הם לא הגיעו להידבר גם בממשלה, גם משרד הבריאות וגם משרד התיירות לא הופיעו בכלל בוועדת המנכ"לים.

יוראי להב-הרצנו: סיגל, בבקשה.

סיגל גבאי: קודם כל, תודה רבה על הזכות לדבר כאן, תודה רבה לחברי הכנסת, לך כבוד יושב-ראש הוועדה.

סיגל גבאי: אני לא אחזור על כל הדברים שנאמרו כאן, כולם דיברו על החשיבות של התיירות לאילת.

סיגל גבאי: אני אגיד עוד כמה דברים קטנים.

סיגל גבאי: מדינת ישראל, באמצעות משרד התיירות, משקיעה משאבים רבים בפיתוח התיירות בעיר אילת, מתוך ראייה שזו עיר תיירות מרכזית, היא משמשת כשער הדרומי למדינת ישראל באוויר, בים, ביבשה.

סיגל גבאי: היא חשובה מאוד לתיירות במדינת ישראל, והתיירות באילת חשובה מאוד לכלכלת העיר אילת.

סיגל גבאי: לא מכבר ראינו מה קרה בקורונה, כשהתיירות הופסקה, מה קרה לעיר אילת מבחינה כלכלית.

סיגל גבאי: רוב העיר אילת נסמכת על התיירות.

סיגל גבאי: כל פגיעה במקרה של אירוע דליפת נפט, ברור שיהיה נזק למשאבים התיירותיים של העיר אילת, ובתוך כך לתיירות ולכלכלת העיר אילת.

סיגל גבאי: אני רוצה לדבר על היבט נוסף.

סיגל גבאי: משרד התיירות, מעבר לפיתוח תשתיות תיירות ולעידוד התיירות לעיר אילת, גם עוסק במשיכת משקיעים לעיר אילת.

סיגל גבאי: כדי למשוך משקיעים לארץ ולעיר אילת, המשקיעים צריכים ודאות.

סיגל גבאי: לא מספיק שתהיה פגיעה, דליפה של אירוע נפט, גם פוטנציאל לאירוע, גורם לנו נזק בוודאות שאנחנו יכולים להציע למשקיעים.

יוראי להב-הרצנו: ולפיכך?

סיגל גבאי: לפיכך, שר התיירות כבר השמיע את עמדתו בנושא, וגם משרד התיירות מתנגד להרחבת ההסכם של קצא"א.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, סיגל גבאי.

קריאה: הרחבת הפעילות או הרחבת ההסכם?

קריאה: זה לא היה ברור, אני מצטער.

סיגל גבאי: להסכם.

יוראי להב-הרצנו: מסגרת הדיון היא על הסכם קצא"א-Red Med.

קריאה: ההסכם הוא הרחבה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, סיגל גבאי.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש לעבור לרועי דביר ממשרד החוץ.

רועי דביר: שלום לכולם ותודה, אדוני היושב-ראש.

רועי דביר: כידוע, היחסים של ישראל עם איחוד האמירויות הם יחסים חשובים ביותר.

רועי דביר: זו למעשה אחת ממדינות הליבה היום במדיניות החוץ של ישראל, והרכיב הכלכלי הוא רכיב משמעותי ביותר במארג היחסים עם האמירויות.

רועי דביר: אנחנו סבורים שביטול אפשרי של ההסכם של קצא"א יגרום לפגיעה מדינית מסוימת, אבל אנו מעריכים שהפגיעה הזאת ניתנת להכלה.

רועי דביר: עד כאן העמדה הקצרה שלנו.

רועי דביר: תודה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לך על הדברים הברורים, רועי דביר ממשרד החוץ.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לכל הדוברים.

יוראי להב-הרצנו: יש עוד מספר אנשים שרוצים לדבר, אבל מן ההגינות אני כן חושב שנכון לאפשר לאנשי קצא"א שישבו והקשיבו לאורך כל הדיון, ואני רוצה להודות לכם על ההגעה וההקשבה שלכם גם לאורך הדיון הזה.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שזה ראוי להערכה.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לאפשר לכם את זכות ההתייחסות לכל הדברים ששמעתם פה מארגוני החברה האזרחית, נציגי הממשלה והמדענים.

יוראי להב-הרצנו: בבקשה.

מאיה יעקבס: אולי הם יפתיעו אותנו לטובה, ויודיעו שלאור כל הדברים הם מחליטים לחזור בהם.

יוראי להב-הרצנו: מאיה, בואי נאפשר למנכ"ל קצא"א להשיב, בבקשה אדוני.

איציק לוי: תודה רבה.

איציק לוי: אני אתן סקירה קצרה, שברובה אני אענה על מרב השאלות שאני חושב שהעלו פה.

איציק לוי: אני מבקש שייתנו לי לדבר.

יוראי להב-הרצנו: אני שומר על זכותך.

איציק לוי: קודם כל, במהלך שני הדיונים וגם בתקשורת בחודשים האחרונים עולות הרבה טענות נגד ההסכם ונגד קצא"א באופן פרטני, כשלדעתנו – ואני תיכף אציג נתונים – רוב הטענות האלה אינן מבוססות על עובדות, אלא על חצאי אמיתות, וחלק מהדברים אינם קשורים ואינם תלויים בדברים אמיתיים.

איציק לוי: אני מבקש להציג בפני חברי הוועדה כמה מסמכים וכמה עובדות, שיבהירו את הנושא הזה.

איציק לוי: הנושא הראשון, האם המשרד או גורמים נוספים היו מיודעים להסכם שהולך ונחתם?

איציק לוי: אני אומר פה חד-משמעית, אני הודעתי אישית לנציג בכיר במשרד להגנת הסביבה על ההתגבשות של ההסכם למעלה מחודשיים לפני חתימתו.

איציק לוי: כתוצאה מההודעה הזאת, גם בעל-פה, גם במייל וגם טלפונית, הוקם צוות עבודה, צוות עבודה משותף, ממוסמך, בינינו לבין המשרד להגנת הסביבה, שהתחיל לעבוד.

איציק לוי: בהקמת הצוות אפילו בירך אותנו מי שהקים את הצוות ואיחל לנו בהצלחה.

איציק לוי: יש לנו מסמכים שתומכים בהודעה הזאת, שכתוב בה שאין הסכם, ההסכם הוא בתהליך התגבשות, ואנחנו ביקשנו להקים צוות עבודה, שיבחן מה צריך לעשות, ביחוד באילת, על מנת לקיים את ההסכם הזה בצורה בטוחה.

איציק לוי: הצוות הזה התחיל לעבוד כיומיים אחרי החתימה על מזכר ההבנות הבלתי מחייב.

איציק לוי: בהמשך, ב-19 בנובמבר, כמעט חודשיים לפני חתימת ההסכם, יש סיכום דיון, סיכום דיון של פגישה שלנו יחד עם המשרד להגנת הסביבה, ואני מצטט ממנו:

איציק לוי: חברת קצא"א נמצאת בשלב מתקדם לסגירת הסכם חדש לשינוע נפט גולמי, כלומר: ברור שלא היה הסכם וברור שעוד אין הסכם והוא מתגבש, ואנחנו מבקשים ועובדים יחד עם הצוות הזה על מנת לגבש את ההיערכות המיטבית על מנת לעשות אותו בצורה טובה ולהיערך בצורה נכונה.

יוראי להב-הרצנו: איציק, משרד האנרגיה היה באותו צוות?

איציק לוי: משרד האנרגיה לא היה, אני אתייחס גם לנושא של משרד האנרגיה.

איציק לוי: במסמך הזה מה-19 בנובמבר, מצוינות הכמויות שהולכות לגדול, מספר האניות שהולכות לגדול בתהליך לאורך השנים של ההסכם כולו.

איציק לוי: כלומר, שום דבר לא היה מוסתר, לא במחשכים, הכול היה על השולחן והמשרד שיתף פעולה, הדרג המקצועי שיתף פעולה, נתן הנחיות בכתב, נתן הנחיות בעל פה, בדק אותנו, אמר: תעשה ככה וככה וככה.

קריאה: אבל לא אישר.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש לא להתפרץ לדברים.

איציק לוי: לא הפרעתי לכם, אל תפריעו לי.

יוראי להב-הרצנו: אתה יכול למסור באיזה דרג מקצועי מדובר?

איציק לוי: רני עמיר, מנהל אגף ים וחופים, הוא זה שקיבל ממני טלפון ומייל יומיים אחרי חתימת מזכר ההבנות הבלתי מחייב, ב-22 באוקטובר 2020.

יוראי להב-הרצנו: אבל התייחסת בדברים שלך לצוות עבודה שהוקם לפני חתימת מזכר ההבנות.

איציק לוי: לא לא, אני לא אמרתי את זה.

גבי לסקי: לא, זה אחרי.

גבי לסקי: הם קודם חתמו, אחרי ביקשו.

איציק לוי: לא קודם חתמו, אני מבקש לסיים לדבר.

יוראי להב-הרצנו: מאה אחוז, תשלים את דבריך ואנחנו נרשום הערות.

איציק לוי: ב-19 באוקטובר נחתם מזכר הבנות בלתי מחייב – אני חוזר על זה, כי זה חשוב וקל לאנשים להתעלם מזה – מזכר הבנות בלתי מחייב בינינו לבין חברת med red.

איציק לוי: יומיים אחרי זה, הוקם הצוות הזה ביוזמה שלנו יחד עם המשרד, ממוסמך, שהמטרה של הצוות הזה - - -

גבי לסקי: הצגתם להם את ההסכם?

איציק לוי: חיובי, הצגנו להם.

גבי לסקי: הטיוטה נשארה אצלם?

איציק לוי: יש מסמך מה-19 בנובמבר, שהוא סיכום דיון של הצוות הזה, שם כתוב שההסכם הולך ומתגבש וצפוי להיחתם, טרם נחתם, והמסמך הזה אומר כמה אניות צפויות להיות שם, איזה כמויות הולכות להיות בשנה הראשונה.

גבי לסקי: אמרת שהיה לך הסכם בלתי מחייב לפני הפגישה איתם.

גבי לסקי: האם ההסכם הבלתי מחייב הזה הוצג ונשאר במשרד?

איציק לוי: עיקרי ההסכם הבלתי מחייב הוצגו לוועדה הזאת.

איציק לוי: ההסכם הזה נתן מסגרת להגדלת הפעילות, וזה מה שמשנה.

איציק לוי: כל מה שנאמר פה מדבר על כך שהפעילות הולכת וגדלה וצריך לתת לזה מענה.

איציק לוי: זה מה שהוצג.

איציק לוי: האם זה מכניס שני שקלים, 10 שקלים או מיליון שקלים, זה לא רלוונטי להתארגנות בנושאי איכות הסביבה.

גבי לסקי: למה זה לא רלוונטי?

איציק לוי: כי זאת התארגנות בנושא איכות סביבה.

איציק לוי: אני עובד מול המשרד להגנת הסביבה שיתארגן לפעולה הזאת בנושא איכות סביבה, לא בנושא כסף.

איציק לוי: מי שאחראי על קצא"א קיבל את ההסכם הזה מתחילתו ועד סופו, בחן אותו האם הוא כדאי או לא כדאי.

גבי לסקי: מי קיבל את ההסכם?

איציק לוי: המשרדים שאחראים עלינו, רשות החברות ומשרד האוצר.

יוראי להב-הרצנו: תתייחס בבקשה למעורבות של משרד האנרגיה.

איציק לוי: עוד דקה אחת אני מבקש.

יוראי להב-הרצנו: מאה אחוז, יש לך כמה זמן שאתה רוצה, בבקשה.

איציק לוי: אני אומר עוד פעם שהפעולות האלה וכל מה שאני מציג פה הם עובדות ממוסמכות.

איציק לוי: אם כבוד היושב-ראש רוצה לראות את המסמכים, אני אראה לו אותם בסוף הישיבה, אין לי שום בעיה.

איציק לוי: נקודה נוספת שעלתה פעם נוספת גם בישיבה הזאת, בישיבה הקודמת טענה השרה להגנת הסביבה, ואני מצטט: אף חבית של דלק מהעסקה לא תגיע למדינת ישראל ולאזרחיה.

איציק לוי: ובכן, גם כאן מטעים את הציבור, לצערי.

איציק לוי: נכון לרגע זה, כבר נמכרו כמויות מסוימות של דלק, ואני לא יכול להגיד את הכמויות, אם תהיה ועדת חוץ וביטחון, אני אגיד שם את הכמויות.

גבי לסקי: למה זה סוד צבאי?

איציק לוי: כבר ברגע זה נמכרו כמויות דלק מסוימות מעסקת med red לבתי הזיקוק בארץ, ולדעתי בינואר, למרות שההסכם עובד בתחילתה של הדרך, בינואר מתוכננת עוד עסקה.

איציק לוי: לכן חלק מהדלק כן יימכר לבתי הזיקוק.

איציק לוי: האם זה יהיה לשאלתך 5%, 10% או 50%?

איציק לוי: לא יודע, לא יודע, אלה עסקאות, זה מסחר.

יוראי להב-הרצנו: איציק, יתכן שמשרד האנרגיה לא מודע לעסקאות האלה שאתם מבצעים?

איציק לוי: משרד האנרגיה הוא לא הגוף שאחראי עלינו ישירות, אני מדגיש ישירות.

איציק לוי: הוא לא הגוף שאחראי עלינו ישירות.

איציק לוי: משרד האנרגיה לא שולט מאיפה בתי הזיקוק קונים את הדלק, הוא לא מתערב בזה.

יוראי להב-הרצנו: כלומר, התשובה שלך לשאלה שלי היא שכן, יכול להיות שאתם מוכרים חלק - -

איציק לוי: אנחנו לא מוכרים כלום.

יוראי להב-הרצנו: - - שחלק מתוצרי ההסכם עוברים לתחנות זיקוק ישראליות, ומשרד האנרגיה לא יודע.

איציק לוי: נכון, הוא לא צריך לדעת, כי אלה בתי הזיקוק.

איציק לוי: גם היום, משרד האנרגיה לא יודע ולא צריך לדעת, מאיפה בית הזיקוק קונה, האם זה מחברה X, Y או Z, האם זה מחברה מרוסיה, האם זה מחברה מארצות הברית או מכל מקום אחר.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש לא להתפרץ.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש שתתייחס למעורבות של משרד האנרגיה בתהליך גיבוש ההסכם.

איציק לוי: בגיבוש ההסכם למשרד האנרגיה אין שום מעורבות.

איציק לוי: משרד האנרגיה עודכן ביום שחזרנו.

איציק לוי: עודכן מנכ"ל משרד האנרגיה שנחתם הסכם.

איציק לוי: קיבלנו את ברכתו, למרות כל מה שנאמר פה, הוא אמר: יפה מאוד, תמשיכו ככה.

קריאה: שטייניץ אומר שלא.

איציק לוי: שטייניץ – אחראי על כל מה שהוא אומר.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש לא להתפרץ, כי זה לפרוטוקול ואנחנו לא יודעים מי אתם.

איציק לוי: משרד האנרגיה טוען שהדלק הזה לא חשוב למדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: נכון.

איציק לוי: שני אירועים שהיו רק בשלושה, ארבעה חודשים האחרונים.

איציק לוי: אני לא אכנס לפירוט של כל אחד ואחד.

איציק לוי: שני אירועים שגרמו לכך שהיה חוסר באספקת דלק גולמי למדינת ישראל מסיבות כאלה ואחרות, שי אירועים כל אחד מסיבות אחרות.

איציק לוי: חוסר של כמה ימים באספקה, גרם לכך שבית זיקוק אחד הוריד תפוקה שלו, בית זיקוק שני כמעט הפסיק לעבוד.

איציק לוי: אם היה חוסר של עוד יום אחד, כנראה שהיה צריך לעשות הגבלת ניפוק בנזין, הגבלת ניפוק סולר והגבלה בניפוק גפ"מ.

איציק לוי: להגיד שגידול בדלק הגולמי הזמין במדינת ישראל לא משפר את היכולות האנרגטיות של מדינת ישראל, זה פשוט לא נכון.

יוראי להב-הרצנו: אני מבין מה שאתה אומר.

יוראי להב-הרצנו: אתה שמעת כאן

יוראי להב-הרצנו: לאורך השעה וחצי האחרונות חששות כבדים שהביעו ארגוני החברה האזרחית על הסביבה כתוצאה מיישום ההסכם.

יוראי להב-הרצנו: מה אתה עונה להם?

איציק לוי: אני עונה להם שהמימוש של ההסכם בצורה מיטבית מותנה בהיערכות נכונה של קצא"א, וזאת היתה המטרה העיקרית של הישיבות והקמת הוועדה שלנו יחד עם המשרד להגנת הסביבה, שהיתה צריכה לקבל את הדרישות מקצא"א מה צריך לעשות ואיך צריך להיערך על מנת שלא יהיו אירועי סביבה.

איציק לוי: את רוב הדברים הראשונים כבר עשינו.

איציק לוי: אחד הדברים הכי חשובים שעשינו כבר בחצי שנה האחרונה ומומשו בשתי האניות האחרונות שהיו אך לפני שבוע זה שכל אנייה שתיקשר באילת, תוקף בחוסם ימי - -

קריאה: לזה נדרשתם כבר ב-2015.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש לא להתפרץ.

איציק לוי: - - חוסם ימי, שהוגדר על ידי המשרד להגנת הסביבה, כי הם המומחים לזה, וזה בסדר גמור.

איציק לוי: עשינו מספר ניסויים יחד אתו, איזה חוסם נכון לשים באילת הוא החוסם הנכון, כי שם יש ים מסוג אחר.

איציק לוי: המשרד, בצורה נכונה, הגדיר לנו איזה חוסם, ומשתי האניות האחרונות וקדימה בכל אנייה ואנייה שתיקשר, אנחנו נעטוף את האנייה בחוסם, שאם חס וחלילה תהיה דליפה, גם הכמות הקטנה שתדלוף תישאר בתוך החוסם, תישאב מידית, יש אמצעי שאיבה.

איציק לוי: יש קבלן ייעודי לנושא הזה שאנחנו מעסיקים, שנמצא בכוננות 24/7, עם כל אמצעי השאיבה, על מנת שאם יש איזושהי דליפה, קודם כל היא תישאר אגומה במקום מאוד מאוד מצומצם, ולא תלך לאלמוגים, שהם יקרים גם לי, גם אני צולל באילת, גם אני מכיר את אילת, אנחנו לא מנותקים מן העולם.

איציק לוי: חוץ מהחוסם הזה, יש עוד שני מערכי חוסמים, שיוגדרו על ידי המשרד, וזה בסדר גמור.

איציק לוי: זה מה שציפינו מהוועדה הזאת, שתגיד: תעשו א', ב', ג' על פי תקנים, לא תקנים, מה שיגדירו.

איציק לוי: אנחנו עשינו, הגדירו שלבים, עשינו את השלבים, ואני בטוח שאם אנחנו נמשיך את העבודה הזאת כמו שהיא התחילה ועצרו אותה, וחבל, ותיכף אני אתייחס לסקר הסיכונים, תהיה רשימה של דרישות, הנחיות וכו' וכו' שהמשרד ייתן, ואנחנו נעמוד בהן אחת לאחת.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, אמרת פעם בדיון הקודם שככל שיזרימו יותר נפט, כך יקטן הסיכון לנזק סביבתית.

יוראי להב-הרצנו: אתה עומד מאחורי האמירה הזאת, או שאתה רוצה לדייק את עצמך?

יוראי להב-הרצנו: ציטטתי אותך.

איציק לוי: לא, ציטטת רק חצי מהמשפט.

איציק לוי: אם יורשה לי, אני אחזור על זה פעם נוספת.

יוראי להב-הרצנו: יש לך הזדמנות לדייק את עצמך, אם אתה רוצה.

איציק לוי: לא, אני אמרתי את זה בפעם שעברה, אבל אני אתן אנלוגיה, שאני חושב שהיא תובן יותר מההסבר שנתתי.

איציק לוי: כשאנחנו רוצים לעבור נגיד ניתוח לב ואנחנו צריכים לבחור מנתח, האם אנחנו הולכים למנתח שעושה ניתוח אחד, שניים, חמישה ניתוחים בשנה, או 50?

איציק לוי: אני חושב שכולנו הולכים ל-50, למה?

איציק לוי: אני אסביר, וזה מה שניסיתי להסביר בפעם שעברה, לצערי כנראה לא הצלחתי להסביר.

איציק לוי: אני אנסה עוד פעם להסביר, ואני מצטער שמצטטים אותי, אבל גם חצי ממנו בכל מיני מקומות, וחבל.

איציק לוי: אני חושב שזה לא היה נכון, בעדינות.

איציק לוי: מה שאמרתי בפעם שעברה הוא שלסיכון יש שני וקטורים, וקטור אחד שמגדיל אותו, ווקטור שני שמקטין אותו.

איציק לוי: כאשר מחברים את שניהם יחד, הכוונה היא שלפחות לא יהיה גידול, ותיכף אני אדבר על התוצאות של סקרי סיכונים.

איציק לוי: הכיוון שמגדיל את הסיכון זה גידול במספר האניות, אמרתי את זה פה, זה נכון.

איציק לוי: ברגע שיש גידול במספר האניות, סטטיסטית זה סיכון יותר גדול, למה?

איציק לוי: עוד פעם, יש גידול במספר האניות, אבל צריך לזכור שיש אנייה אחת בו-זמנית כל הזמן.

איציק לוי: אבל מנגד, מה לעשות, ככל שיש יותר אניות, במקום חמש, שש, גם 50, גם המערך שמטפל בזה וגם הציוד שדורשים מאתנו כתוצאה מזה הם גדולים יותר, בהיקפים יותר גדולים, בתנועה יותר גדולה, והם מאזנים את הצד השני.

איציק לוי: בנוסף, יש הרבה מאוד אמצעים שאפשר להוסיף, אמצעים טכנולוגיים, אמצעי כוח אדם, ציוד נוסף, כל דבר אחר שיכול לרדד חזרה את הסיכון שעולה כתוצאה מהאניות.

גבי לסקי: כחברה ממשלתית, כמה כסף קצא"א אמורה להכניס מההסכם הזה?

יוראי להב-הרצנו: גבי, אני ארשה לך לשאול איזה שאלות שאת רוצה, אני רק רוצה להתעכב על האנלוגיה שציינת.

יוראי להב-הרצנו: התקף לב זה אירוע דליפה, אנחנו לא רוצים להגיע אליו.

יוראי להב-הרצנו: אני אצל את האנלוגיה שלך, כדי להסביר לך איפה הלוגיקה שלי נפגשת איתה.

יוראי להב-הרצנו: אתה אומר שלאכול הרבה מאוד צ'יפס מפחית את הסיכון להתקף לב – אני רוצה להימנע מאירוע של התקף לב, לא רוצה שיגיע התקף לב ואז ללכת לרופא הכי טוב, אלא למנוע את התקף הלב, ולפיכך אני לא מצליח להבין את האנלוגיה של "יותר נפט, שווה פחות סיכון", כמו ש"יותר צ'יפס, שווה פחות התקף לב".

איציק לוי: אז אני ארחיב את ההסבר, כי מה שאמרתי הוא חלק מהתהליך ולא כל התהליך.

איציק לוי: החלק הנוסף של התהליך זה החלק שהתחלנו לעשות יחד עם המשרד להגנת הסביבה, התאמת המערכות שלנו ליכולת לעבוד בהיקפים הרבה יותר גדולים.

איציק לוי: אחד הדברים שאנחנו כבר עושים, ואנחנו נמצאים בשלבים סופיים, זה להחליף 90% מהצנרת שמגיעה למזח.

איציק לוי: זה מוריד את הסיכון, זה אחד הדברים שעושים.

איציק לוי: שמנו באילת מערכת שמטפלת באדים שיוצאים מהאנייה בזמן טעינה.

איציק לוי: התקנו את זה בינואר השנה והיא תעבוד בכל טעינה.

איציק לוי: זה מוריד את הסיכון לריחות, כמו שאמר כבוד ראש העיר, ואני מקבל את מה שהוא אומר.

איציק לוי: הנושא הזה הוא שילוב של הרבה דברים ביחד, שיכול לרדד את הסיכון ולהשאיר אותו ברמה הזאת.

גבי לסקי: כחברה ממשלתית, כמה כסף אמורה להכניס קצא"א מההסכם הזה?

איציק לוי: בנושא הזה, אני מצטער שאני לא יכול לענות לך חברת הכנסת.

גבי לסקי: אתה לא יכול שלא לענות לי.

גבי לסקי: אין דבר כזה, אתה לא יכול שלא לענות לי בוועדת הכנסת.

איציק לוי: אני מצטער, אבל אני לא יכול לעבור על החוק.

איציק לוי: אני לא יכול לעבור על החוק.

איציק לוי: יש חוק במדינת ישראל, חוק החיסיון, ואם את רוצה עוה"ד צבי ניקסון יסביר.

גבי לסקי: אתה לא יכול לא לענות לי על השאלה הזאת.

איציק לוי: אני יכול.

איציק לוי: אני מצטער, אני יכול, את לא יכולה לחייב אותי לעבור על החוק.

גבי לסקי: אני לא מחייבת אותך לעבור על החוק.

יוראי להב-הרצנו: גבי, הוא לא רוצה להשיב לך.

איציק לוי: לא שאני לא רוצה, אני רוצה, הלוואי והייתי יכול, אני גאה במה שאנחנו הולכים להרוויח עבור מדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: גבי, בואי ניתן ליועץ המשפטי להתייחס לסוגיה הזאת, כי זה עניין משפטי ככל הנראה.

קריאה: ההערכה היא כמה עשרות מיליוני שקלים בשנה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, אתה ממשיך להתפרץ.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש לא לגרום לי להוציא אותך מהדיון, חשוב לי שתימצא בחדר.

איציק לוי: אני מבקש מעוה"ד צבי ניקסון להתייחס לנושא הזה.

צבי ניקסון: בתשובה לשאלה האחרונה, יש צו העונשין (הכרזה על עניין סודי) (הוראת שעה), 2016.

צבי ניקסון: זה צו שחוקק על ידי ועדת משנה של ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, והוא קובע שכל מידע על עסקאות של קצא"א אסור בפרסום.

צבי ניקסון: בהתחלה זה חל על קצא"א המקורית; ב-2017 זה הורחב על קצא"א הנוכחית, ולכן כשהמנכ"ל אומר שהוא לא יכול לענות, אני מצטער, אבל הוא לא יכול לענות.

יוראי להב-הרצנו: אני אשמח שתתייחס בסיכום דבריך לסקרי הסיכונים, לשניים שבוצעו ונפסלו על ידי המשרד להגנת הסביבה.

איציק לוי: זה הנושא הבא.

איציק לוי: כפי שנשאל פה לגבי סקר הסיכונים, אנחנו התחלנו בתהליך של סקר סיכונים, קיבלנו הנחיות מהמשרד להגנת הסביבה, הנחיות מאוד מאוד מפורטות איך לערוך את סקר הסיכונים.

איציק לוי: להבדיל ממה שנאמר פה, לקחנו חברה חיצונית, חברה שזה תחום התמחותה לעשות את סקר הסיכונים עבורנו.

איציק לוי: ההנחיות הועברו אליהם.

איציק לוי: העובדה שאנחנו משלמים לא אומרת דבר, זאת חברה שזה תחום התמחותה, והחברה הזאת גם עשתה את סקר הסיכונים למדינת ישראל, לתכנית הלאומית של מדינת ישראל ללחימה בזיהום ים.

איציק לוי: לכן היא אושרה בכתב על ידי המשרד, שזאת החברה שמוסמכת לעשות לחברת קצא"א את סקר הסיכונים.

איציק לוי: זאת לא המומחיות שלנו, אנחנו לא יכולים לעשות את זה, וזה גם לא נכון שקצא"א תעשה את זה לעצמה, אלא צריך חברה חיצונית, כפי שנבחרה.

איציק לוי: השלב הבא שהיינו צריכים לעשות, אבל הוא נעצר, זה שהחברה הזאת היתה אמורה להביא חוות דעת מחברה בין לאומית חיצונית, שתסקור את מה שהיא עשתה ותיתן אישור.

איציק לוי: לצערי, התהליך הזה נקטע בהתחלה.

איציק לוי: לסקר הראשון שהוגש, קיבלנו הערות.

איציק לוי: תמיד יש הערות ויהיו הערות.

איציק לוי: אין בזה פסול, ויכול להיות שהסקר לא היה טוב.

איציק לוי: אני לא יודע, אני לא נכנס לזה, אבל היינו צריכים להמשיך את התהליך ולשפר אותו, ואם המשרד היה מעיר ואומר: תעשו עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, היינו עושים עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם; ואם המשרד לא היה מרוצה מהחברה שהבאנו, היינו מביאים חברה חדשה.

איציק לוי: אין עם זה בעיה, אבל התהליך נעצר.

מאיה יעקבס: נמצא פה פרד, סגן ראש היחידה להגנת הסביבה הימית, שיכול להגיב על זה.

איציק לוי: בנקודה הזאת אני רוצה להוסיף משהו שקשור לסקר סיכונים.

איציק לוי: לפני כמה שנים, ב-2007, 2008, בוצע סקר סיכונים על ידי המשרד להגנת הסביבה כתשתית לתכנית החירום הלאומית של מדינת ישראל.

איציק לוי: בוצע סקר סיכונים על כל נמלי ישראל, כולל על קצא"א אילת, וסקר הסיכונים על נמל אילת שבוצע על ידי אותה חברת עשה סקר סיכונים על כמות הרבה יותר גדולה של אניות מזו שיש היום, על 30 אניות בשנה.

איציק לוי: תוצאות סקר הסיכונים של המשרד, לא שלי, דיברו לפני על 336,000 שנה לאירוע טוטלי.

איציק לוי: בסקר של המשרד המספרים לא שונים בהרבה, 500,000 שנה.

איציק לוי: הסקר שלנו דיבר על סיכוי לדליפה קטנה יותר אחת ל-1,110 שנה; בסקר של הגנת הסביבה אחת ל-1,205 שנה.

איציק לוי: נכון, ניסו פה לגחך, איך זה, ממש צריך להבין את התהליך איך זה נעשה.

איציק לוי: סקר סיכונים נעשה על ידי הסתברות.

איציק לוי: הסתברות נלקחת מנתונים מכל העולם, שנכנסים לתהליכים של נוסחאות ויוצא מספר.

איציק לוי: האם זה אומר שאם נספור מעכשיו 1,100 שנה ויהיה אירוע?

איציק לוי: לא, זה לא ככה.

איציק לוי: ככה לא מבוצע הסקר.

יוראי להב-הרצנו: הדברים ברורים.

קריאה: אולי תגיד לנו מה הסיכונים שהם הגדירו בסקר?

איציק לוי: הסיכונים שהוגדרו בסקר הם הסיכונים שנעשו בשיתוף עם כל - - -

קריאה: אמנון פורטוגלי הוא אחד המומחים הגדולים - - -

יוראי להב-הרצנו: אני כן רוצה לאפשר התייחסות לסקר הסיכונים לפרד ארזואן, סגן מנהל היחידה הימית שנמצא אתנו.

איציק לוי: אני מבקש בסוף להגיד עוד כמה משפטים.

יוראי להב-הרצנו: אני אאפשר לך, הבטחתי ואני אאפשר.

יוראי להב-הרצנו: התייחסות קצרה של פרד, בבקשה, כי אנחנו צריכים להגיע לסיכום הדיון.

פרד ארזואן: כמה נקודות לגבי דברים שאיציק פה העלה בהקשרים שלנו.

פרד ארזואן: אנחנו חוזרים ואומרים, שאנחנו לא ידענו על ההסכם הזה לפני ה-21 באוקטובר, אז גילינו את זה בתקשורת.

פרד ארזואן: לא היה שום דיון מקדים, לא היתה שום הכנה, לא צוות ולא שום דבר.

פרד ארזואן: ב-22 אכן קיבלנו פנייה מאיציק, מנהל היחידה הארצית להגנת הסביבה קיבל פנייה, וקבענו פגישה שהתקיימה אחר כך טלפונית, שאותה אני סיכמתי.

פרד ארזואן: ישיבה שהתקיימה בינינו לבין קצא"א, שביניהם לא רק שלא אושר הנושא, אלא הדגשנו שיש פה שינוי דרמטי בכמות הדלק שאמורה להגיע למסוף אילת, שדורש היערכות מחדש ומחודשת.

פרד ארזואן: כמו כן, מנהל היחידה הוציא בפברואר 2021 התייחסות, ואמר שלמרות שאנחנו עוסקים בנושא המקצועי רק של הטיפול בזיהום ים ושמן, שזה רק פלח אחד מתוך ההשפעות הסביבתיות שאנחנו מתארים – גם היום תוארו וגם יתוארו בהמשך – אנחנו מדברים רק על תכנית החירום, ורק בנושא הזה אכן היה דיון וניתנו הנחיות, כמו שכל רגולטור אמור לעשות ושעשינו.

פרד ארזואן: אבל הדגשנו שזה לא כולל את ההתייחסות של המשרד להגנת הסביבה, שצריכה להיעשות בהיררכיות יותר גבוהות, והדיון הזה אכן התקיים.

פרד ארזואן: לגבי סקר הסיכונים, סקר הסיכונים שקיבלנו פעמיים לא כלל מרכיב דרמטי, שזה המודל שפך שמן, שהוא היה מעבר לסטטיסטיקה שנעשית.

פרד ארזואן: זה לא היתר רעלים, אנחנו לא עוסקים רק במספרים של סיכונים, אלא גם בפוטנציאל הזיהום וההשפעה שלו.

פרד ארזואן: המודל הזה לא הוצג, לא תיאר את האזורים שיושפעו מאותו הסכם.

פרד ארזואן: המספרים עצמם של הסטטיסטיקה כללו נתונים שלא קשורים גם לכמות האניות שחולפות במפרץ אילת, שזה נושא שדרשנו וביקשנו את ההשלמות שלו, וכמובן כל נושא ההידרוגרפיה, הזרמים, שהיה אמור להיכנס לתוך המודל, גם הוא לא הובא כנתונים, למרות שהם זמינים ונגישים.

יוראי להב-הרצנו: הדברים ברורים, תודה לך.

יוראי להב-הרצנו: דברי סיכום שלך מנכ"ל קצא"א.

איציק לוי: קודם כל, מה שידידי פרד מקובל במאה אחוז, כל מה שהוא אמר שם נכון, ואכן היינו אמורים להשלים את כל מה שהם דרשו והיינו משלימים מההתחלה ועד הסוף, ללא כחל ושרק, זה ברור במאה אחוז.

איציק לוי: בכל זאת אני מבקש שתי דקות כדי להתייחס לכמה נושאים, שלא קשורים ישירות לאירוע הזה.

איציק לוי: זה כדי שאנשים יידעו מה קצא"א עשתה ב-50 שנה האחרונות ולא יחשבו שגדלה פה איזה מפלצת.

איציק לוי: קצא"א עובדת מאז 1968.

איציק לוי: היא אחד הגופים בשרשרת האספקה של דלק גולמי למדינת ישראל ולאורך כל 50 השנים אף פעם לא היה מחסור בדלק במדינת ישראל, וזה בזכות קצא"א, רק בזכות קצא"א, בזכות העובדים של קצא"א.

איציק לוי: במהלך כל השנים האלה ולאורך הרבה מאוד מערכות לחימה ותחת הפגזות, אנחנו גם תושבי אשקלון, ותחת טילים, העובדים שלנו עובדים בלי הפסקה, קולטים על אניות, נמצאים על אניות גז שנמצאות בים על מנת שאפשר יהיה להמשיך לקלוט גז במדינת ישראל, אני חושב שזה הכול בזכות העובדים של קצא"א.

איציק לוי: אני מזכיר שבשנת 2012 היה משבר הגז הטבעי.

איציק לוי: לא היה גז טבעי, שכמעט וגרם לכך שלא היה חשמל במדינת ישראל.

איציק לוי: זה נחסך ממדינת ישראל רק כתוצאה מזה שקצא"א התארגנה מבעוד מועד, ללא כל הנחיות, אלא על סמך ניתוח נכון של המצב, ואפשרה לפרוק שני מיליון טון של סולר הסקה למדינת ישראל באשקלון, על מנת שאפשר יהיה להמשיך להפעיל את תחנות הכוח.

איציק לוי: בפעם הקודמת ציין חבר הכנסת שקלי, שיש לנו גם אירועים, וציינו אותם גם פה.

איציק לוי: צודק מאה אחוז, אנחנו לא חפים מתקלות.

איציק לוי: אנחנו עובדים, עובדים בעומס, יש תקלות, אנחנו מטפלים בהן, אבל ההבדל הוא שאנחנו יודעים לעבוד גם כשיש תקלות.

איציק לוי: לא נמצא פה אודי שהיה ראש מועצת אילות.

איציק לוי: אני זוכר את דבריו באירוע עברון שהוזכר פה, הוא אמר: היה אירוע, אני שמח שמי שגרם לאירוע זה קצא"א ולא מישהו אחר, כי הם יודעים לטפל.

יוראי להב-הרצנו: אדוני, משפט לסיכום.

איציק לוי: מספיק.

יוראי להב-הרצנו: תם ולא נשלם.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לסכם.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לכל משתתפי הדיון: לארגוני החברה האזרחיים, לאזרחים שהשתתפו, לקצא"א, למשרדי הממשלה, למדענים גם אם לא ניתנה להם זכות הדיבור.

יוראי להב-הרצנו: החשיבות הגדולה של הדיונים בעיניי היתה לקיים שיח פתוח, ולקיים את המסגרת שבה הציבור יוכל להשמיע את דברו ולשמוע את עמדות משרדי הממשלה השונים.

יוראי להב-הרצנו: אני לא השתכנעתי שאספקת יותר נפט לאזור מפרץ אילת דווקא מצמצמת את הסיכון לדליפת נפט, שתחריב את שונית האלמוגים ותפגע אנושות בתיירות ובתושבי העיר, כמו שאנשי קצא"א טוענים.

יוראי להב-הרצנו: לא השתכנעתי כלל, שזה לא משנה כמה נפח דלק יעבירו בצינור קצא"א בין אילת לבין אשקלון, הוא יוכל לעמוד במשימה ללא סכנת דליפה ויצירת אסון אקולוגי נוסף, עברונה 2 אם תרצו.

יוראי להב-הרצנו: לא השתכנעתי שמדינת ישראל ערוכה לתרחיש חירום בו עקב דליפה באשקלון, מתקני ההתפלה שלנו, שמספקים 75% ממי השתייה שאנחנו צורכים בבתים שלנו, לא ייפגעו קשות, וזאת בנוסף לזיהום חמור שנובע מטעינת ופריקת הדלקים על תושבי השכונות באילת ובאשקלון.

יוראי להב-הרצנו: על רקע ההיסטוריה השלילית של החברה בכל מה שקשור לזיהום סביבתי, ולאור אי דיוקים שאני שמעתי כאן גם הפעם וגם בשבוע שעבר, החשש שלי מיישום ההסכם, במקום לפחות, גובר משמעותית.

יוראי להב-הרצנו: צר לי שנציגי קצא"א בחרו להימנע מלתת לוועדה מידע או תשובות על סדרה ארוכה של שאלות שנשאלו פה על ידי ועל ידי חברי הכנסת, ואני חש שהאסון הסביבתי הבא הוא לא שאלה של האם, אלא שאלה של מתי.

יוראי להב-הרצנו: בהקשר זה, אני רוצה לברך את ממשלת ישראל, את ראש הממשלה ואת ראש הממשלה החליפי, שקיבלו את ההחלטה הנכונה והאחראית, והורו לבחון מחדש את ההסכם שנחתם בתקופת הממשלה הקודמת.

יוראי להב-הרצנו: הוועדה קוראת לממשלה להשלים בהקדם את עבודת המטה של משרדי הממשלה הרלוונטיים, שחלקם נשמעו כאן בוועדה, למול סקר הסיכונים והיכולת לתת להם מענה.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו כמובן נבקש לקבל עדכון על גמר עבודת המטה, ואולי גם להציג אותה כאן בוועדה.

יוראי להב-הרצנו: מאחר שהנושא נמצא בהתדיינות משפטית, אני נמנע מלקבוע מסמרות, אבל אני כן אומר שההסכם הזה הוא הסכם כספי במהותו, וכפי שנציג משרד האנרגיה שאמון על משק האנרגיה בישראל אמר כאן בוועדה, אין לו קשר או השפעה או חשיבות על משק האנרגיה של ישראל.

יוראי להב-הרצנו: עם זאת, אני חושב שכל חברי הוועדה התרשמו, שלא מדובר במהלך העסקים הרגיל, אלא בהסכם ענק, שנוגע באינטרס הציבורי הישראלי כמעט בכל תחומי החיים, כולל השפעה ישירה ועקיפה על הכלכלה, על הסביבה, על בריאות הציבור, על התיירות ועל היחסים המדיניים של ישראל.

יוראי להב-הרצנו: שמענו פה בוועדה, שקצא"א חברה ממשלתית, סבורה שהיא עובדת עבור הממשלה, ולכן התיאום שתיארתם – שבעיניי הוא דל מאוד – בוצע והוא מספק בעיניה.

יוראי להב-הרצנו: אני מבקש לחדד, קצא"א ככל חברה ממשלתית עובדת למען הציבור הישראלי, ולו היא חייבת אמונים.

יוראי להב-הרצנו: מן המצופה היה שהסכם כל כך משמעותי, בעל השפעה כל כך רחבה, ייחשף בפני השרים וגורמי המקצוע במשרדי הממשלה, שהם הם אמונים על שמירת האינטרס הציבורי, מה שלא קרה, חרף בקשות מפורשות של השרים בממשלה הקודמת והשרים בממשלה הנוכחית.

יוראי להב-הרצנו: רק בשלב מאוד מאוד מאוד מאוחר, נחשפו הגורמים לחלקים סלקטיביים מאותו הסכם.

יוראי להב-הרצנו: אם החיסיון של החברה מהווה מכשול, יכול להיות שצריך לבחון גם את הסוגיה הזו.

יוראי להב-הרצנו: ברור בעיניי שצריך לבצע הפקת לקחים, כדי לוודא שהליך קבלת ההחלטות סביב עסקאות בקנה מידה כזה ובעלות השפעה כה ניכרת על האינטרס הציבורי ייבחנו על ידי הגורמים המקצועיים במשרדי הממשלה, בטרם הן נחתמות וכובלות את הממשלה ואת הציבור.

יוראי להב-הרצנו: לסיכום, הוועדה קוראת לממשלה לשים בראש סדר העדיפויות את ההיבטים הסביבתיים בבחינת יישום ההסכם.

יוראי להב-הרצנו: באופן כללי וספציפי, אין מקום להסכם שמאיים באופן חריף על משאבי הטבע שלנו, על החופים שלנו, על הסביבה שלנו, על הביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו בוועדה נמשיך לעקוב ולבצע דיוני פיקוח, ככל הנדרש, גם בנושא שהעלתה חברת הכנסת לסקי, שנוגע להיבטים הכספיים של יישום ההסכם.

יוראי להב-הרצנו: במידה ונידרש, נבחן את הנושא של כינוס ועדה חסויה שתדון ברווחים.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לכולם, אני סוגר את הישיבה.