ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 100, 2021-11-24 09:00

מיכאל ביטון: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: בשבועות הקרובים אנחנו מבצעים את מה שמוגדר בחוק חובת דיווח המשרדים לוועדת הכלכלה ולכנסת על תוכנית העבודה שלהם ובכל הסוגיות שנוגעות לתקציב שאושר למשרדים.

מיכאל ביטון: אנחנו שמחים לארח את שרת הכלכלה ומנכ"ל משרד הכלכלה.

מיכאל ביטון: אתמול קיימנו מפגש כזה עם משרד השיכון, היום אנחנו עם משרד הכלכלה ובשבועות הקרובים נמשיך עם משרדים נוספים.

מיכאל ביטון: לפני הדיון שלחנו לכל משרד את הנושאים שבהם אנחנו מבקשים להתמקד בהם.

מיכאל ביטון: הדיון הזה, בשונה מדיונים אחרים, מוקדש בעיקר לדיווח של השרה והמנכ"ל ולשאלות חברי הכנסת.

מיכאל ביטון: אם יישאר זמן פנוי, נאפשר לגופים אחרים להעיר אבל היום זה דיאלוג בין הממשלה לכנסת.

מיכאל ביטון: שוב, אם יהיה זמן פנוי, נשלב גופים נוספים.

מיכאל ביטון: ההתנהלות תהיה כלהלן: 20 דקות הצגה סדורה של המשרד.

מיכאל ביטון: לאחר מכן, חברי הכנסת, הציבור ולבסוף התייחסות השרה והמנכ"ל וסיכום הדברים.

מיכאל ביטון: כאמור, לפני היציאה לדרך שלחנו לכל משרד את הדגשים שלנו.

מיכאל ביטון: ביקשנו מכם להתייחס לחמישה נושאים חשובים בעינינו:

מיכאל ביטון: יישום תקציבי הכשרות מקצועיות והרלוונטיות שלהן במיוחד בעקבות הקורונה וביטולי משרות ושינוי העולם איך עובדים מהבית.

מיכאל ביטון: על אף שחלק מהנושא הזה מדווח לוועדת העבודה כזרוע העבודה של המשרד, אבל בראייה כוללת של המשק והכלכלה, אי אפשר שלא לדון בכוח אדם, זמינותו, איכותו והשפעתו על החזרה של המשק לצמיחה.

מיכאל ביטון: התייחסות למוקדים שהפגיעה בהם בקורונה ניכרת ונמשכת.

מיכאל ביטון: יש תחומי עשייה כלכליים ספציפיים שנפגעים יותר מהרגיל.

מיכאל ביטון: אי אפשר להגיד שיצאנו מהקורונה, אבל התקופה היא עם תחלואה נמוכה יחסית והרמת ראש אבל יחד עם זאת, יש תחומים שלא משתקמים בכלכלה ולהם צריך טיפול מיוחד.

אורנה ברביבאי: תודה רבה לך, חבר הכנסת מיכאל ביטון.

אורנה ברביבאי: תודה על ההזדמנות להציג את תוכנית העבודה של משרד הכלכלה.

אורנה ברביבאי: נמצאים אתנו המנכ"ל, ד"ר רון מלכא, גם הממונה על זרוע העבודה, תאיר איפרגן, ואנשי המקצוע על כל שדרת העשייה של המשרד.

אורנה ברביבאי: אני אומר, שהתצורה הזאת שהמשרד התארגן אליה עם הקמת הממשלה הזאת, יש בה ביטוי גם למשרד הכלכלה, התעשייה, העבודה, שמייצר את החיבור בין צורכי המשק לבין המענה הניתן להם בהקשרים הרחבים, בוודאי גם עם מערך הדיגיטל הלאומי, יוצר הזדמנות לראייה מערכתית שמאפשרת לא רק לזהות את הבעיות אלא גם לגבש פתרונות ולתת להם מענה.

אורנה ברביבאי: האתגר של הקורונה בשנתיים האחרונות, המדיניות והתפיסה, לעשות כל מאמץ לצד התמודדות עיקשת עם ההיבט הבריאותי, גם לתת מענה כלכלי, כך שהמשק ימשיך לתפקד ולייצר את אותה יכולת של מדינה להתמודד עם כל אתגר, גם ביטחוני, גם בריאותי ובוודאי כלכלי, הוכיחה את עצמה במובן הזה שממשלה שלמה, בוודאי ראש הממשלה, בוודאי משרד הכלכלה, פעלנו מתוך הבנה ושיתוף פעולה גם עם משרד האוצר שצריך לעשות כל מאמץ כדי להבטיח שהכלכלה ממשיכה.

אורנה ברביבאי: דומה שהיום הדבר היחידי על סדר היום הוא נושא יוקר המחיה.

אורנה ברביבאי: יוקר המחיה, אפשר להסתכל עליו מהרבה מאוד זוויות.

אורנה ברביבאי: אין ספק שהשפעה של הקורונה והמגמות הגלובאליות הבינלאומיות משפיעות גם על מה שקורה בארץ.

אורנה ברביבאי: כשאתה נכנס פנימה לתוך המציאות, אני חושבת שהממשלה הזאת, למרות פרק הזמן הקצר שהיא מכהנת, לקחה על עצמה החלטות מאוד כבדות.

אורנה ברביבאי: כמו למשל, בהובלת נושא רפורמת הייבוא, לקבל החלטה שפותחים את השוק לתחרות, למרות ששנים רבות דובר על זה, סוף סוף יש מעשה.

אורנה ברביבאי: הרעיון לפתוח את המדינה לייבוא מוצרים מגוונים, אין ספק שייתן מענה גם בכמות, גם בגיוון לצרכן הישראלי ובוודאי יתורגם למחיר.

אורנה ברביבאי: זאת רפורמה שאנחנו עובדים עליה באינטנסיביות כדי להביא את המימוש שלה כבר בקיץ, ביוני 2022 למימוש.

אורנה ברביבאי: אני חייבת לומר, זה לא פשוט.

אורנה ברביבאי: שינוי דפוסים מקובלים בהקשרים של רגולציה, של ביורוקרטיה, אני מסתכלת על זה גם מהזווית של הרגולטור אצלי במשרד וגם היבטים של מכון התקנים, לאורך כל הציר, וגם הרצוי, לשמור על התעשייה הישראלית.

אורנה ברביבאי: בסוף אני נדרשת בין התבוננות על תחרות וצורך להגדיל אפשרויות, לבין ההגנה על התעשייה הישראלית כי לכולנו ברור, בוודאי במצבי חירום, שישראל ככלכלת אי על כל המשתמע בתעשייה הישראלית, יכולנו לשמור אותה לאורך זמן.

אורנה ברביבאי: ההקשרים האלה הם בסדר יומנו כל יום.

אורנה ברביבאי: אני אומרת את זה כי אנחנו נצטרך לבוא לפה לוועדה בראייה - לא רק מה שקורה במשרד הכלכלה, גם בהיבט של מיסוי, זה מטריד גם את הנגיד, גם את שר האוצר, גם אותי ובכלל - יש לנו מה לעשות בראייה מערכתית.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שנכון יהיה, שתראה את סיפור יוקר המחייה מזוויות שונות ולכך נקבע דיון ייחודי.

אורנה ברביבאי: זרוע העבודה מביאה חיבור אולי יותר מתמיד לצורך המתהווה של שוק העבודה, שאין ספק שהוא עובר תמורות רבות.

אורנה ברביבאי: אנחנו עומדים על מעל 7% אבטלה, אבל בכל נקודת זמן אנחנו רואים שיש 30% פער בידיים עובדות.

אורנה ברביבאי: אגב, לא בענף ספציפי, זה מתחיל במקומות הכי בסיסיים של עובדים שלא נדרשים למיומנויות ולכישורים מיוחדים ועד הקצה, בכל מקום זה נדרש.

אורנה ברביבאי: אנחנו בתוכנית בשיתופי פעולה גם עם התעשיינים, גם עם העסקים, כדי לייצר תוכניות מותאמות שתומכות את רעיון הפריפריה.

אורנה ברביבאי: אתמול ביקרתי בעירך, גם בירוחם, גם בדימונה, גם בערד וראיתי שם, במאמצים יחסית לא גדולים, המדינה יכולה לתמוך פריפריה עם מנהיגות מקומית שרוצה לשתף פעולה ואומרת, אנחנו מוכנים לעשות הכול, אלה הצרכים שלנו ועלו שם כמה רעיונות יפים שאני חושבת שאפשר יהיה לקדם אותם בהקשרים של עבודה מרחוק וקשר בין מעסיקים לפריפריה.

אורנה ברביבאי: בנושא ההיי-טק אני אגיד מילה ואני אעביר את השרביט למנכ"ל להציג את הדברים.

אורנה ברביבאי: כולנו מדברים על היי-טק, ראינו בקורונה איך ההשקעה בישראל, איך חוזק השקל במובן הזה של אמון העולם בכלכלת ישראל בוודאי עושה לנו טוב.

אורנה ברביבאי: יש לזה כמובן משמעויות לייצוא ולאופן שבו הם מקבלים פחות ממה שהיו מורגלים בגלל שווי הדולר והיורו.

אורנה ברביבאי: היעד להגיע ל-15% בהייטק הוא ללא ספק נכון משמעותית כקטר של הכלכלה בישראל.

אורנה ברביבאי: אני רק חושבת, אם דיברת קודם על פריפריה, שאנחנו צריכים להסתכל על כל השנים, לא רק על ה-15% אלא על 85% גם בהקשרים של מגזרים, ערבים, חרדים – זה יעלה בהיבטים של תוכניות – לא רק הם.

אורנה ברביבאי: כל צעיר וצעירה שחיים פה ורוצים איזשהו קשר בין השקעה לבין ההוגנות שהמדינה מתייחסת אליהם בצורה כלכלית שמאפשרת להם לחיות פה ברווחה סבירה.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שיש חשיבות רבה לעסוק בהיי-טק אבל אסור לנו לשכוח מבחינת תוכנית העבודה וסדרי העדיפויות את ה-85% שאנחנו צריכים לעסוק בהם.

אורנה ברביבאי: ואגב, לקחת תעשייה מסורתית ולעדכן ולשפר אותה טכנולוגית בייצור מתקדם, כדי שהפריון והערך שהיא מייצרת לצד ההיי-טק יביא את התשואה המקסימלית לכלכלת ישראל.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שהתוכנית שלנו מדברת את הדברים שאמרתי וכמובן שכל דבר שתרצה שנשלים, נעשה את זה ברצון רב.

אורנה ברביבאי: בבקשה, המנכ"ל.

רון מלכא: תודה.

רון מלכא: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, תודה על הזכות להציג את תוכנית העבודה של משרד הכלכלה והתעשייה.

רון מלכא: התוכנית הזאת נבנתה על פי המדיניות שהתוותה השרה, כפי שגם ציינה עכשיו מה הדגשים שלה.

רון מלכא: אנחנו הכנו תוכנית ל-2022, שהיא שנת אינטגרציה וחיבור.

רון מלכא: כפי שהשרה ציינה, אנחנו קלטנו את זרוע העבודה, קלטנו את מערך הדיגיטל, זה יוצר שלם שאפילו יותר חזק מהחלקים הבודדים שלו.

מיכאל ביטון: אתם גם מוציאים את המעונות או שזה נגמר?

אורנה ברביבאי: לא, בינואר, אבל חלקי כי הסבסוד יישאר אצלנו ככלי לעידוד יציאת הורים לעבודה.

אורנה ברביבאי: אבל כל ההיבטים הפדגוגיים, הארגון, המבנה, עוברים.

רון מלכא: המבחן האמיתי יהיה בשילוביות הנכונה, בתיאום הנכון בין כל הגורמים וחלקים כפי שהשרה ציינה, כדי להביא למיצוי מיטבי של הפוטנציאל הכלכלי של מדינת ישראל.

רון מלכא: שם אנחנו נמצאים.

רון מלכא: התחלנו גם תהליך אסטרטגי שיסתכל לפחות לחמש שנים קדימה, בהתאם לאותה מדיניות שהשרה התוותה אחרי שהשרה אמרה איפה אנחנו רוצים להיות כשנהיה גדולים.

רון מלכא: אני יכול להגיד לך, שיש צוות מקצועי מאוד ומסור מאוד של משרד הכלכלה על כל חלקיו, שנרתם למשימה הזאת.

רון מלכא: יצרנו שולחנות עגולים שיוצרים אינטגרציה, חיבור, שילוביות, כדי להקצות בצורה המיטבית את כל האמצעים שיש למשרד הכלכלה, התעשייה, התעסוקה והדיגיטל, כולם ביחד.

רון מלכא: מה שאנחנו נציג עכשיו זה בעצם את התוכנית ל-2022.

רון מלכא: ברגע שנסיים את התהליך האסטרטגי, נשמח גם להציג את התוכנית הרב שנתית, שזה בעצם החוליה הראשונה שלה, כאמור בסימון של אינטגרציה ושילוביות ותיאום בין הגורמים השונים.

רון מלכא: במשרד הכלכלה יש לנו מעל 1,400 עובדים, מתוכם כ-60% נשים כאשר 53% מהן בתפקידים הבכירים במשרד.

רון מלכא: אנחנו מאוד גאים בזה, יש פה בהחלט אווירת עבודה מאוד חיובית, אנשים רתומים, מסורים, אוהבים את מה שהם עושים וזה ניכר גם בתוצאות.

רון מלכא: בכלכלה ותעשייה זה מעל 600 עובדים, בזרוע העבודה כ-780 ובדיגיטל כ- 53 עובדים.

רון מלכא: יש לנו תאגידים ויחידות סמך שבעצם משלימים - - -

מיכאל ביטון: אני רואה שזרוע העבודה היא הדבר הכי גדול פה באופן דרמטי.

רון מלכא: מבחינת כוח האדם, בהחלט.

מיכאל ביטון: מה ההסבר, למה יש שם הרבה עובדים?

רון מלכא: אנחנו מבינים שעולם התעסוקה, כפי שהשרה ציינה – בסוף, בנינו את המדינה על הון אנושי.

רון מלכא: ההון האנושי שלנו זה היתרון היחסי שלנו.

רון מלכא: לפני 73 שנה הקמנו את המדינה בלי משאבי טבע, אנשים הגיעו לפה בלי נכסים, בלי כלום.

רון מלכא: איך הצלחנו להגיע למובילות בהרבה מאוד תחומים, מעל 40,000 דולר פר קפיטל בשנה, זאת גאווה עצומה.

רון מלכא: אני יכול להגיד לך, שאני אישית כשגריר, כשחזרתי עכשיו מהשגרירות בהודו, כל הזמן שואלים אותנו, מה זה הפלא הזה?

רון מלכא: אנחנו magic, ישראל היא magic, איך עשינו את זה?

רון מלכא: הון אנושי.

רון מלכא: זה היתרון היחסי שלנו, כפי שהשרה אמרה.

רון מלכא: ההון האנושי, הראש היהודי, זה היתרון שלנו ולכן נכון להשקיע שם את המשאבים שלנו ביתרון היחסי שלנו.

מיכאל ביטון: אני בטוח אבל אני רוצה להבין באופן עקרוני, למה צריך הרבה עובדים לנהל את זה?

מיכאל ביטון: יכול להיות שזה מוצדק אבל אני רוצה להבין את זה.

מיכאל ביטון: זה אגף חשוב, התחום חשוב והוא העתיד, בסדר, אבל איך זה מתנהל על 700 עובדים?

תאיר איפרגן: בוקר טוב, תאיר, ממונה על זרוע העבודה.

תאיר איפרגן: זרוע העבודה יש לה שתי רגליים עיקריות, רגל אחת היא רגל של רגולציה, אכיפה והסדרה שקשורים לחקיקת עבודה.

תאיר איפרגן: בהיבט הזה יש שם לא מעט מפקחים.

תאיר איפרגן: זאת רגל אחת.

תאיר איפרגן: והרגל השנייה היא רגל של יחידות תומכות פעילות.

מיכאל ביטון: פיקוח למשל, תני דוגמה.

תאיר איפרגן: פיקוח, חוק שעות עבודה ומנוחה, אגף הסדרת אכיפה, פיקוח בניין, בטיחות בעבודה.

מיכאל ביטון: כן, שם נוספו עובדים.

תאיר איפרגן: נכון.

תאיר איפרגן: זה מרכיב אחד.

תאיר איפרגן: והמרכיב השני הוא יחידות תומכות פעילות או מעודדות או מתמרצות את המשק בהיבטים של שוק עבודה, דוגמת הכשרות מקצועיות, מינהל תעסוקת אוכלוסיות, הנדסאים וטכנאים.

תאיר איפרגן: אם מסתכלים על הזרוע מלמעלה, רואים בעצם את המבנה באופן הזה, לא מעט גופים שעוסקים באסדרת שוק העבודה בהיבטים רגולטוריים, לרבות הסרת חסמים או אסדרה של השוק.

מיכאל ביטון: לשכות התעסוקה קשורות לזה?

אורנה ברביבאי: שירות התעסוקה הוא יחידת סמך.

מיכאל ביטון: הבנתי, תודה.

קריאה: הם מכשירים 80,000 הכשרות בשנה.

תאיר איפרגן: תיכף יהיה שקף של הכשרות, אפרט.

מיכאל ביטון: הבהרה חשובה כי בעצם הגוף הזה גדול יותר מכל המשרד, כולל שני גופי הסמך.

מיכאל ביטון: נמשיך.

רון מלכא: רשות התחרות היא תאגיד סטטוטורי, שירות התעסוקה שעליו שאלת, אדוני היושב-ראש, הרשות להגנת הצרכן, שהיא אמונה על יישום חוק הגנת הצרכן, מכון התקנים, מכון הייצוא.

רון מלכא: יש לנו רשות להסמכת מעבדות.

מיכאל ביטון: רון, שני גופים דרמטיים ליוקר המחייה זה רשות התחרות ורשות להגנת הצרכן, גם המועצה הישראלית לצרכנות.

מיכאל ביטון: רשות התחרות, אנחנו מבינים שאמור להתמנות לשם אדם, זה אירוע דרמטי.

מיכאל ביטון: אבל מה המחשבות שלכם לגבי שני הגופים האלה כמי שאמורים להיות בחוד החנית של יוקר המחייה?

אורנה ברביבאי: יש צוות שלם שעוסק עכשיו בהקשרים שונים של יוקר המחייה וכל אחד מהם מביא את היתרונות שלו לעניין.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוד נגיע אליך בהקשרים שונים, למשל, החוק על סימון מחירים זאת יוזמה של הרשות להגנת הצרכן, האופן שבו אנחנו מסתכלים על זה, יש הרבה דיבורים על זה, הם לא בהכרח נכונים.

אורנה ברביבאי: כשאתה תראה את זה מקרוב אתה גם תתרשם למה כן נכון לעשות את הצד הבא כמו רוב מדינות העולם.

אורנה ברביבאי: יש מה שנוגע לגודל הסל, מחירי הסל באופן שבו משרד הכלכלה – מיכל פינק, יושבת פה ועוקבת אחריהם, בתיאום עם שני הגופים האלה.

רון מלכא: אשרא זה ביטוח סיכוני סחר חוץ והמוסד לביטוח וגאות.

רון מלכא: המשרד מפעיל 56 נציגויות ברחבי העולם.

רון מלכא: אנחנו אמונים על סחר חוץ.

רון מלכא: היקף הייצוא גדל בצורה משמעותית בשנים האחרונות ויש עוד מקום לעשות.

רון מלכא: אנחנו כלכלה קטנה, היכולת שלנו להתפתח זה רק אם אנחנו נצליח למנף בעולם ולכן אנחנו פותחים עוד ועוד ערוצי סחר, אפילו הכפלנו את הגודל של המחלקה שעוסקת בנושא הזה.

רון מלכא: כפי שהשרה אמרה, אנחנו מחברים ביחד גם את התעסוקה - - -

מיכאל ביטון: יש פה צפי ל-20% גידול בייצוא.

מיכאל ביטון: זה נתון מדהים.

אורנה ברביבאי: זה נתון חסר תקדים בהיקף הייצוא בשנת קורונה.

מיכאל ביטון: זה אומדן כי השנה לא הסתיימה.

רון מלכא: השנה לא הסתיימה, זה רק אומדן.

רון מלכא: כפי שהשרה ציינה, אנחנו כבר רואים את התחזקות השקל, שזה בעצם ההשתקפות של הדבר הזה.

רון מלכא: התחזקות השקל זה תנועות הון כתוצאה מזה שאנחנו מייצאים.

מיכאל ביטון: אבל לא בסחורות הגידול אלא בשווי הנכסים?

רון מלכא: בשירותים, שירותי תוכנה, שירותי ההיי-טק.

רון מלכא: זה סחורות ושירותים וזה מסביר את ההתחזקות האדירה של השקל ביחס לכל המטבעות בעולם, השקל חזק.

רון מלכא: תיכף נראה השוואה של הביצועים של הכלכלה שלנו לכלכלות אחרות ונראה את היתרון הזה, הוא גם יבוא לידי ביטוי שם.

רון מלכא: כפי שאמרתי, השרה נתנה לנו את דגשים שלה, את הכיוונים שלה, את המגדלור שלפיו אנחנו רצים, מתכננים והולכים.

רון מלכא: כמובן שיש חפיפה בין הדברים אבל המשמעות היא, מיצוי הפוטנציאל הכלכלי של מדינת ישראל באמצעות אינטגרציה נכונה של ההון הפיזי וההון האנושי, התעשייה עם התעסוקה, אנחנו נתאים ביניהם בהתאם ליתרון היחסי שלנו.

רון מלכא: כאמור, הון אנושי מפותח עם תעשייה מאוד מתקדמת שמתאימה להון אנושי מפותח וזה היתרון היחסי שלנו בזירה הגלובאלית.

רון מלכא: אתגרי המאקרו שלנו – בשוק התעסוקה אנחנו רוצים כמובן להביא אותו למיצוי.

רון מלכא: אוכלוסיות שלא משתתפות מספיק בשוק העבודה, לחבר אותן לתעסוקה איכותית כי בסוף הפריון, התפוקה השווה להכנסה הנובעת ממנה, אם דיברת על יוקר המחייה, אז יוקר המחייה זה לא רמת מחירים, זה גם רמת מחירים חלקי הכנסה פנויה, אז באמצעות הגדלת הפריון ותעסוקה איכותית, גם נגדיל את ההכנסה הפנויה.

רון מלכא: אנחנו צופים צמיחה גדולה של המשק, גבוהה ביחס למדינות הייחוס שלנו.

רון מלכא: זה נובע מכך שיש לנו קטר של היי-טק, אבל לא רק, גם התעשייה היצרנית מתפתחת ויש ביקוש גדול גם למוצרים וגם לשירותים שלנו.

רון מלכא: כפי שאמרתי, אנחנו פותחים עוד ערוצי סחר בינלאומי וזה בהחלט מוכיח את עצמו.

רון מלכא: עדיין יש לנו אתגר בפריון, הפריון שלנו נמוך בממוצע, הפריון הממוצע שלנו נמוך ביחס למדינות הייחוס שלנו, שם יש לנו אתגר זהה.

רון מלכא: בעצם כדי להגדיל את הפריון אנחנו פועלים במספר ערוצים, אחד זה הכשרות.

רון מלכא: השני, שדרוג של ההון הפיזי.

רון מלכא: השלישי, תשתיות, ייצור תשתיות גם פיזיות וגם דיגיטאליות כדי שההון האנושי יביא ליותר תפוקה.

רון מלכא: בסוף זה גם גמישות העסקה.

רון מלכא: שאלת על זרוע עבודה, אז גם דיני עבודה נופלים בתחום של זרוע עבודה.

רון מלכא: אנחנו רוצים להתאים את דיני העבודה במדינת ישראל למקום הנוכחי שלנו, יש לא מעט לעשות וזה דורש תיאום בין מעסיקים, הסתדרות, מדינה.

רון מלכא: אנחנו עובדים על זה, אם נצליח לנקודת האופטימום, זה ייתן לנו - - -

אורנה ברביבאי: יש את אתגר העבודה מרחוק.

אורנה ברביבאי: החקיקה בעניין הזה, עוד ידובר בה.

רון מלכא: יש לנו אתגר בשוק התעסוקה.

רון מלכא: מצד אחד, כפי שהשרה ציינה, יש לנו שיעור מובטלים לא קטן.

רון מלכא: מצד שני, יש לנו הרבה מאוד משרות פנויות, גם low skills, גם בסיסיות שלא מצליחים לאייש, זה איזשהו פרדוקס לכאורה.

רון מלכא: אנחנו מנסים להבין מה קרה - דרך אגב, זאת תופעה גלובאלית עולמית לא רק אצלנו, מה קרה למוטיבציה לעבודה, מנסים להבין ולשחרר את זה, בסופו של דבר ליצור התאמה ותמריצים לאלה שלא חוזרים לשוק העבודה בעקבות הקורונה.

רון מלכא: לחזור לעבודה בתעסוקה איכותית.

רון מלכא: האבק עוד לא שקע, בעצם נוצרה מציאות חדשה, עולמית וגם מקומית ואנחנו ננסה לפענח את זה ולתת פתרונות לדבר הזה.

רון מלכא: בהחלט אתגר משמעותי.

רון מלכא: אתגר נוסף זה הפערים המגזריים והמגדריים בשוק העבודה.

רון מלכא: אנחנו נותנים לזה דגש, העדפה מתקנת, מיקוד בטיפול באוכלוסיות שדורשות התייחסות וטיפול, בהחלט סוג של כשל שוק שאנחנו רואים לא רק זכות אלא חובה להתערב בו.

רון מלכא: המשרד יש לו יכולת ביצוע מאוד מרשימה, חלק גדול מהמשימות שהמדינה החליטה לבצע במסגרת הקורונה הופנו למשרד הכלכלה, לא רק בגלל שזה נופל בתחום שלו אלא בגלל היכולת הביצועית האדירה שלו.

רון מלכא: לראייה, רק לאחרונה, הוחלט בקבינט הקורונה להעניק שוברים לאנשי רפואה כהוקרה על פועלם בתקופת הקורונה, מי שהתבקש לבצע את זה ועשה את זה בצורה מיטבית זה משרד הכלכלה, למרות שזה נופל בתחום של משרדים אחרים.

אורנה ברביבאי: גם כל מה שקשור לדמי האבטלה, שלצערי, במדיניות היה לא נכון לתת לפרט, היה נכון לתת למעסיקים, זאת החלטה של הממשלה הקודמת, אבל הביצוע והמימוש בפועל נעשה באמצעות שירות התעסוקה בהיקפים מאוד מאוד גדולים, חסרי תקדים וזה נעשה בצורה טובה מאוד.

רון מלכא: אפילו החזרי ארנונה לרשויות מקומיות, משהו שאנחנו לא אמורים להתעסק, אנחנו עשינו את זה בגלל יכולת הביצוע שלנו.

רון מלכא: יש פה צוות מדהים שיכול לבצע כמעט כל דבר.

רון מלכא: כפי שאמרתי, יצאנו לדרך עם תוכנית אסטרטגית רב שנתית.

רון מלכא: קבענו צוותי חשיבה וצוותי משימה, שהם בעצם שולחנות עגולים שנמצאים נציגים חוצה משרד מכל הגופים כדי לראות שאין לנו כפילויות מצד אחד, שאין פערים, שום דבר לא נופל בין הכיסאות.

רון מלכא: אז אנחנו מסתכלים גם על שיתוף פעולה בין שלטון מרכזי לשלטון מקומי, לעשות אותו בצורה המיטבית.

רון מלכא: הפיתוח של ההון האנושי חוצה משרד, יש הרבה גופים שנוגעים בזה, אנחנו רוצים שזה יהיה בצורה מתואמת.

רון מלכא: תעשייה חכמה זה אחד מראשי החץ שאנחנו רוצים להוביל.

רון מלכא: כאמור, היתרון היחסי של מדינת ישראל יהיה בשילוב של אוטומציה, רובוטיקה ותעשייה מתקדמת כי אנחנו בשווי משקל של טווח ארוך נמצאים בתעסוקה מלאה, לכן זה יתרון עצום שלנו ביכולת שלנו לשדרג את התעשייה לתעשייה יותר אוטומטית.

רון מלכא: אנחנו רוצים לקדם את ענפי המסחר והשירותים.

רון מלכא: זאת תופעה כלל עולמית שהמסחר והשירותים גדלים על חשבון הייצור ולכן אנחנו רוצים לראות שאנחנו בונים את זה נכון, עם פריון נכון ותפוקה נכונה.

רון מלכא: לכן הקמנו מינהל שלם, חדש, למסחר ושירותים, בדרגה של סמנכ"ל, מתוך הבנה שזה משהו שהולך לפגוש אותנו ואנחנו רוצים להיות צעד אחד לפני.

רון מלכא: כפי שאמרתי, תופעה כלל עולמית.

רון מלכא: הטרנספורמציה הדיגיטאלית היא מנוף, יש לנו את מערך הדיגיטל, אנחנו נמנף את כל היכולות שלנו באמצעות הדיגיטציה, זה נותן לנו הרבה מאוד יכולות.

רון מלכא: כמובן אנחנו מתכוונים לטפל ביוקר המחייה.

רון מלכא: אני עומד בראש ועדה שבוחנת את פערי התיווך בתחום של פירות וירקות אבל זה מציף דברים נוספים על המבנה, שינויים מבניים שצריך לעשות בשוק, גם המדיניות הפיסקאלית שצריכה לבצע התאמה לרוח התקופה, גם הוספת כלים לתחרות משוכללת וכמובן טיוב של הרגולציה והביורוקרטיה כדי באמת לאפשר למצות את היכולת של כל גורמי הייצור במשק.

רון מלכא: אני מגיע לתקציב.

רון מלכא: יש לנו תקציב נכבד שמאפשר לנו לעשות את המשימות, תמיד טוב עוד, אבל בהחלט יאפשר לנו לעשות את המשימות כפי שהתוותה השרה.

מאזן גנאים: לא הזכרת פריפריה ואזורי תעשייה.

רון מלכא: תודה על השאלה, זאת שאלה טובה כי יש עליה שקף.

רון מלכא: אז באמת, כלכלה ותעשייה, לתחום של התעשייה יש לנו כ-1.3 מיליארד שקל, זה לפני הקיצוץ הרוחבי.

רון מלכא: למערך הדיגיטל, עכשיו אחרי הקורונה כחצי מיליארד שקל.

רון מלכא: שירות התעסוקה – 2.4 מיליארד שקל.

רון מלכא: גם התקציב הוא גדול ומשמעותי.

רון מלכא: כפי שאמרנו, יש לנו גם תקציב ליחידות הסמך כ-100 מיליון שקל.

מיכאל ביטון: אני רואה ירידה דרמטית בזרוע העבודה.

רון מלכא: בגלל הקורונה.

רון מלכא: יש שם תקציבים ייחודיים, זרוע העבודה עשתה עבודה מדהימה.

מיכאל ביטון: ושירות התעסוקה, זה נובע מהקורונה?

רון מלכא: גם שירות התעסוקה עשו עבודה מדהימה, אבל זה היה נקודתי, קופסאות הקורונה.

מיכאל ביטון: והדיגיטל גם יורד כמעט בחצי.

רון מלכא: גם היה לו קופסת קורונה, זאת התוצאה של התהליכים הדיגיטאליים, דרך אגב, שוב תופעה כלל עולמית.

מיכאל ביטון: והתקציב הכללי דומה, הבסיס של המשרד.

רון מלכא: נכון.

רון מלכא: חלק גדול מהנושאים שאנחנו עשינו מהקורונה, זאת הוצאה מותנית בהכנסה.

רון מלכא: לכן בנטו לא השתנה התקציב משמעותית.

רון מלכא: וסיוע מרכזים של משרד הכלכלה והתעשייה, כמובן שאנחנו מפתחים את התעשייה ומעודדים השקעות הון בהתאם לחוק עידוד השקעות הון.

רון מלכא: שוב, זה גם משהו שאנחנו לא בוחלים בלגעת בו, גם בחוק עצמו, אנחנו בוחנים את ההתאמה שלו לרוח התקופה ונבוא כנראה לכאן עם הצעות לשינויים ועדכונים.

רון מלכא: מתמרצים את התעסוקה, השרה דיברה על זה.

רון מלכא: אנחנו מקדמים עסקים קטנים ובינוניים, זה בעצם קטר הצמיחה העיקרי של המשק.

רון מלכא: אנשים טועים לחשוב שזה החברות הגדולות, עסקים קטנים ובינוניים.

רון מלכא: אנחנו עושים את זה נהדר, אתמול היה פה שר, אירחנו את שר העסקים הקטנים והבינוניים האמרתי, יצא נפעם ממה הוא יכול ללמוד מאתנו איך לתמוך בעסקים קטנים ובינוניים.

רון מלכא: אנחנו מקדמים את החדשנות במגזר העסקי.

רון מלכא: זה לא רק חדשנות טכנולוגית, זאת גם חדשנות תהליכית, ולא רק בהיי-טק, אלא גם בתעשייה המסורתית והיצרנית, כפי שהשרה ציינה, גם שם יש לנו הרבה יכולות למנף את התפוקה.

מיכאל ביטון: לגבי העסקים הקטנים, היה פרויקט, שבעיקר הגיע כסף מנגב, גליל, והצליחו לתת מענק לעסק קטן, או מענק הקמה או מענק שדרוג.

מיכאל ביטון: זה היה סביב 40,000-50,000 שקלים.

מיכאל ביטון: הוא היה חייב לעשות תוכנית עסקית כדי לקבל את המענק, לקבל שעות של ייעוץ עסקי, לשים על זה 3,000-4,000 שקלים ולשדרג את החזית שלו, את הדיגיטציה, לעשות משלוחים.

מיכאל ביטון: אני אומר לכם, אנחנו כמדינה ידענו להיות מאוד נדיבים כלפי עסקים בינלאומיים, גם במיסים, גם בפשטות, גם במענקים.

מיכאל ביטון: הממשלה מצאה דרך לתת מענק לעסק קטן.

מיכאל ביטון: תיקחו את הפיילוט הזה, תכירו אותו, תעשו אותו.

רון מלכא: נעמי, הסמנכ"לית מהסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים יכולה להגיד, בבקשה.

נעמי הימיין רייש: יש לנו גם מענקים וגם תוכניות נוספות אחרות שהן בתחום הייעוץ.

נעמי הימיין רייש: מענקים, אנחנו בודקים אותם בצורה מאוד יסודית כדי לוודא אפקטיביות שלהם כי יש מענקים שאנחנו רואים שנותנים במקומות אחרים שבסוף הם לא עושים את העבודה שלהם ולכן חשוב לוודא שהמענק עושה את העבודה ומלווה באמצעות ייעוץ מקצועי.

מיכאל ביטון: זה ברור.

מיכאל ביטון: אבל יש לך בתקציב תקצוב למענקים לעסקים קטנים?

נעמי הימיין רייש: כן.

מיכאל ביטון: מענק לעסק קטן?

נעמי הימיין רייש: כן.

מיכאל ביטון: כמה כסף?

נעמי הימיין רייש: זה עדיין בתכנון ובעבודה אבל אני כן אומר, שבעקבות מחקר שעשינו בנושא מחשוב תקצוב ודיגיטציה בעסקים קטנים, שאנחנו רואים שהם נמצאים מאחור, לא רק בהיבטים של מסחר ופלטפורמות - - -

מיכאל ביטון: ההצגה מהאתר שלהם.

נעמי הימיין רייש: כן, אבל מעבר לזה, הטמעת מערכות מחשוביות--

מיכאל ביטון: תשלום וכדומה.

נעמי הימיין רייש: שייעלו את העבודה שלהם ואת הפריון, אנחנו רוצים לתת שם סיוע לעסקים להטמיע מערכות מחשוב.

מיכאל ביטון: אז אני אומר לך, ללכת לנגב, לראות מה נעשה אתכם ועם נגב גליל ביחד ועם המעו"ף וללמוד את המודל הזה שעשינו והוא עבד, זה מודל שעבד.

מיכאל ביטון: ללכת לעסקים הקטנים האלה ולראות אותם, איך ב-40,000 שקל הם נעו.

נעמי הימיין רייש: המעו"ף זה אנחנו, אתם יודעים מה זה המעו"ף.

מיכאל ביטון: בינתיים לא אמרת לי כמה מיליונים שמת על מענקים לעסקים קטנים.

מיכאל ביטון: אני שואל, מה מוקצה למענקים לעסקים קטנים?

נעמי הימיין רייש: אנחנו עכשיו עדיין בשלב של תוכנית העבודה.

מיכאל ביטון: אני אומר לך השרה, שזה יכול להיות גולת הכותרת של תפקידך, לנייד לשם כסף.

מיכאל ביטון: אני אומר לך, שאנחנו היינו נדיבים כמדינה לחברות גלובאליות, ויתרנו להן על מאות מיליונים, עם הרווחים הכלואים, הכול.

מיכאל ביטון: המדינה יודעת לתת הלוואות, לא תמיד עסק רוצה לקחת הלוואה, בגלל מצבו, גם אין לו ביטחונות, אבל מענק מזיז אותו, כשהוא נעשה טוב.

מיכאל ביטון: שימו שם כספים.

ענבר בזק: אני יכולה להוסיף, אני מסכימה עם מה שאתה אומר, בפיתוח הפריפריה, הנושא של עסקים קטנים הוא המפתח.

ענבר בזק: הניסיון מראה, כשנותנים הטבות מאוד גדולות לחברות גדולות, הן מקימות.

ענבר בזק: ברגע שחברה כמו טבע למשל, הייתה צריכה לקצץ, דבר ראשון היא פיטרה בקריית שמונה.

ענבר בזק: עם הסתייגות אחת, לא מענק, בואו קחו כסף, מענקים שמותנים בהעסקת עובדים.

מיכאל ביטון: העסקת עובדים ותוכנית עסקית.

מיכאל ביטון: זה כלכלה מקומית מקיימת ואתה שומר על בעלות ההון.

מיכאל ביטון: לעסק קטן זה יכול להיות 50,000 שקל ולעסק בינוני 200,000 שקלים, אבל זה בוסט שמעיף אותו אם עושים את זה נכון.

רון מלכא: אני חושב שכולנו מסכימים בעניין הזה, כפי שהשרה אמרה, זה דלת פתוחה, תקציב הסוכנות הוא הכי גדול שהיה אי פעם ואלה הדגשי השרה.

אורנה ברביבאי: אני לוקחת לתשומת לבי את מה שאמרת, על המענקים ספציפית, אנחנו גם נעביר מה אנחנו עושים.

מיכאל ביטון: מצוין.

רון מלכא: בטיחות ובריאות אזרחים ועובדים – צוין.

רון מלכא: קידום הייצוא - - -

מיכאל ביטון: מה זה?

מיכאל ביטון: בגלל שאנחנו קבוצה קטנה ומנומסת, אם יש משהו בקצרה, אפשר לתת אותו.

מאזן גנאים: אדוני היושב-ראש, אני אשמח לשני משפטים, ברשותך.

מאזן גנאים: נאמרו פה דברים מאוד חשובים, אבל כבוד השרה דיברה על שני דברים חשובים לפריפריה, לרשויות שנמצאות באשכול מ-1-3, נושא חלוקת ארנונה צודקת, למשל, הרחבת אזורי תעשייה.

מאזן גנאים: חלוקת ארנונה צודקת, לצערי, בחברה הערבית, 80% מהארנונה היא ארנונה ביתית ורק 20% ארנונה תעשייתית, למרות שיש לנו הרבה היי-טקיסטים, אבל היי-טק כמעט איננו בחברה הערבית.

מאזן גנאים: מצד שני, אשמח אם כבוד השרה תגיד בקשר למעו"ף, פנו אליי שרוצים לסגור שלושה מרכזים, בסכנין, שפרעם ובקעה.

אורנה ברביבאי: כבר נתתי תשובה, נעשה את זה קצר: סכנין ושפרעם – לא ייסגר, לא ב-2022.

אורנה ברביבאי: צריך להגיד, שאנחנו בודקים את זה למול אפקטיביות של מה בהשקעה שלנו במרחב, בוודאי בפריפריה, נצליח לגרום לעסקים קטנים לצמוח מתוך זה.

אורנה ברביבאי: לא בהכרח הייתה הוכחה שהאפקטיביות במקומות האלה נמצאת במקום הנכון.

אורנה ברביבאי: החלטתי להשאיר את זה ולתת לזה הזדמנות.

אורנה ברביבאי: ב-2022 נדחוף כמה שיותר ונראה לאן אנחנו מגיעים.

מאזן גנאים: אני אשמח, כבוד השרה, אם תתייחסי לנושא ארנונה צודקת.

מיכאל ביטון: זה לא תפקידה.

אורנה ברביבאי: אני לא קובעת את הארנונה, ואם הייתי קובעת, הייתי שמחה - - -

מיכאל ביטון: זה לא תפקידה, זה לא התחום שלה.

מיכאל ביטון: אבל על מה שאמרת ומה שהערת, לך אני אומר, פעם אמרו, בואו נעשה מקום מרחבי אזורי שיטפל בעסקים קטנים.

מיכאל ביטון: בעל הפיצה, בעל המכולת ובעל חנות האופניים, לא נוסעים לבאר שבע לקחת שירות ממעו"ף.

מיכאל ביטון: המהפכה התחילה כשבן אדם הסתובב בשכונה.

מיכאל ביטון: יכול להיות שהמשרד שלו בבאר שבע, אבל ימי העבודה שלו זה בשכונה.

מיכאל ביטון: לכן, כשהוא מעיר על הזמינות, מה שדיברתם על רשות מקומית, זה במקומות של אשכול נמוך, 1-2-3, שאין פיתוח כלכלי.

מיכאל ביטון: הפרסונליות, האדם הזה שבעל העסק נכנס אליו, בוא תראה, אתה יכול להיות ממוחשב, אתה יכול לקבל מענקים - - -

אורנה ברביבאי: עדיין אנחנו נבחנים במבחן התוצאה, ולמרות זאת, למרות שהתוצאה לא הוכיחה את ההשקעה, אמרתי, אנחנו נמשיך את זה - - -

מיכאל ביטון: וגם דרכי עבודה, צריך לקבוע להם דרכי עבודה.

נעמי הימיין רייש: זאת תפיסת ההפעלה שלנו גם היום.

נעמי הימיין רייש: מבחינתנו, העסק לא צריך לנסוע לשום מקום, אנחנו מגיעים אליו ומי שמנהל את הסניף, הוא צריך להסתובב בכל היישובים ובערים.

מיכאל ביטון: מעולה.

מיכאל ביטון: זה העתיד וזה מביא תוצאה.

רון מלכא: אדוני היושב-ראש, יש פה דוגמה נהדרת לשיתוף פעולה שלנו כשלטון מרכזי עם השלטון המקומי.

רון מלכא: אנחנו מקיימים קורסים לאנשי שלטון מקומי, מכשירים אותם להיות מקדמי עסקים מקומיים והם הולכים לעסקים כדי לקדם בצורה פרואקטיבית.

מיכאל ביטון: מצוין.

רון מלכא: אנחנו מכשירים עשרות ומאות מהרשויות המקומיות, מקדמי עסקים כדי שילך לעסקים - - -

מיכאל ביטון: אדם של הרשות שיודע להביא את המשאבים.

קריאה: דרך האשכולות או העיריות?

אורנה ברביבאי: דרך הרשויות.

אורנה ברביבאי: שימו את השקף על עסקים קטנים.

ענבר בזק: הערה קצרה לגבי מה שאמרת, שהיועצים מגיעים לעסקים.

ענבר בזק: קודם כל, זה נכון מאוד, אני הייתי בעצמי 12 שנים יועצת מעו"ף.

ענבר בזק: יש בעיה מאוד רצינית בפריפריה הרחוקה, יועצים לא מוכנים להגיע לעסקים כי זה לא משתלם כלכלית ואני חושבת שאחד הדברים שנכון יהיה לשנות, לאפשר יותר שעות ייעוץ בזום.

ענבר בזק: אני יכולה להגיד לכם, שרמת הגולן גליל עליון, לא כלכלי להגיע ליועצים והיום אפשר שיועץ מתל אביב ייעץ לעסק ברמת הגולן דרך הזום.

ענבר בזק: בעבר היה אפשר 10% משעות הייעוץ לעשות מרחוק, פשוט תשנו את היחס.

רון מלכא: מאה אחוז, צודקת, תודה.

מיכאל ביטון: עכשיו תציגו במשך 10 דקות ואז נפתח את הדיון לחברי הכנסת.

מיכאל ביטון: עברו 20 דקות אבל הפרענו לכם.

רון מלכא: אני מוכן לענות לשאלות.

מיכאל ביטון: סיימתם?

אורנה ברביבאי: לא סיימנו.

אורנה ברביבאי: ביקשתי שתראה את המיקוד בתמיכה לעסקים קטנים, על המנעד הרחב שלה, זאת מניפה שתומכת את העסק משירותי הסיוע באמצעות מעו"ף בפריסה ארצית, גם העניין של האשראי, סביבה עסקית, דיגיטציה, מחקר וגם כפי שנאמר פה בהקשרים של קורונה בתמיכה לעסקים.

רון מלכא: התמיכה לעסקים היא גם באשראי.

רון מלכא: אנחנו זיהינו שיש מצוקת אשראי לעסקים הקטנים.

רון מלכא: המוסדות הפיננסיים הקלאסיים לא יודעים להעריך נכון את הסיכון ולכן לא מלווים להם.

רון מלכא: יצרנו קרן שהיא שיתוף פעולה למופת בין המגזר הפרטי למגזר הציבורי, קרן משותפת.

רון מלכא: נתנו רשת ביטחון לקרן, עסקים ידעו שיש להם כתובות כדי לקבל אשראי.

רון מלכא: זה עבד נהדר, זה הצליח מעבר למצופה כי לפחות אחת משתי הקרנות שזכו במכרז ביקשה עכשיו להתנתק מאתנו, קיבלנו את הכסף חזרה עם ריבית של מעל 5 מיליון שקל.

רון מלכא: מה שחשבנו שיהיה הוצאה, הפך להיות השקעה מניבה.

רון מלכא: האמירתים נדלקו על זה, הם הולכים לעשות את אותו הדבר, רק תראו את ההצלחה.

רון מלכא: בהחלט, גם לאשראי לעסקים כדי לתת להם את מה שאמרת, אדוני היושב-ראש, את החמצן הזה שיאפשר להם לצלוח את הצעד הראשון הרבה יותר טוב.

רון מלכא: אנחנו שם מחזיקים להם את היד.

רון מלכא: מינהל אזורי תעשייה, התייחסת לזה, הגדלנו את התקציב של המינהל הזה, שוב, הכי גדול שהיה אי פעם.

רון מלכא: אנחנו מזהים צוואר בקבוק במקומות לתעשייה, למפעלים.

רון מלכא: לא רק זה, באנו עם יוזמה של מינהל תעשיות אצלנו.

רון מלכא: עוז כץ, יוזמה של משרת ציבור, דוגמה שתעשה מהפיכה לקיצור של משך הקמת המפעל משנה וחצי שנתיים למשהו כמו חצי שנה, להקמה או שדרוג של מפעל.

רון מלכא: הבנו שזה צוואר בקבוק, העברנו הצעה, שתלך לחקיקה, על פי החלטת ממשלה, נעשה המון, הרבה וייעשה עוד יותר מזה.

רון מלכא: הרשות להשקעות ולפיתוח התעשייה והכלכלה היא אמונה על הוצאה לפועל של חוק עידוד השקעות הון.

רון מלכא: כפי שנאמר, אנחנו עושים שם התאמות לרוח התקופה.

רון מלכא: יש למשל מקומות שלא תמיד מצליחים להגיע למצב של 25%, כפי שהחוק דורש.

רון מלכא: אנחנו רוצים להגמיש את הדברים כדי לתת תמיכה לאותן תעשיות שחשוב לנו לשמר, לחזק ולדחוף קדימה.

רון מלכא: הטמעת טכנולוגיות מתקדמות בתעשייה, ייצור מתקדם.

רון מלכא: אמרנו כאמור, זה העתיד שלנו, היכולת שלנו להתמודד בזירה הגלובאלית והבינלאומית, רק אם נהיה מתקדמים ומובילים בתעשייה חכמה, נשכיל להתאים את ההון האנושי ולפתח אותו ככה שימצה את המקסימום מהתעשייה המתקדמת והחכמה.

רון מלכא: יישום מדיניות הממשלה למינוף ועידוד רכש ציבורי מתוצאת הארץ.

רון מלכא: יש לנו מינהל שלם שנקרא "כחול לבן".

רון מלכא: אנחנו רוצים לתת עדיפות ותמריץ, העדפה מתקנת לתוצר כחול לבן, זה קמפיינים, זה תודעה, תמיכה וכו'.

רון מלכא: חשוב שהתעשייה תקבל חיזוק.

רון מלכא: דוגמה להתערבות שלנו בשוק כדי למצות פוטנציאל כלכלי ולאזן בין רגולציה לבין כלכלה.

רון מלכא: שיתוף פעולה מאוד מוצלח שלנו עם משרד הבריאות בהובלה של שרת הכלכלה.

רון מלכא: זיהינו שיש פה פוטנציאל כלכלי גדול של המשק שהוא מוביל במחקר והפיתוח של צמח הקנביס.

רון מלכא: יש פה פוטנציאל ייצוא של מיליארדים.

רון מלכא: כתוצאה מחוסר התאמה של הרגולציה לפוטנציאל הכלכלי הייתה פה איזה שהיא עצירה וחסימה.

רון מלכא: אנחנו מנסים לשחרר את החסם הזה.

רון מלכא: לזכותם של אנשי משרד הבריאות והמנכ"ל בראשם, ייאמר, שהם באו בנפש חפצה וראש פתוח ואנחנו מציגים להם את המשמעות הכלכלית של כל דרישות הרגולציה ואנחנו מנסים להבין איפה האופטימום, איפה האיזון.

רון מלכא: הם הבינו, שגם חיזוק חוסן לאומי וכלכלה זה גם בריאות.

רון מלכא: כי בסוף אם נצליח להביא עוד 2-3 מיליארד דולר, זה עוד בתי חולים, זה עוד מיטות, זה עוד רופאים וזה גם בריאות הציבור.

רון מלכא: אז צריך לאזן בין תקנה כזאת או אחרת שבולמת ייצוא ומימוש פוטנציאל כלכלי ואנחנו על זה ואיתם.

רון מלכא: כפי שאמרתי, הם באים בראש פתוח וזאת דוגמה איך שיתוף פעולה בין-משרדי יכול למצות פוטנציאל כלכלי של משק.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם של רכש מקומי, כלומר, עדיפות לרכש מקומי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יש יצרנים מקומיים שמייבאים מסין אבל זה בעצם גם מס כפול.

רון מלכא: נכון מאוד, צודקת.

רון מלכא: שם אנחנו נמצאים, אלה בדיוק המקומות שבהם אנחנו רוצים לעשות תיקון והתערבות.

רון מלכא: לכן אנחנו מתערבים.

רון מלכא: תעסוקה – אני חושב שכבר נאמר.

רון מלכא: תאיר, את רוצה להגיד בעניין?

אורנה ברביבאי: תדברי על חומש בחברה הערבית.

תאיר איפרגן: בחברה הערבית יש פה גם פריסה על כל מרכזי ההכוון.

תאיר איפרגן: הפעולה בחברה הערבית היא רחבה מאוד והיא בכמה מישורים.

תאיר איפרגן: אחד, כל מה שקשור להכוון ואבחון ומיצוי פוטנציאל ההון האנושי באופן שמותאם יותר גם לצורכי המשק וגם אל מול החסמים, שככל שיש צורך להתגבר עליהם, לתת שם מענים, בטח בהיבטים של שפה, מיומנויות דיגיטליות רחבות והכשרות מקצועיות והמון המון תוכניות עם המעסיקים.

תאיר איפרגן: שמנו פה גם התייחסות נפרדת לשנת מעבר, אנחנו מכירים את הנתונים של חסרי המעש, גילאי 17-18 עד 24, צריכה להיות שם בהחלט התערבות.

תאיר איפרגן: במסגרת הזאת, יחד עם המשרד לשוויון חברתי, יש תוכנית רב שנתית, 1.2 מיליארד שקל לחמש שנים, כולה מופנית לתעסוקה.

תאיר איפרגן: אתם רואים פה גם את הפריסה, 21 מרכזים ל-20 שלוחות בפריסה ארצית, רובן כמובן בפריפריה, לתת מענה לחברה הערבית.

אורנה ברביבאי: יש שקף שמדבר על תוכנית החומש לקידום החברה הערבית, תגיעו אליו.

תאיר איפרגן: זה מה שהראינו.

מאזן גנאים: כבוד השרה, תרשי לי הערה אחת, למשל, ברוב היישובים הערביים אין אדמה לפתח אזורי תעשייה.

מאזן גנאים: למה שלא תהיה שותפות, למשל, סכנין ומשגב?

מאזן גנאים: אני חושב שאם תיקחו את היוזמה הזאת, היא חשובה מאוד.

אורנה ברביבאי: הרעיון הוא לא להקים אזור תעשייה בכל יישוב.

מאזן גנאים: לא להקים, אלא שתהיה שותפות.

מיכאל ביטון: כמו מודל בני שמעון רהט.

מאזן גנאים: זה מה שאני מציע.

מיכאל ביטון: אזוריות שמניבה גם לקהילה.

תאיר איפרגן: תוכנית החומש לקידום החברה הערבית, כולל כל המשרד, זאת אומרת, גם היבטים של תעסוקה וגם היבטים של פיתוח כלכלי ותעשייה, אפשר לראות את שלוש הרגליים העיקריות.

תאיר איפרגן: ראינו את הדיגיטליות ברשויות המקומיות.

תאיר איפרגן: עידוד תעסוקה, הכשרות ושיפור תעסוקתי.

תאיר איפרגן: ופיתוח כלכלי ויצירת מקומות עבודה.

תאיר איפרגן: למטה יש את כל הפירוט, החל מתוכניות לשילוב ערבים בהיי-טק בתעסוקה איכותית, דרך הנגשה בשפה הערבית והתאמה תרבותית לשירותים ממשלתיים.

תאיר איפרגן: זה ההיבטים של דיגיטל, ועד למסלולי תעסוקה ותכנון ופיתוח אזורי תעשייה.

תאיר איפרגן: זה מתחבר למה שאמר המנכ"ל בתחילת דבריו, איך סך השלם גדול מכל חלק אחד בנפרד.

תאיר איפרגן: הנה דוגמה קלאסית לכך, איך אתגר שהוא אתגר מאוד משמעותי במשק הישראלי, קידום החברה הערבית, בא לידי ביטוי פה בשלושת ההיבטים של משרד הכלכלה והתעשייה.

אורנה ברביבאי: צריך גם להגיד, שנושא אזורי תעשייה, אנחנו עושים את זה בתיאום גם עם חבר הכנסת מנסור עבאס, בהקשרים של מה הם סדרי העדיפויות, איך נכון להסתכל על התקציב בצורה שלמה ואיפה נכון להשקיע במבחן התוצאה.

אורנה ברביבאי: ושיהיה חיבור בין תעשייה לתעסוקה כי אם אתה מייצר רק תעשייה ולא מייצר משרות - לכן אומרת פה הממונה על זרוע העבודה, שהחיבור הזה ליצירת משרות, גם במתן כשירויות ומיומנויות, משפה, עבור אוריינות דיגיטלית, משדרגת את המיומנויות ביכולת ששוק העבודה פוגש את האדם במקום שבו הוא נמצא בפריפריה באופן שמגיעים אליו באמצעות מרכזים שפרוסים.

אורנה ברביבאי: בסוף כל השלם הזה נותן מענה.

מיכל פינקי: לעניין אזורי התעשייה אפשר להוסיף, אנחנו מסתכלים מצד אחד על הצורך של היישוב, גם בפיתוח עסקים או הצד השני של זה בפינוי מטרדים וגם על היכולת להצטרף לאזורי תעשייה גדולים ומשתפים.

מיכל פינקי: ברור שהיתרון לגודל וגם חיבור כלכלות, כלכלה אזורית משותפת ולא רק באזורי התעשייה של יישובים ערביים, כל החיבור הזה הוא חשוב מאוד ועדיין אנחנו מבינים שכל יישוב צריך גם את המענים שלו.

מיכל פינקי: בתוך הדבר הזה, בשיתוף הרשות לפיתוח כלכלי, אנחנו עובדים לגמרי בצמוד עם אגף התקציבים.

מיכאל ביטון: אשאל שתי שאלות.

מיכאל ביטון: לאחר מכן, סדר הדוברים: חברי הכנסת ענבר בזק, מאזן גנאים, טטאינה, בועז וקרן.

מיכאל ביטון: אני רוצה למקד אתכם, ראשית, בסוגית רשתות המזון והספקים, למה?

מיכאל ביטון: כי לא משנה מה נעשה בייבוא, בתשומות, בעלויות כוח אדם ובביורוקרטיה, בסוף הם קובעים את המחיר.

מיכאל ביטון: מה שעוד לא גילינו, איך נבדוק שאותה רשת מזון וספק קנו משהו באופן אחד ולא הפקיעו באופן אחר?

מיכאל ביטון: התחנה הסופית שקובעת את המחיר, רשות התחרות או הרשות להגנת הצרכן, אבל גם בראייה של המשרד שלכם, לדעתי זה אחד הדברים המרכזיים שצריך לתת עליהם את הדעת.

מיכאל ביטון: אסתפק בשאלה הזאת.

מיכאל ביטון: ענבר בזק, בבקשה.

ענבר בזק: לי יש ארבע שאלות.

ענבר בזק: קודם כל, בדיון שקיימנו פה עם רשתות השיווק, משהו שהעליתי ולא עניתם עליו, הממ"מ הציגו דוח שהראה את עלויות המחירים וקפץ לי לעין, שאחד התחומים שבו המחירים עלו בו הכי הרבה בשנים האחרונות, הדגים, שזה דווקא תחום שהורידו עליו מזמן מכסים.

ענבר בזק: השאלה היא, איך אתם דואגים, שמצד אחד העלאת המכסים נראית כמו דרך מצוינת לעודד איכות, אבל איך אנחנו מונעים מצב שהמחירים דווקא יעלו כי תהיה השתלטות של יבואנים בצורה כזאת או אחרת לעומת צמצום של חקלאות מקומית?

ענבר בזק: שאלה שנייה, ראיתי פרסומים בנוגע להיי-טק, דובר על הבאה של כמה אלפי עובדים זרים בתחום ההיי-טק.

ענבר בזק: אני רוצה לשאול/לבקש שהמשרד יתנגד לזה ותעשו ככל יכולתם לעשות תוכניות של הכשרה לעובדים בתעשיית ההיי-טק, בעיקר בפריפריה, בעיקר באוכלוסיות ממודרות כמו ערבים, חרדים ונשים.

ענבר בזק: אז לשאול אתכם, איך אתם רואים את התוכניות האלה להבאת עובדים זרים בתחום ההיי-טק והאם יש לכם דרך להבטיח שהמשרות הנחשקות האלה יישארו אצל ישראלים?

ענבר בזק: לא התייחסתם לתעשייה המסורתית.

ענבר בזק: אני יודעת שיש משבר מאוד גדול של עובדים, בעיקר עובדים מקצועיים בתעשייה המסורתית, בכל רגע נתון יש כמה אלפי משרות חסרות, האם יש לכם תוכניות, מחשבות איך לעזור לזה?

ענבר בזק: שאלה אחרונה, הצגתם פה ואני גם מכירה את זה מפגישות קודמות, את תוכנית החומש בחברה הערבית, שהיא מצוינת, אגב, תוכנית מאוד טובה ומקיפה.

ענבר בזק: האם יש לכם תוכניות לחברה החרדית?

ענבר בזק: אנחנו יודעים שאתגרי התעסוקה בחברה החרדית לא פחות מורכבים.

ענבר בזק: ובכלל להגיד תודה על הסקירה, סקירה מאוד מקצועית, רצינית, בסך הכול התרשמתי מאוד מאוד לחיוב.

מיכאל ביטון: תודה, הדגמת יפה לשאול, קצר ולעניין.

מיכאל ביטון: טטאינה, בבקשה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: רציתי לשאול, כיצד משרד הכלכלה נערך ליישום הרפורמה בייבוא?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זאת הרפורמה אחת החשובות שהעבירה הממשלה החדשה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: והאם זה עלול לפגוע ביצרנים מקומיים?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כמו כן, מה הצעדים שאתם כן עושים כדי לא לפגוע ביצרנים ובתעשיינים ישראלים?

בועז טופורובסקי: אומנם איחרתי, אבל אני רואה שזה מאוד מקצועי ומקיף.

בועז טופורובסקי: שתי שאלות אלייך, השרה.

בועז טופורובסקי: אחת, איך המשרד מתכוון להתמודד עם התחזקות השקל, בעיקר לגבי היצואנים?

בועז טופורובסקי: ושאלה שנייה, מפורסם בהרבה מאוד מקומות, שהמשרד כשל בכל הקשור בהכשרת עובדים בתקופת הקורונה.

בועז טופורובסקי: אומנם זה לא היה בתקופתך אבל זה חשוב מאוד, בטח כאשר אנחנו רואים שיש הרבה מקומות עבודה וגם אנשים שיכולים לעבוד אבל לא רוצים לעבוד כי מקומות העבודה לא מתאימים להם.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: איחרתי, יכול להיות שהתשובות שיינתנו יענו לי על השאלות.

מיכאל ביטון: אין בעיה, קחי את הזמן, הזכות שלך נשמרת להמשך.

מיכאל ביטון: בואו, תשיבו לשאלות, בבקשה.

מיכאל ביטון: לאחר מכן נפתח את זה להתייחסויות מבחוץ.

רון מלכא: אם אפשר, אדוני היושב-ראש, אתייחס לנושאים של יוקר המחייה, רשתות וכו', וגם לנושא של התחזקות השקל.

רון מלכא: לאחר מכן אבקש את סליחתכם, אני פשוט צריך לצאת.

רון מלכא: אדוני היושב-ראש, שאלת ובצדק על רשתות השיווק, על הסיטונאים, איך אנחנו מוודאים שאלה שבסוף פוגשים את הצרכן בקצה לא מעלים את המחיר?

רון מלכא: אז הדרך להתמודד עם זה היא תחרות משוכללת.

רון מלכא: זאת אומרת, קיומם של תנאי תחרות משוכללת.

רון מלכא: כפי שציינתי גם קודם, אני עומד בראש ועדה שבוחנת את פערי התיווך, בדיוק מה קורה בכל אחת מהחוליות של שרשרת האספקה והאם נעשה שם שימוש בכוח מונופוליסטי?

רון מלכא: זאת אומרת, קיומו של מונופול הוא לא עבירה על החוק.

רון מלכא: שימוש בכוח מונופוליסטי אינו עבירה על החוק.

רון מלכא: אם מישהו מפעיל כוח מונופוליסטי, אדוני היושב-ראש, בקצה, כדי להעלות את המחיר לצרכן, זו עבירה ואת זה אנחנו ננסה לזהות.

רון מלכא: הדרך להתמודד עם זה היא בעצם לוודא קיומם של תנאי תחרות.

רון מלכא: זאת אומרת, שיהיו מספיק שחקנים שלא יוכלו להיות מתואמים ביניהם.

רון מלכא: הפתיחה של השוק לייבוא זה מהלך עצום בכיוון הזה כי בעצם הגיעו לפה יותר שחקנים, יותר יבואנים, מגוון גדול יותר של סחורות.

רון מלכא: אם בעקבות הבדיקות שלנו אנחנו נגיע למסקנה שצריך לעשות התערבות יותר גדולה בשוק כדי לאפשר תנאים יותר גדולים של תחרות, אנחנו כמובן נבוא עם המלצות ונעשה את זה.

רון מלכא: ספציפית, חברת הכנסת בזק, שאלת על הדגים.

רון מלכא: הורדנו מכסים, אנחנו מאפשרים מכסות ייבוא פתוחות של דגים ובסוף יש ביקוש והיצע.

רון מלכא: שוב, הפתרון הוא באמצעות זה שתהיה תחרות אמיתית.

רון מלכא: אנחנו ננסה שיהיו כמה שיותר שחקנים ותהיה תחרות.

רון מלכא: יש מגמה כלל עולמית של עליית מחירי חלבונים, פרוטאינים, ולכן זה משהו שקורה ואנחנו חלק מאיזה שהיא תופעה עולמית.

רון מלכא: אבל צודקת, אנחנו נצטרך לוודא קיומם של תנאי תחרות.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד לכם, שלפעמים אתה לא משפיע על כמות השחקנים.

מיכאל ביטון: הבנקים בישראל, שלושה בנקים שולטים ב-60%-70% מהפעילות ל-70 שנה.

מיכאל ביטון: אנחנו לא מצליחים לקבוע כמה בנקים יהיו, אבל מה שאנחנו כן יכולים לדעת, שאם יש מעט וזה פוטנציאל לקרטל, אז אנחנו בפיקוח אגרסיבי ותופסים אותם.

מיכאל ביטון: כדי להגדיל שחקנים, להקים עוד חמש רשתות מזון גדולות, זה לא ייקרה.

מיכאל ביטון: וחמישה ספקים שולטים ב-80% מהמדפים בסופר, ספקי הענק.

קרן ברק: ברגע שהם הפכו בעצמם להיות יצרנים, זה הופך את - - -

מיכאל ביטון: הם הכול, הם מותג עצמאי, הם יבואנים.

מיכאל ביטון: אותו אדם ששם את המוצר על המדף - - -

קרן ברק: לפני 20 שנה בערך, כשהתגלה הגז באדמה, אותן חברות גם מצאו את הגז וגם שיווקו אותו, בנו פה מנגנונים כדי לחלק את זה וכדי שלא ייקרה המונופול הזה.

קרן ברק: אפשר לקחת את זה וללמוד כי מתהווה פה איזה שהיא רשת שאף אחד לא התכוון לה אבל היא בסוף קוראת.

מיכאל ביטון: לא נצליח לשלוט.

מיכאל ביטון: אפילו פירות וירקות, שמטרידים אותך, השוק משתנה.

מיכאל ביטון: פעם חקלאים, 40 או 80 דונם היה הולך לשוק הסיטונאי והיה לו כוח מכירה.

מיכאל ביטון: אין שוק סיטונאי.

מיכאל ביטון: היום מי שקונה ממנו היא הרשת שיש לה מרכזים לוגיסטיים והם הסיטונאיים ואז הם מורידים אותם לרצפה.

קרן ברק: זה קרה בגלל איזה פרצה, אז צריך לעשות - - -

מיכאל ביטון: לפעמים לא נצליח לשנות את מבנה השוק מבחינת כמות השחקנים, נשאר לנו לפקח עליהם, לתפוס אותם ולחוקק.

קרן ברק: ואנחנו כאן כדי לעזור לכם.

מיכאל ביטון: אני אתן לך דוגמה.

מיכאל ביטון: מצאנו שרשת מסוגלת לתת ב-30% הנחה לאוכלוסייה מסוימת, אולי אנחנו צריכים להגיד, שאם יש רשת מזון ויש לה חנויות, כולל רשתות בת, בכל מקום, מחיר הטחינה יהיה אותו מחיר.

מיכאל ביטון: ואם היא רוצה להוזיל אותו בגלל שהיא עשתה משלוח, היא תוריד ב-4%.

מיכאל ביטון: אבל לא יהיה מצב שאותה רשת - - -

קרן ברק: זה כמו להגיד מחיר מינימום.

קרן ברק: בסוף זה יכול גם לפעול לרעת הצרכן.

מיכאל ביטון: תלוי איזה צרכן, אבל הם לא יוכלו לשחק עם המחירים.

מיכאל ביטון: היום הוא מוכר את אותו מוצר, אותה רשת, בהבדל של 20%-30% ואף אחד לא יכול לתפוס אותו על זה.

רון מלכא: אז אנחנו כנראה מסכימים.

רון מלכא: חברת הכנסת ברק, את צודקת, וגם אתה, אדוני היושב-ראש, שיש איזה דינמיקה בשווקים ושיווי משקל חדש עם איזשהו מבנה, שיכול להיות שהוא פוגע בתחרות.

רון מלכא: אנחנו לא נבחל להתערב וכן אפשר גם לפצל ולפרק.

רון מלכא: אנחנו עכשיו לומדים את החוקים החדשים של הנשיא ביידן, שבדיוק הולך בכיוונים האלה, אחרי שגם שם הנושא של תחרות יצא קצת משליטה.

רון מלכא: לא צריך להקיש ממה שקורה בבנקים על שאר השוק.

רון מלכא: הבנקים זה סיפור נפרד.

רון מלכא: בנושא של בנקים אנחנו נמצאים בדילמה בין יציבות לבין תחרות ולכן אנחנו אמביוולנטיים ודו משמעיים בטיפול בתחרות.

מיכאל ביטון: אנחנו לא דו משמעיים.

מיכאל ביטון: אנחנו מטפלים בבנקים.

מיכאל ביטון: עשינו רפורמת בנקאות ועשינו רפורמת משכנתאות.

רון מלכא: המערכת הבנקאית מבוססת על אמון.

קרן ברק: הבנקים גם משדרגים יציבות למשק וזה באמת יותר עדין, אבל משק הגז הטבעי – גם שם היו טייקונים, גם שם היה קשה והכנסת עמדה איתנה.

רון מלכא: אנחנו לא בוחלים בלעשות מה שצריך.

מיכאל ביטון: הכנסת הזאת החליטה להורידה את השכר של ראשי הבנקים, אמרו, אף אחד לא ירצה להיות מנכ"ל בנק או יו"ר בנק.

מיכאל ביטון: מאז, כולם רוצים להיות והרווחים עלו.

מיכאל ביטון: אתה מבין שההחלטות שאנחנו נקבל ושאתם תביאו כמשרדים, הם הדבר שיגרום לאנשים להבין שעינינו פקוחות, שאי אפשר יותר לשחק עם המחירים לצרכן ולהגיע לרווחי שיא.

מיכאל ביטון: אנחנו הרי יודעים שרשתות המזון בקורונה הגיעו לרווחי שיא, וזה בסדר, תרוויחו, תרוויחו 10% ו-15%, למה 20% ו-30%.

קרן ברק: לא על חשבון היצרנים הקטנים ולא על חשבון העסקים הקטנים ולא על חשבון החקלאים.

קרן ברק: אם בסוף הרווח הזה בא על חשבון הרבה מאוד שחקנים - - -

מיכאל ביטון: הדגשנו את זה.

רון מלכא: אנחנו מסכימים.

רון מלכא: רווח צריך להיות רווח נורמלי, יש לזה אפילו הגדרה בכלכלה מה צריך להיות רווח נורמלי, כל מה שמעבר לרווח נורמלי זה רווח מופרז, זה אפילו עבירה על החוק, זה לא צריך להתקיים.

רון מלכא: ואם המבנה של השווקים הוא נכון – וזה מה שאנחנו אמונים עליו – זה אמור לא לקרות.

רון מלכא: אז אנחנו עובדים על זה וזה תהליך אינסופי כי כל הזמן יש דינמיקה, תראו מה קורה גם בעולם, אמרתי, ביידן עצמו נדרש לזה עם חוקים חדשים ורגולציה חדשה כדי לנסות להתחרות בדבר.

רון מלכא: מה שאני עוד רוצה להתייחס, התחזקות השקל.

רון מלכא: ככלל, התחזקות השקל היא בשורה טובה לכלכלה, דיברנו על זה גם קודם.

רון מלכא: זה אומר, שהמוצרים והשירותים הישראליים אטרקטיביים לעולם, העולם רוכש מוצרים שמיוצרים בשקלים והביקוש לשקלים מעלה את השווי של השקל.

רון מלכא: עם זאת, זה בהחלט פוגע ביצואנים ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מסייעים ותומכים נקודתית ביצואנים.

קרן ברק: מה האופציות?

רון מלכא: אנחנו כמשרד הכלכלה, יש לנו תוכניות לתמיכה ביצואנים, למשל, בכסף חכם שבהם אנחנו מתמרצים את היצואנים.

רון מלכא: עדיין, זה לא מה שיכול לפצות אותם על הפגיעה בשער החליפין.

רון מלכא: שערי החליפין זה כוחות עצומים גלובליים.

רון מלכא: תזכרו, אנחנו פחות מאלפית מאוכלוסיית העולם, אנחנו עדיין קטנים, אנחנו יותר מושפעים ולא משפיעים, בטח לא על שערי מטבע ולכן זה נופל יותר בגזרה של נגיד בנק ישראל, אני יודע שהוא באמת עושה את מה שניתן לעשות באמצעים שבידיו כדי לנסות לאזן ולמתן את ההתחזקות של השקל כדי להגן על היצואנים ולאפשר להם זמן התארגנות.

רון מלכא: אבל לנו אין יכולת להשפיע על שער החליפין.

בועז טופורובסקי: אבל מה עם כן עזרה ליצואנים, יש תמיכה ישירה?

רון מלכא: זה מה שאמרתי, יש לנו תוכניות נקודתיות של תמיכה ישירה, מש"ב וכסף חכם, הגדלנו את זה, זה בשיא של כל הזמנים עכשיו.

רון מלכא: עדיין, מדובר על עשרות מיליוני שקלים.

רון מלכא: הפגיעה בייצוא כולו, מדברים על מיליארדי שקלים כתוצאה מירידה של 10% בשער הדולר, זאת מכה קשה.

בועז טופורובסקי: של 20% והעלייה בשכר שאנחנו מובילים עכשיו.

רון מלכא: נכון.

רון מלכא: כל הדברים האלה הם מאוד מטרידים, אנחנו מוטרדים מזה.

רון מלכא: אתה צודק במה שקורה לייצוא והפגיעה וזאת בהחלט מכה לייצוא.

רון מלכא: אנחנו בכלים שלנו נעשה את מה שאפשר ועשינו שינוי בסדרי העדיפויות כדי לתמוך ביצואנים ובמה שאנחנו יכולים בכלים שלנו, מה שנוכל לסייע, אנחנו בהחלט מודעים.

מיכאל ביטון: זאת ממש מטוטלת, פעם הייצוא היה הדבר שאתה נשען עליו, והשקל שהוא חזק, זה טוב למדינה אבל כשהוא מוגזם בחוזקו, זאת כבר פגיעה קשה ביצואנים.

רון מלכא: תסלחו לי, אני חייב לרוץ.

אורנה ברביבאי: תודה רון.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לענות על השאלות לפי הסדר שהן נשאלו.

אורנה ברביבאי: לגבי רשתות שיווק וקמעונאים, אגיד במילה, שאנחנו יודעים שהרשות לתחרות נמצאת בעיצומה של חקירה, אני בכוונה נמנעת מלהיכנס להתבטאויות מיותרות בעניין הזה, אני נותנת לה את השקט לעשות את העבודה ואין לי ספק שיציגו לציבור את הממצאים.

אורנה ברביבאי: הוועדה שעומד בראשה המנכ"ל בהקשר של פערי תיווך, היא תשפוך אור.

אורנה ברביבאי: אגב, היא ועדה שהוא עומד בראשה, אבל אינטגרטיבית, גם משרד האוצר, גם משרד החקלאות, כדי לראות איפה בכל התהליך, במיוחד במקום המשמעותי ביותר והגידול בפירות וירקות, כדי לראות איך זה בא לידי ביטוי.

אורנה ברביבאי: הסיכום שלי עם שר האוצר, כשהם יסיימו את הירקות והפירות ויציגו את הממצאים בחודש הבא, הם ימשיכו לבדוק לגבי מוצרים אחרים.

אורנה ברביבאי: אני משוכנעת שהעניין של פתיחת הייבוא, אין לי ספק שבפתיחת האפשרויות תיווצר תחרות יותר גדולה.

אורנה ברביבאי: כולנו יודעים, זה החוק בכלכלה, כשאתה פותח תחרות, אתה מאפשר גם גיוון, גם כמות וגם הורדת מחיר.

אורנה ברביבאי: לנו יהיה אתגר לוודא, שהורדת המחיר תתגלגל באמת לצרכן ולא תיתקע במקומות הלא רצויים.

אורנה ברביבאי: מנגד, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו שומרים על התעשייה המקומית.

אורנה ברביבאי: במובן הזה, האתגר הזה בין החשיבות לשמור על התעשייה המקומית – ודיברת פה בועז, על הייצוא – כן יש חשיבות לתוכניות מותאמות, איך אתה מגדיל פריון במסגרת התעשייה המקומיות, ויש לנו תוכניות שלמות שתומכות את זה, גם בדיגיטציה, גם בתהליכי ניהול מתקדמים, גם בייצור מתקדם באופן שבו אנחנו מאפשרים, ולא מעט מזה זה גם עניין של מיסוי והאופן שבו ניתן מענה.

אורנה ברביבאי: ניתן מענה לא רק ממשרד הכלכלה, גם ממשרד האוצר.

אורנה ברביבאי: הרי אנחנו מייצגים גם את ארגוני התעשייה, גם המעסיקים וגם התעשייה, יש לנו הבנה שצריך לעשות את זה בשיתוף פעולה עם משרד האוצר, עם המכסים, כדי לראות איך יש תוכנית - - -

בועז טופורובסקי: כלומר, אולי תמריצים להתייעלות?

בועז טופורובסקי: זה מה שאת אומרת.

אורנה ברביבאי: כן, עושים את זה היום פיזית אבל ברור לנו שהתחזקות השקל, שמצד אחד היא מעצימה כי אתה אומר, העולם מאמין בכלכלה הישראלית, היא חשובה וטובה.

אורנה ברביבאי: אתה גם רואה את היקפי השיא בייצוא שהיו בשנה האחרונה, שנסכם אותה בגידול של 20% השנה.

אורנה ברביבאי: זה משמעותי ביותר, ללמדך, בועז, בוודאי בעיקר בהובלת כל תחומי ההיי-טק.

אורנה ברביבאי: אין ספק שזה מעמד חשוב, אנחנו שומעים אותו בכל מה שקשור להסכמי סחר חוץ והפריסה הגלובלית שיש למשרד הכלכלה בעולם, אבל אנחנו מסתכלים ועוקבים מקרוב ובפירוש קשובים לצרכים.

אורנה ברביבאי: רק תוכנית אינטגרטיבית, שתהיה טיפול של הנגיד בהיבט של האופן שבו הוא הופך להתערב ובזהירות הנדרשת כמובן, ומשרד האוצר בהקשרים של מיסוי ומכסים והקשרים שלנו לתמיכה ספציפית ביצואנים ובתעשייה המקומית תאפשר את המענה.

אורנה ברביבאי: עובדים זרים – ענבר, אני אומרת לך, זה כמעט טבעי להגיד, מה זאת אומרת, למה להביא עובדים זרים אם יש לך פה אחוז אבטלה כזה?

אורנה ברביבאי: אין בהכרח קשר בין הצורך שהם בוודאי בהקשרים של מקצועות היי-טק ואחרים, ואגב, אמרתי על כל הקשת, על כל המנעד, מהמסעדנים שבאים אלינו ומתחננים שנביא עובדים זרים – כשאני אומרת עובדים זרים, זה גם פלסטינים, שיש לזה הקשרים אחרים שמשרד הביטחון כמובן תומך בזה מאוד בהיבט של היכולת שלהם לעבוד – ועד הצורך בעובדים זרים שאני אומרת לך, במשרד ראש הממשלה, שרת הפנים וכו', כן רוצים לתת מענה.

אורנה ברביבאי: משום שכיום יש פער, שאם נגיד, אנחנו מעדיפים שהתעשייה הישראלית תהיה קודמת, היא נכונה.

אורנה ברביבאי: אגב, מי שמבקש את העובדים הזרים היא התעשייה הישראלית.

אורנה ברביבאי: באים הנציגים ואומרים, בבקשה, תביאו עובדים כי אנחנו צריכים מענה וכדי להגדיל את הפריון הישראלי את צריכה לוודא שהמשק עובד.

אורנה ברביבאי: איפה הפער שאנחנו צריכים לטפל בו?

אורנה ברביבאי: הוא באופן שבו – אנחנו רואים פער של כמעט 7,000 במקרה הטוב, יש אומרים אפילו 10,000 ויותר - ג'וניורים שמסיימים ללמוד ולא מגיעים לשוק העבודה כי למעסיקים אין אינטרס להתגלח ולתת להם את המענה.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שבעניין הזה זיהינו את זה כפער ואני הולכת להביא תוכנית ממשלתית לתמיכה בג'וניורים באמצעות זה שנגיד למעסיקים, בואו קחו אותם, המדינה תסייע לכם כדי להכניס אותם לשוק העבודה.

אורנה ברביבאי: והניסיון הזה הוא גם זה שיניע בהמשך את העניין.

אורנה ברביבאי: בעיניי זה הדבר שאנחנו צריכים לשים עליו את האצבע.

אורנה ברביבאי: זה לא אומר שאנחנו לא נביא עובדים זרים, לא פלסטינים ולא עובדים זרים.

אורנה ברביבאי: אנחנו עוקבים במידתיות - - -

ענבר בזק: דיברתי ספציפית בהיי-טק, יש ביקוש אדיר - - -

אורנה ברביבאי: אני מדברת על ההיי-טק, אני אומרת לך שההיי-טק מבקש מאתנו עובדים זרים ולכן זה אושר.

אורנה ברביבאי: להגיד, אנחנו עוצרים את זה, לא.

אורנה ברביבאי: בואו נטפל כל דבר לגופו, בג'וניורים - - -

ענבר בזק: אבל זה מוגבל בזמן?

ענבר בזק: כי יש המון אנשים שרוצים להשתתף בתעשיית ההיי-טק.

אורנה ברביבאי: ודאי, זה מוגבל.

אורנה ברביבאי: השאלה נכונה וטובה, זה מוגבל גם בזמן וגם בכמות.

ענבר בזק: הם יצטרכו לצאת אחרי שנתיים ושלוש.

אורנה ברביבאי: הם מגיעים לשלוש שנים ובטווח הזה יש מכסה והיא ניתנת ספציפית לענף, אנחנו בודקים ומנטרים.

אורנה ברביבאי: אגב, לא צריך לחכות שלוש שנים, בכל שנה נבדוק, נראה איך זה השפיע, מה קרה עם הג'וניורים והאם היה – אני רוצה לקשור בין השניים ולראות אם יש קשר בין השילוב של הג'וניורים לבין היקף הנכנסים.

קרן ברק: היא מדברת על ההיי-טק באופן כללי ,

קרן ברק: בהרבה מאוד ענפים, בוודאי שבמלונאות, בבנייה, בתעשייה.

קרן ברק: זה כמו שכבת ייצור, העובדים הזרים הם אלה שמניעים את הגלגלים, אתה שם אותם ואז אתה מייצר מקומות עבודה.

קרן ברק: הרבה מאוד תעשיות צומחות בזכות השכבה הקטנה הזאת ובלעדיה הם גם לא יכולים להתקדם.

קרן ברק: זה מאוד חשוב לא רק בהיי-טק, אני מדברת אתך דווקא על תעשייה המסורתית.

אורנה ברביבאי: כשאת שואלת אותם, אומרים לך חסרים לנו על כל המנעד.

קרן ברק: עוד מילה אחת, אנחנו בעד.

קרן ברק: כי בתחילת הקורונה, מבחינתי זה היה פיילוט הכי רציני לסיפור הזה.

קרן ברק: לפני כן כאשר דנו בזה המון שנים, צריך עובדים זרים, לא צריך, אתה משלם על זה קנס – זה נקרא מס – ושמים את זה בקרן שתעודד תעסוקה ישראלית.

קרן ברק: אני טענתי, שתקופת הקורונה זה הפיילוט הכי טוב לראות האם באמת באים עובדים זרים.

קרן ברק: במשך שנה לא בא עובד אחד לאף תעשייה כזאת.

קרן ברק: לכן, אם הוא לא בא, הוא לא יבוא אף פעם.

קרן ברק: זאת אומרת, אי אפשר להגיד עידוד, עידוד, עידוד, כשזה לא מביא עובד אחד.

קרן ברק: זה היה מבחן מטורף להראות שאף אחד לא מגיע, לא לבנייה, לא לתעשייה ולא למלונאות.

קרן ברק: ואם אף אחד לא הגיע בתקופה הזאת אז הוא לא יגיע אף פעם ולכן זה מיותר.

אורנה ברביבאי: הייתה ממשלה שעודדה אותם להישאר בבית, צרך להגיד את זה בהוגנות.

אורנה ברביבאי: המדיניות של לעודד אנשים לא לצאת עבודה, נגמר לשמחתי.

קרן ברק: את באמת מתלוננת על החל"ת?

אורנה ברביבאי: חד משמעית.

אורנה ברביבאי: אני אומרת שהעובדה שהיה צריך לתת דמי אבטלה למי שלא היה יכול לצאת לעבודה כשהמשק סגור והוא היה הרבה מאוד ימים סגור, היא נכונה.

אורנה ברביבאי: איך מימשו את החל"ת והאם היה נכון לתת לפרט כדי להגיד לו שב בבית?

אורנה ברביבאי: עידוד העבודה השחורה, אני חושבת שאם מישהו יעשה מחקר מעמיק לבדוק מה קרה כתוצאה מזה שאנשים לא עבדו – אגב, אני שומעת את זה מכל ראשי המשק - - -

מיכאל ביטון: במחקר הזה, תראי ועדת כספים שדיברנו ואמרנו, תנו למעסיקים את הכסף.

אורנה ברביבאי: חד משמעית.

מיכאל ביטון: היינו שם.

קרן ברק: גם אני אמרתי.

קרן ברק: אמרתי את זה כל היום.

מיכאל ביטון: אגב, עשו את זה קצת, לא מספיק.

אורנה ברביבאי: על זה אני מדברת, אני לא אומרת שלא היה צריך לשלם כשהמדינה סגורה, אנשים צריכים לחיות.

מיכאל ביטון: עשו את זה מעט, לא מספיק.

קרן ברק: הרגע הזה שבו נתנו את החל"ת היה רגע של חוסר ודאות והיית צריך שאנשים גם ימשיכו לצרוך.

אורנה ברביבאי: הוא נמשך יותר מדי זמן.

קרן ברק: אני חושבת שזה היה רגע שבו אנשים התעוררו בבוקר ולא ידעו מה לעשות וזה נתן להם ודאות והם היו צריכים את הוודאות הזאת כדי ללכת למכולת ולקנות מצרכים.

אורנה ברביבאי: לא בדרך הזאת.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שאם רצינו לשמור על שוק עבודה שידענו גם שנצטרך להחזיר אותם לשוק העבודה באיזשהו שלב, היתרון היה דרך המעסיקים.

אורנה ברביבאי: לדעתי זה פוספס, קיצרנו את זה.

קרן ברק: אני הסכמתי שזה צריך להיות דרך המעסיקים, עשיתי על זה אינסוף דיונים פה בוועדת המשנה של הוועדה הזאת.

אורנה ברביבאי: ברור שצריך לאפשר לאנשים יכולת להתקיים וברור שאנחנו נתמוך בזה.

אורנה ברביבאי: השונות הייתה בדרך שזה נעשה.

קרן ברק: אני חוזרת על מה שפתחתי ואמרתי, בתקופה הזאת יכולת לראות שלא יבואו לעבודות האלה עובדים זרים, לא משנה קמפיינים וכו'.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך בתשובות.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לענות לחבר הכנסת בועז טופורובסקי, ששאל אותי בעניין של למה לא חוזרים לעבודה ומה אנחנו עושים כדי לעודד?

אורנה ברביבאי: תאיר, הממונה על זרוע העבודה, אומרת את זה, כמעט לוקחת את זה אישי.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שאם את מסתכלת אסטרטגית על מדינת ישראל ושואלת, האם לאורך השנים התפתחה יכולת בשוק העבודה לזהות מה המדינה צריכה, מה היא צריכה היום – אגב, היום אנחנו לא מסתכלים עשור קדימה כי אתה מניח שבעוד עשור הצרכים כבר ישתנו לגמרי ושאתה לא מסוגל אפילו לחזות אותם.

אורנה ברביבאי: אבל אפילו חמש שנים קדימה, בוא נראה מה המדינה צריכה.

אורנה ברביבאי: למרות שיש כאלה שחולקים עלי, אני מסתכלת, סליחה, מביאה את תפקידי האחרון כראש אגף כוח אדם, לא יכול להיות היה לבנות בניין כוח ארוך טווח כשאתה לא יודע מה אתך צריך ולאן אתה מתפתח ומהם הצרכים של המשק.

אורנה ברביבאי: בעיניי יש התבוננות של גופים מסוימים, כולל אצלי בזרוע, אבל היא חלקית ולא ממצה.

אורנה ברביבאי: קודם כל מה שאני עושה עכשיו, לנסות להגדיר את הצרכים של מדינת ישראל.

אורנה ברביבאי: לקבוע את סדרי העדיפויות באופן שאתה בונה את הכוח כדי לייצר את היכולות האלה, לייצר את שיתופי הפעולה עם הגורמים הרלוונטיים לאיך מייצרים את ההכשרות הרלוונטיות.

אורנה ברביבאי: תשמע, שיתופי הפעולה, אני מצאתי שוק ורצון לשתף פעולה באופן חריג, יוצא דופן לטובה.

אורנה ברביבאי: אין גורם במשק הישראלי, בין אם זה מינהלת המעסיקים שהוקמה מתוך הרצון להגיד, המעסיקים אומרים, אנחנו יודעים להגיד מה חסר, אנחנו פונים אליכם, תעשו אתנו את שיתוף העבודה עם זרוע העבודה, בין בהקשרים של המידע שמצטבר בשירות התעסוקה עצמו כי זה חלון הקבלה והאופן שבו אני רואה את הדברים, ובין בצורך שלי לסנכרן את העבודה בין זרוע העבודה לשירות התעסוקה ולהגדיר מי עושה מה.

אורנה ברביבאי: אין ספק שיש פה פוטנציאל גדול לעשייה ואנחנו משקיעים מאוד בעניין הזה.

אורנה ברביבאי: צריך לזהות שזאת מגמה גלובלית, שאנשים אחרי קורונה – הלוואי והיינו אחרי – לצד קורונה, שואלים את עצמם שאלות קיומיות כמעט, האם אנחנו רוצים לחזור לעבודה בעבודה שהייתה לנו, איך אנחנו רוצים לשפר ולשנות את המיומנויות?

אורנה ברביבאי: אנחנו צריכים להיות קשובים, למשל עבודה מרחוק.

אורנה ברביבאי: יש גורמים שונים במשרדי הממשלה, לא כולם רואים עין בעין את העניין הזה, אני חושבת שצריך לקדם את רעיון העבודה מרחוק כי כבר זה קרה ויש יכולת כזאת, בין אם זה בהסדרים כאלה ואחרים, בין אם זה בחוק.

מיכאל ביטון: והכשרות משותפות למעסיקים, אול ג'וב - - -

קרן ברק: חד משמעית.

מיכאל ביטון: בן אדם בא להכשרה, מתחיל לעבוד.

מיכאל ביטון: ושהמעסיק לוקח אחריות על ההכשרה ואז אתה מביא לו כוח אדם.

אורנה ברביבאי: ודיברתי קודם על הג'וניורים כמגמה.

בועז טופורובסקי: אני באמת חושב שזאת הזדמנות, המצב בו כל הגורמים במשק רוצים לשתף פעולה והעובדים מחפשים שמישהו יעזור להם.

בועז טופורובסקי: זאת הזדמנות למשרד הכלכלה - - -

אורנה ברביבאי: לגמרי.

אורנה ברביבאי: אתה יודע, בועז, אמרתי את זה בישיבת ממשלה, הגעתי ביום פתיחת המכללות הטכנולוגיות, יום פתיחת הלימודים, זה היה ב-10 באוקטובר.

אורנה ברביבאי: פגשתי שם בחור בן 36-37 שלומד הנדסאי אלקטרוניקה, הוא בוגר שני תארים, תואר ראשון, תואר שני ושאלתי אותו, מה אתה עושה פה בגיל 37?

אורנה ברביבאי: הוא אמר לי, אני לא מצליח להתפרנס, אני בוגר אקדמיה ולא מצליח להתפרנס.

אורנה ברביבאי: כשאני אומרת שצריך לכייל מהם צורכי מדינה, למשל, הכשרה טכנולוגית, הלכנו לאיבוד, התברברנו עם הצורך, כמעט ביטלנו את היכולת הזאת של מדינה.

אורנה ברביבאי: הייתה פה הקנצלרית לפני חודש וחצי, כמי שמייצגת בגרמניה את ההשכלה המקצועית ואת הרלוונטיות שלה לשוק העבודה, אתמול הייתי במפעל להרכבת רכבות בדימונה, הם אומרים, זה יכולת מקצועית שצריך לפתח.

אורנה ברביבאי: ברור לי כמשרד הכלכלה, שההשכלה הטכנולוגית מחייבת עדכון.

אורנה ברביבאי: באתי עם זה ואמרתי, בתקציב 2023, בע"ה עוד קודם, צריך יהיה לתת דגש להרחבה.

אורנה ברביבאי: כל ההשכלה הטכנולוגית בנושא נמצאת בתחום האחריות שלנו.

מיכאל ביטון: אורנה, את באת מעפולה ואני מירוחם ואת צודקת מאה אחוז.

מיכאל ביטון: יש פה הזדמנויות שהטכנולוגיה מתחילה להיות סקסית לנער דרך מושג שהמציאו אותו, מייקרס פלייס, לעשות עם הידיים.

מיכאל ביטון: כשאת מחדירה את זה למשק, למפעלים, אבל אם את רוצה את זה כחינוך, כהשכלה, את תגידי, אני מקימה מרכזי מייקרס, עם הנגרות והמתכת, בתיכונים הכי יוקרתיים.

מיכאל ביטון: ומשם אני גם אגיע לכל מקום, שלא יהיה ההפך, שעושים הכשרה מקצועית לאלה, ואלה להיי-טק.

בועז טופורובסקי: פעם מה שהיה הסללה, היום זה הכי מבוקש.

מיכאל ביטון: שכולם ילמדו לעבוד עם הידיים.

קרן ברק: המייקרס האלה יכולים להיות לעזר כי הם יודעים - - -

מיכאל ביטון: תגידו, ילד בהוד השרון לא צריך לדעת נגרות ולרתך?

מיכאל ביטון: חלקו יהיה איש היי-טק, חלקו יהיה CNC.

קרן ברק: אני למשל לא הייתי רוצה.

אורנה ברביבאי: אתם שוכחים שני דברים, שאפילו התעשייה הכי מסורתית, גם היא משתדרגת ביכולות.

אורנה ברביבאי: הייתי בנגריה בפארק בר לב, נגריית פרימיום, ראיתי מה הם מייצרים, תאמינו לי, זה מדע בדיוני.

מיכאל ביטון: ומסגר מרוויח 15,000-20,000 שקלים.

מיכאל ביטון: ומעבד שבבים וכרסם ורתך - - -

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תלוי איפה.

מיכאל ביטון: בכל מקום.

מיכאל ביטון: מסגר בישראל מרוויח 15,000.

מיכאל ביטון: מסגר מרוויח וגונבים אחד לשני כי אין מסגרים, אין הכשרות.

מיכאל ביטון: אם אתה רתך או מעבד שבבים או מסגר, אתה מקבל הרבה כסף.

מיכאל ביטון: לא כולם רוצים, בסדר.

ענבר בזק: הבעיה היא לא במחסור בהכשרות, אין ביקוש.

ענבר בזק: במכללת ארז הם פותחים - - -

מיכאל ביטון: אבל אמרה השרה בחוכמה, שהמפעל בוכה שאין לו עובדים, מנגנוני הכשרה לא מצליחים להביא רתכים ואתה צריך להכשיר רתך, בוא תלמד אצלי חצי שנה, תקבל 10,000 שקל, תהיה רתך תקבל 15,000.

מיכאל ביטון: זה הסיפור, אנחנו נשתתף אתכם ואתם תקלטו אותם.

ענבר בזק: לחשוף את הנוער לתעשייה כי לתעשייה יש תדמית מאוד רעה, זאת הבעיה.

ענבר בזק: היום כל אימא אומרת לילד שלה, תלך להיי-טק, אף אחת לא אומרת לך תעבוד במפעל.

אורנה ברביבאי: אני מחזירה את זה אלינו כממשלה וככנסת.

אורנה ברביבאי: בסוף, חלק מהסיפור שלנו קודם כל, לנסות לזהות את הבעיה, למצוא את כשל השוק ולייצר תוכניות מותאמות שנותנות מענה רלוונטי.

אורנה ברביבאי: אני אומרת לכם, חלק גדול מהפתרונות שהוצגו פה הם בלייצר יכולות ומיומנויות של עבודה.

אורנה ברביבאי: אנחנו מדברים בהיבט הטכנולוגי, לך להיי-טק – זה מביא אותך לשאלה שלך, חברת הכנסת בזק, בנושא החרדים – מיומנויות בסיסיות של אוכלוסיות, שאתה אומר, איך יכול להיות שהאוכלוסייה החרדית מגיעה בהיקפים כאלה גדולים לשוק העבודה, חסרת מיומנויות בסיסיות.

אורנה ברביבאי: תתחילו מלימודי ליבה שחסרים ועבור זה פגש ראש הממשלה, השבוע, 20 חברות יוניקום המובילות במשק, הן אומרות, תנו להם רק אנגלית, שיידעו אנגלית בסיסית כדי שנוכל לשלב אותם.

אורנה ברביבאי: אין ספק שהם יהיו מסוגלים להשתלב ביכולות שלהם אבל חסרה להם מיומנות מאוד בסיסית.

אורנה ברביבאי: זה כשל שוק שאם אנחנו מזהים אותו, אז יודעים לתת לו פתרונות בזמן.

אורנה ברביבאי: נושא חרדים – אנחנו מסיימים את השנה האחרונה של התכנון הרב שנתי לתוכנית החרדים.

מיכאל ביטון: אורנה, תוסיפי שאם חרדי הלך לצבא בכל מסלול, הצבא מוכן לתת לו שלושה חודשים אחרונים ללמוד ולהכשיר את עצמו.

אורנה ברביבאי: יותר משלושה חודשים.

מיכאל ביטון: נכון, ואז שם את נכנסת ונותנת לו את הבייסיק הזה.

קרן ברק: למדו אותו אנגלית שלושה חודשים.

מיכאל ביטון: זאת הסינרגיה שדיברתם עליה.

אורנה ברביבאי: באותה כיתה שראיתי את בן ה-37, ראיתי חיילים לובשי מדים, יושבים באורט סינגלובסקי בתל אביב, בשנה האחרונה לשירות שלהם, יושבים ולומדים מקצוע.

אורנה ברביבאי: הם יודעים בדיוק איפה הם יעבדו כי הם עושים את הסטאז' במקביל במקום העבודה.

אורנה ברביבאי: זה יוצר להם ודאות תעסוקתית, הם מקבלים סבסוד מזרוע העבודה - - -

מיכאל ביטון: זאת התחנה הכי חשובה, הקשר לשחרור ושם גם אמרת בצדק, את מה שקראת לו ג'וניור, הג'וניור זה משכילים שעוד לא שילבנו אותם כי לא מאמינים ביכולות שלהם כי הם מתחילים.

מיכאל ביטון: אבל יש לנו גם את אותם עשרות אלפי צעירים בסיכון, אחרי צבא, היו לוחמים, לא רוצים אוניברסיטה, לא יודעים להקים עסק ולא רוצים עבודה מקצועית.

מיכאל ביטון: הבלבול הזה משאיר אלפים בסיכון ואם אתה אתם בצבא, לקראת הסוף, נדריך אתכם, נכוון ונכשיר, זאת מהפכה.

אורנה ברביבאי: לגמרי, אתה צודק בכל מילה.

אורנה ברביבאי: כשאמרתי קודם שמסתכלים על התכנון וצריך למפות, להגדיר את הצרכים, אני חושבת שהכלי הבסיסי ביותר הוא דמוגרפיה.

אורנה ברביבאי: כשאתה מסתכל על הנתון הדמוגרפי היום, לא צריך לחכות 18 שנה מי יגיע לצבא, בכיתות א' היום יש 47% או חרדים או ערבים.

אורנה ברביבאי: זה לא ברור שאתה צריך להשקיע עכשיו בהיבטים של מיומנויות, בהיבטים של לימודי ליבה, בהיבטים של שפה, של יכולות, באופן שבו אתה מגדל דור לשוק העבודה – זה 50%.

אורנה ברביבאי: 50% זה האחרים, אתה אומר, אוקי, נתתי מיומנויות, איך אני מוודא שהמיומנויות מספקות?

אורנה ברביבאי: והאם הן מתאימות להתפתחות של שוק העבודה.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שאנחנו נחטא לתפקידנו אם לא נטפל קודם כל בהיבטים האסטרטגיים הלאומיים ברמה המערכתית.

אורנה ברביבאי: אני מוצאת את עצמי עוסקת בזה לא מעט, אני מודה, גם בגלל הרקע שממנו אני באה, זה מאוד מדבר אליי, על האופן שבו עניין שוק העבודה תומך פריון.

אורנה ברביבאי: כי בסוף ד"ר מלכא, ד"ר לכלכלה, שמדבר אתי כל היום פריון, אני אומרת לו, אתה תדבר פריון, אנחנו נביא את האנשים למקסום היכולת של הפריון הזה.

אורנה ברביבאי: זה כל הסיפור שאנחנו צריכים לעסוק בו.

מיכאל ביטון: והבין-משרדי, ראיתי את זה המון במצגת שלכם, לרתום את משרדי הממשלה.

מיכאל ביטון: אי אפשר לעשות לבד בלי עוד משרדים.

אורנה ברביבאי: לגמרי.

אורנה ברביבאי: אני מאמינה באמונה שלמה בשיתופי פעולה בין-משרדיים, אנחנו עושים את זה.

אורנה ברביבאי: משרד הבריאות למשל, פתאום באנו והסברנו לו, תקשיבו, ייצוא קנביס זה לא רק עניין של קנביס רפואי, זה לא רק היבט בריאותי רפואי, זה עניין כלכלי.

אורנה ברביבאי: הלכתי למפעלים, ראיתי את הרגולציה, השוו את עצמם לחברות בין-לאומיות שלוקחות להם את הזכות ואת היכולת לייצא.

אורנה ברביבאי: מה ההשפעה?

אורנה ברביבאי: אנחנו מדברים על הכשרה, מאיפה יבוא הכסף?

אורנה ברביבאי: אם אתה מייצא ומכניס חזרה, אנחנו מדברים אפרופו יכולת להניע כלכלה לצד קורונה, יש לזה משמעויות.

אורנה ברביבאי: שר הבריאות הסכים אתי, אמרתי לו, אני לא רוצה לבטל לך את האמירה המקצועית הרפואית הבריאותית, חלילה, אנחנו לא רוצים לסכן אף אחד, אבל תבין שלכל החלטה כזאת של רגולציה יש משמעות כלכלית, בוודאי למשרד האוצר, עם כל ההיבטים של מיסוי וכו'.

אורנה ברביבאי: לכן אני מאמינה מאוד גדולה בשיתופי פעולה.

אורנה ברביבאי: תשובה אחרונה ואז גם ניתן לתאיר לענות על שוק העבודה.

מיכאל ביטון: לקרן יש עוד זכות דיבור, וליסמין, ואז נפתח את זה לאחרים.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לענות לחברת הכנסת בזק בנושא החרדים.

אורנה ברביבאי: אנחנו מסיימים את השנה האחרונה את התכנון, אני קוראת לזה תר"ש, אתם קוראים לזה חומש, את התוכנית הרב שנתית ואנחנו נותנים מענה בהקשרים שונים, גם בליווי אישי, גם הכוון והשמה, קורסים דיגיטליים, שילוב והכשרות, לימודי הנדסאות ואקדמיה, יש מרכזי הכוון וכו'.

אורנה ברביבאי: 68 מיליון שאנחנו שמים על החברה החרדית, על המגזר החרדי, יספיק לשנה הזאת, הוא לא מספיק בהתבוננות ארוכת טווח.

אורנה ברביבאי: אני עוסקת עכשיו בלגבש תוכנית שנפגשת עם ההחלטה לגיל פטור 21, ששר הביטחון מוביל אותה ואני רוצה להביא את הרכיב הכלכלי.

אורנה ברביבאי: אנשים הופתעו, אמרו לי, את תומכת בגיל פטור 21, שאנשים לא עושים שירות צבאי?

אורנה ברביבאי: אמרתי, כן, משום שאם אין שוויון בגיוס, לפחות שיהיה שוויון בשוק העבודה.

אורנה ברביבאי: ואם הם לא עובדים ממילא, ככל שאתה מתרחק מהיכולת להשתלב בשוק העבודה, הסבירות שתגיע היא נמוכה יותר.

מיכאל ביטון: גם תוכלו להכניס שירות אזרחי שנה שנתיים לפני, שזה נחשב.

אורנה ברביבאי: מצוין.

אורנה ברביבאי: בא אליי ראש השירות הלאומי ואומר לי, בואי נסתכל על השירות הלאומי כחממה להכשרה.

אורנה ברביבאי: אמרתי לו, אהלן וסהלן.

אורנה ברביבאי: אבל באותה מידה אמרתי לו, לא יכול להיות שבשירות הלאומי תהיה הכשרה ובשירות הצבאי, שאנחנו רוצים לתמוך, אפרופו אתמול, ההחלטה המצוינת להעלות את שכר הלוחמים, זה לא מספיק, מיכאל.

אורנה ברביבאי: מה שאתה צריך, גם לראות איך המדינה תומכת את החיילים בעדיפות בהיבט של תעסוקה.

מיכאל ביטון: בשפה ציורית, כשגולנצ'יק שכב במארבים, אולי הוא יגיע להיי-טק, שתיפתח לו הדלת למרות שהוא שכב במארבים.

אורנה ברביבאי: כאימא של גולנצ'יק אני חייבת לומר לך, שאני רואה לא מעט גולנצ'יקים בעולמות ההיי-טק כי היכולות של צוות ונחישות ועמידה בלחצים, משפיעה גם על עולם ההיי-טק.

מיכאל ביטון: זה מה שאנחנו מעניקים לו.

מיכאל ביטון: מעניקים לו בסוף השירות את הזכות להשתלב בתעסוקה.

אורנה ברביבאי: וזה בדיוק העניין, השכר שאושר הוא מצוין אבל אני חושבת שהמגמה לעודד – נפגשתי עם ראש אגף כוח אדם לפני שבוע בעניין הזה - - -

מיכאל ביטון: שעושה עבודה מדהימה בשוויון הזדמנויות וקליטה נכונה ופתיחת הדלת.

אורנה ברביבאי: אני מסכימה.

אורנה ברביבאי: ככל שאנחנו מדברים יותר, מייצרים יותר - - -

מיכאל ביטון: נכון, חבל על הזמן.

אורנה ברביבאי: חרדים – צריך עכשיו לייצר את התוכנית הרב שנתית לשנים הבאות כדי לייצר מקדם לעבודה.

אורנה ברביבאי: גיל 21 יוציא אלפי חרדים לשוק העבודה ואנחנו צריכים לחכות לכם עם תוכניות מותאמות, ייעודיות, מקדמות מיומנויות חסרות והלוואי גם נצליח בממשלה הזאת להגיע ללימודי ליבה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: תאיר, תוספת, בבקשה.

תאיר איפרגן: מבחינתנו, תקופת הקורונה הייתה הזדמנות מצוינת לקדם הכשרות מקצועיות.

תאיר איפרגן: אם היה גם מהלך משולב של חל"ת ושובר להכשרה או הישארות אצל המעסיק ושובר להכשרה, זה היה הכי נכון.

תאיר איפרגן: כולנו יודעים, 2020 היו מאבקי כוח מאוד חזקים על מה קורה עם הכשרות מקצועיות, כן מעבירים תקציבים, לא מעבירים תקציבים, פלטפורמות מקבילות שהוקמו במשרדים אחרים.

תאיר איפרגן: כל 2020 לא היו תקציבי הכשרה בזרוע העבודה, למעט תקציב של 2019.

מיכאל ביטון: האוצר שמר את כל המאות מיליונים אצלו ולא ביצע והיו מלחמות, זאת הייתה בושה וחרפה אבל זה לא מעניין עכשיו, בואו נלך קדימה, עם הפנים קדימה.

תאיר איפרגן: 2021, גם עם תקציבי קורונה וגם עם החלטת הממשלה הנוכחית לבטל את הכפילויות ולייצר בתוך זרוע העבודה את כל העולם של הכשרות מקצועיות, אז רק ב-2021, 80,000 מוכשרים עברו, מתוכם 45,000 הכשרה מקצועית, 34,000 הנדסאים וטכנאים.

תאיר איפרגן: מתוך ה-45,000, 13,000 תוקצבו במימון מלא או חלקי במגמות של מחשבים, תחבורה, תוכנה, אדריכלות, מימון שיוון ופיננסים, חשמל ובניין.

תאיר איפרגן: אלה היו המגמות העיקריות להכשרות בהתאם לצורכי המשק.

תאיר איפרגן: זה רק 2021.

מיכל פינקי: מיכל פינק, אני סמנכ"לית אסטרטגיה ותכנון מדיניות במשרד.

מיכל פינקי: רציתי להשלים את התשובה שהשרה והמנכ"ל נתנו, גם בנוגע לשער השקל.

מיכל פינקי: אנחנו נמצאים במצב של ייצור אנרגיה מקומי, אנחנו שוברים שיאים בייצוא, השקעות זרות, בדגש על היי-טק הולכות ומתגברות.

מיכל פינקי: לכאורה אנחנו באמת במצב טוב ועדיין הבעיה הזאת קיימת.

מיכל פינקי: המנכ"ל דיבר כאן על עידוד היצואנים, אני רוצה להוסיף, שאנחנו גם מעודדים חדשנות בתעשייה וייצור מתקדם, ניתנים מענקים על מנת להגביר את החדשנות.

מיכל פינקי: הוקם מכון לייצור מתקדם וכדומה.

מיכל פינקי: אבל לצד זה, אנחנו גם מעודדים ייבוא, אנחנו יודעים בכלכלה, שהייבוא והייצוא הולכים בד בבד, בסופו של דבר, שניהם צריכים לגדול והרפורמה שעכשיו קורמת עור וגידים, אכן אמורה להשפיע על המחירים על יצירת מגוון, אבל במקרה הזה אני רוצה כן להתייחס לדגים שהוזכרו כאן.

מיכל פינקי: כי דווקא הנתונים, ענפים שנחשפו לייבוא, ענף המדגה, יש כאן חיסכון, ירידה של 20% במחיר מ-2013-2014 ועד היום, ירידה של 20%.

ענבר בזק: הנתונים של הממ"מ הראו אחרת.

מיכל פינקי: כן, אבל עובדתית, כשהשוק פתוח לייבוא, מחיר המוצר עולה בפחות מאשר עליית המחירים המקומית לתוצרת חקלאית.

מיכל פינקי: אנחנו רואים את זה, וגם לצד זה המדד לא הושפע.

מיכל פינקי: אשמח להעביר לך את הנתונים.

מיכל פינקי: בכל מקרה, כשאנחנו מדברים על ענפים שנחשפו לייבוא, אנחנו עובדים בכלים שלובים.

מיכל פינקי: מצד אחד מורידים את המחירים, מצד שני, מחזקים את התעשייה בחדשנות, בהיי-טק, ועוזרים לה להתמודד.

מיכאל ביטון: ויש צד שלישי, שקרטלים של רשתות מזון וספקים בקצה לא יחגגו על הלקוח.

מיכאל ביטון: עם כל מה שתורידי והם ייקחו את הרווח, לא עשית כלום.

מיכאל ביטון: בסוף צריך לבדוק את התחנה הסופית.

מיכאל ביטון: אנחנו קוראים לזה שרשרת המזון והתחנה הסופית.

מיכאל ביטון: מי שלא יעסוק במחיר הסופי, לא יעזור מה שהוא עשה בראשית הדרך.

מיכאל ביטון: יש לכם את הכלים, את הגופים וגם הסמכויות.

מיכאל ביטון: הוועדה הזאת תתכנס בחירום לתת לכם כל סמכות בעולם של תחרות ויוקר המחייה.

מיכאל ביטון: קרן ברק.

מיכאל ביטון: לאחר מכן יסמין, עוד שלושה דוברים, תשובות השרה וסיכום.

מיכאל ביטון: בבקשה, קרן.

קרן ברק: שאלה ראשונה, החינוך לטכנולוגיה, אני מבינה שאתם נותנים על זה את הדעת וזה חשוב.

קרן ברק: השאלה השנייה היא לגבי חוק דמי אבטלה לעצמאים.

קרן ברק: אני יושבת-ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים.

קרן ברק: בכנסת הקודמת הזאת הייתי יושבת-ראש ועדת המשנה פה, לכן אני עוסקת בזה גם בתקופת הקורונה, עם הרבה ביקורת וגם הרבה מאוד הישגים שהגענו אליהם בכנסת הקודמת.

קרן ברק: עשינו הרבה מאוד דברים לטובה.

אורנה ברביבאי: השבוע הייתה החלטה על ימי בידוד לעצמאים, בעיניי החלטה טובה מאוד.

קרן ברק: אני לא ראיתי אותה.

אורנה ברביבאי: יש בג"ץ תלוי ועומד, ימי בידוד בעבור הורים שנשארים עם הילדים.

קרן ברק: אני דיברתי יותר על עצמאים.

קרן ברק: עשינו הרבה מאוד דברים בתקופת הקורונה.

קרן ברק: נשארו עוד כמה דברים, אחד, הסיפור של דמי אבטלה לעצמאים הוא סיפור חשוב כי בתקופת הקורונה היה גם מבצע צבאי, כל פעם אנחנו מתגלגלים ממקום למקום וצריכה להיות איזה שהיא מדיניות של לחיצת כפתור ויודעים מה קורה.

קרן ברק: כמו שאמרתי לך עם החל"ת ועם האי ודאות.

קרן ברק: האי ודאות היא הסיפור של הכול.

קרן ברק: אם יהיה איזשהו מנגנון שקורה משהו ואתה יודע מה קורה אתך, בסוף בעלי העסקים הם גם הורים, יש להם ילדים, הם צריכים איזה שהיא ודאות שהם יכולים ללכת אתה למכולת ולא שעולם חרד עליהם בשנייה שזה קורה.

קרן ברק: אם ייווצר מנגנון, גם אם הוא לא הכי מיטבי אבל שייתן להם ודאות, אומנם היינו במגפה עולמית אבל האירועים במדינת ישראל הם אירועים ביטחוניים, שזה כן קורה כאן, אם ביום הזה שזה קורה הם יידעו שקורה משהו במדינה, דיינו וזה משהו שאתם צריך לשים עליו את הדעת.

קרן ברק: בנוסף, הסיפור של הלוואות בערבות מדינה בריבית ההורגת של הבנקים.

קרן ברק: אנחנו יודעים שהריביות בבנקים לעסקים הן בונות ומחסלות עסק.

קרן ברק: זה לשבט או לחסד שבנק אומר לבעל עסק איך הוא הורג אותו עם הריביות האלה, וההלוואות בערבות מדינה, ז המנגנון שאמור לסייע להם.

קרן ברק: בתקופת הקורונה פישטנו את תהליך קבלת ההלוואות, החשב הכללי אז לקח ספר כזה גדול, הפך את הספר הזה למשהו מאוד פשוט, של עמוד אחד שאפשר להגיש את הבקשות לערבות מדינה וזה היה תהליך מבורך.

קרן ברק: יחד עם זאת, הבנקים עצמם, אחרי שהמדינה פישטה, הבנקים היו מאוד סלקטיביים בהלוואות.

קרן ברק: גם מבקר המדינה אומר את זה, ההלוואות לא ניתנו כמו שאנחנו המדינה, המחוקקים, רצינו שיינתנו.

קרן ברק: והעסקים בסיכון גבוה, שכבר בנינו להם עוד מנגנון, אמרנו, ניתן לבנקים עוד מנוף שייתנו לעסקים הלוואות, לא השתמשו בהם והבנקים עצרו את הסיפור הזה.

קרן ברק: זה האיזון בין יציבות כלכלית לבין מתן.

קרן ברק: אבל יש הרבה מאוד עסקים שנמחקו, כמו למשל, חנויות בגדים לחתונות, כל מיני עסקים שקשורים לאירועים, שמחקו את זה, כאשר ידענו שמתישהו ייצאו משם, מתישהו כן יחזרו האירועים האלה ומתישהו כן הם ייצאו מהמקום הזה.

קרן ברק: אם אפשר עדיין שתשימו על זה דגש ותראו איך אתם עוזרים – אני יודעת שאתם רוצים לעזור – לבנקים על מנת לעזור לעסקים הקטנים בסיכון גבוה.

קרן ברק: זה הדבר הבא.

קרן ברק: אני כבר אומרת לך, כשדולה, גם אני וגם בליאק, התחייבנו שזה הנושא הבא שאנחנו נשים עליו את הדגש כי העסקים צריכים את האשראי הזה, הם צריכים כדי לגדול.

קרן ברק: אני לא מדברת על כל אחד שרוצה לפתוח עסק אבל אני חושבת שיש מנגנונים מסוימים שמקשים יותר מדי ואני חושבת שזה יכול לעזור למשק לגדול אם ישחררו את הנקודה הזאת.

מיכאל ביטון: קרן, אמרת דברים חשובים מאוד, חריגים מנוהל הדיון כי אמרנו שאלות לשרה אבל אני אגיד לך עוד שני דברים.

מיכאל ביטון: אחד, השרה, כמתכללת את עולם העסקים הקטנים היא כתובת לכתוב להם אבל התייחסות לבנקאות, אנחנו יכולים להביא לפה את המפקח על הבנקים, את הגופים הרלוונטיים בסוגיה הזאת.

מיכאל ביטון: ולגבי דמי אבטלה לעסקים, כהצעת חוק ממשלתית או - - -

קרן ברק: העברנו את זה אבל אני מרגישה שהולכים לתקוע את זה ולכן פניתי אליה.

אורנה ברביבאי: ממש לא.

אורנה ברביבאי: אנחנו אומרים מעל כל במה שאנחנו תומכים בעניין, זה היה חלק ממצע יש עתיד.

אורנה ברביבאי: אני חייבת לומר גם לגבי הבנקים, בצדק הוא העמיד את הדברים במקומם, אבל אנחנו מובילים מדד ידידותיות הבנקים בעסקים, תמיכה של בנקים בעסקים, אנחנו מפרסמים את זה, זה חלק מהרצון שלנו לייצר שקיפות של הבנקים מול העסקים הקטנים, ותאמיני לי זה משפיע, אנחנו רואים את המגמה.

אורנה ברביבאי: ככלל אני חושבת, שהעסקים הקטנים הם אתגר מאוד משמעותי במיוחד כשיש איזה רף שצריך לעבור אותו.

אורנה ברביבאי: ואני רואה את זה כחובת המשרד שלנו כל הזמן גם להוריד בירוקרטיה.

אורנה ברביבאי: את יודעת אני מסתובבת, אני פוגשת בעלי עסקים, אנשים אומרים לנו, אנחנו מרגישים שיש לנו כתובת.

אורנה ברביבאי: אני חושבת, שאם חלילה נצטרך להגיע לגל הבא, אבל נוצרה תשתית של תמיכה במשרד בפלטפורמות הקיימות.

אורנה ברביבאי: צריך לראות עכשיו איפה יש פער ספציפי ולתת לו מענה.

אורנה ברביבאי: אבל האחריות המלאה, לתת מענה לעסקים הקטנים, לייצג את העצמאים.

אורנה ברביבאי: אם תשאלי, גם ולדימר בקשר קבוע אתי, לראות איפה יש פער, כל הזמן מרים לנו דגלים, אומר, תראו, צריך לעשות כך או אחרת.

אורנה ברביבאי: יש לי עניין לרצות לקדם את הדברים.

נעמי הימיין רייש: אני רוצה להתייחס לנושא של קרן בערבות מדינה.

נעמי הימיין רייש: התכלית של קרן בערבות מדינה, לתת הלוואות לעסקים שהם בסיכון יותר גבוה, לכן הורדת הריבית היא לא המטרה של הקרן אלא לתת הלוואה לעסקים שלא היו מקבלים אותה במערכת הבנקאית הרגילה.

נעמי הימיין רייש: וזה אנחנו רואים שקורה, אנחנו בודקים כל הזמן ואנחנו רואים שעסקים שקיבלו - - -

קרן ברק: לפני הקורונה השתמשו בזה 2%, זאת אומרת, שהקורונה הגדילה את האחוזים כי זה היה כל כך מסובך, שלפני הקורונה, רק 2% מהעסקים השתמשו בזה.

קרן ברק: זה משהו שהם היו צריכים.

קרן ברק: אז זה לא מדויק.

נעמי הימיין רייש: היה שימוש מאוד גבוה.

קרן ברק: אני יודעת את המספרים, אנחנו טיפלנו בזה, לפני הקורונה היו 2%.

נעמי הימיין רייש: התקציב שלה היה מאוד גדול אבל המימוש היה - - -

קרן ברק: היה קטן כי אי אפשר היה לקבל את זה.

קרן ברק: זה שהתקציב גדול זה לא עוזר אם אתה שם כזה ספר ואף אחד לא יכול לעמוד בתנאים, אז אף אחד לא ישתמש.

קרן ברק: 2% זה המספר.

מיכאל ביטון: אל תתווכחו.

מיכאל ביטון: אני חושב שאתם אומרים דברים דומים, יש פה הדגמה בקורונה, שהצלחנו לתת בפשטות גדולה יורת הלוואות בתנאים טובים יותר ועכשיו צריך להסתכל על השוטף, להסתכל מה אתם מקצים בעתיד הלוואות לעסקים, וגם הבנקים, ולראות שהמסלול הירוק פשוט וההלוואה היא אטרקטיבית, כי הרי הלוואה בנקאית רגילה, אדם יודע לקחת בלעדינו, אם אנחנו כממשלה רוצים לעזור לו, ההלוואה צריכה להיות טיפה יותר טובה ממה שייקח לבד.

נעמי הימיין רייש: האטרקטיביות היא בכך שעסקים מסוכנים יותר יכולים לקבל הלוואה במצבים שבהם אחרת הם לא היו יכולים לקבל את ההלוואה הזאת.

נעמי הימיין רייש: אנחנו רואים את זה, שזה מה שקורה בפועל.

מיכאל ביטון: אז צריך לשים עין על הפריסה של התשלומים, על הריבית, על היבטים נוספים, שזה הופך את זה לאטרקטיבי, לא רק עצם זה שהוא זכאי להלוואה אלא איכות ההלוואה ביחס למה שהוא היה מוצא ובכלל זה גורם לאנשים לקחת הלוואות מסוכנות.

קרן ברק: ברור שיש נקודת איזון, אבל אני אומרת, שנקודת האיזון הזאת היום היא לרעה.

מיכאל ביטון: יסמין, בבקשה.

יסמין פרידמן: תודה רבה.

יסמין פרידמן: באתי בעיקר ללמוד כי אלה נושאים שהם חדשים לי ומה שעניין אותי, לראות התייחסות לפריפריה ואני שמחה שכמעט בכל הסעיפים אני רואה התייחסות מיוחדת לפריפריה ולי באופן אישי זה חשוב.

יסמין פרידמן: אתה תשמח לשמוע, מיכאל, למרות שיש פה נשים שמנהלות עולם מורכב מטורף, אבל אתמול, בפנייה קורעת לב של אזרח שאני לא מכירה ובמקרה הגיע אליי, תאיר, טיפלה בזה ופשוט הצילה אותו.

יסמין פרידמן: זאת הזדמנות לומר תודה גדולה כי לפעמים הטיפול הקטן הזה באזרח, שמבחינתו, העולם שלו נעלם - - -

מיכאל ביטון: אנחנו מתעסקים בדברים גדולים ובמיליארדים, גם אנחנו כחברי כנסת, מנהיגי ציבור ואנשי מקצוע, מי שלא יודע להתייחס לפנייה פרטנית, להיות רגיש ולעזור כמה שאפשר, אם קיבלת חיזוק חיובי, תאיר, תמיד תשאירו אנרגיה לטפל.

מיכאל ביטון: גם המקרים הפרטניים מלמדים אותנו על המערכת.

תאיר איפרגן: בסוף אנחנו עובדי ציבור, אנחנו לא שוכחים את זה.

מיכאל ביטון: נכון.

מיכאל ביטון: כל הכבוד גם שאמרת את המילה הטובה כי זה מחזק מאוד.

מיכאל ביטון: רחל גור, לובי 99, בבקשה.

מיכאל ביטון: אחר כך, אלי סתיו, יושב-ראש פורום העסקים הקטנים, בבקשה.

רחל גור: שתי שאלות קצרות לשרה ותודה על המצגת.

רחל גור: אחת, לפני כמה שבועות בילינו פה, לילות כימים, בהעברת הרפורמה בייבוא.

רחל גור: כשליש מהתקנים הוחרגו דה-פקטו מהרפורמה כי הם תקנים מקוריים, עוד לא עברו התאמה לסטנדרט הבינלאומי.

רחל גור: מנכ"ל המשרד ציין שלמשרד יש הצהרת כוונות, רצון, עובדים, כדי לסיים את תהליך המיפוי עד סוף השנה הנוכחית ולהכניס את אותם תקנים לתוך הרפורמה.

רחל גור: אשמח לדעת איך זה מתקדם?

אורנה ברביבאי: מתקדם יפה מאוד.

אורנה ברביבאי: רק השבוע פרסמנו 44 מוצרים נוספים.

אורנה ברביבאי: לדעתי היום יצאה הודעה כזאת עם רשימה, הייתה טעות כי אנשים ראו רק את מה שאושר וחשבו שהשאר נדון ולא אושר.

אורנה ברביבאי: העמדנו את הטעות על מקומה ואמרנו, לא, עד דצמבר נסיים.

אורנה ברביבאי: חלק מהקבוצה שחושבים שהיא נדונה ולא אושרה, זאת טעות, היא פשוט עוד לא נדונה.

אורנה ברביבאי: עד סוף השנה נעבור על כל המוצרים.

אורנה ברביבאי: מבחינתי, הדירקטיבה המשרדית היא להחריג אך ורק – היה לי ויכוח עם יו"ר הוועדה מהם המוצרים שיוחרגו – ההחרגה תהיה אך ורק להיבטים שחלילה יש סכנה או בטיחותית או בריאותית.

אורנה ברביבאי: כל השאר, הכוונה לפתוח באופן גורף אבל לוודא שזה עומד בתו תקן בינלאומי, שיש לזה ייחוס ובמקום שאין תו תקן, שהמענה של מכונים התקנים בהיבט הישראלי יכול לתת פתרונות.

אורנה ברביבאי: אני אומרת לך בוודאות, עד סוף השנה אנחנו נגיע לכלל הרפורמה, היישום של זה בפועל יהיה רק בקיץ כי יש לזה גם היבטים של פיקוח.

אורנה ברביבאי: אמרתי, שרפורמת הייבוא באה לעולם ביחד, מצד אחד זה הורדת החסמים, היכולת להכניס למדינה.

אורנה ברביבאי: מצד שני, הגברת הפיקוח.

אורנה ברביבאי: אף אחד מאתנו לא רוצה שחלילה מישהו ייפגע כתוצאה מזה שזה נפתח.

אורנה ברביבאי: אז אנחנו סומכים על היבואנים.

אורנה ברביבאי: בשבוע שעבר עשינו כנס עם כמעט 300 יבואנים בזום, הם שאלו שאלות קונקרטיות איך זה יעבוד, קיבלתי אחר כך משובים מצוינים על העניין הזה אבל אמרתי להם, האמון הוא בזה, כשאתם עוברים מבדיקה בשער להצהרה, שתצטרכו לעמוד תחת פיקוח ולעמוד בדרישות מקסימליות.

אורנה ברביבאי: אני גם מזמינה אתכם לבקר אותנו ואת היבואנים כיעד לראות שאכן ההטיה במשקל ובמקום שבודקים אותם היא אכן כך לטובת כלל הציבור.

רחל גור: מצוין, תודה רבה.

רחל גור: זה מביא אותי לשאלה השנייה, כמו שהיו"ר אמר, אנחנו עובדים לילות כימים כדי לפתוח את השוק ליבוא ולעודד תחרות.

רחל גור: אבל כמה שנעבוד, לא נצליח להתגבר על גופים מונופוליסטיים שמפעילים כוח, במיוחד ספקי המזון הגדולים.

רחל גור: לשם כך אנחנו צריכים ממונה על התחרות, אדם שיידע לעבוד מהלב, עם שיניים, שיידע להיאבק.

מיכאל ביטון: שיניים יש לו.

מיכאל ביטון: כשהם רצו, הם עשו מעצרים וחקירות אבל זה לא היה לאורך כל השנים.

מיכאל ביטון: שיניים יש רק צריך להפעיל אותם.

רחל גור: נכון, צריך אדם אמיץ.

רחל גור: אתם בוחנים מועמדים - - -

אורנה ברביבאי: אנחנו ממש בפיינל של ועדת איתור.

רחל גור: יש צפי למישהו שיוביל את המאבק הנחוץ הזה?

אורנה ברביבאי: המנכ"ל שלי עומד בראשות הוועדה הזאת, ועדה מאוד טובה, עם גורמים מקצועיים מכלל עולמות התוכן, ישימו בפניי החלטה ואצטרך להחליט.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: שי גל, בבקשה.

שי גל: שי גל, ראש תחום כנסת וממשלה בפורום העצמאיים בבית ההסתדרות.

שי גל: לשעבר, יועץ שר הכלכלה, של קודמך בתפקיד.

אורנה ברביבאי: אז אתה מכיר אותנו מהבית.

שי גל: כן, ואני מודה למשרד על האוזן הקשבת לצרכי העסקים הקטנים והבינוניים.

שי גל: יושבים פה גם אנשי מקצוע לעילא ולעילא, עבדתי אתם שנה לפני ואני מכיר את היכולות שלהם.

שי גל: יש לי שאלה מאוד חשובה בדבר דמי קיום בהכשרה מקצועית לעצמאי שבוחר ללכת להליך שלכם להסבת מקצוע.

שי גל: מובטל מקבל את דמי הקיום, אם הוא שכיר.

שי גל: כמובן שעצמאי לא מקבל את זה.

שי גל: צריך לקחת בחשבון, שעצמאי, שהעסק שלו קרס, לא רק שאין לו עכשיו ממה להתקיים, משהו בכבוד שלו נפגע עכשיו, אין לו איך להביא אוכל הביתה ובסוגיה הזאת, המנכ"ל שלך, בפגישה אתנו, הובטח שהנושא הזה מטופל.

שי גל: גם אגף התקציבים ומנכ"ל משרד האוצר הבטיחו שיהיה לזה פתרון תוך שבועות, לשיטתם.

שי גל: אשמח לשמוע מה יש לגברתי השרה לומר בעניין הזה ואיך אנחנו מתכוונים שזה ייפתר.

אורנה ברביבאי: מישהו מהמשרד יודע לתת לי סטאטוס?

אורנה ברביבאי: אם לא, אני אומר לך, שאני אבדוק את זה, אני נפגשת בשבוע הבא עם שר האוצר, אני אבדוק ואעדכן.

שי גל: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה לך.

מיכאל ביטון: אלי סתוי, בבקשה.

אלי שלום סתוי: תודה רבה לכבוד היושב-ראש, זאת הזדמנות שלי ליצור היכרות ראשונה עם שרת הכלכלה.

אלי שלום סתוי: אני כיושב-ראש עמותת פורום הקמעונאים הקטנים בענף המזון, השקתי בשבוע שעבר במסגרת תערוכת המזון, תוכנית מעולה לצורך תיקון כשל השוק ויצירת תחרותיות מחודשת בענף המזון הריכוזי ביותר בעולם הקיים בישראל.

אלי שלום סתוי: אני רוצה לעדכן את כבוד השרה, ששר הכלכלה לשעבר, מר נפתלי בנט, יחד עם רן קיויתי, יושב-ראש הסוכנות לעסקים קטנים, יצרו את התוכנית הזאת ואנחנו השקנו אותה בשבוע שעבר בהשתתפות רן קיויתי ומר רועי כהן, נשיא לה"ב, הזמנו גם גורמים נוספים אבל לצערנו הרב הם לא הגיעו.

אלי שלום סתוי: אנחנו נמצאים כרגע בשלב קריטי, שבו אנחנו יכולים ליישם את התוכנית מהרגע לרגע, ממש ככה.

אלי שלום סתוי: הכול כבר מוכן לקראת ההסתערות לחולל תחרות מחודשת בענף המזון הריכוזי בישראל.

אלי שלום סתוי: אנחנו רוצים שהשרה תכיר את התוכנית.

מיכאל ביטון: אני ממליץ את הדבר הבא.

מיכאל ביטון: שאת התוכנית שכתבתם, תשלח גם לוועדה וגם לשרה ולצוותה.

אורנה ברביבאי: סתיו, אני מבטיחה גם שאני אפגוש אותך.

מיכאל ביטון: והיא גם תפגוש אותך אז בכלל הרווחת את הפגישה.

מיכאל ביטון: לא נאריך עכשיו.

שי גל: אגב, עם סגן השרה נפגשתי וכל התוכנית נמצאת על שולחנו.

מיכאל ביטון: יופי, קיבלת פגישה עם השרה, תכין את עצמך.

מיכאל ביטון: השרה, דברי סיכום שלך ואני אסכם את הדיון.

אורנה ברביבאי: הוועדה הזאת, ועדת הכלכלה היא המקבילה של משרד הכלכלה, באופן טבעי, הנושאים על סדר היום של משרד הכלכלה הם הנושאים שיעסיקו אותנו בשנים הקרובות ביחד.

אורנה ברביבאי: אני רוצה להגיד גם תודה על ההזדמנות.

אורנה ברביבאי: בעיניי היה פה דיון מקצועי מאוד ושיח עם חברים לדרך, גם אם לא מאותם מפלגות ולא מאותה קואליציה.

קרן ברק: אמרתי לך בעבר, שהחוק הנורבגי הורג את הקשר.

קרן ברק: תבואו יותר, יהיה לנו יותר שיח.

מיכאל ביטון: היא הייתה פה כבר כמה פעמים, לדעתי היא הייתה פה ארבע פעמים, זה לא מעט.

אורנה ברביבאי: אני מגיעה לפה בשמחה בכל פעם שאני מוזמנת.

אורנה ברביבאי: אני גם אומר לכם, כל שאלה, כל דיאלוג בין הוועדות, באופן שבו תרצו, רשמתי לעצמי כמה דברים, מבחינתי, האתגר הכלכלי החברתי היום הוא כל כך משמעותי לכל אזרח במדינה.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שחלק מהעניין, לייצר לכל אדם במדינה, לא משנה איפה הוא נולד ואיפה הוא גדל, שהממשלה, בית המחוקקים, עושים את המקסימום כדי לראות אותו, לראות את הפוטנציאל שלו.

אורנה ברביבאי: ומי שנולד באופן מובנה עם פער כי הוא בפריפריה או במגזר או בכל מקום שבו אנחנו כמדינה חייבים לראות אותו ולהשלים או לצמצם את הפער הזה, זאת חובתנו הערכית בראש וראשונה.

אורנה ברביבאי: אני לומדת היום גם יותר ויותר את המשמעות של כלכלה כגשר, לא דיברנו על זה, המנכ"ל שלי רץ ונפגש עם האמירויות, ואנחנו בדיאלוג מאוד מתקדם גם עם ירדן, גם עם מצרים, גם עם מרוקו, שר הביטחון נוסע לשם.

אורנה ברביבאי: ההבנה היא, שיש מוטיבציה מאוד גדולה של, גם השכנים שלנו וגם היותר רחוקים, לייצר גשר כלכלי מתוך העוצמה שישראל מייצרת - - -

מיכאל ביטון: מכלכלת אי לכלכת גשר.

אורנה ברביבאי: הגשר הכלכלי הזה הוא משמעותי ואנחנו יכולים רק להתברך על זה שיש כזה עניין ורצון שישראל תעמוד בחזית העשייה הכלכלית גם בארץ וגם בעולם.

מיכאל ביטון: תודה לשרת הכלכלה.

מיכאל ביטון: הייתה פה הצגה סדורה ומעמיקה של עבודת המשרד, גם יעדים, גם חזון, גם תקציבים, גם מספרים, גם כוח אדם והחשיבה והניתוח בהחלט מתייחסים למה שקורה במציאות ובקורונה והרצון שלנו להביא את הכלכלה שוב לאבטלה של 4% ולא 7% ולהמשיך את צמיחת המשק הישראלי ויציבותו, כפי שהייתה בשנים האחרונות.

מיכאל ביטון: אני מודה לאנשי המקצוע שלכם שהיו פה, למנכ"ל, שהציג מצוין, וכמובן לשרה.

מיכאל ביטון: אני חושב שהדגשים שלכם על שילוביות בתוך המשרד וצוותי העבודה הללו - כי אין דבר שאפשר לקדם בלי שכולם עוזרים אחד לשני, אם זה היועץ המשפטי ואם זה אגף אחד מול אגף שני - כשאתם יוצרים סינרגיה במשרד ובאים עם כל הכלים לקהילה, למקום, לאזור, הדבר הזה דרמטי, כל שכן, שזרוע העבודה אצלכם והדיגיטל ואתם רואים את הדבר הזה בצורה של שילוביות.

מיכאל ביטון: כמובן דגשים של עבודה עם משרדים אחרים, פיתוח הכלכלה ויציבותה לא יהיה לבד.

מיכאל ביטון: למשרד הכלכלה אין לו את הכלים ואין לו את הסמכויות.

מיכאל ביטון: יש לו היבטים של מיסוי, של רגולציה, של פיננסים, כל זה קורה במשרד האוצר, כל זה קורה בהיבטים של הכשרות מקצועיות עם עוד משרדים שיש לנו ועם עוד ועדות בכנסת, ועדת העבודה וכו' וכו'.

מיכאל ביטון: אז החשיבה שלכם על משרדים אחרים והשותפויות, כמו למשל, תחנת היציאה מהצבא כהזדמנות להכשרה ולשילוב בתעסוקה, הדבר מעולה.

מיכאל ביטון: וההון האנושי, שמענו פה דיון מאוד יפה, מה עושים עם הון אנושי, איך לא מאבדים אותו, איך שואלים שאלות קשות, האם ביצענו הכשרות כמו שצריך?

מיכאל ביטון: כמובן הציון של השנתיים האחרונות לא טוב וזה עצוב כי המהירות הייתה קלה על ההדק.

מיכאל ביטון: הייתי בישיבת ממשלה שבתוך שעה העברנו 500 מיליון שקל להכשרות מקצועיות.

מיכאל ביטון: וכבר אז שאלנו, אתם יודעים לעשות את זה?

מיכאל ביטון: מהר?

מיכאל ביטון: מי יעשה?

מיכאל ביטון: ואז מאבקים של שליטה וטריטוריה, בסוף האזרחים סבלו כי לא הבאנו את זה לנקודת הסיום.

מיכאל ביטון: היום אתם מציגים את הסמכויות שלכם כמרוכזות בתחנה אחת, בראייה כוללת, ללא כפילויות בממשלה, שזה הישג גדול לממשלה לתת סמכות למקום אחד לעשות את העבודה.

מיכאל ביטון: ופה אנחנו מדגישים לכם את העניין של השותפות עם המעסיק וכניסה לעבודה.

מיכאל ביטון: זה הסוג הגדול של הדבר הזה.

מיכאל ביטון: והכלי השני, לא לפחד לחזור למיומנויות יסוד של כרסם, רתך, CNC, מסגר.

מיכאל ביטון: בלי זה לא תהיה כלכלה.

מיכאל ביטון: להחדיר את זה גם במקומות של השכלה גבוהה, כי לא כולם יהיו אנשי היי-טק, גם בעיר של השכלה גבוהה ומשם לזלוג לכל הקהילות.

מיכאל ביטון: יוקר המחייה הוא דבר דרמטי, יש לכם גופים שהם חוד חנית של יוקר המחייה, רשות התחרות, רשות להגנת הצרכן.

מיכאל ביטון: אנחנו כוועדה זמינים לעשות תקנות וחקיקה וללוות אתכם כדי להגביר את היכולת של הממשלה להוריד את יוקר המחייה.

מיכאל ביטון: אנחנו כן מדגישים לכם את קצה שרשרת המזון, לטפל בייבוא, לטפל ביצרנים, לטפל בפערי תיווך אבל לבדוק שהתחנה האחרונה לא הפקיעה מחירים ולא ניצלה מציאות או סמי מציאות של קרטלים או של מספר ספקים קטן מדי בשביל תחרות משוכללת.

מיכאל ביטון: העסקים הבינוניים והקטנים הם בבת עינינו, הם גם הגופים הכי פחות מיוצגים מבחינת הכנסת והלוביסטים.

מיכאל ביטון: יש עכשיו שדולה וזה טוב, לחברות הגדולות, הם יודעים להגיע לכל אחד מאתנו תוך חצי שעה.

מיכאל ביטון: המכולת והיזם הקטן והמרצה והסדנאות, הם לא יודעים להגיע.

מיכאל ביטון: אנחנו הפה והלשון שלהם.

מיכאל ביטון: העסקים הקטנים והבינוניים הם בבת עיננו, תגדילו מענקים, מענקי צמיחה, מענקי הקמה של עסקים, מבוסס על תוכנית עסקית חכמה, צנועה.

מיכאל ביטון: יש לכם את מעו"ף, אתם יודעים לעשות את זה, אבל לעשות סקיילינג אחר, לגדול עם הדבר הזה.

מיכאל ביטון: אם השרה תוכל להגיע בעוד שנתיים שלוש, הענקתי ל-20,000 עסקים מענקי צמיחה או הקמה וזה יצר 100,000 מקומות עבודה, אני אומר לכם, זאת מהפכה חברתית וזה יעד שצריך ללמוד אותו לעסוק בו.

מיכאל ביטון: אנחנו מדגישים את הזליגה של תעשייה איכותית והיי-טק לפריפריה בקצוות.

מיכאל ביטון: לא להגיד אינטל קריית גת זה פריפריה, זה כבר היה.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים אינטל מצפה רמון, אינטל קריית שמונה.

אורנה ברביבאי: אתמול ראיתי את אלביט בערד.

מיכאל ביטון: נכון, יש התחלה יפה.

קרן ברק: צריך רק לדאוג להם שימשיכו לחיות שם בלי מכרות.

מיכאל ביטון: ודבר אחרון, מי שלא חלק ממעגל התעסוקה, הפריון והצמיחה, מיקודים, מיקוד בחברה החרדית, בחברה הערבית, בבלתי מועסקים, בצעירים בסיכון, זו קבוצה ענקית בישראל, הג'וניורים, כל אותם אנשים שעושים צבא, יש לנו עשרות חיילים בודדים, המעטפת הצבאית לחייל בודד היא מעולה, הוא מקבל דמי קיום, קורת גג ועמותות עוזרות ואז הוא יוצא לעולם, הוא חוזר לקהילה שלו והוא לבד.

מיכאל ביטון: הוא הופך לנער בסיכון.

מיכאל ביטון: ממטופל טוב כחייל בודד שהיה לוחם, למצב שהוא לא יודע לאן הוא הולך.

מיכאל ביטון: כל חייל בודד שיעבור ליווי והכשרה שלכם שלושה חודשים, חצי שנה אחרונה, נתתם לו עתיד.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.