ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 20, 2021-10-10 12:00

שרן השכל: צוהריים טובים לכולם.

שרן השכל: תודה רבה לכל חברי הכנסת שהגיעו, אני שמחה לפתוח את הדיון בוועדת החינוך בנוגע לדחיית יום חוק חינוך ארוך ולימודי העשרה.

שרן השכל: אני לא מרוצה כל כך מהעניין של הבאה לדחייה, אני חייבת לומר בכנות ובגלוי.

שרן השכל: יחד עם זאת, אני יחד עם חברי הכנסת הנכבדים שיושבים פה איתי סביב השולחן.

שרן השכל: נראה לי קצת "עקום", במשך 20 שנה להתחייב לבוא ולהוסיף עוד יישובים ועוד ערים ובכל פעם דוחים ודוחים ודוחים ובכל פעם אותו היושב ראש שיושב בראשות הוועדה אומר שזו תהיה הפעם האחרונה שדוחים את זה ושמשרד האוצר או משרד החינוך יצטרכו לתת פתרון והנה מגיעה עוד דחייה לשולחני.

שרן השכל: החוק הזה יוצר עיוותים.

שרן השכל: הוא יוצר עיוותים במה כל תלמיד ותלמיד במדינת ישראל מקבל, לא בהכרח לפי מצבו הכלכלי, לא בהכרח לפי יכולתי הפדגוגית או לפי הסיוע שלו הוא נדרש, לא לפי המוגבלות, אלא בלבד לפי כמה ישובים שהוחלט עליהם לפני 20 שנה, כאשר בדרך השתנו והתחלפו גם המצב, אבל גם הדירוג הסוציו אקונומי וכולי.

שרן השכל: אנחנו נאמר ונקיים דיון מעמיק בנושא, אבל אני חייבת לומר שאני לא מרוצה ואני לא מסופקת מהעניין הזה.

שרן השכל: אני רוצה להתחיל ולפתוח עם ה-ממ"מ.

אופיר סופר: היום לא מצביעים על החוק?

שרן השכל: יכול להיות שאנחנו נצביע על זה היום.

שרן השכל: אני אתן ליועצת המשפטית לומר כמה מילים על המסגרת וכמובן להצהיר לפרוטוקול את הכל, כדי שתהיו מעודכנים גם בהליך החקיקה ולאחר מכן אני מבקשת להיות מוכנים עם הזום.

שרן השכל: ה-מ.מ.מ.-ביקשתי ממנו לתת לנו סקירה מורחבת.

שרן השכל: הם ערכו מחקר נרחב ויתנו לנו את הנתונים להם אנחנו זקוקים.

תמי סלע: אנחנו באמת מדברים על סעיף שהוא בתוך חוק ההתייעלות הכלכלית, סעיף 29, שמציע לדחות בכמה שנים נוספות את מועד סיום השלמת ההחלה של חוק חינוך ארוך.

תמי סלע: מכיוון שכמו שיושבת הראש אמרה, היא רוצה לשמור את האופציה גם להצבעה היום, אז עד השעה 14:00 וגם מנהלת הוועדה שלחה את זה לחברי הוועדה בקבוצה, זה יהיה המועד האחרון להגשת ההסתייגויות, אנחנו שריינו גם מועד נוסף.

שרן השכל: כן, יש לנו מועד נוסף לדיון במידה ולא נגיע להצבעות.

קריאה: לסעיף הזה או לכלל?

תמי סלע: לסעיף הזה, הסעיף שנמצא על שולחן הוועדה.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אתם יכולים לרשום הסתייגויות, אני גם רושמת רשימת דוברים כך שכל מי שרוצה לדבר מחברי הכנסת ומהחברים שמצטרפים אלינו בזום ומהנוכחים בוועדה, מוזמנים או להעביר לי פתק, חברי כנסת בהרמת יד ואנחנו נעשה את זה לפי הסדר ותוכלו לקבל את זכות הדיבור.

תמי סלע: כמה מילים רק על החוק עצמו, מה הוא קובע ועל הדחייה המבוקשת.

תמי סלע: החוק הוא חוק שנחקק ב-1997 נאמר פה כבר, לפני יותר מ-20 שנה והוא נולד מהצעת חוק פרטית, אבל הוחל בצווים.

תמי סלע: נקבע בו שיהיה יום חינוך ארוך בבתי הספר ובגני הילדים.

תמי סלע: מדובר על יום שהוא בין 37 שעות ל-41 שעות שבועיות, תלוי אם חלה באותו מוסד חינוך תוכנית "אופק חדש", שזה אומר בעצם 4 ימים של 8-7 שעות לכל הפחות ועוד יום של 5 שעות ויום שיש 4 שעות וזה באמת תלוי אם חל "אופק חדש" או לא.

תמי סלע: נקבע כבר אז שהוא יוחל באופן מדורג בצווים שיקבע שר החינוך, שמגיעים גם לאישור הוועדה.

תמי סלע: הוא הוחל לראשונה ממש שנה לאחר שהוא נחקק על כ-100 רשויות, בבתי ספר ולאחר מכן הוא תוכן ופעם אחת נוספו חמש רשויות ולאחר מספר שנים הוא הוחל גם ב-92 רשויות בגני ילדים.

תמי סלע: מדובר על דן חובה מגיל חמש.

תמי סלע: לגבי הנתונים על השיעור, כמה בעצם מהילדים זכאים היום לחוק יום חינוך ארוך וכמה לא ולא התוכניות הנוספות שמיועדות למטרות דומות אני אשאיר את זה לממ"מ.

תמי סלע: אני רק אגיד, מבחינת המטרה, שהיא קבועה גם בגוף החוק, המטרה שלו אמורה להיות ולאפשר באמת יותר שוויון הזדמנויות וגם לצמצם את הפעם בין שעות העבודה לשעות הלימודים, אבל גם להוסיף שעות חינוך ולימוד לילדים.

אופיר סופר: מה אמרת קשור דווקא לגני ילדים?

תמי סלע: החוק עצמו חל גם על גני ילדים, לפי חוק חינוך חובה, גני ילדים זה מגיל שלוש, בפועל, מבחינת הצווים שנקבעו, זה הוחל מגיל חמש ביישובים מסוימים וב-92 רשויות.

תמי סלע: אחר כך תשמעו כמה אחוז מהילדים בגני הילדים בפועל זכאים.

תמי סלע: כמו שנאמר פה, כבר החוק נדחה בעבר וזו הפעם בתשיעית שמבקשים בעצם לדחות אותו.

תמי סלע: זה לא לדחות את החוק עצמו, אלא זה לדחות את המועד האחרון להשלמת ההחלה שלו, כי הסעיף שמדבר על החלת החוק אומר שמצד אחד הוא יוחל באופן הדרגתי בצווים של שר החינוך, תוך מתן עדיפות למקומות שהם חלשים יותר מבחינה סוציו אקונומית: אזורי עימות וכל מיני קריטריונים שקבועים שם, מצד שני יש מועד אחרון להשלמת החלתו והמועד הזה-הוא זה שנדחה מעת לעת כשבעצם המצב הקיים, נכון לאותם שלושה צווים שדיברתי עליהם "קפא על שמריו".

תמי סלע: מדובר שם על רשימה שמית של יישובים.

תמי סלע: זאת אומרת, לא על קריטריונים לפי אשכולות, אלא על רשימה שמית על פי יישובים.

מאיר פרוש: ישנם ישובים שהם היו בסוציו אקונומי נמוך ואז הם זוכו והפעם הם כבר לא כך?

תמי סלע: זה אנחנו נשמע בסקירה, אבל כן זה מטבע הדברים כש-20 שנה חולפות זה יכול לקרות, דברים לא מעודכנים.

תמי סלע: אחר כך יהיו עוד שאלות יותר ספציפיות לגבי השוואות.

שרן השכל: אוקיי, אז אתי בבקשה.

אתי וייסבלאי: שלום לכולם ותודה רבה.

אתי וייסבלאי: כמו שהיועצת המשפטית אמרה, יום חינוך ארוך שחוקק בשנת 1997 חל באמצעות צווים.

אתי וייסבלאי: עד כה היו שני צווים, אחד על 92 גני ילדים והשני על 105 רשויות מקומיות.

אתי וייסבלאי: אתם יכולים להעביר הלאה, שם אפשר לראות שבשנת הלימודים הקודמת, תשפ"א, החוק חל מבחינת התלמידים עליהם חל החוק, אז הוא חל על 283,000 תלמידים בבתי ספר יסודיים ו42,000 תלמידים בגני ילדים, גני חוב.

אתי וייסבלאי: חשוב להגיד שהחוק חל על מוסדות רשמיים ועל מוסדות מוכרים שאינם רשמיים רק ברשתות, מעיין החינוך התורני והחינך העצמאי-עליהם הוא לא חל ב - - - שמחוץ למוסדות או במוסדות הפטור.

אתי וייסבלאי: המהות של החוק זה תוספת שעות הוראה, אז אנחנו רואים שהחוק מוסיף למערכת החינוך בערך 85,000 שעות הוראה, שזה באמת הרבה.

אתי וייסבלאי: רובם בבתי ספר יסודיים, היתר בגני ילדים.

אתי וייסבלאי: אם אנחנו מסתכלים על מה קרה מאז שחל החוק, ב-20 השנים האחרונות, אז אפשר לראות שהמספר כל הזמן הולך וגדל וזה בגלל הגידול הטבעי באוכלוסייה.

אתי וייסבלאי: אנחנו רואים פה שבהתחלה החוק חל בעצם בבתי הספר ואחר כך עבר לגני ילדים ורואים פה גם את מספר הילדים לאחר שעדכנו פה את הצו של בתי הספר.

שרן השכל: מה הגידול באחוזים בכל שנה?

אתי וייסבלאי: זהו, זה הגרף הבא שלי.

אתי וייסבלאי: אנחנו רואים שבסך הכל, אם מסתכלים על השיעור מתוך כלל מערכת החינוך אז רואים שמאז שהיו השינויים-לפני 14-15 שנים כמעט ולא היו שינויים.

אתי וייסבלאי: השיעור נשאר קבוע, בערך 25% מתוך התלמידים בחינוך היסודי ו-8% מהתלמידים בגנים ובכל שנה - - -.

שרן השכל: אבל כשאנחנו משווים את זה מבחינת הגידול באוכלוסייה?

אתי וייסבלאי: זה בערך גדל בגידול הטבעי של האוכלוסייה.

אתי וייסבלאי: כלומר רואים שזה נשאר אותו הדבר פחות או יותר.

אתי וייסבלאי: היו שינויים קצת באמת עם הרחבת החינוך לגיל שלוש ומעלה, שכמובן הורידה את השיעור בגני ילדים ודברים מהסוג הזה, אבל פחות או יותר נשאר אותו הדבר.

אתי וייסבלאי: אבל חשוב להגיד בהקשר הזה שזה השיעור הכללי ובחינוך הבדואי הדרוזי, בחינוך הדרוזי כמעט כל התלמידים בחינוך היסודי זכאיים, בחינוך הבדואי למעלה מקרוב ל-90% מהתלמידים זכאיים, בחינוך הערבי הממלכתי/ממלכתי-דתי הרבה פחות.

קריאה: לא הבנתי.

קריאה: ה-25% גם, זה מכלל תלמידי היסודי?

קריאה: מכלל תלמידי היסודי רבע זכאיים ליום חינוך ארוך.

קריאה: אבל זה להוציא את החינוך הדרוזי.

שרן השכל: לא, זה כולל כולם.

אתי וייסבלאי: 25% מאלה שהיו יכולים לקבל, לפי החוק כי הוא חל עליהם או שזה מכלל תלמידי היסודי.

אתי וייסבלאי: אנחנו יודעים להגיד כמה זה ביחס לאלה שאמר - - -

אימאן ח'טיב יאסין: תוכלי להגיד מה אחוז התלמידים הערבים, מה שאמרת שפחות?

אתי וייסבלאי: הנתונים מופיעים במסמך.

אתי וייסבלאי: בחינוך הערבי אני חושבת שזה 25% זכאים.

אימאן ח'טיב יאסין: זכאים או שנותנים להם?

אימאן ח'טיב יאסין: כי אני חושבת שרובם המוחץ זכאים.

קריאה: במקרה הזה זה מקביל.

קריאה: בחינוך הערבי כ-10% מתלמידי החינוך הערבי, בבתי הספר היסודיים זכאים ליום חינוך ארוך.

קריאה: בחינוך הדרוזי זה כמעט 100% ובחינוך הבדואי זה -90% מהתלמידים בבתי הספר היסודיים.

אימאן ח'טיב יאסין: אז כשאת אומרת זכאים, על איזה כללים זה נקבע?

אימאן ח'טיב יאסין: כי אמרת שאין כללים ואין קריטריונים.

שרן השכל: רגע, זו לא היא, היא נותנת לנו רק את הנתונים.

שרן השכל: זה הוחלט לפני 20 שנה, החוק הזה חוקק לפני 20 שנה וכל היישובים.

אימאן ח'טיב יאסין: אז אפשר לשאול שאלות כדי להבין מה אפשר לעשות?

שרן השכל: כן אבל השאלה היא לא אליה.

שרן השכל: הממ"מ מציג לנו קודם כל את כל הנתונים ואחר כך נקיים דיון מול משרד החינוך וגם מול האוצר כדי לקבל תשובות לשאלות שלנו.

שרן השכל: בבקשה תמשיכי.

אתי וייסבלאי: רק להסביר, אלה תלמידים ברשויות מקומיות ערביות או ברשויות מקומיות מעורבות שעליהן חל החוק לפי הצו.

אתי וייסבלאי: כלומר יש רשויות מקומיות ערביות, למשל תמרה-שעליהן החוק חל והם זכאים ליום חינוך ארוך לפי חוק.

אתי וייסבלאי: לפי זה הנתונים ואם באמת מסתכלים, אם נמשיך הלאה במצגת אז אנחנו יכולים לראות שאם אנחנו בודקים את הזכאות ליום חינוך ארוך לפי אשכול חברתי-כלכלי של הרשות המקומית של יישוב המגורים, כמו שאנחנו רואים היום אז בערך 60% מהתלמידים שזכאים ליום חינוך ארוך הם מתגוררים באשכולות אחד עד שלוש, כלומר, בישובים החלשים ביותר.

אתי וייסבלאי: אבל יש לא מעט תלמידים גם באשכולות גבוהים יותר שזכאים ליום חינוך ארוך, שזה יכול להיות שכונות ביישובים שהם חזקים יותר שהם זכאים ליום חינוך ארוך, למשל בתל אביב יש שכונות כאלה או ביישובים שהיו חלשים יותר לפני שהחוק יצא אבל עכשיו הם כבר עלו באשכול שלהם ועדיין זכאים.

אתי וייסבלאי: אם אנחנו מסתכלים בעמודה השנייה על כמה מתוך התלמידים באשכול זכאים ליום חינוך ארוך, אז רואים באמת באשכול אחד שיעור גבוהה מהתלמידים שזכאים ליום חינוך ארוך, שזה בעיקר בחינוך הבדואי שבאותו אשכול.

אתי וייסבלאי: באשכולות הבאים התמונה קצת יותר, בעיקר באשכולות שתיים עד שש.

אתי וייסבלאי: כלומר, יש כאלה שפחות ויש כאלה שיותר, אי אפשר להצביע על קו ברור בעניין הזה.

אתי וייסבלאי: באשכול ארבע למשל, יש יותר זכאים מאשר באשכול שלוש.

אתי וייסבלאי: אם נעבור לדבר על הנושא של התקציב, שזה השקף הבא, אז על פי הנתונים שקיבלנו ממשרד החינוך בסך הכל בשנת הלימודים הקודמת-תשפ"א, החוק עלה למערכת החינוך כמיליארד ו- 350 מיליון ₪ בגדול.

אתי וייסבלאי: רוב הסכום הגיע לחינוך היסודי וזה בעצם חשוב - - - תוספת שעות הוראה.

אתי וייסבלאי: גם את ההזנה, מכח חוק הארוחה היומית לתלמיד, שתלמידים שזכאיים ליום חינוך ארוך, זכאים גם להזנה מכח חוק ארוחה יומית לתלמיד וגם כל מיני עלויות שקשורות להפעלת מוסדות החינוך בזמן ארוך יותר.

אתי וייסבלאי: על פי משרד החינוך הם יידרשו ל-4.3 מיליארד ₪ נוספים כדי ליישם את החוק בצורה מלאה כרגע.

אתי וייסבלאי: לאורך זמן, כמו שראינו הסכום הזה עולה.

אתי וייסבלאי: מה שעוד חשוב להגיד, שבעצם בשנים האחרונות משרד החינוך מפעיל תוכניות חשובות וגדולות שפועלות גם להארכת יום הלימודים ולהתאמת שעות העבודה של הורים לזמן השהות של ילדים במסגרת וגם לנושא של תוספת שעות הוראה ובמיוחד לבתי ספר חלשים.

אתי וייסבלאי: יש הרבה דברים מהסוג הזה ושני הדברים העיקריים זה צהרוני ניצנים-שבעצם האוכלוסייה שלהם הם תלמידים בגני ילדים וכיתות א'-ב', לא כל החינוך היסודי וזו תוכנית שיש עלייה השתתפות הורים בסבסוד משרד החינוך, שקשור באשכול הכלכלי-חברתי של היישוב של המגורים.

אתי וייסבלאי: כמה שהאשכול נמוך יותר, ההורים משלמים פחות, אבל עדיין הם משלמים.

אתי וייסבלאי: התוכנית השנייה זה הנושא של תקצוב דיפרנציאלי בחינוך היסודי, שנותן בעצם תוספת שעות הוראה לתלמידים, עם הטיה לכיוון בתי ספר עם תלמידים על רק כלכלי-חברתי חלש.

אתי וייסבלאי: כלומר, כמה שבתי הספר חלשים יותר, הם מקבלים יותר שעות וזה משהו שפועל בחינוך היסודי ובחטיבות הביניים בלבד, לא בגני ילדים.

אתי וייסבלאי: אלו הדברים העיקריים בעצם, על צהרוני ניצנים הם מוציאים כמיליארד ו-100 מיליון שקלים בשנה ועל תקצוב דיפרנציאלי גם כן, כמיליארד שקל בשנה.

אתי וייסבלאי: תודה רבה.

מאיר פרוש: זה עובד כתוכנית על תוכנית או אלה שיש להם את יום לימודים ארוך אין להם את זה?

אתי וייסבלאי: לא.

אתי וייסבלאי: חשוב להגיד ששתי התוכניות פועלות גם בבתי הספר שיש להם יום לימודים ארוך.

אתי וייסבלאי: בתי הספר שיש להם גם צהרוני ניצנים - - -.

יוראי להב-הרצנו: ההשתתפות הניצנים דורשת תקציב או השתתפות מההורים משעה 14:00 ועד 16:00, כמה כסף?

שרן השכל: כן, כן.

שרן השכל: זה תלוי במעמד הסוציו אקונומי של שלך, זה משתנה זה דיפרנציאלי.

תמי סלע: אולי לחדד כמה דברים לגבי ההבדלים בין יום חינוך ארוך לבין, אולי מוקי יסביר אחר כך יותר אבל זה לא אותו הדבר וזה לא נחשב כחלק מחינוך חובה הצהרונים.

תמי סלע: זה לא נותן חלק מהזכויות שניתנות, למשל לילדי שילוב בחינוך.

תמי סלע: אז בצהרונים לא מובטח.

קריאה: זה לא בהכרח מורים, ביום חינוך ארוך זה מורים.

תמי סלע: הצוות הוא לא.

תמי סלע: זאת אומרת, הצוות הוא לא צוות הוראה כמו בחינוך שהוא לפי חוק לימוד חובה.

תמי סלע: כלומר, זה לא אחד לאחד, זה תוכניות שגם יש להן מטרות דומות, אבל הן שונות במעמד.

תמי סלע: גם במעמד הפורמלי שלהן וגם במהות בתוכן, זה גם לא תכנים של חינוך ולימוד.

תמי סלע: זאת אומרת, לא בהכרח אולי שכחוק הפיקוח על צהרונים ייכנס באופן מלא אז התכנים שם גם יהיו יותר חינוכיים ולימודיים.

תמי סלע: אבל כרגע זה צהרון ולאו דווקא לימוד וחינוך.

תמי סלע: זה שונה גם בהיבט הזה ויש כל מיני הבדלים.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על המחקר המקיף ועל הנותנים שהבאתם בפנינו, אני רוצה לתת, יש לי את הרשימה וכולם ידברו לפי הסדר.

שרן השכל: אבל לפני כן אני רוצה לתת למשרד החינוך ואגף התקציבים את זכות הדיבור.

שרן השכל: דודי יוכל גם להציג בפנינו קצת את החוק ולהסביר פה גם לחברי הכנסת מדוע אתם מבקשים בעצם דחייה נוספת ומה המשמעות שלה ולמה לא נערכנו בעצם עד היום, מבחינת המסקנות שיושב הראש הקודם, מרגי, הביא בפני הוועדה.

דודי מזרחי: קודם כל שלום לכולם.

דודי מזרחי: דודי מזרחי, מנהל אגף התקציבים במשרד החינוך.

דודי מזרחי: ראשית, רק תיקון של טעות סופר בניתוח שהציג כאן הממ"מ, 4.3 מיליארד ₪ זו העלות הכוללת ליישום החוק.

דודי מזרחי: 1.3 מיליארד - - -

שרן השכל: תוספת של שלושה מיליארד שקל כדי להכיל את זה על כלל תלמידי ישראל?

דודי מזרחי: נכון, תוספת של כשלושה מיליארד שקלים.

דודי מזרחי: 4.3 מיליארד זו העלות הכוללת הנדרשת - - -

אופיר סופר: שנייה, העלות הנוכחית זה 1.3 מיליארד?

דודי מזרחי: נכון.

דודי מזרחי: זו העלות הנדרשת ליישום החוק.

דודי מזרחי: מתוך זה צריך לקזז סכום שמושקע היום, במסגרת תוכנית - - -, צהרונים מסובסדים בכל הארץ, שמושקע בסכום של מיליארד ₪ יחד עם זאת, צריך להגיד שאין חפיפה מלאה בין התוכניות ולכן זהב תלוי באופן היישום.

אופיר סופר: אז אתה אומר שאחרי הקיזוז של המיליארד ₪ יישאר 2 מיליון ₪?

אופיר סופר: זה מה שאתה אומר?

דודי מזרחי: כן אבל זה לא מדויק, אני אסביר למה.

דודי מזרחי: במסגרת הצהרונים יש רמת שירות מסוימת, הצהרון הוא עד השעה 16:00, הוא כולל חוגים, הוא כולל דברים שלא מופיעים בתוכנית יום חינוך ארוך, בהתאם לחוק ולכן השאלה היא אם לוקחים את המשאב הזה, מעבירים אותו כמו שהוא ומיישמים ליום חינוך ארוך ואז כן, העלות היא יותר נמוכה-כ-2 מיליארד ₪.

דודי מזרחי: או אם אנחנו משמרים את רמת השירות ולכן השאלה היא מה הספציפיקציה שנדרשת.

דודי מזרחי: עכשיו לגבי שאלתך, יש כאן שני ממדים-ראשית, הממד התקציבי, אין ספק שמדובר בחוק שגם שיש לו תרומה חינוכית משמעותית, מדובר בעובד הוראה בין אם מדובר בגן ילדים ובין אם מדובר בבית ספר, אשר נמצא עם התלמידים לאורך היום ונותן להם את כל מה שהם זקוקים לו בהתאם לקריטריונים ולסטנדרטים של משרד החינוך.

דודי מזרחי: אין ספק שזה מענה חשוב וראוי, לצד ארוחה חמה שמקבל התלמיד, מצד שני מדובר בחוק ותוכנית שעלותה היא משמעותית מאוד ולכן ההחלטות שקיבלה הממשלה בחמש השנים האחרונות וקיבל משרד החינוך בבואו לבחון על המדיניות הכוללת, התקבלה החלטה לתעדף רכיבים אחרים, כגון: תכנית ניצנים, ניצנים בחופשות.

דודי מזרחי: זו בעצם תוכנית שכללה מסגרות צוהריים, צהרונים מפוקחים על ידי משרד החינוך במחיר מסובסד על ידי משרד החינוך באופן דיפרנציאלי.

דודי מזרחי: בכל הארץ מאשכול המס אחד ועד אשכול המס 10, התוכנית כוללת גם ארוחה חמה וכוללת חוגים, במסגרת ניצנים בחופשות גם מענה ניתן בחופשות פסח וחנוכה, שכפי שהוצג כאן בוועדה במסגרת תקציב המדינה שמונח על שולחן הכנסת, יש כאן לראשונה הסדרה בבסיס התקציב-גם של תוכנית ניצנים וגם של תוכנית הפעילות החינוכית בחופשות בפסח ובחנוכה.

דודי מזרחי: לצד זאת, מתוך רצון לתת מענה ממוקד דווקא בפריפריה ובמקומות שבהם התלמידים נדרשים לתגבור לימודי, לא מדבר על הפן שהוא יש לו גם היבט תעסוקתי ורווחתי ופעילויות פנאי לאחר הצהריים, אני מדבר על הפן הלימודי.

דודי מזרחי: משרד החינוך השקיע בחמש השנים האחרונות למעלה ממיליארד שקלים בחינוך היסודי וחטיבות הביניים ביישום התוכנית לתקצוב דיפרנציאלי, ששם בעצם מוקצים שעות הוראה ומשאבי הוראה נוספים באופן דיפרנציאלי לבתי הספר החלשים.

דודי מזרחי: ההקצאה היא בהתאם לעובדי הטיפוח בבית הספר.

דודי מזרחי: זה אומר שאם ניקח לדוגמא את בתי הספר בתל אביב, בתי הספר בדרום העיר מקבלים יותר מצפון העיר, אוקיי?

דודי מזרחי: הרזולוציה היא בית ספרית, בעוד שבתוכנית הצהרונים נכון להיום, הרזולוציה היא בהתאם לאשכול הלמ"ס של הרשות.

דודי מזרחי: החלטה נוספת שהתקבלה במסגרת התוכנית הכלכלית השנה, היא להוסיף ממד , החל משנת הלימודים הבאה-תשפ"ג, להוסיף ממד שיבחן את מדד הטיפוח הבית ספרי בהקצאת התקציב לצהרונים, משום שנכון להיום, כולל היום, שנת הלימודים תשפ"ב הקצאת התקציב לצהרונים היא בהתאם לאשכול הלמ"ס של הרשות וזה מייצר אנומליה.

דודי מזרחי: נגיד כמו שנתתי קודם דוגמא לתל אביב, אבל זה נכון גם לירושלים וכמובן גם ברשויות נוספות-שבתוך עיר נתונה יש שכונות חלשות יותר ושכונות חזקות יותר והחל מהשנה הבאה אנחנו נביא לידי ביטוי כבר בהקצאה של המשרד את המובן הבית ספרי.

דודי מזרחי: אגב, זה לא שהדבר נעלם מאיתנו עד השנה.

דודי מזרחי: תפיסת ההפעלה עד השנה ונכון להשנה, הייתה שהמענים והוויסותים יהיו ברמת הרשות המקומית, אבל בהתאם להחלטה שהתקבלה אנחנו נעשה את ההתאמות הללו.

אימאן ח'טיב יאסין: שאלה, אז השנה כאילו זה יישאר באותו המצב?

דודי מזרחי: סליחה?

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אנחנו, האוצר הגיש כרגע בקשה בעצם לדחייה נוספת של החוק.

שרן השכל: זאת אומרת שהמצב הנוכחי, כפי שהוא נשמר ב-20 שנה האחרונות למעשה ימשיך ללא שינויים, על מנת לדחות את זה כדי לעמוד במסגרת התקציב וכרגע דודי באמת נותן לנו את התשובות ללמה הם מבקשים להמשיך לדחות את זה ובעצם לא - - -.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חייבת להגיד משהו - - -.

שרן השכל: רגע, רגע, קודם כל אם יש שאלה לדודי זו שאלה.

שרן השכל: אם יש תגובה או להגיד משהו-אתם רשומים ואני אתן לכל אחד בתורו לדבר.

אימאן ח'טיב יאסין: לא, לא זה בנושא הזה ספציפי.

שרן השכל: אם זו שאלה לדודי, אז אני נותנת לכם את האפשרות לשאול שאלות.

שרן השכל: אבל אם זו תגובה אז יש לכם זמן תגובה.

שרן השכל: רק בבקשה לחכות לזכות הדיבור שלך ולאחר מכן חברת הכנסת אימאן ח'טיב.

יוראי להב-הרצנו: דודי תודה על ההצגה.

יוראי להב-הרצנו: אני מבין שההתייחסות ביחס לזכאות בין אם זה לניצנים ובין אם זה לתוכנית המשלימה, כמו שהצגת היא על בסיס ראשותי.

יוראי להב-הרצנו: איך ילדי השילוב של החינוך המיוחד בתוך מסגרות בתי הספר הכלליים מקבלים מענה אם ההחלטה היא ראשותית ולא פר תלמיד?

יוראי להב-הרצנו: זאת אומרת, אני הבנתי מנציגי הממ"מ שהשילוב של אותם תלמידי שילוב בתוך התוכניות של ניצנים שמבטיחות יום חינוך ארוך לא מובטחת, בלשון המעטה.

יוראי להב-הרצנו: אז השאלה היא האם נכון בעיניך אולי להחריג דווקא את אותם תלמידי שילוב במסגרת ההתייחסות החדשה?

דודי מזרחי: השאלה טובה, צריך קודם כל להציג רגע את התמונה המלאה.

דודי מזרחי: עד לפני שנה תלמידים משולבים שהשתלבו גם במסגרת ניצנים, תלמידי חינוך מיוחד שהיו משולבים בבתי הספר הרגילים לא קיבלו מענה של סייעת בצהרון, החל משנת הלימודים הקודמת, תשפ"א וזה ממשיך השנה ועיגנו את זה בבסיס התקציב במסגרת דיוני תקציב שמונח על שולחן הכנסת, כל תלמיד שזכאי לסייעת-תלמיד חינוך מיוחד, מקבל זכאות לסייעת במסגרת - - -

רויטל לן כהן: לא, לא כל תלמיד דודי.

דודי מזרחי: אם אני לא מדייק אז אני - - -

שרן השכל: אני ממש מבקשת לא להתפרץ רויטל.

רויטל לן כהן: אני פשוט רוצה לא להטעות את הוועדה, זה לא כל תלמיד זכאי.

דודי מזרחי: כל תלמיד שזכאי לסייעת בבוקר, בהתאם לקריטריונים ולסטנדרטים של החינוך המיוחד ולומד במוסד לימוד שהוא בית ספר יסודי או גן ילדים שנמצא בתוכנית ניצנים, מקבל בהתאם לקריטריונים של אגף חינוך מיוחד, מקבל סייעת במימון מלא של המדינה, אפס השתתפות ראשותית, כדי למנוע מצב של רשויות חלשות וכולי במסגרת תוכנית ניצנים.

דודי מזרחי: למה שמתכוונת ואני מניח שכשיגיע הזמן רויטל מהנציבות תתייחס לכך, שילדים שלומדים בצהרון שהוא לא צהרון מטעם משרד החינוך-מסגרת פרטית או מסגרת אחרת, על התלמידים הללו בעצם אין סבסוד מהמדינה על הסייעת ואני חושב שלכך רויטל מתכוונת והיא תוכל להרחיב.

דודי מזרחי: זאת חצי הכוס החיקה, חצי הכוס המלאה היא שמשרד החינוך משקיע 100 מיליון ₪ בשנה, החל מהשנה, בכדי לתת מנענה לאותם התלמידים שבעבר ל קיבלו מענה לסייעת וזה חלק מתפיסה רחבה יותר.

דודי מזרחי: תמיד אפשר יותר, תמיד אפשר להרחיב את המענה, אני משקף רגע מה - - -

יוראי להב-הרצנו: השאלה שלי אבל דודי, נגעה להבטחה שאותם ילדים יוכלו להשתלב באותן המסגרות שלאחר סיום יום לימודיהם בבית הספר הכללי.

יוראי להב-הרצנו: כל תלמיד משולב יוכל להגיע למסגרת המשכית?

דודי מזרחי: נדייק את זה.

דודי מזרחי: כל תלמיד משולב יכול להגיע למסגרת שהיא תחת משרד החינוך, תחת האחריות של משרד החינוך של פרויקט ניצנים.

דודי מזרחי: יש מסגרות שהן לא תחת האחריות של משרד החינוך.

דודי מזרחי: משרד החינוך, במסגרת התקציב שמונח עכשיו על השולחן הכנסת-יש תקציב של כ-100 מיליון ₪ שמשוריינים לטובת העניין הזה, כדי לוודא שיוכלו לקבל מענה רציף של סייעות.

דודי מזרחי: יש ילדים שלומדים במסגרות שהן לא תחת משרד החינוך ולא תחת תכנית ניצנים שבאמת עבורם אין תקצוב נוסף.

אופיר סופר: עד השעה 16:00, דודי?

דודי מזרחי: אני יודע עד השעה 16:00.

דודי מזרחי: עד השעה הזו כן.

תמי סלע: באותו העניין, רק לא להשוות רק לניצנים בשנה שעברה, אלא במת להשוות כי אנחנו כל הזמן מול יום חינוך ארוך, שכשזה קיים עד השעה שיש את שעות יום החינוך הארוך, אז יש את כל הזכאויות במסגרת השילוב.

תמי סלע: כולל טיפולים פרא-רפואיים או כל מה שתלמיד משולב זכאי לקבל ובית הספר ממשיך לפעול שעות יותר ארוכות והוא יכול לקבל, זה שונה מאשר אם הוא עובר עכשיו לצהרון ושם אולי יש לו זכות עכשיו לסייעת או לדברים אחרים.

דודי מזרחי: זה נכון, אבל הצהרון בואי נזכור, הוא עד השעה 16:00 ויום חינוך ארוך הוא עד השעה - - -

תמי סלע: וגם אני מניחה שהסייעת מתחלפת.

תמי סלע: זאת אומרת, זו לא אותה הסייעת כמו נגיד אם הוא ביום חינוך ארוך שבו אותה הסייעת, סביר להניח תלווה אותו.

דודי מזרחי: זה נוגע להסכמי השכר של הסייעות, שבכל מקרה יש שם בעיה-אבל זה עדיף שמרכז השלטון המקומי יתייחס, מבחינת העסקת הסייעות.

אימאן ח'טיב יאסין: השאלה שלי היא בקשר לאותם תלמידים מאוכלוסיות ומאשכולות אחד עד שולש ספציפית, שלא זוכים לא ליום חינוך ארוך וגם נופלים בקטע של הצהרונים.

אימאן ח'טיב יאסין: האם המשרד ימשיך כאילו לא לתת להם את המענה?

אימאן ח'טיב יאסין: אני יכולה להביא דוגמא על תלמידים שנמצאים במועצות אזוריות שהמועצה האזורית ברמה תשע והם ברמה אחת והם לא מקבלים לא מכאן ולא מכאן.

אימאן ח'טיב יאסין: השאלה, למרות המודעות של המשרד, האם הוא ימשיך באותו הקו גם השנה ולא יתאמץ לתת פתרונות לאותם תלמידים?

אימאן ח'טיב יאסין: או בתוך ערים מעורבות?

אימאן ח'טיב יאסין: אפילו בתוכנית ניצנים, למשל בלוד ורמלה, במקום 500 הם מבקשים עכשיו 3,000 ₪.

מאיר פרוש: אני מתאר לעצמי שהמשרד בוודאי ער למצוקות ולפניות מדוע לא מפעילים ביישוב הזה וכדומה, השאלה היא אם המשרד לעצמו, כאשר הוא רוצה כן ללכת לקראת, אז לו איזו שהיא עבודת מטה שהוא בחן?

מאיר פרוש: יש את יום חינוך ארוך, יש את ניצנים, יש אולי גם אופק חדש או איזה מקום כזה או אחר בשעות ההוראה.

מאיר פרוש: איך מאחדים את כל הדברים האלה ואז נותנים יותר מענה ליותר יישובים.

מאיר פרוש: כי הרי אנחנו גם מבינים שהיום יש ישובים שאולי בעבר הם היו זכאים, לפי הקריטריונים של אז והם כבר היום לא.

מאיר פרוש: השאלה היא אם אתם פתוחים לרעיונות שהצעתם אותם ושיש לכם איזה שהוא רעיון לאוצר, או שאתם מנועים מלעשות כזה דבר או שבכלל לא עשיתם דבר כזה?

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: אם תוכל לענות על שתי השאלות בבקשה דודי.

דודי מזרחי: אני רואה שנים ארוכות את חבר הכנסת פורוש כסגן שר החינוך.

דודי מזרחי: אני רוצה להגיד ככה, אנחנו בחנו ובוחנים כל הזמן סדרה של חלופות ויש כאן חסרונות ויתרונות מובנים לכל תוכנית.

דודי מזרחי: זו החלטת מדיניות שצריך לקבל אותה.

דודי מזרחי: היתרון המובהק של תוכנית יום חינוך ארוך, שמדובר בסוף על עובדי הוראה שככה מלווים את התלמידים לאורך היום וזה היתרון המובהק של התוכנית.

דודי מזרחי: גם מבחינת העלויות מימון, אז רוב המימון הוא על ידי המדינה, החיסרון שלו הוא באמת העלות המאוד יקרה והעובדה שזה בא על חשבון אולי תוכנית פנאי.

דודי מזרחי: יש כאלה שיגידו שתוכנית ניצנים, שכוללת בתוכה היבטים של פנאי, כגון: חוגים וכולי.

דודי מזרחי: יש לה יתרונות מובנים.

דודי מזרחי: היא גם על פני זמן ארוך יותר ותוכנית יום חינוך ארוך ביסודי, אם להוציא את הרשתות של החינוך העצמאי והמעיין, שעליהן אין את אופק חדש-אז התוכנית מסתיימת בשעה 14:30, בעוד שניצנים מסתיימת בשעה 16:00.

דודי מזרחי: זאת אומרת, זה לא אותן תוכניות.

דודי מזרחי: יש יתרונות וחסרונות מובנים כלל תוכנית, אנחנו בוחנים את זה במשרד וכרגע מה שמונח על שולחן הכנסת - - -

מאיר פרוש: את מה אתם בוחנים את זה הטוב ביותר שיש או שאולי אם אתם בוחנים, מצאתם שאולי כדאי כן לעשות פריש מיש ולתת הצעה חדשה.

דודי מזרחי: בעת הזו בה אנחנו נמצאים אין לנו הצעה או חלופה טובה יותר.

דודי מזרחי: יש כאן יתרונות וחסרונות - - -.

שרן השכל: ובנוגע למגזר הסוציו אקונומי הנמוך?

שרן השכל: - - -

דודי מזרחי: תוכנית ניצנים היום מתוקצבת בהתאם לאשכול הלמ"ס של הרשות המקומית.

אימאן ח'טיב יאסין: מקומם, מקומם לשמוע את זה, ממש.

דודי מזרחי: היא מתוקצבת בהתאם לאשכול הלמ"ס של הרשות המקומית, זה אומר שרוב המגזר הערבי באחוזים ניכרים-בדואי, מיעוטים וחלקים נכבדים במגזרי מיעוטים נמצאים בתוך התוכנית ורוב הפריפריה נמצאת שם.

דודי מזרחי: יחד עם זאת, אנחנו יודעים ומודעים לכך - - -

אימאן ח'טיב יאסין: יש 29 ישובים במועצות האזוריות שהן במצב קשה ויש את הערבים בערים המעורבות, שהמצב שלהם על הפנים ודווקא שם צריך להכניס את התוכנית הזו, דווקא שם.

דודי מזרחי: אני אומר, יחד עם זאת אנחנו מודעים לכך שיכול להיות שיש מצבים וזה קורה גם במועצות אזוריות וגם ברשויות מקומיות, אבל לאו דווקא-זו לאו דווקא סוגייה מגזרית, זה נכון גם במגזר היהודי יכולה להיות רשות כמו שנתתי קודם דוגמא את תל אביב וגם את ירושלים ונתתי רשויות נוספות, בהן יש תמהיל בתוך האוכלוסייה.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא מנחם בכלל וכשמדובר בעשרות אלפי תלמידים, אז צריך לתת פתרון לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: לא משנה אם זה יהודים או ערבים, אבל רק שעשרה אחוז - - -

דודי מזרחי: אנחנו מאפשרים לרשות המקומית לבצע את אותה דיפרנסציה ולבצע התאמות.

דודי מזרחי: יחד עם זאת, הגענו למסקנה - - -.

אימאן ח'טיב יאסין: איך מאפשרים זאת לרשות.

שרן השכל: שנייה, תני לו שנייה לסיים כי יש גם עוד - - -

אימאן ח'טיב יאסין: לא, לא.

אימאן ח'טיב יאסין: איך?

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להבין איך מאפשרים?

אימאן ח'טיב יאסין: צריך להבין את הדברים, הוא אומר מאפשרים.

אימאן ח'טיב יאסין: איך?

אימאן ח'טיב יאסין: שהרשות תפעל ככה על חשובה כאילו?

דודי מזרחי: הצהרון מופעל על ידי הרשות המקומית.

דודי מזרחי: עכשיו, עוד לפני שקמה תוכנית ניצנים, מדינת ישראל החליטה לפני מספר שנים לתקצב במיליארד שקל את התוכנית הזו והרשויות הפעילו צהרונים לאורכה ולרוחבה של מדינת ישראל והפעילו את זה באופן דיפרנציאלי, תוך מענה של מלגות ומענה לאוכלוסיות החלשות וכיוצא בזה.

דודי מזרחי: יחד עם זאת הגענו, הטענה שאת מעלה היא טענה שיש בה, יש בה רציונל והגענו למסקנה שאנחנו לא יכולים לסמוך על הדיפרנסציה הרשותית מכל מיני טענות, גם אין לי טענות לרשויות, הנושא הזה הוא מורכב.

דודי מזרחי: יש מקומות שיש קושי לעשות את זה ולכן, בשנת הלימודים הבאה אנחנו לא נוכל לעשות את זה, מהלך מאוד מורכב.

דודי מזרחי: נכניס גם את ההיבט הבית ספרי ואת מדד הטיפוח הבית ספרי לתוך שקלול הבחירה.

שרן השכל: תודה רבה דודי.

שרן השכל: אני רוצה להתחיל את הדיון, אנחנו נעבור לרצף דוברים ואנחנו נעשה חבר כנסת, דובר, חבר כנסת, דובר.

שרן השכל: אני אקבע את הארבעה הראשונים, רק שתהיו מעודכנים לפי הסדר: משה טור פז, אחר כך אופיר סופר, אחריו מאיר פורוש ואחר כך עופר כסיף.

שרן השכל: זה לפי סדר ההגעה וההצבעה שהצבעתם בהתחלה.

שרן השכל: אני אקריא גם את השאר כדי שתדעו איפה אתם ממוקמים: אחרי עופר כסיף אימאן ח'טיב, לאחר מכן יוראי להב, הרצנו ולאחר מכן מאיר יצחק הלוי.

שרן השכל: אני אשלב כל פעם דובר-חבר כנסת, חבר הכנסת משה טור פז בבקשה ולאחריו רויטל לן כהן.

משה טור פז: צוהריים טובים.

משה טור פז: אני חושב שכל ילד צריך עוגן חינוכי ויום חינוך ארוך זה עוגן כזה.

משה טור פז: שאלתי פעם את שלמה דברת, אם הוא היה צריך לבחור מכל הרפורמה שלו דבר אחד שהיה מיושם-הרוב לא יושם, מה הוא מציע?

משה טור פז: והוא אמר "..

משה טור פז: יום לימודים ארוך, זה מה שהייתי מציע..".

משה טור פז: יום חינוך ארוך זה רעיון מצוין, אבל הדרך לגיהינום חינוכי רצופה רעיונות טובים.

משה טור פז: אני חושב שהחוק, במתכונו הנוכחית, בעיקר מנציח את הקיים.

משה טור פז: לאורך השנים, כפי שהציג פה יפה דודי מזרחי ממשרד החינוך, ניבנו תוכניות חדשות במשרד החינוך שהן לא פחות ואולי יותר מוצלחות, כדוגמת הצהרונים.

משה טור פז: לצערי ממשלות עבר אף פעם לא היו ממוקדות בנושא השלמת הרעיון של יום לימודים ארוך ולכן נדרשת לטעמי ממשרד החינוך תוכנית עבודה חדשה, שתסתכל על הרעיון הזה אחרת.

משה טור פז: הנתונים הם שילדי ישראל לומדים יותר שעות ויותר ימי לימודים מרוב הילדים בעולם ועדיין ההישגים שלהם בינוניים.

משה טור פז: זה אומר שמשהו בתוכנית הנוכחית לא נכון.

משה טור פז: אז איך הוא צריך להיראות בעיני, קודם כל, בית הספר צריך להיפתח בשעה 8:00 בבוקר ולהמשיך עד 17:00.

משה טור פז: בשעה הראשונה ובשעתיים האחרונות צריך לשלב את כל שעות החוגים והשעות הלא פורמליות, שרובן כבר נמצאות היום במערכת.

משה טור פז: שעות צהרונים, שעות קרב-לאגד את כולם במסגרת של יום חינוך ארוך ולתת בין 9:00 ל-15:00 את שעות התקן ואת שעות הליבה שמשרד החינוך כבר מתקצב היום.

משה טור פז: במצב הזה ובתוכנית הזו לטעמי, התקצוב הנדרש כתוספת יהיה קטן מ-2 מיליארד ₪ שהוזכרו פה ובכל מקרה להסתכל על האירוע הזה כאירוע כלל ישראלי שכולל את כל תלמידי מדינת ישראל.

משה טור פז: זו תכנית שהיא בעיני ברת קיימא והגיע הזמן שמשרד החינוך, כשאנחנו באים לדחות את הדבר הזה, יבוא ויהיה לו זמן שבו הוא יציג תוכנית עבודה כזאת.

משה טור פז: כי באמת, זה מה שמדינת ישראל צריכה בכל המגזרים ובכל החתכים, אפשר להתחיל ליישם את זה כבר בשנה הבאה.

משה טור פז: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: רויטל לן כהן, נציגת שוויון זכויות, יש לך 2 דקות לרשותך.

רויטל לן כהן: קודם כל באמת תודה רבה.

רויטל לן כהן: אני רוצה להתייחס לרגע באמת, למשמעויות ההיקפיות של הדחייה הזאת.

רויטל לן כהן: אני לא מתייחס כרגע ברמת משרד החינוך, אלא רק באמת בנוגע לתלמידים שהם זכאי שירותי חינוך מיוחדים.

רויטל לן כהן: המשרד אמנם מדבר על זה שהוא נותן פתרונות נקודתיים לחלק מהדברים, אבל הוא לא נותן פתרונות להכל ולא לכל דבר ובשורה התחתונה, נשמר אי שוויון ונשמרת אפליה לא רק בין מי שחל עליו יום חינוך ארוך ומי שלא, אלא בעיקר בין מי שההורים שלו נאלצים ואני בהחלט אומרת "נאלצים" לבחור בין מסגרות של חינוך מיוחד על פני השילוב.

רויטל לן כהן: כדי שנבין למה הכוונה בנאלצים, אם נסתכל אפילו על הנתונים שהוצגו לוועדה הזאתי ב-30 לאוגוסט השנה, על ידי הגברת רחלי אברהמסון-מנהלת האגף לחינוך מיוחד, מבחינת הבחירה של ההורים, בשנת תשפ"א בחרו במסגרות לחינוך מיוחד 29,129 תלמידים ובשנת תשפ"ב, שזה אחרי היישום של תיקון 11, שהמטרה שלו המוצהרת הייתה שכל הילדים ילכו לשילוב, התוצאה שלו הייתה שבמסגרות לחינוך מיוחד בחרו 44,677.

רויטל לן כהן: זאת אומרת שהיתה עלייה של מעל ל-50% ילדים שבחרו בחינוך מיוחד או עברו משילוב לחינוך מיוחד.

רויטל לן כהן: מהבדיקות שעשינו אנחנו, בצורה לא פורמלית, אנחנו יודעים בצורה שרוב ההורים הכמעט אבסולוטי, אומר בצורה מפורשת "..

רויטל לן כהן: אני לא יכול לעמוד בזה שאין הארכה של יום הלימודים, שבחגים ובחופשות הילדים בבית.

רויטל לן כהן: ." חלק מהילדים אלו ילדים שזקוקים ליותר טיפולים, חלק לא יכולים להישאר לבד.

רויטל לן כהן: הם לא יכולים להגיע בשעה 12:00 או 13:00 הביתה, אלו ילדים שצריכים את השירות הזה ואז בלית ברירה, ההורים נאלצים לבחור בחינוך המיוחד.

רויטל לן כהן: מאחר ואנחנו מדברים על חוק התייעלות כלכלית וזה חוק של האוצר, אי אפשר שלא להסתכל על החוק הזה בדברים ההיקפיים שלו.

רויטל לן כהן: מה זה אומר?

רויטל לן כהן: זה אומר שכל ילד כזה שהולך לחינוך מיוחד, עולה משמעותית הרבה יותר כסף למדינת ישראל.

רויטל לן כהן: גם מבחינת התוכנית הלימודית שלו , גם מהבחינה הזאת שמשרד החינוך נאלץ לתקצב בינוי.

רויטל לן כהן: אם אנחנו מסתכלים על ההצעות אפילו של דודי מזרחי, בדיונים האחרונים, ב-2018 התקצוב לבינוי בעקבות הרפורמה בחוק, הצורך לפתוח כיתות לחינוך מיוחד היה של מיליארד ו-200,000 ₪ אם אני לא טועה, בעוד שהתקצוב הנוסף שהיה לתלמידים משלובים היה פחות מרבע מיליארד.

רויטל לן כהן: זאת אומרת שרק פה אנחנו רואים פערים אדירים, עכשיו זה רק בינוי, בואו נוסיף לזה את ההסעות-מאחר שילד שמגיע למסגרת של חינוך מיוחד מקבל גם הסעות.

רויטל לן כהן: עכשיו הסעות זה לא רק העניין של עלויות, הסעות זה גם יותר מכוניות על הכבישים.

רויטל לן כהן: אנחנו יודעים שגם מבחינת משרד התחבורה, מנסים עכשיו להוריד את כמות המכוניות בכבישים.

רויטל לן כהן: אז אנחנו גם לא מקטינים את כמות המכוניות בכבישים.

רויטל לן כהן: אם אנחנו רוצים להסתכל על זה בהיבט הכלכלי, הורה כזה של ילד משולב, שלא יכול לקבל את מה שמקבל ילד בחינוך המיוחד, לא עובד.

רויטל לן כהן: אני יכולה רגע, לצורך העניין, להעיד על עצמי.

רויטל לן כהן: הבן שלי סיים שנה שעברה כיתה י"ב ואני רק השנה חזרתי לעבוד, משנת 2007 אני לא עובדת.

רויטל לן כהן: זאת אומרת שאנחנו מדברים גם על זה.

רויטל לן כהן: עכשיו אני רק רוצה באמת במשפט קצר, לתת קצת מההבדלים שיהיו.

רויטל לן כהן: מה הפערים שלא התכוונו אליהם וההשפעות.

רויטל לן כהן: אז קודם כל צהרוני ניצנים והתקצוב הדיפרנציאלי-הם לא זכות, הם תוכנית, לא מקבלים בה סיוע ולא טיפולים, לא מקבלים לימוד וחינוך, לא מקבלים הזנה, לא מקבלים הסעה-כי מי שיש לו הארכת יום לא יכול לקבל הסעה, הם ממשיכים רק עד כיתה ב' או ג' בחלק מהמקרים, ילד בחינוך המיוחד זה לא תלוי גיל.

רויטל לן כהן: זאת אומרת שמכיתה ד', מה יעשו הילדי האלה?

רויטל לן כהן: ולכן אני חושבת שאנחנו לא יכולים, גם אם הכנסת תחליט להמשיך ולדחות את היישום, אנחנו לא יכולים לא לתת מענה לדברים האלה שמייצרים אפליה מובנית בין ילד משולב לילד בחינוך המיוחד.

רויטל לן כהן: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך על הדברים.

שרן השכל: הדובר הבא הוא אופיר סופר, חבר הכנסת.

שרן השכל: בבקשה, יש לך שתי דקות.

אופיר סופר: שלום.

אופיר סופר: קודם כל אני חושב שהאי נוחות שאת הצגת בפתח דברייך לגבי המתיחה והמשיכה של יום חינוך ארוך, זו באמת תחושה שצריכה, כולנו צריכים לחוש אותה.

אופיר סופר: אנחנו רואים עוד תוכנית ועוד תוכנית, יש תחושה שכאילו זורקים עוד ועוד ושופכים ואנחנו לא, אין לנו בעצם מדדים-אלא אם כן נשמע אחרי שמישהו יציג, מדדים לאפקטיביות של התוכנית.

אופיר סופר: זאת אומרת, סביר להניח שזה אפקטיבי, אבל אם אנחנו מתלבטים עכשיו בין ללכת להיבטים של תוכניות שיותר נוגעות לשעות הפנאי, כמו ניצנים ואחרות או אם אנחנו הולכים על יום חינוך ארוך ועושים ומכניסים מרכיבים אחרים ביום החינוך הארוך, זה יהיה על סמך מדדים.

אופיר סופר: אני רוצה להכניס עוד איזה שהוא מושג ללקסיקון, שהוא מתקשר קצת לדו"ח השקיפות וגם לשיח שעולה כאן וזה מדד ההשקעה אל מול מדד האפשרויות.

אופיר סופר: אנחנו לא פעם מדברים על מדד ההשקעה ואני חושב שלא פעם זה מייצר איזה שהוא עוול כלפי תלמידים בפריפריה.

אופיר סופר: כי יכול להיות שאנחנו משקיעים ומשקיעים ואנחנו מפספסים את מה האפשרויות שעומדות בפני תלמיד בפריפריה.

אופיר סופר: עד שבפני תלמיד בפריפריה, בתיכון, לא יהיו אפשרויות של 16 מגמות, כמו שעומדות בפני תלמיד במרכז הארץ, אז כנראה שמשהו פה מתפספס.

אופיר סופר: זה כן נכון לדבר על מדד ההשקעה ועל כמה אנחנו משקיעים בכל תלמיד, אבל מאוד נכון גם לפתח במקביל ונראה לי שחשוב שזה יקרה פה בוועדה או לדרוש את זה בדיונים הקרובים, זה מה האפשרויות שעומדות בפני כל תלמיד.

אופיר סופר: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך חבר הכנסת אופיר סופר.

שרן השכל: עו"ד תמי סלע, היועצת המשפטית של הוועדה רוצה להעיר כמה הערות, בבקשה תמי.

שרן השכל: << אורח >> תמי סלע : << אורח >> רק אני רוצה להבהיר, לגבי המשמעות של התיקון.

שרן השכל: כי היא לא מונעת את האפשרות להמשיך ולהכיל את החוק, למרות שכנראה מהניסיון המצטבר לאורך השנים אנחנו מבינים שזאת המשמעות אבל תרשי לי להבהיר שהמשמעות של התיקון היא לקבוע מועד אחרון, זאת אומרת, 2026-2027, שגם על זה אני חושבת צריך להבין למה דוחים כל כך קדימה את המועד האחרון להחלה.

שרן השכל: כרגע זה עומד על התשפ"ד, זאת אומרת כרגע זה עומד על 22-23 וכרגע דוחים את זה ל-26-27, אבל החוק נותר במתכונתו במובן הזה שאם שרת החינוך תבחר לעשות את זה יש לה את האפשרות לעשות את זה בצווים.

שרן השכל: כלומר, עדיין אפשר לבחון.

שרן השכל: אני חושבת שיש פה שתי שאלות חשובות שחלקן עלו, אבל אולי אני גם אדגיש.

שרן השכל: האחת היא למה בעצם, גם אם רוצים לשמור על המתכונת החלקית, כפי שזה קורה היום, למה לא מעדכנים את הקריטריונים ונשארים עם רשימה שמית שהיא משנת 1998 ברובה, של יישובים, שכמו ששמענו פה כבר לא משקפת בהכרח את האשכולות בצורה מספיק טובה ואחידה.

שרן השכל: זאת שאלה אחת ושאלה שנייה היא, מה המשמעות באמת של ההקפאה בפועל לאורך כל כך הרבה שנים של הרחבת היישום של החוק והאם האמירה היא שהתוכנית הזאת צריכה להישאר רק בישובים של האשכולות הנמוכים ואז אולי ההוראה בחוק, שאומרת שחייבים להשלים את ההחלה שלו היא לא מדויקת או שיש פה אמירה שהתוכנית לא מוצלחת וכן היה אולי עדיף, בחשיבה אידיאלית, לקחת את הסכום הזה ולהשקיע אותו בתוכניות החדשות.

שרן השכל: כלומר, מה בעצם האמירה פה של משרד החינוך מאחורי הדחייה ההולכת ונמשכת 20 שנה לגבי האפקטיביות ואנחנו מדברים על תוכנית שכן היו מחקרים ואני חושבת שזה משהו שהיה מצופה שמשרד החינוך יציג, בכל זאת, מה המחקרים היו אומרים על האפקטיביות.

שרן השכל: יש את זה גם במסמך של הממ"מ, אגב, בתקציר.

שרן השכל: אבל מה אומרת האפקטיביות של התוכניות הזו לגבי צמצום פערים, לגבי הכנסות של הורים עובדים.

שרן השכל: יש כל מיני מחקרים שנעשו בעניין הזה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: ככה, אביבית ברקאי מארגון "בזכות".

שרן השכל: היא נמצאת איתנו בזום?

קריאה: היא וויתרה.

שרן השכל: אוקי היא וויתרה.

שרן השכל: אז חבר הכנסת פורוש בבקשה, לרשותך שתי דקות גם.

מאיר פרוש: כן, אני חושב שאני גם אקצר.

מאיר פרוש: אני אומר שאחד הדברים שאני מכיר גם מהתקופה שאני הייתי במשרד וזה לא שאני כל כך עסקתי בזה ולא עסקתי מכיוון שזה היה מעין טאבו במשרד.

מאיר פרוש: ידעת שכשאתה מבקש על יישוב מסויים תוצאה מסוימת בתוך הישוב ואתה מבקש להתחיל בו פתאום יום חינוך ארוך אז לא יכולת להתקדם עם הדבר הזה וזה הדבר הכי מבאס הייתי אומר.

מאיר פרוש: זה דבר כל כך טוב וכל כך מוצדק והמשרד היה לו "..

מאיר פרוש: אין לי אפשרות.

מאיר פרוש: ./..

מאיר פרוש: אני לא יכול להתקדם.

מאיר פרוש: ." ואני חושב שהמשרד היה צריך למצוא את הדרך לאיך הוא מתקן את הדבר הזה.

מאיר פרוש: אז אני אמרתי קודם שכל תוכנית שיש למשרד, לרגע אני לא חושב שהיא לא טובה ושיש מישהו במשרד שאומר שזה בזבוז של כסף, אבל אם אתה הולך על יום חינוך ארוך, אז קח ותגיע עם כל מה שיש לך סביב הדבר הזה ותלך על זה גם אם הוא לא נותן פתרונות בדברים אחרים, אבל אני הזכרתי את הכמה דברים האלה שאם זה מדובר סביב מה שנקרא הפעלת בית הספר, אז תעגמו כל מיני תקציבים ותלכו על מהלך מסוים.

מאיר פרוש: אבל אולי אתם מכריזים, כמו שאמרה היועצת המשפטית, שיום חינוך ארוך הוא דבר שהוא נכשל וחבל להמשיך איתו.

מאיר פרוש: אז מאחר ואני הרי לא אקבל תשובה היום, לא אני ואף אחד פה לא נקבל תשובה כי יש קואליציה ואופוזיציה ולא נתקדם, אז אנחנו נגיש גם הסתייגות בדבר הזה.

מאיר פרוש: אתה תפתיע אותי אם תגיד לי שיש לך תשובה חיובית.

שרן השכל: תודה רבה לך חבר הכנסת פורוש.

שרן השכל: הדוברת הבאה היא מיטל בק, ראש תחום חינוך מהמועצה לשלום הילד.

שרן השכל: << אורח >> מיטל בק: << אורח >> אז כמו שאמרת, אני באמת מהמועצה לשלום הילד.

שרן השכל: אנחנו מדברים על דחייה של - - - של חוק.

שרן השכל: אולי כבר ל-2026-27, אנחנו מדברים על 30 שנה מהיום שבו החוק נכנס, מהמועד המקורי בעצם של החוק והממשלה שוב ושוב מבקשת לדחות את ההחלה של החוק ונמנעת מלקבל החלטות משמעותיות.

שרן השכל: אולי היום זה הזמן וזה הדיון לקבל את ההחלטות האלה ולהקצות את התקציבים המתאימים להרחבה של החוק או לחילופין, להחליט מה התוכניות המלאות שיכולות להחליף את החוק כדי שנוכל להגיע באמת למטרה המלאה של המהות ושל המטרות שלו.

שרן השכל: אמנם משרד החינוך, שמענו שהוא מקדם מטרות שונות שמיועדות למטרות דומות, אבל אין תחליף לחינוך מלא.

שרן השכל: צהרונים הם לא יום חינוך ארוך.

שרן השכל: ראינו גם בדו"ח של הממ"מ שמחקר שבוצע על ההשפעה של יום לימודים ארוך, מבחינת ההישגים הלימודיים של התלמידים.

שרן השכל: התוכנית בעצם מביאה לצמצום פערים משמעותי בין תלמידים מרקע חלש לתלמידים מרקע חזק והסוגייה הזאת כולה קשורה גם כמובן למפעל ההזנה.

שרן השכל: תקופת הקורונה העלתה קשיים בנושא ההזמנה, ראינו אי ביטחון תזונתי בקרב תלמידים שמגיעים מקבוצות אוכלוסייה מוחלשות.

שרן השכל: לכן, מבחינתנו ההחלה של יום חינוך ארוך באופן מלא, תביא להגדלת האוכלוסייה שזכאית לארוחה חמה במסגרת המפעל הזה ויש פה בעצם גם חשיבות פדגוגית חינוכית, אבל גם חברתית וכזו שיכולה לספק שירות בסיסי לילדים שבבית שלהם לא מקבלים את האוכל החם הזה.

שרן השכל: לכן יום לימודים ארוך מסייע בצמצום פערים ובמתן שוויון הזדמנויות.

שרן השכל: לעמדתנו אסור להמשיך את הדחייה הזאת שוב ושוב וצריך להחיל את החוק באופן מידי וקרוב ככל הניתן.

שרן השכל: זה כלי חשוב במערכת החינוך ואנחנו מבקשים מהוועדה לא לאפשר את הדחייה ולמצוא פתרונות להקצאה מתאימה בתכולה של החוק או לחלופין, לתוכניות משמעותיות שיאפשרו בעצם לממש את המטרות ואת המהות של החוק באופן מלא.

שרן השכל: תודה רבה לך מיטל בק מהמועצה לשלום הילד.

שרן השכל: הדובר הבא, חבר הכנסת עופר כסיף, לרשותך שתי דקות, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: אני מציע לכולנו שלמרות שקוראים לחוק הזה, אם אפשר לכנות אותו כך "החוק להתייעלות כלכלית", שנסתכל לא דרך החור של הגרוש, אלא בעיניים של הילדים וכשאנחנו עושים את זה אנחנו רואים שהדחייה הזאת היא מעבר לעניין הפרוצדוראלי.

עופר כסיף: זה נזק מתמשך לדור שלם.

עופר כסיף: זה למעשה לדור שלם.

עופר כסיף: כי אנחנו מדברים על דחייה של 24 שנים מאז שחוקק החוק, בשנת 1997 ועכשיו למעשה, אנחנו מדברים על אם בכלל הוא ימומש.

עופר כסיף: מתי היה כתוב?

עופר כסיף: בשנת 2026 או 2027?

עופר כסיף: זה 30 שנה, יופי, נחגוג 30 שנה.

עופר כסיף: חוק ההסדרים הוא בכלל חוק פסול מכל הבחינות, אנחנו יודעים ולא ניכנס לזה עכשיו.

עופר כסיף: כלום יודעים את זה.

עופר כסיף: כולם יודעים שחוק זה הוא חוק פסול והוא חוק אנטי דמוקרטי והוא חוק שפוגע בעיקר באוכלוסיות המוחלשות ולא יעלה על הדעת שבמשך 30 שנה החוק הזה והסעיף שאנחנו מדברים עליו נמרח ונדחה שוב ושוב ומי שנפגע מזה זה הילדים המוחלשים ביותר.

עופר כסיף: תסתכלו על המספרים, אני מסתכל פה ואני פשוט מזדעזע.

עופר כסיף: אתם יודעים מה האחוז של, יש פה עוד פעם את הפילוח הלא מדויק, עושים פה אבחנה בין ערבי לדרוזי/בדואי-למעשה כולם הם חלק מהחברה הערבית, אבל אני אתייחס לפי הפילוח שנעשה פה.

עופר כסיף: 99% מהערבים הדרוזים זכאים ליום חינוך ארוך, אוקיי?

עופר כסיף: יפה.

עופר כסיף: עכשיו, העניין הוא לא רק כמובן הזכאות, אלא כמובן עד כמה זה ממומש ומי נהנה מזה והוזכר קודם הנושא של ילדים עם מוגבלויות, ילדים שבגלל החוק הזה עוד אלפי ילדים יידחה השילוב שלהם ואני בכוונה לא רוצה להתייחס לנגזרת התקציבית, כי אני רוצה להתייחס רק לעניין של הרווחה של אותם הילדים.

עופר כסיף: הרי זה לא יעלה על הדעת, זאת הפקרה והפקרות שהילדים שזקוקים ביותר ליום חינוך ארוך נזקרים, פשוט נזרקים.

עופר כסיף: עכשיו אלו הילדים עם מוגבלויות, אבל הוזכר גם קודם שיום חינוך ארוך יש לו עוד כל מיני צדדים חיוביים.

עופר כסיף: הזכירה הדוברת הקודמת, שהתוכנית-וזה מצוין כאן מהמחקר של הממ"מ, שהתוכנית הביאה לצמצום פערים בין תלמידים מרקע חלק לבין תלמידים מרקע חזק ועכשיו כשדוחים את התוכנית הזאת, אז למעשה גם דוחים את צמצום הפערים.

עופר כסיף: הנושא של ארוחה חמה, יש ילדים רעבים בארץ.

עופר כסיף: יותר מידי ילדים רעבים בארץ ויום חינוך ארוך נותן פתרון חלקי לחלקם והדחייה הזאת היא פשוט מבישה.

עופר כסיף: אני חושב שאנחנו כאן ואני קורא פה לכל חבריי וחברותי, הגיע הזמן אחרי 24 שנים פשוט לא לתת לחוק הזה לעבור, לא לתת לדחייה לעבור.

עופר כסיף: לא לקבל את הבקשה לדחייה וליישם את החוק הזה במלואו מיידית לטובת אותם ילדים ואתם יודעים מה אני אהיה בוטה וזה משפט אחרון, אם אני צריך לחשוב והתחלתי מהחור של הגרוש מול העניינים, להסתכל מהחור של הגרוש או בעיניים של הילדים-אני מעדיף את השני.

שרן השכל: תודה רבה לך חבר הכנסת עופר כסיף.

שרן השכל: הדובר הבאה הוא נעם תנעמי ממועצת התלמידים.

שרן השכל: צוהריים טובים נעם, בבקשה ברשותך שתי דקות לומר את דברייך בפני הוועדה.

שרן השכל: יש לך בעיה בסאונד ואנחנו לא שומעים אותך, מה שנעשה-אנחנו נעבור בינתיים לדובר הבא עד שתתקן את התקלה וננסה לחזור אליך לאחר מכן.

שרן השכל: חברת הכנסת אימאן ח'טיב, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך שתי דקות.

אימאן ח'טיב יאסין: צוהריים טובים לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: האמת, מה שקורה עד עכשיו באמת מזעזע.

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר להמשיך באותו העוול ולהגיד "נדחה את זה עוד שנה, עוד שלוש שנים או עוד ארבע שנים".

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שצריך לחזור ולבדוק שוב פעם ולעשות הערכה ולחשוב במדידה ובהערכה מהי המטרה של התוכניות האלו.

אימאן ח'טיב יאסין: זה מה שצריך להנחות אותנו.

אימאן ח'טיב יאסין: אם המטרה הזאת היא לקחת את אותם ילדים וילדות שזקוקים לאותן תוכניות ולבדוק בדיוק איזה תוכניות צריך לתת להם, זה מה שצריך להנחות אותנו.

אימאן ח'טיב יאסין: לא צווים ולא משהו אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שנבוא ונגיד שאלו צווים ולא קריטריונים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות ש-3,000 ילדים בלוד, בשנה שעברה, שהיו רשומים בתוכנית ניצנים ועכשיו יש לנו כמה?

אימאן ח'טיב יאסין: 24 ילדים ולמה?

אימאן ח'טיב יאסין: כי בלוד זה אשכול שלוש וארבע ואז הילדים צריכים לשלם, כי זה ראשותי והמחיר עלה מ-500 ₪ ל-3,000 ₪.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות מה שקורה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות שבבתי ספר של המוכשר, חלק מהרשתות מקבלות את היום חינוך ארוך וחלק לא מקבלות, ככה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהגיע הזמת, כבוד יושבת הראש, לשים את הדברים על השולחן ואני כבר מבקשת שתי הסתייגויות: הראשונה זה שכל הרשויות באשכול אחד עד שלוש יוחרגו ממה שמביאים עכשיו ויוכנסו לתוכנית במיידי.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר השני, ילדים במועצות אזוריות ובערים מעורבות, שצריך להתייחס אליהם לפי האשכול שבו הם נמצאים ולא לחכות עוד שנה.

אימאן ח'טיב יאסין: כי אני פשוט חושבת שאי אפשר לשמוע את זה.

אימאן ח'טיב יאסין: כאילו אנחנו יודעים בוודאות שנגרם עוול ואנחנו רואים את התוצרים של הפערים, אנחנו רואים את התוצאות גם של המבחנים ואנחנו אומרים "יאללה לא נורא, עוד שנה".

אימאן ח'טיב יאסין: כאילו שמדובר פה במשהו יבש שאפשר לאחסן אותו עוד שנה, להקפיא אותו ואז להוציא ומתי שרוצים אפשר להתחיל.

אימאן ח'טיב יאסין: לא! זה בני אדם שחיים כל שנה, כל יום, שכל שעה שווה את החיים שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר להתנהל במורה כזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: אם ככה משרד החינוך שאמור ואמון על עתיד הילדים שלנו מסתכל על הדברים בצורה כזאת, אני חושבת שזה אומר דרשני.

אימאן ח'טיב יאסין: << אורח >> תמי סלע : << אורח >> רק אם אפשר, ההסתייגות השנייה שהזכרת, לא הבנתי בדיוק למה הכוונה?

אימאן ח'טיב יאסין: כדי שאחר כך גם נוכל לנסח את זה כמו שצריך.

אימאן ח'טיב יאסין: כן.

אימאן ח'טיב יאסין: על התלמידים והתלמידות בערים מעורבות.

אימאן ח'טיב יאסין: << אורח >> תמי סלע : << אורח >> מה לפי סל טיפוח בית ספרי הכוונה?

אימאן ח'טיב יאסין: כן.

אימאן ח'טיב יאסין: לפי המצב הסוציו אקונומי שרובם.

אימאן ח'טיב יאסין: << אורח >> תמי סלע : << אורח >> כי צריך להגיד על מי את רוצה שזה יחול.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להחיל את זה על תלמידים מרקע סוציו אקונומי קשה.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו יודעים איפה התלמידים האלו נמצאים ובאילו בתי ספר וגם באיזה שכונות הם חיים.

אימאן ח'טיב יאסין: אי אפשר במועצה אזורית כמו מטה אשר, מדד תשע בסוציו אקונומי ובשיח דנון אחד ובאים אחר כך לתלמידים ואומרים להם תשלמו כמו תשע.

אימאן ח'טיב יאסין: גם בקייטנות, גם ביום חינוך ארוך, גם בניצנים, גם וגם וגם וזו דוגמא אחת קטנה והסיפור הזה – רק עשרה 10% כאילו מהערבים ואני מוחאת על החלוקה הזאת דרוזים/בדואים/ערבים, כולנו ערבים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יכול להיות, כולנו בין אחד לשלוש.

אימאן ח'טיב יאסין: תמצאו לי ישוב ערבי אחד שהוא מעל לשלוש, איפה?

אימאן ח'טיב יאסין: אז למה שלא כל תלמידים הערבים יהיו בתוך זה?

אימאן ח'טיב יאסין: ושוב פעם, אני חוזרת ומדגישה שצריך לבחון את אותן התוכניות ואת התוכן שלהן ולתקן.

אימאן ח'טיב יאסין: אם אנחנו משקיעים, אז שההשקעה הזאת תניב פירות ותוצרים ולא רק לשים את הכסף ונמשיך 30 שנה ולא בודקים מה קורה עם התוכנית הזאת ואם היא פועלת או לא.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אנחנו ננסה שוב להעלות את נועם תנעמי ממועצת התלמידים.

שרן השכל: << אורח >> נעם תנעמי: << אורח >> שומעים אותי עכשיו?

שרן השכל: מעולה.

שרן השכל: אז קודם כל תודה על זכות הדיבור.

שרן השכל: אני נעם תנעמי, תלמיד כיתה י"א מגבעת שמואל ונציג מועצת התלמידים והנוער הארצית.

שרן השכל: אני אתייחס פה לכמה נקודות שגם קשורות לחוק עצמו וגם להארכה של החוק.

שרן השכל: בעצם, הדבר הראשון הוא שאם יש לנו תחושה של חוסר זמן והספק-זה לא בוודאות אומר שחזר זמן.

שרן השכל: יש לנו צורך לחשוב האם אנחנו מנצלים את הזמן הקיים ואם לא, לראות איך אנחנו מנצלים אותו יותר נכון, זה באופן כללי על אורך השעות של היום הנוכחי במערכת החינוך.

שרן השכל: אם השעות שנוספות מתוקף החוק ילכו למתמטיקה ואנגלית, זה לא שווה כלום.

שרן השכל: אבל אם הם ילכו לחינוך פיננסי, לשעות חינוך ושיעורי חינוך כדי באמת להעמיק את הדמות הבוגרת ולימוד של מיומנויות למידה, זה דבר שיעזור הרבה יותר וימנע בעצם ממערכת החינוך להידרדר עוד הפעם לכיוון של בייביסיטר של עוד שעות ובאמת, יהפוך את זה לשעות שיתרמו ויסייעו באמת לתלמיד בחיים שאחרי.

שרן השכל: לגבי אורך של שיעורים וימים, באופן כללי-לא חייבים שיעורים ארוכים, אפשר לצמצם את זה יותר.

שרן השכל: ראינו בשנה האחרונה, בקורונה, שמורה שלוקח שיעור של 45 דקות ובמקום זה עושה 10 דקות הקנייה ו-15 דקות תרגול, מצליח להעביר את החומר בהרבה יותר טוב.

שרן השכל: נקודה שנייה, חינוך בלתי פורמלי-אם אנחנו מאריכים את יום הלימודים בצורה הרבה יותר רחבה, שיהיה עד השעה 17:00, הרבה תלמידים שנמצאים בכמה מסגרות בשעות אחר הצהריים לא יוכלו לעשות את זה.

שרן השכל: אני היום מדריך בתנועת הנוער "עזרא" ומשתתף בארגון "ליד" וזה דבר שדורש מאיתנו המון המון זמן.

שרן השכל: יש תלמידים שברגע שנאריך את הלימודים עד לשעות כאלה, אני היום לומד עד השעה 17:30 כל יום בערך, אז זה מאוד מאוד קשה לעשות את זה ויש תלמידים שלא יצליחו וזה דבר שיפגע בעולם הערכי שלהם, שזה דבר שאנחנו בעצם לא מקבלים בבית הספר וכן מקבלים במסגרות האחרות ואם נאריך את זה בצורה לא מבוקרת ולא תוך פיקוח ודאגה לראות שזה כן מאפשר עדיין את השעות האלה, אנחנו נאבד את התחום הזה.

שרן השכל: תנאי למידה זו עוד נקודה שחשוב להתייחס אליה.

שרן השכל: ברגע שאנחנו מאריכים את היום, צריך לדאוג שתהיה לתלמידים הזנה מספקת, שיהיו תנאים של שעות לימודים שמאפשרות שינה מסוימת-גם אם זה נמצא במסגרות וגם אם זה בשיעורי בית ומבחנים.

שרן השכל: לגבי ההזנה, אם זה מקומות שאפשר לחמם בהם את האוכל או שיש חמגשיות או כל דבר אחר אבל צריך דבר כזה וגם במהלך היום, לשלב הפסקות שמאפשרות לתלמיד להתרענן ולא להגיע לשעה 15:00 שהוא כבר מותש ודי כבר אין לו כוחות ללמוד.

שרן השכל: דבר נוסף, ישנם תלמידים שקשה להם להתרכז וכבר בשעה 13:00 אתה מאבד אותם.

שרן השכל: צריך לראות איך אנחנו מוצאים גם להם פתרון.

שרן השכל: אם זה אומר שאנחנו לוקחים את השעות החשובות ואת המקצועות החשובים ואת השיעורים החברתיים יותר למעלה בסדר היום, אז אנחנו מאפשרים להם בעצם כן להשתחרר בשלבים מסוימים או הפסקות יותר ארוכות וכך אנחנו לא מאבדים אותם, אז יש חשיבות לדבר הזה כדי שלא בעצם אותם התלמידים ייאבדו ותלמידים שיכולים להתרכז יצליחו בניגוד לאותם התלמידים.

שרן השכל: נקודה אחרונה, לגבי נושא הארכת החוק.

שרן השכל: מבקשים פה הארכה של ארבע שנים של החוק, אחרי המון המון שנים שהחוק הוארך שוב ושוב.

שרן השכל: אני קורא מפה למשרדים שקשורים לנושא, אם במידה ותקבלו את ההארכה אז קחו את השנים האלה כדי לבנות תוכנית אמיתית, תוכנית שמאפשרת לתלמידים להתקדם ולא עוד פעם לנצל את זה כדי להימרח עם החוק.

שרן השכל: אנחנו פה במועצת התלמידים והנוער הארצית בשבילכם לעזור לכם, כדי לבנות תוכנית אמיתית.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך נועם ממועצת התלמידים.

שרן השכל: << אורח >> תמי סלע : << אורח >> הבעיה שלא כל כך ברור אם הם בעד או נגד.

שרן השכל: הם התכוננו כראוי, כמו שצריך ממש.

שרן השכל: יוראי יהיה לך קשה לעקוב אחריו.

יוראי להב-הרצנו: זהו, זה בית הגידול שלי.

יוראי להב-הרצנו: אני הייתי נציג מועצת התלמידים והנוער הארצית, כבוד גדול.

שרן השכל: תודה רבה נעם וכמובן הדובר הבא, יוראי להב.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה חברת הכנסת שרן השכל ותודה למנהלת הוועדה, ליהודית, כבוד גדול ואני תמיד שמח להתארח כאן, זה מחדש אנרגיות.

יוראי להב-הרצנו: אני מוכרח לומר, מאחר ואנחנו מדברים כחלק מחוק ההסדרים, שהחוק הזה הוא לא כלכלי.

יוראי להב-הרצנו: המשמעות המיידית של אי החלת החוק לאלתר, היא המשך ההסללה למסגרות נפרדות.

יוראי להב-הרצנו: מעבר להיבט של העמקת אי השוויון ההזדמנויות, אך בעיקר מדובר ברמה התקציבית-עוד מיליארדים שבמקום ללכת לייצב שוויון ולהשקיע בכלל תלמידי ישראל ילכו על עוד מסגרות נפרדות לחינוך המיוחד, שהרי אין פתרון ליום חינוך ארוך.

יוראי להב-הרצנו: התיקון, שנחקק בשנת 2018 ובעצם נתן את האפשרות להורים לבחור האם הילד שלהם ילך לחינוך המיוחד או למסגרות השילוב, פשוט מעגן חוסר שוויון ומתמרץ הורים לבחור במסגרות החינוך המיוחד, שהן הרבה יותר יקרות ממסגרות החינוך הכללים.

יוראי להב-הרצנו: אם אנחנו מדברים על העובדה שכרגע גם בתוך הסל שמוקנה בתוך החוק יש אפליה כלפי תלמידי החינוך המשולב בשעות של הטיפולים שניתנים, גם ביישום של החוק, יש שעות שניתנות לאותם התלמידים וגם בהיבט של יום חינוך ארוך.

יוראי להב-הרצנו: כל ההיבטים של יישום מערכת החינוך של אותו תיקון החוק החשוב משנת 2018 מסליל את ההורים לבחור במסגרות החינוך המיוחד, ששוב אני אומר, דורשת תקציבים רבים יותר ממערכת החינוך ואני רוצה לומר, גם הפתרון של "ניצנים" הוא לא פתרון מלא ליום חינוך ארוך.

יוראי להב-הרצנו: גם כי הוא מיועד לתלמידי גן ועד כיתה ב' וגם כי אין בכל מקום בארץ את התוכנית הזאת, גם כי הוא פתוח רק לתלמידים שהזכאות שלהם היא למינימום של שמונה שעות סייעת, גם כי הוא עולה כסף-בניגוד ליום חינוך ארוך במערכת החינוך המיוחד, שלא עולה כסף, גם כי אין בסופו הסעה חזרה הביתה, מה שיש בחינוך המיוחד ולכן אני שואל את נציג משרד החינוך שמגיע מהרקע הכלכלי, מה שאתם מבקשים מהכנסת לאשר עולה לכם יותר כסף, גם ברמה המיידית וגם בראייה אורכת טווח, כשאני שם בצד את ההיבט הערכי של העמקת הפערים ושל הנצחת אי השוויות, במיוחד כלפי ילדים עם צרכים מיוחדים לפיכך, א', אני מציע לגנוז את הבקשה להאריך את יום הלימודים הארוך.

יוראי להב-הרצנו: אבל במידה והיא לא נגנזת, אני מבקש כן לעמוד על מה שצריך לעשות בתוך ההצעה החדשה וזאת כדי לוודא שלפחות בתוך מסגרות ההמשך, כלומר ניצנים, ייענו יותר על ערך השוויון.

יוראי להב-הרצנו: שזה אומר, א', ברמת הלמ"ס-לעבור מההתייחסות היישובית להתייחסות הפרטנית של כל הורה והורה, שלעתים יש יותר מילד אחד שצורך את אותם שירותים.

יוראי להב-הרצנו: ב', לאיין את התשלום עבור השתתפות של תלמידי השילוב באותן המסגרות, שהרי הם לא נדרשים בתשלום במסגרת מערכת החינוך המיוחדת ו-ג', לראות איך אנחנו ממשיכים את הטיפולים הפרא רפואיים שניתנים באותן המסגרות מיוחדות, במסגרת הצהרונים-שהרי זה מתקיים במערכת החינוך המיוחדת.

יוראי להב-הרצנו: חברים, צריך לוודא שתכלית החקיקה של התיקון שנחקק בשנת 2018 נשמרת ואנחנו מאפשרים אמיתית לאותם הורים את חופש הבחירה החופשית בהבנה שהילדים מקבלים פחות או יותר את אותם שירותים.

יוראי להב-הרצנו: כי כרגע אתם מנציחים או מתמרצים או מסלילים את אותם ההורים לבחור את מערכת החינוך המיוחדת, באופן שסוטר את כוונת המחוקק.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: הדוברת הבאה היא מוריה, אמא לילד עם צרכים מיוחדים שביקשה לומר כמה מילים.

שרן השכל: שלום מוריה, לרשותך שתי דקות בבקשה להציג את דברייך בפני הוועדה.

שרן השכל: << אורח >> מוריה: << אורח >> שלום.

שרן השכל: אני מצטערת שאני ללא ווידאו.

שרן השכל: אני רוצה לדבר על מספר דברים ואני אציג את עצמי.

שרן השכל: שמי מוריה, אני אמא לילד משולב, ילד עם צרכים מיוחדים והוא משולב בחינוך הרגיל בכיתה ד'.

שרן השכל: אם אנחנו מדברים על צהרוני ניצנים, אז אמרו כבר לפניי-מדובר בעצם על פיתרון לכיתות א' ו-ב'.

שרן השכל: בלמ"ס אחד עד חמש נכללים גם הגנים ואני חושבת שאולי גם כיתה ג', אבל בלמ"ס שש עד עשר הם לא נכללים.

שרן השכל: זה אומר שכבר היום, למעשה אין פיתרון לילדים האלה ואנחנו לא מדברים על הבדל של 600-900 ₪ לשלם בשביל צהרון.

שרן השכל: להורה שצריך להכניס גם ילד לצהרון בגילאים האלה, אז הוא צריך להוסיף גם עוד 2,000 ₪ למשלבת, זה לא מידתי, זה דבר אחד.

שרן השכל: דבר שני, אנחנו מגיעים לכיתה ד' למעשה אין שום פיתרון.

שרן השכל: אני יכולה להגיד שאני אישית, אם חד הורית שגרה ביישוב למ"ס תשע ועובדת במשרה מלאה, אין לי פיתרון לילד.

שרן השכל: אני התלבטתי בתחילת השנה אם להשאיר אותו בשילוב ואני נסמכת על הוריי, שהם בני 80 ומעלה כי אין לי דרך אחרת לדאוג לילד.

שרן השכל: זאת אומרץ, האופציה היחידה שיש לי ללא ההורים שלי, היא לבחור בין שילוב לעובדה וכאם חד הורית זה לא ממש אופציה שניתן לבחור בה.

שרן השכל: מעבר לזה, יש את הנושאים שדוברו לגבי הטיפולים.

שרן השכל: יש פערים מאוד מאוד גדולים בין החינוך המיוחד לחינוך הרגיל.

שרן השכל: כל נושא של ללמוד את ההתנהלות היום יומית ודברים כאלה יש הרבה דגש בחינוך המיוחד, אבל בשילוב הוא לא קיים.

שרן השכל: גם בגלל חוסר של זמן להשקיע בנושא הזה.

שרן השכל: אם אנחנו נגיע ליום לימודים ארוך יהיה את הזמן ללמד את הילדים גם להתנהל, מה שלא קורה היום בשילוב.

שרן השכל: מעבר לזה, הסעות.

שרן השכל: כשהילד שלי היה בצהרון, למעשה הוא איבד את הזכות לחזור בחזרה הביתה עם הסעה, שבחינוך המיוחד, כשילדים יש להם הארכת יום לימודים, יש להם את הזכאות להסעה ועכשיו אין בכלל צהרון, אז זה לא קיים.

שרן השכל: יש גם בעיה עם כל נושא הקיץ וקייטנות ודברים כאלה.

שרן השכל: לצערי הרבה, השנה לדוגמא, אנחנו קיבלנו מכתב מהקייטנה שהבן שלי היה רשום אליה, שאנחנו מתבקשים לא להגיע לקייטנה כי אין משלבת.

שרן השכל: אז כשאנחנו מכלילים את הנושאים האלה בתוך יום החינוך הארוך ואני מקווה גם שנה ארוכה, אז הדברים האלה אמורים לפתור את עצמם.

שרן השכל: מעבר לזה, שמעתי את דודי מדבר על נושא של קריטריונים, שהם הפעם בית ספרים ולא יישוביים, קריטריונים כלכליים, מדרג כזה.

שרן השכל: אז אני מבקשת, גם אם הולכים לפתרון כזה, אז גם להכניס איזה שהוא פיתרון של מספר ילדים משולבים בבית הספר או איזה שהוא פיתרון שיתן מענה גם לילדים המשולבים כי הם פשוט נותרים ללא מענה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך ואני מעבירה את זכות הדיבור לחבר הכנסת מאיר יצחק הלוי.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה לך כבוד יושבת הראש.

מאיר יצחק הלוי: אני אביא איזה משהו מהאווירה הנוסטלגית, כשמדברים על יום חינוך ארוך, או יום לימודים ארוך.

מאיר יצחק הלוי: דודי, אני מלווה את הנושא הזה בוורסיות כאלה ואחרות מסוף שנת 1974, סליחה שאני מסגיר את גילי, אבל אני רוצה להגיד - - - כבר אז בוורסיות כאלה ואחרות, דובר על יום לימודים ארוך ויום חינוך ארוך ואני רוצה להגיד, מבלי להתייחס רגע לדחייה, בסוף תתקבל פה החלטה.

מאיר יצחק הלוי: אני אגיד שאם יש החלטה לדחייה, בוא ננצל את זה לעשות ריוויזיה אמיתית בכל מה שקשור למה שקראנו יום חינוך ארוך או יול"א, פעם קראנו לזה יול"א, יום לימודים ארוך למי שזוכר.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שצריכה להיות מערכת שמלמדת או עד 16:00 או עד 17:00 לכל תלמידי מדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: עכשיו, אני אספר לכם שאם נלך אחורה ונבחן כמה תוכניות היו בתוך מערכת החינוך, החל מבתי תלמיד שהיו כבר בשנות ה-70' ועבור דרך פעילות עם המתנ"סים וצהרונים ומשפחתונים ופעוטונים וכל מיני שאתם רק רוצים, אני לא רוצה עכשיו למנות דברים שקשורים ל"מערכות התומכות" נגדיר את זה.

מאיר יצחק הלוי: אם אנחנו נעגן כוח, יש היום חברה למתנ"סים, יש רשויות מקומיות, יש את משרד החינוך כמובן, יש את הרווחה במסגרות שלה.

מאיר יצחק הלוי: כך שאם נעגן כוח, גברתי היושבת ראש, האמינו לי שגם נגיע למשאבים.

מאיר יצחק הלוי: אנמי חושב שזה מחויב במציאות להכניס לתוך מערכת החינוך יום לימודים שמסתיים איפה שהוא בין השעות 16:00 ל-17:00, אני לא רוצה עכשיו לקבוע.

מאיר יצחק הלוי: צריך שבתוך השעות הללו תהיה גם פעילות חינוכית חברתית ערכית, מה שמוגדר פה כשעות פנאי.

מאיר יצחק הלוי: אין שום בעיה לשתף פעולה עם רשת מתנ"סים למשל, אני ניהלתי את רשת המתנ"סים, הקמתי וניהלתי אותה והייתי גם מחזיק תיק - - - וגם מנהל המחלקה לנוער, אז אני יודע להגיד שפשוט צריך לדבר ול- - - אינטרסים והכל יהיה בסדר.

מאיר יצחק הלוי: לכן, גברתי יושבת הראש, המסר המרכזי שלי באמירה שלי ולשם כך הגעתי לכאן, הוא להגיד שזו הזדמנות מצוינת אחת ולתמיד לקבל את ההחלטה שלימודים במדינת ישראל יסתיימו בשעה 16:00 ולתוך התוכן הזה יוצקים את המומחיות של כל הגורמים שמשחקים היום ודרך אגב שגם עולים למדינת ישראל כסף, אנחנו יודעים את זה ויודעים את זה מצוין.

מאיר יצחק הלוי: זה המסר ואחרת אנחנו נמשיך להתברבר מתוכנית לתוכנית, בהתנסויות כאלו ואחרות, נבזבז את כספינו.

מאיר יצחק הלוי: אם נעשה זאת, נדע לתת מענה לכל תלמיד ותלמיד ויכול להיות שנקבל החלטה שתלמידים מאזורים מסוימים נדרשים להיות שותפים בצורה כזו או אחרת-אני לא פוסל את זה.

מאיר יצחק הלוי: אבל, כל תלמידי מדינת ישראל צריכים ללמוד עד השעה 16:00.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי.

שרן השכל: הדוברת הבאה היא עירית גזית, מנהלת מחלקה משפטית של אקי"ם.

שרן השכל: << אורח >> עירית גזית: << אורח >> תודה רבה על ההזדמנות.

שרן השכל: אני רציתי לעלות ולהפנות בעצם את הזרקור דווקא על ילדים עם מוגבלות שכלית שלומדים בחינוך המיוחד, על השילוב דיברו לפניי ואני רוצה להסביר.

שרן השכל: הם מסיימים את יום הלימודים בשעה 14:30 ואז עוברים למסגרת של יום שהות ארוך בפיקוח הרווחה ובאופן הזה הילדים בעצם מופלים לרעה, כשילדים אחרים עם מוגבלויות נשארים בחינוך המיוחד עד השעה 16:45 ומקבלים מענים גם חינוכיים וגם פרא רפואיים במסגרת משרד החינוך והילדים עם המוגבלות השכלית בעצם, עוברים לאחריות משרד הרווחה עם תקציבים הרבה יותר מצומצמים.

שרן השכל: לפעמים באותי בית ספר נשארים ילדים במסדרון אחד, במסגרת יום חינוך ארוך של משרד החינוך ולידם עם מוגבלות שכלית עוברים למסדרון אחר ועוברים לאחריות משרד הרווחה ולתקציבים המצומצמים שמופנים לדבר הזה.

שרן השכל: אני רוצה לבקש, שבהזדמנות הזאת נתקן גם את העוול הזה, של האפליה הפנימית בתוך המוגבלויות.

שרן השכל: אני רוצה לומר שמכיוון שמדובר בשירות של הרווחה אז בעצם ההורים משלמים גם השתתפות עצמית עבור יום השהות הארוך הזה, בניגוד לילדים עם מוגבלויות אחרות ששם בעצם בגלל שזה במשרד החינוך אין השתתפות עצמית של ההורים.

שרן השכל: ככה שנראה לי שזו הזדמנות טובה גם לתקן ואת העוול הזה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך עירית גזית.

שרן השכל: הדובר הבא, אמציה דויטש מהנהגת ההורים הארצית.

שרן השכל: << אורח >> אמציה דויטש : << אורח >> שלום לכולם.

שרן השכל: אני אמציה דויטש, אני מהנהגת ההורים הארצית.

שרן השכל: לצערי, אני משתתף בדיון באותו הנושא כבר משנת 2016.

שרן השכל: הזכירו פה שאנחנו כבר 30 שנה מושכים את החוק, אני חושב שיש הורים שנולדו כשחקקו את החוק והילדים שלהם כבר מחכים ליישום שלו.

שרן השכל: יש עוד חוק קודם.

שרן השכל: צריך לזכור שההקפאה הזאת, בתוכה היו גם כמה תקנות והתקנות האלה גם קפאו איפה שהוא בשנת 98', כי אחרי התקנה של 98' גם היו כמה שינויים מינוריים סך הכל, עד 2007 שהייתה עוד פעם תקנה אחת וזהו.

שרן השכל: אבל האוכלוסייה השתנתה, גם אם החוק נדחה יש גידול טבעי שברור לכולנו.

שרן השכל: יש חצי מיליון עולים לארץ בזמן הזה, בדקתי ב-30 שנים האלה וגם הם מפוזרים איפה שהוא ביישובים שאנחנו לא חשבנו עליהם בכלל.

שרן השכל: אני גר במודיעין, יש יישובים שלא היו קיימים אפילו כשהחוק נחקק ואנחנו עדיין על אותה המתכונת ועל אותה החלוקה מאז שנת 98', כאילו כלום לא קרה.

שרן השכל: אני קורא לוועדה, אני חושב שיש לי הימור די טוב עם התיקון-אם הוא יעבור או לא.

שרן השכל: אבל אני קורא לוועדה להתעקש מול הממשלה ומול משרד החינוך שיצאו תקנות חדשות בזמן הקרוב בתוך החוק.

שרן השכל: תתקנו תקנות שנכתבו בשנת תשפ"ב ואז נדון עליהם ונדבר ונראה מה נכון.

שרן השכל: לפחות במעט שאנחנו נותנים, מה נכון לעשות.

שרן השכל: דבר נוסף, זה הפתרונות שיש כרגע.

שרן השכל: הזכרנו את הצהרונים וגם חלק מהדוברים הזכירו את זה שהפתרון הוא בסוף חלקי והוא לא נותן מענה לכולם, הוא לא נמצא בכל מקום וגיל, כרגע הסבסוד הוא יישובי ולא משפחתי או לא לפי מדד טיפוח ושמחתי לשמוע שהנושא נשקל עכשיו כי אנחנו מדברים עליו המון שנים.

שרן השכל: צריך לזכור גם שיום חינוך ארוך גם מדבר על הילדים הגדולים יותר, הילדים הגדולים שעושים בגרות, בגילאים הגבוהים.

שרן השכל: מי שבסוף משלים להם את השעות הנוספות זה השיעורים הפרטיים ואנחנו יודעים מי משלם את זה.

שרן השכל: אם הם היו לומדים כמה שעות נוספות, אז היינו גם מוכנים לבגרות יותר טוב ולא ההורים היו משלמים.

שרן השכל: כי זה מין ארנק אינסופי כזה שבסוף משלם על הכל, גם בצהרונים ואם יורשה לי, טיפ קטן-אחד התפקידים של הכנסת זה לבקר את פעולות הממשלה, אז אני קצת התסכלתי ואומרים שיום לימודים ארוך עולה בערך 3 מיליארד שקל נוספים על כל מה שמוציאים היום.

שרן השכל: התקציב העודף שלא השתמשו בו במשרד החינוך, משנת 2015 ואני מצטט ממסמך של הממ"מ, שיצא לפני כמעט שנה, הוא שבערך 3 מיליארד שקלים נשארו בעודף משרד החינוך כל שנה, גם ב-2020 ואפילו קצת יותר.

שרן השכל: אז אפשר לחשוב אם היה אפשר לקיים את החוק הזה או לא, זו שאלה פתאום מעניינת יותר וגם אם לא היה אפשר לעשות הרבה דברים בכסף הזה גם לטובת דברים אחרים.

שרן השכל: אז זה חלק אני חושב מהבקרה על פעולות הממשלה ששווה לדון עליו גם כן.

שרן השכל: תודה רבה.

משה טור פז: לפני שאני נותן לחבר הכנסת שיין להתייחס, האם מישהו ממשרד החינוך יכול להתייחס לטענה האחרונה הזאת?

משה טור פז: << אורח >> דודי מזרחי: << אורח >> רק ספציפית לגבי הנקודה הזאת, אמציה, הטענה הזאת היא לא נכונה.

משה טור פז: שלושה מיליארד שקלים זה מה שמוגדר "עודף מחויב", "עודף מחויב" מידי שנה, זה בעצם תקציב שהתחייבנו עליו לגופים, למשל לעיריית מודיעין-עבור הפעלת צהרונים ועדיין לא יצא דו"ח ביצוע שאושר על ידי החשבות והכסף בעצם נמצא במשמורת עד שיש דוחות ביצוע.

משה טור פז: התקציב של משרד החינוך בביצוע של בערך 99.

משה טור פז: 7% כבר למעלה מעשור והלוואי וזה היה נכון.

משה טור פז: << אורח >> אמציה דויטש: << אורח >> כן, ככה זה גם מצוין במסמך "עודף מחויב".

משה טור פז: ככה זה כתוב.

משה טור פז: אוקיי, חבר הכנסת יוסף שיין בבקשה.

יוסף טייב: אני רוצה להגיד, בקצרה ממש כי לא צריך להוסיף פה הרבה מילים.

יוסף טייב: חבר הכנסת יצחק הלוי דיבר פה מקודם על החשיבות של יום חינוך ארוך.

יוסף טייב: בכלל, כל מערכת החינוך היום היסודית הישראלית הממלכתית בנויה במשך עשרות שנים על ימים די קצרים, יחסית לעולם.

יוסף טייב: ילדים היום מסיימים ללמוד בשעה 12:00-13:00, עוד מאז שהייתי ילד בעצמי.

יוסף טייב: לפעמים בשעה 14:0.

יוסף טייב: הרעיון של מערכת חינוך יותר ארוכה, היא כמובן רעיון שמתגלגל אצלינו במדינה המון שנים ויש מגזרים ששם מערכת החינוך יותר ארוכה.

יוסף טייב: אנחנו גם יודעים שעם השנים, מערכות החינוך כפי שראינו, היותר ארוכות היו כתוצאה מתקציבים מקומיים או כתוצאה מתקציבי הורים.

יוסף טייב: מה שקראנו לו "חינוך אפור" במערכות האלה.

יוסף טייב: לכן, כל השאלה הזו שהיא גם שאלה תקציבית עצומה כפי שיודעת יושבת הראש שלנו, מקבל פה ביטוי ואני חושב שהוא נכון.

יוסף טייב: כי כקונספט היינו רוצים שהילדים שלנו יהיו כמו בצרפת או כמו בארצות הבית, שעות ארוכות.

יוסף טייב: אבל השאלה היא באמת מה עושים בשעות האלה, האם הן שעות מתות, האם הן שעות של לשמור על הילדים או האם באמת יש פה יצירה חדשה ויש פה התקדמות של הילדים.

יוסף טייב: אני חושב שאלו צריכות להיות השאלות המרכזיות שלנו.

יוסף טייב: הנחת היסוד היא שכשהילדים בבתי הספר, זה מסייע ושמענו גם שבמגזר הערבי בעיקר ומגזרים אחרים וזה דבר שהוא ברור לנו שהוא מסייע וגם אנחנו יודעים, מכל הנושא עכשיו של האלימות בחברה הערבית וכל הדברים האלה.

יוסף טייב: כמעט הגנה על הילדים ברמות מסוימות וכמובן שאני תומך בעיקרון הזה, אני רק אומר שכמו בכל דבר אחר עיקרון כזה ענק רחב ממדים של יום חינוך ארוך, צריך לדעת באמת לצקת בו תכנים.

יוסף טייב: התכנים הם מאוד חשובים, כי בית הספר הוא חממה מצוינת ללימוד ולסגולות חברתיות כאלה ואחרות שמוקנות לילדים, אבל גם שלא נבזבז שם את הזמן ונדע את מה שאנחנו עושים.

יוסף טייב: אז אני אומר, זה צריך להיות לנגד עינינו בכל הדו"חות האלה שקיבלנו ואני מברך על הרעיון הזה ואני אומר, עם קווליפיקציות כאלה ואחרות שדיברתי עליהן ואני לא רוצה להרחיב יותר.

שרן השכל: תודה רבה לך חבר הכנסת יוסף שיין.

מאיר פרוש: אני יכול לתת השלמה?

מאיר פרוש: הואיל בטובו גם נציג של הממ"מ, יובל, לומר לי, אם כי זה לא כל כך כבוד לי לומר את המשפט הבא, כי זה יישמע כמו חברת הכנסת יאסין.

מאיר פרוש: אבל לא העיר ביתר עילית-שהיא בהנהגה חרדית ולא העיר מודיעין עילית ולא העיר אלעד, שבמקרה הבן שלי הוא ראש העיר שם ולא קריית יערים שהבן של - - - שם ראש עיר ולא עמנואל ולא רכסים, כל ששת הישובים האלה וכנראה שיש עוד כמה, אבל אלה הערים שהם בניהול חרדי והדירוג שלהם הוא נמוך והן לא נהנות מיום לימודים ארוך.

מאיר פרוש: אז הפעלת תוכנית שמראש היא גיחוך, זה צחוק לומר.

מאיר פרוש: גם הערבים טוענים שהם ממעמד סוציו אקונומי נמוך ושהם לא מרוצים מזה וגם אצלינו בחרדים.

מאיר פרוש: אז דודי מזרחי כבר הלך אבל אנא תמסרו לו את זה, שזה גם ל - - -.

תמי סלע: אני רוצה להוסיף, מעבר לשאלות שעלו פה על מדדי ההצלחה והאפקטיביות, שלא כל כך שמענו עליהם, בכל זאת-תקציב של מיליארד ו-300 מיליון בשנה, אז אני חושבת שכן צריך להבין אם רואים את זה כתוכנית חיובית.

תמי סלע: גם אם מאריכים את המועד האחרון להחלה האם יש איזו שהיא תוכנית להרחיב את ההחלה לאור המסקנות לכאן או לכאן.

תמי סלע: אבל כן היה חשוב לי להבין האם ומדוע אין שינוי של הקריטריונים.

תמי סלע: כלומר, למה נשארים עם רשימה שמית של יישובים משנת 98', אפילו אם אנחנו נשארים עם אותו התקציב ולא מתכוונים להרחיב את ההחלה, האם לא הגיוני לתקן את הסעיף שמדבר על איך מחילים את זה בצווים ולקבוע שם שצריכים להיות קריטריונים אחידים?

תמי סלע: זה אחד.

תמי סלע: דבר שני, לגבי המועד האחרון להחלה.

תמי סלע: מדוע כרגע הממשלה מבקשת תיקון עד התשפ"ז שזה 2026-27', גם כרגע בעצם המועד האחרון להחלה הוא תשפ"ג, שזה שנת הלימודים הבאה וגם אם אנחנו מדברים על נומרטור, שזה איזו שהיא תוכנית תקציבית תלת שנתית, גם אז אנחנו לא מגיעים עד התשפ"ז.

תמי סלע: אז על זה אני אשמח שיהיה גם איזה שהוא הסבר ועל הקריטריונים האחידים שכרגע בעיני כל הסבר שניתן לתוכנית, גם אם היא נשארת חלקית דיפרנציאלית ולא מוחלת בכל הארץ בגלל כל מיני הסברים ותוכניות אחרות, אני לא רואה הגיון בלהשאיר את זה קפוא על שמריו, לפי צווים משנת 1998 ועלו פה יישובים שלא נכללים כרגע בהחלה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: אני רוצה לתת הזדמנות למשרד האוצר.

אורלי ליימן עיני: אורלי ליימן עיני, אגף תקציבים.

שרן השכל: היי אורלי.

שרן השכל: תראי, עלו פה המון שאלות גם מהיועצת המשפטית ולכל הפחות, אחרי 20 שנה צריך לעבור ולבוא עם איזו שהיא סוג של תכנית מסודרת.

שרן השכל: מה כן, מה לא?

שרן השכל: לבוא ולדחות את זה ככה משנה לשנה, זה נראה קצת עקום.

שרן השכל: זאת אומרת, האם בחנתם אפשרויות אחרות?

שרן השכל: האם התוכנית עובדת או לא?

שרן השכל: מדוע הושקע תקציב בניצנים במקום ביום חינוך ארוך ואם ניצנים יותר טוב מיום חינוך ארוך, אז מדוע אנחנו לא מבטלים את יום חינוך ארוך ומעבירים לניצנים?

שרן השכל: כלומר אלו שאלות מאוד מאוד חשובות שחברי הכנסת מדברים עליהן.

שרן השכל: קיבלנו פה רשימת יישובים שהוחלט עליהם לפני 20 שנה, בלי לדעת בכלל אם חלקם כבר עברו למצב סוציו אקונומי יותר גבוה, כאילו אין באמת איזו שהיא חלוקה מסודרת.

שרן השכל: למה לפחות לא הובאו קריטריונים?

שרן השכל: כלומר, אוקיי אז לבטל את היישובים ולהביא קריטריונים מסוימים שאותם יחילו על יום חינוך ארוך בישובים מסוימים, נגיד מדרגה של מצב סוציו אקונומי אחד, שבמקום 50% מהם, יהיו 100% מהם שנמצאים ברמה אחת ולבטל את האחרים.

שרן השכל: אני לא יודעת.

שרן השכל: כלומר, מה הייתה ההכנה לקראת הדחיה הנוספת הזאתי אחרי 20 שנה.

אורלי ליימן עיני: אז אני אתייחס ברשותך קודם כל לשאלה של עורכת הדין תמי סלע, לגבי לוחות הזמנים.

אורלי ליימן עיני: קודם כל, תכנית התקציב הרב שנתית שמוגשת עכשיו היא משנת 22' ועד 25', בגלל שזה מוגש כשתי תוכניות תקציב, אחת ל-21' ואחת ל-22'.

אורלי ליימן עיני: עכשיו, השנה האחרונה-תשפ"ו, מתחילה בשנת 25' ונגמרת בשנת 26', זאת אומרת היא כבר גולשת למשהו שנוגע בתוכנית הרב שנתית ולכן צריך לחדות אותה בעוד שנה, שהשנת לימודים היחידה שלא נוגעת בתוכנית הרבה שנתית היא תשפ"ז.

אורלי ליימן עיני: זאת השנה הראשונה שלא נוגעת בתוכנית הרב שנתית.

אורלי ליימן עיני: אם זה לא ברור אני יכולה לחזור.

תמי סלע: אז כדי לוודא שלא ייגעו בכלל בכלל כל השנים האלה.

אורלי ליימן עיני: לא, בעצם אם נכיל את זה בתשפ"ו זה עדיין יגע בתוכנית הרב שנתית, כי תשפ"ז זו התוכנית הראשונה שאפשר לדחות אותה שלא נוגעת בתוכנית הרב שנתית ולכן צריך לדחות את זה עד תשפ"ז, בשביל לעמוד בתוכנית הרב שנתית.

תמי סלע: טוב, אז זה כבר לא כזה משנה אם זה תשפ"ו או תשפ"ז בתכלס.

תמי סלע: מבחינת המשמעות של החוק.

שרן השכל: אוקי, בנוגע לחוק עצמו.

אורלי ליימן עיני: אני אתייחס לכמה נקודות, גם שעלו פה וגם לנקודות שאת העלית.

אורלי ליימן עיני: באופן כללי, באמת מאז שחוקק החוג וגם דודי התייחס לזה בדבריו, נוספו הרבה תוכניות שנותנות מענה שאגב, המענים האלה הולכים ומשתפרים משנה לשנה.

אורלי ליימן עיני: למשל תוכנית הצהרונים, שהשנה באמת נכנסה לבסיס בפעם הראשונה וגם לראשונה נעשית באופן הרבה יותר רחב, למשל לחינוך המיוחד נוספו העניין של הסייעות, שנה הבאה זה אמור להיות כבר בצורה יותר מדויקת ואולי בהתייחסות בית ספרית ולא רק בהתייחסות ראשותית, כך שהרבה מהבעיות שעלו פה אמורות להיפתר.

אורלי ליימן עיני: מעבר לזה אופק חדש, התקצוב הדיפרנציאלי שאגב מאפשר תוספת שעות מאוד משמעותית בסוציו הנמוך.

אורלי ליימן עיני: חלק מהישובים שהוזכרו פה כדוגמאות שלא מקבלים יום חינוך ארוך, מקבלים במסגרת התקצוב הדיפרנציאלי תוספת שעות מאוד משמעותית שמאפשרת להם למעשה ללמוד עד השעה 16:00 ואולי אפילו מעבר לזה.

אורלי ליימן עיני: מספר השעות בתקצוב זה משתנה לפי מדד הטיפוח הבית ספרי של כל בית ספר.

דודי מזרחי: יכול להגיע ל-45-50 ואפילו 53 שעות נוספות בבתי ספר מסוימים.

דודי מזרחי: הדוגמא קודם שניתנה כאן על לוד, אז לוד ספציפית כל בתי הספר שם הם ביום חינוך ארוך אבל יש מנעד רחב של שעות הוראה מעבר.

אורלי ליימן עיני: ודבר אחרון, יש פה כמובן שאלות מדיניות.

אורלי ליימן עיני: למשל הדגש לשים יותר על החינוך הבלתי פורמלי שהיה בשנים האחרונות, שהוא ניתן יותר במסגרת ניצנים מאשר במסגרת יום חינוך ארוך.

אורלי ליימן עיני: היישובים שנכללים בצו זו בכלל שאלת מדיניות שפחות יש לה נגיעה תקציבית ישירה ואם יש שאלות נוספות אז אני אשמח לענות.

תמי סלע: אז אם זה יותר מדויק ונכון, למה לא לקחת את התקציב של יום חינוך ארוך ולהשתמש בו בתוכניות היותר טובות, מדויקות ותפורות לפי מדיה - - -

שרן השכל: ולתת גם תקציב יותר גדול להורים - - -

אורלי ליימן עיני: אמרתי שהגיעו במשך השנים החלטות מדיניות שכרגע זה המצב שהוכרע.

אורלי ליימן עיני: יש תקציב לא מבוטל שהוקדש לצהרונים שהלך והשתפר במהלך השנים ומסגרת התקציב הזאת-גם הוחלט לעבות אותה ואל מול - - -

שרן השכל: אבל נגיד ואתם מעבירים עכשיו את המיליארד וחצי ₪ לתוכנית הצהרונים, זאת אומרת שיהיה סבסוד יותר גדול להורים במדינת ישראל, או לפחות השתתפות - - - גם בהזנה, כלומר בתשלום על אוכל זה לא כולל - - -

תמי סלע: שמענו גם על הבדלים שיוצרים קושי, אבל מצד שני יוצא שבאמת שתי ילדים באותו האשכול מקבלים תוכניות עם הבדלים ופערים שאין להם כל כך הסבר רציונלי.

תמי סלע: כאילו אין איזו תוכנית סדורה שאמרת מה מתאים לכל אחד ולכן החלטנו לאשר את התקציב הזה פה ולהפנות את התקציב הזה לשם.

תמי סלע: זה פשוט לא משכנע כל כך.

אורלי ליימן עיני: אני אציין גם שבאופן כללי יש מהלך של תוכנית הגמישות שמובלת עכשיו במערכת החינוך, משרד החינוך מוביל אותה גם בתמיכה שלנו.

אורלי ליימן עיני: שאמורה באמת לאפשר לכל בית ספר להבין מהם המענים המדוייקים ביותר לתלמידיו ולהנגיש אותם.

אורלי ליימן עיני: זאת אומרת, אם יש תלמיד או בית ספר ספציפי שחושב שהמענה הכי נכון שלו זה להאריך את יום הלימודים, לתת מענה בלתי פורמלי או משהו כזה, הוא יוכל לעשות את זה במסגרת התקציב הגמיש שיינתן לו-מה שלא היה יכול לעשות עד עכשיו.

אורלי ליימן עיני: אז גם במובן הזה, המערכת הולכת לשם.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: שאלות נוספות חברי הכנסת?

אופיר סופר: עד היום לא נעשתה שום - - - בכיוון הזה.

מאיר פרוש: כששואלים ולא עונים אז זה בסדר?

מאיר פרוש: או לחזור - - -.

שרן השכל: על מה לא קיבלת תשובה?

מאיר פרוש: לא אני שואל אם זה לא מאפיין שחברת הכנסת יאסין מדברת על יישובים ערביים וחבר הכנסת פורוש מדבר על ישובים חרדיים כמו בית", אלעד , מודיעין עילית, רכסים שכל אלה לא נמצאים ביום חינוך ארוך אז מה?

שרן השכל: השאלה היא איך נקבעה הרשימה הזאת מלכתחילה, אתה יודע לפני 20 שנה, כנראה היו 120 חברי כנסת וכל חבר כנסת בחר יישוב אחד והרי לך הרשימה בלי איזה שהן דברים.

שרן השכל: כמו שהכנסת בדרך כלל עושה כשהיא עושה את שיטת השקשוקה.

שרן השכל: זה משהו מטורף ובגלל זה צריך להגיע עם איזה שהם תנאים אחידים.

שרן השכל: אי אפשר שכל חבר כנסת זורק עוד יישוב ועוד יישוב ועוד יישוב ולפי זה אנחנו מתנהלים במשך 20 שנה.

מאיר פרוש: לא אני לא מדבר על עוד יישוב, אני מדבר על סקטורים.

מאיר פרוש: הסקטור החרדי והיישובים שבהם יש ראשי עיר חרדיים עם מעמד סוציו אקונומי נמוך ולא נמצאים בתוך זה והערבים אותו הדבר, אז מה?

מאיר פרוש: בשביל מה נוצרה התוכנית הזאת?

תמי סלע: אגב בצו עצמו, ברישה של בצו מדובר על מוסדות חינוך מתוך שכונות שיקום, רווחה חינוכית, יישובי עדיפות לאומית א', קו עימות וישובים שזוהו כבעלי שיעור גבוה של אבטלה ונמצאים באשכול ראשון ושני של מדד חברתי כלכלי.

תמי סלע: אבל אחר כך יש את הרשימה עצמה, שזה מה שקובע ומחייב.

תמי סלע: זה מה שהצו אומר, הוא כן נותן את הכותרת שלפיו נקבעה באותה העת הרשימה.

מאיר פרוש: אני הייתי פעם במשרד השיכון וכשנכנסתי למשרד השיכון ידעתי שאני צריך לתת מפת עדיפות לאומית, אני לא מבין למה אי אפשר לבוא עוד פעם ולעשות מפה חדשה של הדבר הזה.

אמילי חיה מואטי: זה היה על פי מפת היישובים הלאומיים באותה התקופה.

שרן השכל: לאותה התקופה, לפני 20 שנה.

תמי סלע: 24 שנים.

שרן השכל: 24 שנים והיום יש אה רשימות אחרות לחלוטין, זה באמת מאוד תמוהה.

שרן השכל: אוקיי, אנחנו יש לנו עד השעה 14:00 ואחר כך - - -

אופיר סופר: אפשר לנמק?

שרן השכל: כן שנייה, רויטל לן כהן בבקשה, הייתה לך שאלה?

רויטל לן כהן: אני רוצה ממש התייחסות קטנה ממש על הדברים שנאמרו פה על ידי האוצר.

רויטל לן כהן: קודם כל, לעניין אופק חדש-אני מתייחסת עדיין לתלמידים שבשילוב יחידני.

רויטל לן כהן: זה נכון שכביכול, באופן עקרוני הם זכאים כמו כל ילד אחר לשעות אופק חדש.

רויטל לן כהן: להנות גם הם מול המורים משעות אופק חדש, רק שבפועל בכל בתי הספר התשובה היא תמי "לכם יש לפחות את הסל האישי ולשאר הילדים אין כלום" ואז יוצא שדווקא הילדים בשילוב יחידני שהרבה פעמים צריכים את הקשר מול המורים בבית הספר לא מקבלים אופק חדש ולכן להתייחס לאופק חדש כתוכנית שכביכול כל אחד יכול להנות בה, כשדווקא הילדים המשולבים מוחרגים ממנה בפועל.

רויטל לן כהן: אמנם לא באופן רשמי, אבל בפועל.

רויטל לן כהן: דבר נוסף, לעניין צהרוני ניצנים.

רויטל לן כהן: מעבר לכך שזה לא נמצא בכל יישוב וזה רק עד כיתה ב', אתם מדברים רק על סייעת.

רויטל לן כהן: אני מחדדת את הדברים שנאמרו קודם.

רויטל לן כהן: זאת אומרת שאין הסעות ואין הזנה וההורים משלמים על הצהרונים שהם מאוד יקרים, הרבה פעמים במשפחות שיש בהן ילד עם מוגבלות, יש יותר מילד אחד עם מוגבלות.

רויטל לן כהן: זאת אומרת שאנחנו מדברים פה על נטל כלכלי עצום וככה, רק בתור אנקדוטה, בשנת 2007, כשהייתה את העתירה על שילוב ילדים בגילאי 2-4, הגיעו ממשרד החינוך והצהירו בבית המשפט העליון שתוך שנתיים מסיימים את ההחלה המדורגת של יום חינוך ארוך.

אמילי חיה מואטי: רויטל, אם יורשה לי.

אמילי חיה מואטי: הסיפור כאן הוא לא רק עלויות על ההורים, גם למדינה בסופו של דבר זה לא משתלם.

אמילי חיה מואטי: כי ברגע שהילדים האלה יצאו לחיים כמבוגרים, אז העלויות של המדינה יוכפלו על חיי היום יום שלהם ואלו דברים שאפשר לעשות עוד הרבה לפני בשילוב נכון.

שרן השכל: תראו, יש פה שאלות מאתגרות ולא פשוטות בקשר לדחייה הנוספת הזו.

שרן השכל: כבר בדיון האחרון או בדחייה האחרונה, כאשר ישב פה בראשות הוועדה חבר הכנסת מרגי, הוא ביקש שתבואו בפעם הבאה מוכנים עם בין אם זה קריטריונים, בין אפ זה יישובים חדשים, משהו לתקן.

שרן השכל: אי אפשר כל פעם לדחות כך.

שרן השכל: מעבר לכך, אנחנו כוועדה ואני אומרת לכם בכנות, אני מתלבטת אם לקצר את ההארחה.

שרן השכל: אנחנו מבינים שכרגע אנחנו חייבים לעמוד במסגרת התקציב של התקציב הקרוב, אבל התקציב הקרוב הוא לשנתיים ואני מתלבטת האם לדחות את זה לעוד שנתיים, על מנת לתת לכם את ההזדמנות לבוא ולהגיד לנו "חבר'ה התוכנית הזו לא טובה, אנחנו לא מעוניינים לקדם אותה יותר.

שרן השכל: אנחנו מעוניינים להשקיע את הכסף בתוכנית ניצנים.

שרן השכל: " או לחילופין תגידו "התוכנית האת מצוינת, חסרים לנו עוד שלושה מיליארד שקלים, אנחנו מעדיפים להעביר מתוכנית ניצנים לתוך התוכנית של יום חינוך ארוך, בתוספת של עוד כמות כזו של כסף ואנחנו נהיה מוכנים לתקציב הבא בעוד כשנתיים.

שרן השכל: " אני אומרת לכם בכנות, אני אפילו מתלבטת אם להאריך בשנה, משום שאני בעוד כשנתיים אמורה להתחלף ויהיה יו"ר חדש, והיו"ר החדש יבצע דיון מחודש וגם הוא יתחיל.

אופיר סופר: במקרה הזה אנחנו נודח, אפשר להאריך בחצי שנה וזהו.

שרן השכל: אני אומרת לכם בכנות, אני הייתי רוצה באמת ככה להיות עדיין בתפקיד כדי לא לפחד לקחת החלטות משמעותיות כפי שאתם רואים לנכון שצריך לעשות.

שרן השכל: רק שבאמת, 24 שנים בלי, פשוט בדחייה כזו מוחלטת.

שרן השכל: אני לא יודעת אם זה הדבר הנכון.

אורלי ליימן עיני: באמת התקציב מוגש כרגע לשנתיים, לשנת 21' ולשנת 22'.

אורלי ליימן עיני: אבל שוב, תוכנית התקציב בעצם מוגשת עם תוכנית התקציב הרבה שנתית.

אורלי ליימן עיני: היא כל פעם מוגשת לשלוש שנים, משנת 22' אז זה בעצם עד שנת 25' ולכן אי אפשר להכיל שם שינויים בהיקף של שלושה מיליארד שקלים שחלים גם על שנת 2025.

אורלי ליימן עיני: אפשר לדחות את זה רק לתשפ"ז, זה המועד הכי מוקדם שאפשר לעשות.

אופיר סופר: אבל את יכולה לקחת את אותו התקציב ולהוציא מרכיבים מסוימים מהתוכנית ולהכניס מרכיבים אחרים לתוכנית ולפרוס את זה אחרת ולהשאיר את זה יום חינוך ארוך ולעשות את זה טיפה אחרת.

אופיר סופר: זה לא אומר שעכשיו אנחנו צריכים להיות בקיפאון לחמש שנים.

רויטל לן כהן: אם למשל לא הייתם מוציאים מיליארד ו-200 מיליון שקלים, על בינוי בחינוך המיוחד היה אפשר את הכסף הזה להכניס לתוך הזכויות של הילדים המשולבים ואז הם לא היו צריכים ללכת לחינוך המיוחד.

רויטל לן כהן: כי מה שעשיתם, מבחינת תקצוב הבינוי-המיליארד 200 מיליון ₪ הזה משנת 2018, עכשיו, אחרי מה שראינו שקרה בפועל במעבר בין תשפ"א ל-תשפ"ב, אתם תצטרכו שוב מיליארד ומשהו ואת זה אתם חייבים, כי זה בחוק אחר ואז אנחנו לעולם לא נגיע לשלושה מיליארד ₪ האלה שאתם צריכים כדי לסגור את הפערים.

קריאה: רויטל זו דמגוגיה.

רויטל לן כהן: זו לא דמגוגיה, זה תקציב חד פעמי עכשיו, אבל כמות הילדים שממשיכים לעבור מהחינוך המיוחד - - -.

שרן השכל: רויטל ההתפרצויות שמורות לחברי הכנסת בלבד, אני מבקשת כי בכל זאת נתתי לך.

שרן השכל: הדברים שלך נכונים, יש המון תוכן ואמיתות דברים בתוך מה שאת אומרת.

שרן השכל: אבל גם, מהבחינה של הבינוי וההנגשה של המבנים, אני לא יודעת אם זה ספציפית על זה אבל עבר חוק שמחייב בעצם את ההנגשה של המבנים.

רויטל לן כהן: לא, זו לא הנגשה זה בינוי של חדש, של 1200 כיתות חינוך מיוחד חדשות בתוך בתי הספר הרגילים ובתי ספר לחינוך מיוחד.

רויטל לן כהן: בכלל לא קשור להנגשה, זה רק בינוי של חדש כתוצאה מזה שילדים בוחרים חינוך מיוחד.

שרן השכל: ברגע שמזיזים את זה מפה לשם, צריך באמת סדר עדיפויות מסויים ואני מתפלאת שככה, באמת הדבר הזה נדחק כל פעם הצידה ואני אומרת לכם, אם אתם באים אליי ואומרים לי "תראי שרן, אנחנו מאמינים שאת הכסף הזה צריך להשקיע בתוכנית ניצנים", בואו, תביאו את הנתונים ואנחנו כוועדה אין לנו בעיה לעשות מהלכים אמיצים ואפילו גם כן להגיע לביטולים, במידה ואנחנו רואים שזה הדבר הנכון לילדי ישראל ושאנחנו יכולים להעניק להם תוכנית חינוך מוסדרת, כלל ארצית שבאמת משלבת את הנושאים הפדגוגיים הכלל ארציים ולא רק, אתם יודעים איזה צהרון שמישהו שם בו טלוויזיה וסרט של אלזה במשך שעה וחצי וזה הצהרון.

שרן השכל: אנחנו כן רוצים צהרון איכותי, שיכול לתת גם תכנים פדגוגיים.

אמילי חיה מואטי: יש תכנים פדגוגיים גברתי בצהרונים.

שרן השכל: לא, אני יודעת רק שיש גם מקרי קיצון, אני במקרה האחיינית שלי חזרה מהצהרון וסיפרה שהיא ראתה את הסרט של אלזה, אז יש גם את המקרים האלו.

שרן השכל: אבל כמובן שאנחנו צריכים גם כן לוודא שהתכנים הפדגוגיים.

אמילי חיה מואטי: ממליצה על בובספוג.

אמילי חיה מואטי: תחשבו, זו סדרת הטלוויזיה היחידה שהרע האולטימטיבי מחפש את המתכון להמבורגר.

אמילי חיה מואטי: פשוט נפלא, מומלץ בחום.

שרן השכל: אני מבקשת לצאת ככה להפסקה של עשר דקות עד השעה 14:00 לתת למשרד החינוך והאוצר אולי גם כן שניה את הזמן לראות בנוגע לדחייה לכמות הזמן והאם אפשר ככה לדחות לזמן קצר יותר מאשר ארבע שנים.

שרן השכל: אני גם כן אבצע מספר טלפונים כדי לוודא את העניין.

שרן השכל: אוקיי ואנחנו פותחים מחדש את דיוני הוועדה.

שרן השכל: ככה, הוגשו הסתייגויות - - -

אופיר סופר: רק שנייה אחת, את משנה משהו בהחלטות שלך?

שרן השכל: אני עוד מעט גם אדבר על זה אבל אני רוצה קודם כל לתת זמן להנמקה לכל ההסתייגויות ולאחר מכן אנחנו נקיים עוד דיון ולאחר מכן אנחנו נביא את הדברים להצבעה.

שרן השכל: אז ככה, סיעת הציונות הדתית כולה הגישה חתימות להסתייגויות ומי שינמק אותן יהיה חבר הכנסת אופיר סופר.

שרן השכל: אבל כל חברי הסיעה מצטרפים לאותן הסתייגויות, תמי, אז רק צריך לרשום את זה.

שרן השכל: לרשותך 10 דקות לנמק את זה.

אופיר סופר: אני עושה את זה בדקה וחצי.

שרן השכל: חצי דקה, עוד יותר טוב.

שרן השכל: בואו נקבע את שעת ההצבעה לשעה 14:30 וקרן תעדכני בבקשה את אמילי ואת - - -

אופיר סופר: טוב, מה שאני ביקשתי בעצם זה דחייה, לא להאריך את בעצם כל מהות הדיון שהיה כאן ואת בעצמך גברתי יושבת הראש עזרת בהנמקה של הדברים.

אופיר סופר: סך הכל אם פני הדברים הם שהחוק הוא חוק טוב, אז נכון וראוי שלא לדחות אותו ולא לגלגל אותו כל מספר שנים קדימה ולקיים אותו.

אופיר סופר: יחד עם זאת, אני גם חושב שאם צריכות לחול בו תמורות אזי שהחלת החוק המוקדמת מה שנקרא, המאוחרת, אבל המאוחרת פחות, תגרום בעצם לדברים להשתפר ולקרות כמו שצריך לפחות באופן ביצוע של החוק.

אופיר סופר: ולכן אנחנו מבקשים והצענו פה כמה חלופות, במקום המילה תשפ"ז שתבוא המילה תשפ"ב .

תמי סלע: שזו בעצם החלה מיידית, כי זה מהשנה הנוכחית.

אופיר סופר: כן, כן.

אופיר סופר: אני מאוד שמח, אני לא יודע עוד כמה זמן היא תהיה יו"ר וועדת החינוך והייתי שמח שזה יקרה בתקופה שלה.

קריאה: שלוש שנים לפחות.

אופיר סופר: אבל היא רוצה לקצור את הפירות.

שרן השכל: זה לא.

שרן השכל: תראה, פשוט הרבה פעמים זה מאוד נוח להעביר את השרביט ולהעביר את המקל ולא לקבל את ההכרעה.

שרן השכל: לפעמים הרי אתה יוצא עם איזו שהיא עשייה פוליטית משמעותית שסייעה המון לאזרחי ישראל, מן הצד השני תמיד כשמדובר פה על איזה שהוא סוג של קיצוץ או איזה שהוא משהו שעלול לפגוע.

שרן השכל: בגדול המטרה היא לראות איך אנחנו לקוחים את הדבר הזה ומייצרים את הדבר הטוב ביותר למען התלמידים.

שרן השכל: זה מצטייר לפה או לשם ולכן נוח וקל לחברי הכנסת להגיד "טוב אני לא אחליט, אני פשוט אעביר את זה הלאה" כי אלו החלטות מכריעות, הן לא פשוטות.

אופיר סופר: את צודקת לגמרי.

אופיר סופר: את לא צריכה להסביר את המילים שאמרת.

אופיר סופר: מעניין דרך אגב, אולי זה לא הזמן אבל לא שאלנו או לא התרשמתי לפחות שיש עבודה שיכולה להוות איזה שהוא בסיס לקבלת - - -

יוסף טייב: זה מה שאני אמרתי, כמוך בדיוק ח"כ סופר.

יוסף טייב: זה מה שביקשתי.

שרן השכל: היה באמת יותר נוח לקבל את ההחלטה אם זה היה מגיע אחרי מחקר או וועדה שהיתה - - -

אופיר סופר: הם יציגו לך בעוד חצי שנה את הנתונים האלה ויעבדו יותר קשה כי הם לא עבדו בשנה האחרונה.

אופיר סופר: אני לא כועס על הפקידים, מישהו אמר לי אם אני כועס הפקידים ואמרתי שהם היחידים שנשארים.

מאיר פרוש: הם אנשי מקצוע.

שרן השכל: נכון.

אופיר סופר: אני יודע שהיום זה פופולרי לכעוס על פקידים אבל, סתם אני צוחק.

אופיר סופר: במקום המילה התשפ"ז תבוא המילה תשפ"ג-תשפ"ד, זה בהנחה שחברת הכנסת תישאר יושבת הראש של הוועדה ובמקום המילה תשפ"ז תבוא המילה תשפ"ה-תשפ"ו.

אופיר סופר: זהו, אני חושב שאלו עיקרי הדברים.

אופיר סופר: דיברנו על זה למה חשוב לעשות את זה כמה שיותר מהר ואני חושב שככל שנקדים להתעסק בזה בעצם, פעם קראתי ספר "לחץ כמנוף להצלחה", אז זה בהחלט יכול להכניס פה אותנו לחשיבה יעילה ואפקטיבית, שנדע שאנחנו מתכנסים באמת להחלטות כמה שיותר מוקדם, תודה רבה.

תמי סלע: יש גם שתי הצעות שהוצגו פה בדיון על ידי חברת הכנסת ח'טיב, אבל היא צריכה להיות פה, היא בעצם הציגה אבל.

שרן השכל: אנחנו נקרא לחברת הכנסת אימאן ח'טיב, שגם כן תבוא לנמק את ההסתייגויות שלה וניתן גם לחבר הכנסת פורוש את הזמן להגיע.

שרן השכל: אנחנו בתקופה לחוצה עם המון דיונים, אז ניקח איזו הפוגה.

שרן השכל: הנה חבר הכנת פורוש הגיע, בבקשה יש לפנינו את שתי ההסתייגויות שלך, אתה מוזמן לנמק אותן ולרשות חמש דקות לנמק את ההסתייגויות.

מאיר פרוש: אני אומר, אחת אני כבר נימקתי קודם.

תמי סלע: שתי הסתייגויות.

מאיר פרוש: הסתייגות אחת היא סעיף 29, במקום התשפ"ז יבוא התשפ"ד, כן?

מאיר פרוש: כי אנחנו רוצים לקצר את האפשרות שהדבר הזה לא יחול על כל הרשויות המקומיות.

מאיר פרוש: הדברים ניתנו במהלך הישיבה שהיתה פה.

מאיר פרוש: הסתייגות נוספת זה בסעיף 29, אחרי סעיף 4, אני מבקש שיהיה כתוב "על אף האמור בסעיף 4א', החל משנת 2022 או שנת הלימודים תשפ"ב, יום חינוך ארוך יוחל בצו של השר על הרשויות המקומית שייקבעו לפי מדד - - - של הרשות המקומית ואשר נקבע על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה".

מאיר פרוש: שההסתייגות הזאת בעצם מבטא את מה שאני נתתי כדוגמא, את ששת הערים כמו ביתר, מודיעין עילית, אלעד, רכסים, קריית ערים ועוד אלו שאין בפניי, אני מניתי קודם שש ערים.

מאיר פרוש: אני אומר שיהיה אותו הדבר גם לגבי חברת הכנסת יאסין, גם היא מנתה רשויות ערביות אבל לא איכפת לי שזה יהיה כל מי שלא נכלל בקריטריון הזה שיחול עליו היום חינוך ארוך.

מאיר פרוש: אני יודע לומר על הערים האלה כמו שחברת הכנסת יאסין ידעה לומר על הערים האחרות.

מאיר פרוש: אבל זה לא אמור ללכת לפי ערים כמו שזה אמור להימדד לפי המדד הסוציו אקונומי, שמשום מה, למרות שזה היה הקו המנחה של אותו הרעיון ביול"א או ביום חינוך ארוך, כיום זה לא קורה.

תמי סלע: רק אולי מבחינת הנוסח, אם אפשר לדייק.

תמי סלע: 1.

תמי סלע: אמרת 2022, אז הכוונה היא שנת הלימודים הבאה תשפ"ג, או מידית מינואר 2022?

תמי סלע: כי בדרך כלל - - -

מאיר פרוש: מהתשפ"ג.

מאיר פרוש: אבל אני רוצה לומר לך שיש דברים במשרד החינוך שהם הולכים לפי ינואר-ינואר, אז הרבעון הראשון של 22 לא יהיה או שהרבעון הראשון של תשפ"ב לא יהיה, אבל הוא יכול להיות בשנת 2022.

תמי סלע: שאלה שנייה מבחינת ניסוח, במקום סוציו אקונומי, כמו בצו חברתי כלכלי, בסדר?

מאיר פרוש: אם זה לא פוגע בסיכוי לקבל עוד עיר או עוד יישוב], אז זה לא משנה לי הניסוח.

תמי סלע: אוקיי וגם, הצווים לפי הסעיף הזה בחוק הם באישור וועדת חינוך אז גם הצווים האלה אני מניחה - - -

מאיר פרוש: לא ניקח מוועדת החינוך את הסמכות והכח שיש להם עד היום.

מאיר פרוש: אם כבר אני ברשות הדיבור, קיבלנו איזה שהוא מענה מהאוצר והחינוך?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: נדרש מחק ועומק, צריך לגעת בזה.

שרן השכל: תפו"א לוהט שאך אחד לצערי לא רוצה לגעת בו.

שרן השכל: כן, חברת הכנסת אימאן ח'טיב.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שאני רוצה להתחיל בזה שהיום נפתחת שנת הלימודים האקדמאית ו-350,000 סטודנטים חוזרים ללימודים ובעיני גם הם, צריך לתת להם את המענה.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל במעמד זה אני רק רוצה לברך על שנה פורייה אינשאללה ומוצלחת, למרות כל הקשיים וכדי שיום אחד, לא רחוק נגיע למקום הזה שבאמת גם נקודת הזינוק של אותם הסטודנטים תהיה מוצלחת ופורייה ושווה, אנחנו צריכים לדאוג כבר היום לתת תהם, ברגע שהם נכנסים למסגרות החינוכיות מגיל מאוד צעיר, את אותה נקודת זינוק ולכן, לגבי שתי ההסתייגויות שאני העליתי כאן.

אימאן ח'טיב יאסין: התלמידים והתלמידות באשכולות אחד עד שלוש והתלמידים והתלמידות במועצות האזוריות, שיש הפרש גדול בין יישוב ששייך למועצה אזורית מסוימת במדרג הסוציו אקונומי.

אימאן ח'טיב יאסין: זאת אומרת שהמדרג הסוציו אקונומי של המועצה האזורית הוא גבוהה, שלא יחייבו את אותם יישובים בתוך אותה מועצה אזורית באותם תנאים ואותם התשלומים ואותם חובות וכאילו לכאורה, אותם הזכויות שאין.

אימאן ח'טיב יאסין: בנוסף לזה, בנושא של הערים המעורבות.

אימאן ח'טיב יאסין: בערים המעורבות כמו לוד, רמלה, יפו, עכו.

שרן השכל: רמלה כולה אגב, בתוך יום חינוך ארוך.

שרן השכל: ממה שראיתי וגם עכו.

קריאה: גם בלוד בתי הספר הם ביום חינוך ארוך וגני הילדים הם בתוכנית ניצנים.

אימאן ח'טיב יאסין: אוקיי.

אימאן ח'טיב יאסין: צריך לבדוק.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מדברת על רמת ההסתייגויות ואני בלוד, אני אמרתי לך-3,000 תלמידים בשנה שעברה נרשמו לתוכנית ניצנים, כמה יש לנו השנה?

אימאן ח'טיב יאסין: 24 תלמידים!

אימאן ח'טיב יאסין: כי העלו את התשלום של ההורים מ-500 ₪ ל-3,000 ₪

קריאה: מבחינת נתונים, השנה בלוד 3,888 תלמידים, מתוכם 530 תלמידים במגזר הערבי ובגני הילדים.

קריאה: נכון להיום.

שרן השכל: ובכמה העלו את תשלומי ההורים?

קריאה: תשלום ההורים בלוד הוא כ-300 ₪ השתתפות ההורים והמדינה 350 ₪.

אימאן ח'טיב יאסין: אז אני מבקשת שתתנו לנו משהו כתוב כי אני שמעתי משהו אחר לגמרי.

שרן השכל: אני אשמח אם תוכלו להעביר את זה בבקשה לחברת הכנסת ח'טיב.

יוסף טייב: אני חושב שמה שאומרת חברת הכנת ח'טיב, באמת צריך לתת דוקומנטים שיהיה לנו את כל הנתונים.

יוסף טייב: כי מה שאת אומרת, זה חשוב מאוד שנראה את הנתונים.

אימאן ח'טיב יאסין: כן, אני אביא - - -

שרן השכל: בסוף אנחנו פועלים על פניות ציבור, פניות שמגיעות אלינו - - -

יוסף טייב: חברת הכנסת ח'טיב, אני לא אומר שאת טועה או זה.

יוסף טייב: אני פשוט אומר שכאשר נזרקים מספרים לאוויר זה הופך את הדבר הזה ואתה לא יודע ולכן אני אומר, אנחנו שמענו עכשיו שני מספרים שונים לחלוטין, שגורמים ואני מבקש שיהיו לנו נתונים - - -

אימאן ח'טיב יאסין: צודק ב-100%.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אבקש ואני אגיש ברגע שאני אקבל.

שרן השכל: אנחנו כוועדה מבקשים שתעבירו בבקשה את הנתונים לחברת הכנסת ח'טיב ולחברי הוועדה.

תמי סלע: ההצעה היא לגבי כל היישובים שמנית, כהצעה אחת שזה יחול בעצם במיידי, או ב-2022?

אימאן ח'טיב יאסין: בינואר 2022.

שרן השכל: טוב, תראו.

שרן השכל: כמו שאתם רואים חברי וועדת החינוך לא מרגישים בנוח בצורה שזה הובא אלינו.

שרן השכל: לצערי, אני אומרת את זה באמת בצער רב, הממשלה הקודמת ניהלה כלכלת בחירות, פיזרה כספים ובסוך אנחנו, הממשלה הנוכחית צריכים לצמצם ולעצור תוכניות שהיו וזה על חשבון תלמידי ישראל.

שרן השכל: ברור לנו המציאות הכלכלית שבה אנחנו צריכים למצוא את המסגרת התקציבית ולחזור בגלל הגירעון שבו הממשלה הקודמת השאירה אותנו.

שרן השכל: אבל עדיין, אני חייבת להגיד שכל חברי הכנסת כאן לא מרגישים בנוח.

שרן השכל: וועדת החינוך דורשת שתקימו וועדה בין משרדית, האוצר יחד עם משרד החינוך ובמשך שנה תדונו מה נכון לעשות עם יום חינוך ארוך.

שרן השכל: איך אנחנו מוצאים קריטריונים אחידים, כלל ארציים שבעצם מדברים על אוכלוסייה מסוימת?

שרן השכל: אני לא יודעת איך קבעו את היישובים האלה, אבל תבואו עם התשובות האלה ואם הדבר הזה נראה כמו איזו שקשוקה, כי אין לזה מילה אחרת, אז תבואו ותציגו רשימת יישובים אחרת שאנחנו נאשר לכם.

שרן השכל: אבל תבואו ותציגו קריטריונים.

שרן השכל: אנחנו רוצים להביא תוכנית לימודים פדגוגית, אחידה, לכלל תלמידי ישראל ובאמת, אני קשה לי להאריך את זה ככה בארבע שנים.

שרן השכל: אנחנו עושים את זה בגלל שצריך לעמוד במסגרת תקציבית, אבל אנחנו כוועדה דורשים את ההקמה של הוועדה הבין משרדית הזו שתגיש לנו, לוועדת החינוך, מסקנות בתוך שנה מהיום ובעוד שנה, אנחנו נקיים כאן בוועדה דיון ואנחנו רוצים לקבל נתונים של מה לעשות עם יום לימודים ארוך.

שרן השכל: אנחנו חייבים לקדם את זה.

שרן השכל: המצב הנוכחי לא יכול להישאר כמו שהוא.

יוסף טייב: כדאי שזה יהיה יותר מהר אפילו, כדי שנשפיע על שנת הלימודים תשפ"ג.

שרן השכל: תראה, בסופו של דבר יש פה מסגרת תקציבית של שלושה מיליארד שקלים.

שרן השכל: ברור לי שאם בתוך שנה זה וועדה שתצטרך לדון, להביא נתונים, לעשות מחקרים על יום חינוך ארוך ועל ניצנים, מה עדיף ואיפה ואני לא רוצה לקצוב את זה בחצי שנה כי אני באמת לא חושבת שזה מספיק זמן.

שרן השכל: יותר מזה, אתה לא תצליח לעשות את זה לעכשיו.

שרן השכל: זאת אומרת, התקציב שאמור להיות מובא בעוד שנתיים, זה יתן לנו את הטווח חקיקה במידה והם לא יביאו לנו מסקנות ובמידה ולא יביאו לנו נתונים,.

שרן השכל: אנחנו כוועדה נוכל לקחת את החוק הזה ולתקן אותו פה בתוך הוועדה במהלך השנה הזו, על מנת שבתקציב שיגיע בעוד שנתיים נוכל להכניס דברים שרצינו.

יוסף טייב: הוא בעוד פחות משנתיים מגיע , גברתי היושבת ראש.

יוסף טייב: כי התקציב עכשיו שמתחילים כבר עכשיו לעבוד עליו זה תקציב של שנת 2023, שהוא מגיע באיחור.

שרן השכל: נכון, נכון.

שרן השכל: ובגלל זה הדרישה שלנו שבתוך שנה הם יגישו את המסקנות לוועדה על מנת שנוכל לדון בצורה רצינית ולעומק בנתונים ואיך אנחנו מתקדמים עם החוק הזה.

שרן השכל: אי אפשר לדחות אותו עוד הפעם, זה פשוט בלתי אפשרי וזה בלתי מתקבל על הדעת ש-24 שנים דוחים אותו.

רויטל לן כהן: גברתי אפשר רק לבקש התייעצות?

רויטל לן כהן: שתהיה התייעצות עם הנציבות.

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אנחנו, יתקיימו דיונים פה בתוך הוועדה והנציבות תגיע לוועדה.

שרן השכל: הדבר לא יתקיים במחטף.

שרן השכל: אנחנו נקיים פה את הדיונים ואנחנו נראה כיצד צריך לתקן את זה.

שרן השכל: אלו המסקנות.

רויטל לן כהן: אני מדברת על הוועדה הבין המשרדית, כי יש חובת היוועצות עם הנציבות וכדאי פשוט להזכיר את זה.

שרן השכל: אז ככל שיש חובה כמובן שהמשרדים ייוועצו בכם.

רויטל לן כהן: אני מקווה.

מאיר פרוש: אפשר להוסיף משהו על ההצעה שלך?

שרן השכל: בבקשה.

מאיר פרוש: תוך שלושה חודשים יבואו לפה ויגידו לנו איזה הרכב של וועדה הוחלט, מה הקימו.

מאיר פרוש: בואי נראה מה הם יעשו.

שרן השכל: אוקיי, ההצעה מתקבלת.

שרן השכל: הצעתך טובה ונכונה, חבר הכנסת פורוש ואנחנו מבקשים שבאמת משרד החינוך יגיע בתוך שלושה חודשים וידווח לנו - - -

קריאה: אני חושב שיכולים להיות נציגים שלנו בוועדה הזאת.

שרן השכל: לא, זו וועדה בין משרדית ממשלתית.

קריאה: אה בין משרדית?

קריאה: אוקיי.

שרן השכל: אנחנו נקיים את הדיונים כאן לאחר שהם יגישו את המסקנות, בתקווה שעם המסקנות גם יביאו כבר חקיקה חדשה, חקיקה שבעצם תתקן את כל הרשימה המבולגנת הזאת.

שרן השכל: אז ככה, אנחנו נעלה להצבעה בראשונה את ההסתייגויות, טופס הסתייגויות להצעת חוק ההתייעלות הכלכלית מטעם חבר הכנסת אופיר סופר, בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדינגר, איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, אורית מלכה סטרוק ואבי מעוז.

שרן השכל: ההסתייגות הראשונה.

תמי סלע: ההסתייגות הראשונה, במקום המילה התשפ"ז, תבוא המילה התשפ"ה.

שרן השכל: מי בעד הסתייגות?

שרן השכל: מי נגד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נמנע?

שרן השכל: ההסתייגות לא עברה.

תמי סלע: ההסתייגות השנייה, במקום המילה התשפ"ז תבוא המילה התשפ"ג.

תמי סלע: זה בעצם לא, זה ימחק את הסעיף כי זה משאיר את המצב כפי שהוא.

שרן השכל: מי בעד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נגד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נמנע?

שרן השכל: ההסתייגות לא עברה.

תמי סלע: במקום המילה התשפ"ז, תבוא המילה התשפ"ד.

תמי סלע: בעצם בשנה אחת לדחות את ההארכה.

שרן השכל: מי בעד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נגד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נמנע?

שרן השכל: ההסתייגות לא עברה.

תמי סלע: ההסתייגות הרביעית, במקום המילה התשפ"ז, תבוא המילה התשפ"ה.

שרן השכל: מי בעד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נגד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נמנע?

שרן השכל: ההסתייגות לא עברה.

תמי סלע: ההסתייגות החמישית, במקום המילה התשפ"ז, תבוא המילה התשפ"ו.

שרן השכל: מי בעדה ההסתייגות?

שרן השכל: מי נגד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נמנע?

שרן השכל: ההסתייגות לא עברה.

תמי סלע: אלה ההסתייגויות של סיעת יהדות התורה, על הסתייגות אחת כבר בעצם הצבעתם פה, במקום התשפ"ז יבוא התשפ"ד אז זה צורך לאותה ההצעה.

תמי סלע: ההסתייגות השנייה זה לגבי מה שנאמר פה קודם, שהוא יוחל על רשויות מקומיות לפי מדד חברתי כלכלי, כפי שנקבע על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

שרן השכל: מי בעד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נגד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נמנע?

שרן השכל: ההסתייגות לא עברה.

מאיר פרוש: אני בעד שיצביעו גם על התשפ"ז-תשפ"ד, כי אחרת לא נוכל על זה לקבל - - - גם אם זה הוצבע בציונות הדתית אני מבקש להצביע על זה גם כנדחה.

תמי סלע: לא חייבים להצביע, זה עדיין יופיע בשמכם.

מאיר פרוש: בספירה את לא נמצאת, זה העניין גברתי היועצת המשפטית.

מאיר פרוש: בספירה את לא נמצאת ויגידו לנו שאת זה אין לנו.

תמי סלע: אז תצביעו גם על זה ההסתייגות שהיא מטעמם, אמנם אותו תוכן אבל בשם מציעים אחרים.

שרן השכל: אוקיי.

תמי סלע: ההסתייגות השנייה של סיעת יהדות התורה לגבי במקום התשפ"ז יבוא התשפ"ד.

שרן השכל: מי בעד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נגד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נמנע?

שרן השכל: ההסתייגות לא עברה.

תמי סלע: וההסתייגות של חברת הכנסת ח'טיב, לגבי החלה מיידית מינואר 2022 בישובים שהיא מנתה פה, יישובים ומועצות אזוריות במדד אשכול חברתי כלכלי נמוך ובתי ספר בערים מעורבות, בסל פיקוח נמוך ובאשכולות אחד עד שלוש.

שרן השכל: מי בעד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נגד ההסתייגות?

שרן השכל: מי נמנע?

שרן השכל: ההסתייגות לא עברה.

תמי סלע: עכשיו צריך בעצם להצביע על הסעיף.

שרן השכל: להצביע על החוק עצמו, בסדר.

שרן השכל: את רוצה להקריא לנו את הסעיף?

תמי סלע: כן.

תמי סלע: אז אנחנו בפרק י', שונות בהצעת חוק ההתייעלות הכלכלית לשנים 2020-2021.

תמי סלע: תיקון חוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה, סעיף 29: "בחוק יום חינוך ארוך ולימודי העשרה התשנ"ז 1997, בסעיף 4א', במקום התשפ"ג יבוא התשפ"ז"

שרן השכל: מי בעד הצעת החוק, נא להרים את היד?

שרן השכל: מי נגד הצעת החוק?

שרן השכל: הצעת החוק אושרה ההצעה עברה ברוב קולות.

שרן השכל: תודה רבה לכם ואני מבקשת באמת דיווח אלינו בתוך שלושה חודשים.

שרן השכל: אני נועלת את הישיבה ותודה רבה לכל חברי הכנסת ויום טוב.