ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 179, 2021-12-22 09:00

אלכס קושניר: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

אלכס קושניר: יום רביעי, י"ח בטבת התשפ"ב, 22 בדצמבר 2021.

אלכס קושניר: אנחנו מתחילים בסעיף הראשון על סדר-היום, בהמשך לדיונים שהתקיימו אתמול על צווי מיסוי על חומרים ממיסים והשמנים.

אלכס קושניר: לא יצא לנו אתמול לשמוע את התעשייה שהיו אתמול בזום אז אני מבקש לתת להם את האפשרות.

ינון אזולאי: אז אם כבר, שייתנו גם למדללים שאתמול ביקש להיכנס אריאל כהן.

עופר כסיף: גם אני שלחתי לך מסמך עם רשימה של אריזות שאני מבקש שיפטרו גם.

אלכס קושניר: אין דבר כזה.

אלכס קושניר: מה זה מבקש שיפטרו?

ינון אזולאי: קודם כל, מותר לו לבקש.

עופר כסיף: גם דיברנו על הרמה העקרונית.

עופר כסיף: אני מדבר על התעשייה האווירית.

אלכס קושניר: אני רוצה לשמוע את התעשייה, לא את הח"כים – אותם שמעתי אתמול.

ינון אזולאי: ואם יהיו לנו תגובות?

ינון אזולאי: למה לא לשמוע?

אלכס קושניר: אם יהיו תגובות, תגיב, אבל קודם כל נשמע.

ינון אזולאי: אם אפשר שגם רשות המיסים ישמעו אותם.

אלכס קושניר: עומר סלע, בבקשה.

עומר סלע: תודה שאתם מאפשרים לנו לדבר.

עומר סלע: הגדרת הפרמטרים היא בהחלט חשובה, אבל צריך להשלים את המהלך בצורה לוגית.

עומר סלע: אין לדעתנו מקום לכפל התניות – גם הצדקה, גם צמיגות, כי אז יוצרים מצב בלתי אפשרי.

עומר סלע: להבנתנו די בתנאי אחד כדי לגרום לכך שהשמן הוא לא מיועד ולא אפשרי לעשות ממנו דלק למהילה.

עומר סלע: גם נושא האריזות - אם שמן כבר עומד בתנאים שבגינם הוא לא יכול לשמש למהילה, למה להגביל את האריזות?

עומר סלע: נקודה נוספת, 17 בינואר - תאריך מאוד מוקדם.

עומר סלע: במקרה גם נופל על ט"ו בשבט – זה קצת צורם.

עומר סלע: אנו חושבים שצריך לתת עור אורכה בשל מורכבות הנושא, להיערך.

עומר סלע: דבר אחרון, אודה לכם אם תאפשרו ליבואנים שמחה רשף, שי בן יהודה ואחרים - לדבר.

עומר סלע: תודה רבה.

אלכס קושניר: רונן לוי, איגוד המוסכים, בבקשה.

רונן לוי: בוקר טוב.

רונן לוי: קודם כל, הבהרנו בדיון הקודם, שלשום, שיש לנו פטור ענפי.

רונן לוי: זה מה שאנחנו התחלנו לדווח לכל המוסכים, בעיקר הגדולים, גם בתחום המשאיות וגם בתחום המוסכים שמשרתים יבואני רכב וקונים כולם בצוברים את השמן, לא קונים באריזות קטנות.

רונן לוי: המחיר שם יעלה בכמעט 50%, וכמובן יגיע בסופו של דבר ללקוחות.

רונן לוי: אנחנו לא רואים בכלל, כפי שאמרנו בהתחלה – שוב, אני מעדיף הייתי לוותר בכלל, על הצו הזה כי הצו הזה הופך את הרשויות לאדישות למה שיקרה בתחום הזה כי אנחנו הנורמטיביים נשלם של הגניבות כבר מראש.

רונן לוי: לדעתנו זה לא ייתן פתרון לכולם.

רונן לוי: לכן אנו רוצים פטור ענפי ולא כימיקלי או אריזות.

רונן לוי: זה מסבך את הכול, מאוד מסובך.

רונן לוי: זה נהיה מורכב ומסובך ומאוד קשה בטח לעסקים קטנים להבין מה לעשות איתו.

רונן לוי: אני לא הבנתי מה אני צריך לעשות מחר בבוקר.

רונן לוי: המוסכים שצפו בדיון וששאלו אותי אחר כך מה קורה, לא ידענו לתת להם תשובה.

רונן לוי: גם כשפניתי ללשכת המסחר שייתנו לנו תשובה מי משלם את המס, מתי, איך ניגשים, מה עושים - אף אחד לא יודע.

רונן לוי: כולם אומרים: אללה יסתור.

רונן לוי: המוסכים הקטנים בעיקר לא יודעים להתנהל עם זה.

רונן לוי: אם הדבר הזה יוצבע, אנחנו צריכים הדרכה יותר נורמלית, צריכים זמן ולהבין איך אנחנו אמורים להתנהל ממחר בבוקר, איך אנחנו אמורים לתמחר את זה.

רונן לוי: אנחנו מקבלים מכתבים – לא רק מהשמנים אלא גם מהמוצרים האחרים, הצבעים למשל.

רונן לוי: כל מה שקשור לעלויות צבע – בתחום הצבע אנחנו עובדים בתעריפים קפואים של חברות הביטוח והליסינג ששולחים לשוק.

רונן לוי: אני לא יודע איך יכול להיות שמוצר יעלה למוסך ב-50% יותר ויקבל אותו תעריף, בגלל שיש כוח קנייה לחברות הליסינג והביטוח עליו, ואיך הוא צריך לעבוד ברווחיות או בהפסד, ויתחיל לתת שירותים – זה לא רק לשמנים.

רונן לוי: הדבר הזה רץ יותר מדי מהר, רץ בחוסר מחשבה על כל התופעות הנלוות לפחות בענף שלנו, שהולכות להיות עם הצו הזה.

רונן לוי: אני מבקש שיהיה לנו דיון יותר עמוק עם הדבר הזה ותראו את כל התופעות הנלוות, ולא לצאת בחופזה כזו כדי לקבל עוד כמה מאות מיליונים אבל לעשות נזק גלי מטורף.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: חגית הלר, חברת טמבור, בבקשה.

חגית הלר קוצר: - - - צבעים וחומרי בנייה.

חגית הלר קוצר: מעסיקה 800 עובדים.

חגית הלר קוצר: כל המפעלים שלה נמצאים בפריפריה, מעכו בצפון, אשקלון- - - טמבור מייצרת יחד עם הצבעים גם מדללים.

חגית הלר קוצר: מן הסתם, כשאתה צובע בבית, אתה משתמש במדלל כדי לדלל את הצבע, ומדובר פה על כל המשק – מחברת חשמל שצובעת את הארובות שלה ועד נתיבי ישראל שצובעת את סימון הדרכים בכבישים.

חגית הלר קוצר: כולם משתמשים במדללים בתוספת לצבע.

חגית הלר קוצר: המדללים הללו יקרים הרבה יותר מדלק רגיל בתחנת דלק.

חגית הלר קוצר: כלומר אין שום היגיון מסחרי להשתמש בזה כחומר תחליף דלק.

חגית הלר קוצר: יותר זול לקנות דלק בתחנת דלק מאשר לקחת את המדלל הזה ולמהול אותו.

חגית הלר קוצר: רשות המיסים מודעת לזה ואמרה לנו – נפגשנו איתם מספר פעמים ואמרה לנו: אנחנו יודעים.

חגית הלר קוצר: המדללים שלכם, אנשים ישלמו מס מיותר, שסתם מייקר את המחיה גם בחברת חשמל וגם בנתיבי ישראל וגם הצרכן הפרטי בבית שקונה את המדלל כדי לצבוע לעצמו את השולחן או את הגדר, ומדובר פה, אפילו במונחים רק של טמבור, רק המס שייגבה על דברים שנמכרים על-ידי טמבור הם מעל 4 מיליון שקל, זאת אומרת המשק ישלם, הערכה שלי, למעלה מ-20 מיליון שקל סתם.

חגית הלר קוצר: הרי הגנבים לא קונים את המדללים.

חגית הלר קוצר: הגנבים לא ישלמו את המס.

חגית הלר קוצר: רק הציבור ישלם את זה.

חגית הלר קוצר: זה כמו לומר: אנחנו לא מצליחים לתפוס את הנהגים שנוסעים במהירות גבוהה, אז נחיל על כל מי שנוסע לעבודה מס שישלם תשלום על זה שנוסע ביום רביעי לעבודה.

חגית הלר קוצר: הגנבים לא ייסעו ביום רביעי, גם לא המוהלים, אבל כל הציבור ישלם.

חגית הלר קוצר: בסוף זה מגולגל לציבור עצמו.

חגית הלר קוצר: אין שום היגיון – רשות המיסים יודעת שאין היגיון לקחת מדלל שעולה יותר מדלק בתחנת דלק ולדלל אותו.

אלכס קושניר: יוסי אריה, מנכ"ל המכון הישראלי לאנרגיה ולסביבה.

יוסי אריה: שלום לכולם.

יוסי אריה: אני מייצג גם את איגוד חברות הדלק בדיון הזה.

יוסי אריה: הבעיה מאוד קשה.

יוסי אריה: אנחנו מתריעים עליה שנתיים-שלוש.

יוסי אריה: היו דיונים בוועדת הכספים במושב הקודם.

יוסי אריה: רשות המיסים טוענת שגונבים מיליארד שקל מהמדינה, ואני רוצה לייצג את אותן תחנות דלק גם של זכיינים פרטיים וגם של חברות הדלק שמתמודדות עם תחנות לא מוסדרות שבהן נעשים הזיופים האלה.

יוסי אריה: נוצר מצב, שאנו סובלים מהפסדים אדירים, כי תחנה לא מוסדרת שבה נמכרים מוצרים מזויפים במחירים מוזלים ביחס לתחנה מוסדרת שפועלת לפי החוק, נוצר עיוות אדיר, שגורם לנו הפסדים עצומים.

יוסי אריה: אנו מחכים שנתיים בסבלנות.

יוסי אריה: התופעה הזו, שהיתה לפני שנתיים יחסית לא גדולה, גדלה לממדים מפלצתיים.

יוסי אריה: להערכתי זה הרבה יותר ממיליארד שקל.

יוסי אריה: מיליארד שקל זה משהו שרשות המיסים חישבה בשנה האחרונה.

יוסי אריה: להערכתנו זה גבוה בהרבה.

יוסי אריה: יש לקונה בחוק וחייבים לסדר אותה במהירות הבזק.

יוסי אריה: כל תקופת הארכה נותנת לאותם עבריינים התארגנות.

יוסי אריה: מה שעשתה הוועדה בזה שנתנה פטורים וטיפלה במפעלים הקטנים ובעסקים הקטנים זה בהחלט ראוי, אבל הגיע הזמן לשים סוף לתופעה העבריינית הזאת ולמחדל העצום שיש בשטח בנושא של מכירת דלקים מזויפים.

אלכס קושניר: שמחה רשף, בבקשה, מנכ"ל חברת סחר ושירותים.

שמחה רשף: בוקר טוב.

שמחה רשף: אחרי שלושה ניסיונות לדיבור, קיבלתי את רשות הדיבור.

שמחה רשף: זה קצת מאוחר מדי כי הרכבת עומדת לצאת.

ינון אזולאי: חבל שזה ככה, שאנשים שמבקשים בזום – וזה לא פעם ראשונה, חייב לומר את זה לפרוטוקול – שמבקשים בזום ולא בדיון הראשון זה קורה שדווקא אותם אנו לא שומעים.

ינון אזולאי: זה קורה לא פעם ולא פעמיים, והערתי לא פעם, שמי שנמצא בשום, שאומרים לו לא להגיע, ולא יכול להגיע.

ינון אזולאי: זה קרה אתמול עם אריאל וגם בדיונים קודמים בדברים אחרים וזה לא בסדר.

ינון אזולאי: צריך שיהיה סדר.

ינון אזולאי: אם זה לא יהיה כמו שצריך, אולי שחברי הוועדה יגישו כל פעם את הבקשות של אנשים שרוצים לדבר.

ינון אזולאי: אולי ככה זה יהיה.

ינון אזולאי: זה לא יכול ככה להימשך.

שמחה רשף: אחרי 40 שנה של ניהול עסק כמו שצריך ותשלום מיסים כמו שצריך, אני צריך עכשיו שלום כיתה א', לעבור את כל מסכת התשלומים, בירוקרטיה כמו שאתם מציעים, כפי שהצעתם אתמול.

שמחה רשף: אני חושב שיש – כולם מכירים מערכת של מסלול ירוק שקיימת גם – אני עובד הרבה עם מכון התקנים.

שמחה רשף: יש לי שם מסלול ירוק.

שמחה רשף: אפשר עוד שלושה חודשים נגיד, לאחר כניסת הצו, לבחון כל יבואן ויבואן, לתת לו מסלול ירוק ולבדוק אותו, למי הוא מכיר ומה הוא מביא ומאיפה הוא מביא.

שמחה רשף: זה אל"ף.

שמחה רשף: שנית, אני רוצה להיכנס לפרטים הטכניים, כפי שהזכיר עומר סלע.

שמחה רשף: אתם בחרתם ארבעה או חמישה פרמטרים לפטור לשמן.

שמחה רשף: אני גם סבור, וגם אנשים מקצועיים אחרים סבורים, שלא צריך את כל הארבעה או חמישה – מספיק אחד או שניים מקסימום.

שמחה רשף: שנית, שאלה לרשות המיסים: האם ה-500 PTM של המרכיבים של השמן האם הם סיכום של כולם או של כל אחד לחוד?

שמחה רשף: אני מקווה מאוד שזה סכמה של כל המתכות והתוספים שבפנים.

שמחה רשף: מהי הפרוצדורה?

שמחה רשף: אני מחר עומד להביא מכולות.

שמחה רשף: איך אני מוכיח למכס, שהשמנים האלה עומדים בתכונות האלה?

שמחה רשף: האם זה הצהרת יצרן?

שמחה רשף: האם בדיקות במעבדה בארץ?

שמחה רשף: למעשה היצרנים שאני מייצג הם בעלי שם גדול בעולם והם לא באופן עקרוני, לא נותנים את תחולת התוספים לשמן.

שמחה רשף: לכל מפעל יש התחולה שלו שהוא מנסה לשפר איכות, והוא לא מוכן לגלות את זה.

שמחה רשף: מה שכן, אפשר לגלות את זה בדרך זו או אחרת במעבדה כמו שהראיתי לרשות המיסים לפני כמה שבועות, במעבדה בארץ.

שמחה רשף: האם עליי לעשות על כל שמן שאני מביא לארץ בדיקת מעבדה?

שמחה רשף: זה גם הוצאה של כ-100,000 שקל לפחות לפני שאני מתחיל לייבא את השמנים.

שמחה רשף: שלישית, חשוב מאוד – אנחנו משווקים להרבה מוסכים מורשים ומוסכי יבואן גדולים.

שמחה רשף: האספקה אליהם היא רק בצובר, בגלל שיש בהם בין עשר ל-15 תחנות טיפול בתוך האולם והם מעבירים צנרת עם אקדח לתוך האולם לטיפול.

שמחה רשף: ייווצר מצב שאותו מוסך גדול ישלם 50% יותר מאותה חנות קטנה או מוסך חצר שיקנה את השמן בגלונים או ב-5 ליטר או בכל סוג.

שמחה רשף: אני לא רואה סיבה, אם עמדנו בארבעה או בשני קריטריונים שהזכרתי קודם, מדוע תהיה אפליה – מה חשובה המידה, התכולה?

שמחה רשף: אם התכולה עומדת בבדיקות, אפילו אלף ליטר או 2,000 ליטר זה לא משנה.

שמחה רשף: לגבי 17 בינואר, אם יש בעיית דיווח מלאי, אני חושב שסוף חודש היה הרבה יותר נוח לעשות את זה.

שמחה רשף: 17 באמצעי החודש זה קצת קשה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: שי בן יהודה, מנכ"ל זוקו שיווק והפצה בע"מ.

שי בן יהודה: בוקר טוב.

שי בן יהודה: אני מנכ"ל חברה בשם זוקו שיווק והפצה.

שי בן יהודה: אנחנו אחד מהיבואנים היחסית גדולים במדינה.

שי בן יהודה: אנסה בקצרה לחדד מספר נושאים שחשובים לי.

שי בן יהודה: אחד, לגבי יוסי אריה שדיבר לפני שתי דקות על חברות הדלק או תחנות הדלק, אני בהחלט מבין את כאבו, לא בטוח שאנחנו כיבואנים ומשווקים שפועלים לפי החוק לחלוטין, אמורים להיכנס לאותה חבילה ולאותו סד לחצים כמו שעבריינים מצויים בהם.

שי בן יהודה: לגבי חן בר יוסף ממינהל הדלק שאמר בישיבה הקודמת או לפני הקודמת שמוהלי הסולר נמצאים בפרדסים או מאחורי בתים או בשדות – אנחנו יושבים במרכז לוגיסטי מאוד גדול ברמלה.

שי בן יהודה: כולכם כולל רשות המיסים מוזמנים לבצע פה בקרות פתע, בקרות על בסיס שבועי, חודשי, רבעוני, שנתי.

שי בן יהודה: אם תמצאו משהו, תנהגו אתנו כמו עבריינים.

שי בן יהודה: אם לא תמצאו – וזה מה שלא תמצאו - אין סיבה שנסבול מהצעד הזה.

שי בן יהודה: בנוסף, אתמול אחד הפרמטרים שהוזכרו מתוך החמישה נקרא TBN, משלוש ומעלה, ערך שקיים רק בשמני מנוע.

שי בן יהודה: שמנים הידראוליים ושמני גיר, שהם מאוד נפוצים בכל התעשיות, בכל המנופים, בכל ענפי הקבלנות של עבודות תשתית, לא יוכלו לעמוד בפרמטר הזה וזה לחלוטין לא צודק מקצועית.

שי בן יהודה: אין לי מושג מי הביא את הנתון הזה לרשות המיסים.

שי בן יהודה: הוא מכניס לתוך המס הרבה מאוד שמנים שלא אמורים להיות בו והם נפוצים מאוד.

שי בן יהודה: שאל אחד מחברי הכנסת לפני שתי ישיבות, איפה זה פוגש את הצרכן הסופי.

שי בן יהודה: אני רוצה לחדד, כי זה יפגוש בהרבה מקומות.

שי בן יהודה: צרכן סופי שבא לחנות חלפים, ירגיש את המס.

שי בן יהודה: צרכן סופי שבא לטפל במוסך, ירגיש את המס.

שי בן יהודה: צרכן שיש עבורו חברה שמפנה פסולת, ויש את זה לכל אחד מאתנו – החברות האלה יחטפו את המס ויגלגלו אותו לעיריות ולצרכן הסופי.

שי בן יהודה: חברות בנייה, חברות מנופים – העלויות האלה גם יעלו וזה יתגלגל לצרכן הסופי.

שי בן יהודה: זה יתגלגל לכל אחד מאתנו.

שי בן יהודה: לסיום, ובגילוי נאות, אומר, וזו שיחה שנערכה אוף דה רקורד עם אחד מחברי רשות המיסים שישבו אתמול בחדר.

שי בן יהודה: הוא אמר לי במפורש שאנחנו כיבואני שמנים לגיטימיים נמצאים בעל כורחנו בתוך כל המהלך הזה.

שי בן יהודה: ואני מוכן ליושב-ראש הוועדה לאחר הדיון לתת את שמו.

שי בן יהודה: בעל כורחנו.

שי בן יהודה: אני מבקש, שתנסו לתת עוד הארכה ולקיים עוד דיונים מקצועיים כדי להעניש את מי שראוי להעניש – ויש כאלה – ולפטור למי שפועל ומשלם מיסים בצורה לגיטימית.

שי בן יהודה: אנחנו חברה משנת 85'.

שי בן יהודה: זה בוער בעצמותיי כי אנחנו עסק לגיטימי, ומאחורי קודי המכס שהקריאה אתמול הגברת מהר מספרים-מספרים עומדים בסוף אנשים ולקוחת ומילוני צרכנים שיינזקו מהמס הזה.

שי בן יהודה: תודה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: אפריים שכמורוב, בעלים של חברה.

אפריים שכמורוב: שלום לכולם.

אפריים שכמורוב: אנחנו יצרנים מדללים וצבעים מ-1979.

אפריים שכמורוב: לא מעט זמן.

אפריים שכמורוב: לפני הרבה מאוד שנים היה מס קנייה שסיבך את כל התעשייה הזאת.

אפריים שכמורוב: עד שהורידו את זה לקח הרבה מאוד זמן.

אפריים שכמורוב: איכות הסביבה - יש לנו היתר רעלים, ואיכות הסביבה מבקרת אותנו על כל גרם שיוצא מכאן אחת לשלושה, ארבעה באים ועושים פה ביקורות.

אפריים שכמורוב: יש לנו יומן רעלים, ואיני מבין למה אנחנו צריכים לשלם את מה שהעבריינים – אתם לא תופסים אותם.

אפריים שכמורוב: מה עוד שהצרכן ישלם על זה.

אפריים שכמורוב: אני מסתכל פה איפה שאתם יושבים בחדר הישיבות.

אפריים שכמורוב: כל החדר מצופה בעץ.

אפריים שכמורוב: העץ הזה צבוע בצבע.

אפריים שכמורוב: כדי לצבוע אותו אתם צריכים לפחות 50% מדלל.

אפריים שכמורוב: הצבע לא הולך בלי מדלל.

אפריים שכמורוב: איך אתם ממסים את המדלל, ואת הצבע אתם פוטרים?

אפריים שכמורוב: זה לא הגיוני.

אפריים שכמורוב: זה הולך ביחד.

אפריים שכמורוב: מי שישלם הוא הצרכן הסופי.

אפריים שכמורוב: דיברתם על טרפנטין של ליטר.

אפריים שכמורוב: אתם לא מבינים.

אפריים שכמורוב: אתם מקפיצים את המחיר ב-4 שקלים לליטר לצרכן הסופי ולתעשייה.

אפריים שכמורוב: כל התעשייה, עובדים עם כל יצרני המטבחים- - - לא יכולות לשמש תחליף דלק – הגברת מטמבור כבר אמרה את זה.

אפריים שכמורוב: גם הטינר יותר יקר מהתוספים של הדלק או לא יודע איך תקראו להם.

אפריים שכמורוב: תתפסו את אלה שגונבים, לא אותנו.

אפריים שכמורוב: אתם יודעים מה זה לבעל מפעל לשלם פתאום ב-50% יותר על המדללים?

אפריים שכמורוב: מדברים פה על חברות מטבחים ענקיות.

אפריים שכמורוב: זה כל תעשיית העץ.

אפריים שכמורוב: לא מדבר על המוסכים, על תעשיית המתכת.

אפריים שכמורוב: כולם ישלמו, ומי שישלם בסוף זה הצרכן הסופי.

אלכס קושניר: הנקודה ברורה.

אלכס קושניר: עופר לינצ'בסקי.

עופר לינצ'בסקי: בוקר טוב.

עופר לינצ'בסקי: תודה על רשות הדיבור.

עופר לינצ'בסקי: אמקד מאוד את דבריי.

עופר לינצ'בסקי: ראשית, תיקון טעות – זה 4 שקלים לליטר ולא שלושה, כי הפרמטרים שמגדירים את השמנים שיהיו לגיטימיים, לא ימוסו.

עופר לינצ'בסקי: הם שמנים כבדים, כשמם כן הם, ולכן הם 4 שקלים לליטר ולא שלושה.

עופר לינצ'בסקי: שנית, בתוך הפרמטרים שמגדירים שמני סיכה, שוב נקרא להם לגיטימיים, לא ממוסים, יש חמישה פרמטרים.

עופר לינצ'בסקי: החלטתי לא להתווכח לא עם נקודת ההצתה ולא עם הצמיגות ולא עם תכולת המתכות למרות שאני מסכים שזה מאוד מכביד מחר בבוקר למצוא כאלה שמנים שעומדים בזה.

עופר לינצ'בסקי: אבל בסוף יש סעיף טכני כאילו קטן שאומר: ובלבד שהחומרים האלה יהיו בתוך מיכלים קטנים.

עופר לינצ'בסקי: אני אומר בצורה ברורה וחד משמעית: 99% מהלקוחות לא יכולים להשתמש במיכלים קטנים כאלה.

עופר לינצ'בסקי: השמנים מגיעים באוניות, במיכליות ענקיות.

עופר לינצ'בסקי: מה זאת אומרת בבקבוקים של עד 20 ליטר?

עופר לינצ'בסקי: אין דבר כזה.

עופר לינצ'בסקי: נמכור למפעלי ים המלח, לרותם, לאינטל, לאיטונג, לאקרשטיין, נמכור להם את החומר בבקבוקים קטנים?

עופר לינצ'בסקי: אין דבר כזה.

עופר לינצ'בסקי: זה מצחיק.

עופר לינצ'בסקי: זה כמו לומר: קיבלנו את התזה של נקודת ההצתה, ואז במחי יד להכניס פרמטר כאילו טכני שהופך את זה לסתם.

עופר לינצ'בסקי: אין אף לקוח, וכל אחד שידמיין איזו חברה שהוא רוצה - יש לי מול העיניים מאה שמות כדוגמה שלא נכללים בפטורים הספציפיים – אני יכול להקריא לכם עד שיימאס לכם לשמוע את זה – איזה מפעל אתם מכירים שקונה את השמן בבקבוקים של ליטר או בג'ריקן של 20 ליטר?

עופר לינצ'בסקי: אין דבר כזה.

עופר לינצ'בסקי: החברות הגדולות מזמינות בכמויות של אלפים עד רמת מיליוני ליטר.

עופר לינצ'בסקי: זה מצחיק.

עופר לינצ'בסקי: אז סעיף ה, תנאי ה בתוך התנאים של שמני הסיכה, הופך את כל הדבר הזה ללא רלוונטי.

עופר לינצ'בסקי: זו הנקודה.

עופר לינצ'בסקי: היא מאוד מרכזית ואני מבקש, תשקלו את זה, למחוק את סעיף ה.

עופר לינצ'בסקי: שנית, דבר יותר קטן.

עופר לינצ'בסקי: יש על הדרך שינוי של הגדרת המזוט.

עופר לינצ'בסקי: אמרה את זה מירי מרשות המיסים אתמול.

עופר לינצ'בסקי: העלו את הסטנדרט למזוט כך שיהיה 50 סנטוסטוק, כלומר המזוט צריך להיות יותר צמיג.

עופר לינצ'בסקי: זה לא עומד בתקנים בין-לאומיים.

עופר לינצ'בסקי: אי-אפשר להביא את זה כי לא ככה מייצרים בעולם מזוט.

עופר לינצ'בסקי: התקן העולמי למזוט הוא 20 סנטוסטוק.

עופר לינצ'בסקי: ככה מתדלקים אוניות למשל – הן מתדלקות במזוט חצי אחוז.

עופר לינצ'בסקי: זה הדלק המרכזי שאוניה משתמשת בו.

עופר לינצ'בסקי: היא לא תוכל לתדלק בארץ כי אני לא אוכל לסכם עם היצרן העולמי שיעמוד בסטנדרט של 50 סנטוסטוק שקיים ממחר בבוקר רק במדינת ישראל.

עופר לינצ'בסקי: זו לא נקודה סופר דרמטית, אבל היא שמה אותנו כחריג ברמה עולמית.

עופר לינצ'בסקי: שלישית, התחולה של צו – 17 בינואר לא ריאלי.

עופר לינצ'בסקי: אי-אפשר להתארגן.

עופר לינצ'בסקי: לא משנה איך יוגדרו הפרמטרים בצו.

עופר לינצ'בסקי: יוגדרו נניח היום פרמטרים מסוימים.

עופר לינצ'בסקי: מחר בבוקר אני צריך להסתובב בעולם ולחפש שמנים לתעשייה שעומדים בסטנדרטים החדשים.

עופר לינצ'בסקי: פעם שאמצא את זה וזה לוקח זמן, אני צריך להזמין את זה.

עופר לינצ'בסקי: החומר עולה על אוניה, מפליג בים כמה שבועות, הוא צריך להגיע למפעל.

עופר לינצ'בסקי: זה תהליך שלוקח זמן.

עופר לינצ'בסקי: זה לא יכול לקרות בשלושה שבועות.

עופר לינצ'בסקי: זה צריך לקחת כמה חודשים.

עופר לינצ'בסקי: אם זה היה חודשיים, זה היה בסופר-סופר לחץ.

עופר לינצ'בסקי: אני מעריך שיותר הגיוני לקבוע כמה שלושה-ארבעה חודשים, ובטח שלא 17 בינואר.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: יניב וינשטוק.

יניב וינשטוק: שלום.

יניב וינשטוק: אנחנו יבואנים של שמני חיתוך לענף האיגוד השבבי.

יניב וינשטוק: אני רוצה לחדד כמה נקודות קטנות.

יניב וינשטוק: אחת, בראייתנו ענף האיגוד השבבי צריך לקבל כאן פטור גורף, אחרת יש פה פגיעה ישירה בתעשייה הישראלית.

יניב וינשטוק: זה לא צריך להיות כפוך לשום תלות בגודל אריזה כזה או אחר כפי שציין עופר.

יניב וינשטוק: השמנים בענף העיבוד השבבי משמשים לא כחומר זינה אלא לשימון מכונות.

יניב וינשטוק: באחד התנאים של רשות המיסים, מדובר רק על חומר זינה ולא לשימון מכונות.

יניב וינשטוק: בענף העיבוד השבבי זה בדיוק להפך.

יניב וינשטוק: אני לא מבין איך מתנהל כל התהליך הזה, כל הפטור.

יניב וינשטוק: אני צריך להפעיל עוד אדם שיתעסק עם כל הבירוקרטיה ועם כל המינהלות האלה.

יניב וינשטוק: זה לחלוטין לא ברור לי.

יניב וינשטוק: נקודה אחרונה, נזכרה פה גם על-ידי יצרנים שמדללים.

יניב וינשטוק: השמנים לתעשיית העיבוד השבבי יקרים, נמכרים במחיר כפול, משולש ומרובע ממחיר הדלק בתחנת דלק.

יניב וינשטוק: אין שום היגיון כלכלי לקחת אותם ולהשתמש בהם במהילה, לכן אני לא מבין מה ההיגיון למסות אותם בתואנה של מלחמה במהילה של דלקים.

יניב וינשטוק: תודה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: כרמל פלדמן, התאחדות התעשיינים, בבקשה.

כרמל פלדמן: בוקר טוב.

כרמל פלדמן: תודה רבה.

כרמל פלדמן: קודם כל, היינו מעורבים עם רשות המיסים, ואנו מודים על כל השינויים, שבסופו של דבר כן באו לקראת התעשייה והתעשיינים ויאפשרו למרות הצו וחומרתו להמשיך לעבוד ולהיות בכדאיות כלכלית.

כרמל פלדמן: אבל השינויים שבוצעו אתמול על-ידי הוספת הפרמטרים לשמנים ותוספים, שבהגדרה לפי זה שזה בכלל יתוסף לצו, מבינים שהשמנים עם תוספות, והשמנים המיוחדים לא יכולים ולא כדאיים לשמש כחומר מהילה או דברים כאלה, סימן שיש הבנה שלא ניתן לעשות בזה וקבעו את הפרמטרים האלה כדי להגדיר מה ניתן.

כרמל פלדמן: יכול להיות שאפשר, ולאור הדברים שעלו מציבור כל כך רחב של עוסקים, צריך יהיה לאפשר שחלק מהפרמטרים ישמשו.

כרמל פלדמן: נושא התכולה, כפי שעופר אמר ואחרים רבים ציינו, כלי הקיבול.

כרמל פלדמן: בסופו של דבר זה מייתר מתוכן את כל הסעיף הזה.

כרמל פלדמן: אם בסופו של דבר השמן הזה לא יכול לשמש למהילה ולא כדאי שישמש למהילה כי הוא יקר יותר בהגדרה שלו, מה משנה כלי הקיבול שלו?

כרמל פלדמן: אנו מבקשים את זה להסיר – אחרת לא עשו בזה כלום.

כרמל פלדמן: זה סעיף שכתוב סתם.

כרמל פלדמן: לגבי התחולה, 17 בינואר, לאור השינויים והדיון המתמשך הזה, דורשים היערכויות.

כרמל פלדמן: רק אתמול שינו מקילו לליטר, ולמרות שחלק מהתעשייה ביקשה את זה, עדיין זה שינוי שהם צריכים לשים במערכות שלהם, וחשוב לאפשר את זה.

כרמל פלדמן: יש טפסים שחסרים.

כרמל פלדמן: 17 בינואר – זה עוד שלושה שבועת.

כרמל פלדמן: בלתי אפשרי לעמוד בזה, ואנחנו לא רוצים לשים ציבור כל כך רחב כעבריינים רק בגלל נושא התחולה.

כרמל פלדמן: תודה רבה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: יעל נאמן, בבקשה.

יעל נאמן ביצ'ונסקי: לא ביקשתי את רשות הדיבור.

יעל נאמן ביצ'ונסקי: תודה.

ינון אזולאי: אריאל כהן בזום וגם ביקש אתמול.

ינון אזולאי: אני מבקש שהוא עכשיו יעלה.

ינון אזולאי: תודה.

ינון אזולאי: הוא צריך גם היום לבקש, גם אתמול, גם שלשום?

ינון אזולאי: כל פעם לבקש מחדש?

ינון אזולאי: שייתנו לו פעם אחת.

ינון אזולאי: הוא ביקש, לא נתנו לו, כמו יוסי אשכנזי, שביקש ולא נתנו לו, כמו הראשון שביקש ולא נתנו לו.

ינון אזולאי: לא צריך כל פעם לבקש מחדש.

אלכס קושניר: בבקשה.

ינון אזולאי: וגילוי נאות - אין לי איתו שום עניין מלבד הפניות שאנחנו מקבלים למשרד.

ינון אזולאי: אף אחד אני לא מכיר.

ינון אזולאי: האחד שהייתי אצלו היה יונתן שאמרתי את זה.

אלכס קושניר: אין לנו ספק.

אלכס קושניר: בבקשה.

אריאל כהן: שלום, אני אריאל מחברת מט"א טכנולוגיות מחזור.

אריאל כהן: אנחנו עוסקים במחזור של פסולת ממיסים משנת 97' פה בישראל.

אריאל כהן: אנחנו מפנים פסולות לרוב מחברות פארמה, מחברות תרופות, את כל השאריות שלהם.

אריאל כהן: מזקקים אותם ומוכרים אותם אחרי זה לתעשיות הצבע, הדפוס, הברזל, הניקיון ודילול הצבעים.

אריאל כהן: רוב המוצרים שלנו לא נכללים בכלל בצו חוץ מחומר אחד, שהוא חומר מרכיב לשאר החומרים, טולוהין.

אריאל כהן: כדי לייצר טינר אנחנו מייצרים לרוב טינר.

אריאל כהן: אנחנו שמים בין 25% ל-30% טולוהין.

אריאל כהן: אתמול דיברתי עם רשות המיסים.

אריאל כהן: בגלל שאין להם יכולת לבדוק כמה אחוז אני שם בטינר, הם חייבים למסות את כל ה-100%.

אריאל כהן: כלומר אם אני שם 5% טולוהין בתוך 95% מים, כל ה-100% הזה ימוסה.

אריאל כהן: רציתי לבקש שהטינר, לפחות הממוחזר, יוחרג, ושיהיו לו פרמטרים שרשות המיסים יקבעו, 25%, 30%.

אריאל כהן: לנו יש מעבדה ויש עוד מעבדות בארץ, גם מעבדות מוסמכות, שיכולות לבדוק את הפרמטר הזה ובכך למנוע פגיעה ברוב הנגריות, צבעים, פחחים, או כל מי שמשתמש בטינר.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: רשות המיסים, אבקש התייחסות לכמה סוגיות – אחד, הנושא של האריזות, שתיים, הנושא של הפרמטרים – האם הם מצטברים או לא מצטברים, גם בין הפרמטרים וגם בתוך הפרמטרים בנושא של המתכות, מה שנשאל כאן, בנושא של המדללים ובנושא של הפרוצדורה.

אלכס קושניר: בבקשה.

מירי סביון: בנושא של האריזות, הנושא של שמנים ותוספים זה פטור שלא היה קיים בצווים שהגשנו לוועדה.

מירי סביון: הוספת החומרים האלה לרשימת הפטורים היתה כדי לנסות לתת מענה לנושא של שמני סיכה לרכבים ולכן הוגדרו רשימת פרמטרים שהם מצטברים.

מירי סביון: יש לענות לכולם.

מירי סביון: לגבי ריכוז המתכות, הנתון הוא לכל המתכות יחד כלומר לא לכל מתכת בנפרד.

מירי סביון: אני מתכוונת ל-500.

מירי סביון: לגבי האריזות, שהוא לא פרמטר כימי אלא של אריזה – הוא נובע מהיכולת ומהאפשרות לפקח- - -

אלכס קושניר: ארבעת הפרמטרים הראשונים מוודאים שהחומר לא ניתן למהילה – כן או לא?

מירי סביון: כרגע הם אמורים לוודא, בנוסף יש להבין שהיכולת שלנו לפקח- - -

אלכס קושניר: אני מבין את היכולת שלכם והמוגבלות שלכם בפיקוח.

אלכס קושניר: לכן הלכנו פה הרבה מאוד כדי שתוכלו לפקח.

אלכס קושניר: אבל יש פה ארבעה פרמטרים כימיים שנועדו לוודא שהחומר לא ניתן למהילה בדלק.

אלכס קושניר: האם זה כך או לא?

מירי סביון: אורי יתייחס לזה.

אורי זיסקינד: לבקשת הוועדה, וגם לאור המידע והדברים שעלו פה בוועדה, ואני מזכיר – פה בוועדה טענו שאפשר לעשות כלפי שמנים למנוע כיוון שמגיעים באריזות, אפשר לייצר להם את הפטור.

אורי זיסקינד: טענו שיש תכונות מיוחדות, ושאפשר לייצר את הפטור.

אורי זיסקינד: כשהגענו לפה אמרנו, שיהיה קשה מאוד לבצע ולמצוא פרמטרים שימנעו את האפשרות, שימהלו.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: אל תתחיל הרצאה בכימייה שעברנו כבר לפני ארבעה דיונים.

אלכס קושניר: שאלה מאוד פשוטה: ארבעת הפרמטרים האלה, אם חומר עומד בכולם, האם ניתן למהול אותו בשני אופנים – אחד, כימית, ושתיים, מבחינת המחיר?

אורי זיסקינד: הלוואי שזה היה פשוט.

אורי זיסקינד: זה מפחית את הסבירות, שיוכלו למהול את זה.

אורי זיסקינד: לומר את האחוזים, לומר בדיוק בכמה אנו לא יכולים.

אורי זיסקינד: יותר מזה, ואמר את זה חבר הכנסת ינון – עומדים מולנו עבריינים, אנשים שזה כל עיסוקם, איך לאכוף.

ינון אזולאי: אל תיקח את חצי דבריי.

אלכס קושניר: שנייה.

אלכס קושניר: מה הצורך שלכם לפקח על חומר שמלכתחילה הסבירות למהילה שלו היא נמוכה?

אורי זיסקינד: החומר שיגיע הוא לא בתוך פטור מותנה.

אורי זיסקינד: זה חומר שאמור להיות פטור לחלוטין והוא מוסר מהפיקוח.

אורי זיסקינד: אנחנו נצטרך לנהל מעקבים אחרי גורמים שייקחו את החומר הפטור הזה, ינצלו אותו, ישנו את התכונות שלו, כי הדברים האלה ניתנים.

אלכס קושניר: איך אתה יכול לשנות את התכונות שלו?

אורי זיסקינד: כבר עלינו על רעיונות איך.

אורי זיסקינד: אתמול כשהתחלתי עם זה אמרת לי בצורה נכונה לעצור ולא לתת את הרעיונות האלה, אבל הבאנו תכונות מצטברות שמקטינות את הסבירות.

אורי זיסקינד: הוצאה של אחת התכונות האלה – ואנו אומרים זאת בצורה ברורה – מגדילה את החשיפה- - -

אלכס קושניר: אני לא מדבר על הפרמטרים הכימיים.

אורי זיסקינד: זה דבר שמקשה.

אורי זיסקינד: אמרו לנו, וזה נכון – ככל שאתה לא מאפשר להביא את החומרים במיכליות, לשפוך אותם למשאיות, להביא אותם למתחמים שבהם מערבבים אותם בצורה יחסית פשוטה וזה מה שקורה- -

אלכס קושניר: אי-אפשר לערבב אותם כמעט.

אורי זיסקינד: יש כן חשיפה, שישנו את התכונות של החומרים האלה, שיכניסו לגדר הזה חומרים יותר זולים ושימשיכו במהילות.

אורי זיסקינד: המצבור של התכונות האלה מקטין את הסבירות, לא מונע אותה.

אורי זיסקינד: שמנו על השולחן, אמרנו בפירוש: בתווך הזה שבין לנסות להכליל כמה שיותר קבוצות בתוך הפטור, שזה מה שהוועדה ביקשה מאתנו, לבין לשמר רפורמה לא פרוצה ושמקשה על המהירות - הלכנו רחוק יותר למקום שנוכל לפטור ולמזער את הנזק לכמה שיותר קבוצות.

אורי זיסקינד: אנו אומרים זאת כאן מפורשות.

אורי זיסקינד: הנושא של המיכלים הוא עוד נדבך שמקשה על המהילה הזו של החומרים האלה.

אורי זיסקינד: אנו חושבים שהוא חיוני ביותר.

אורי זיסקינד: שוב – הנושא הזה עלה מתוך היבואנים, מתוך היצרנים והיבואנים של שמני המנוע, שאומרים שרוב החומרים שלהם מגיעים בתוך בקבוקים כאלה ממהילה, וגם הבדיקות שלנו ובקשת הנתונים שלנו מהם - זה המצב.

אורי זיסקינד: לא יהיה פה מענה לחלוטין.

אורי זיסקינד: כן יש פה מענה לחלק גדול משמני המנוע שלהם רצינו לתת את המענה.

אורי זיסקינד: כן יש פה מענה לתעשיות באפיקים האחרים, שנתנו את המענה לענפים הספציפיים לתעשיות.

אורי זיסקינד: אנו מנסים לצעוד בשביל הזהב שבו אנו גם מגדילים את הקבוצות שמקבלות את הפטור וגם לא מאפשרים את המצב שעוד חצי שנה נחזור לפה כי התופעה הזו תחזור עם הפגיעה של מאות-המיליונים ויותר.

אלכס קושניר: הנקודה ברורה.

אלכס קושניר: תתייחס למדללים בבקשה.

אורי זיסקינד: המדללים, יש שם גם ממיסים זולים, לא כפי שנאמר, שאפשר להשתמש בהם כחומר להפקת אנרגיה.

ינון אזולאי: כמה עולה ליטר מדלל?

אורי זיסקינד: עשרה שקלים.

ינון אזולאי: אני מדבר על מה שאנחנו קונים בחנות שהוא מהול גם ככה, עולה 10 שקלים, זה יעלה עכשיו 14 שקל.

ינון אזולאי: כלומר עולה יותר מליטר דלק.

ינון אזולאי: מה שהסבירו לנו, לא משתלם לעשות עם זה.

ינון אזולאי: אומר אריאל כהן: גם אם אני שם רק 5% במדלל ו-95% מים, אתם ממסים אותו.

ינון אזולאי: איזה היגיון יש למסות מים?

ינון אזולאי: איפה ישתלם בטינר הזה לעשות את המהילה הזאת?

ינון אזולאי: אתה מדבר גם על האזרח שמשלם.

ינון אזולאי: אמרת שאנחנו לא רוצים בשביל הגנבים, ושהגנבים ימצאו פתרון אחר.

ינון אזולאי: ודאי שאמרתי את זה, אבל אל תשכח מה שאמרתי, שאי-יכולת שלכם לאכוף, מביאה את עם ישראל לשלם את המיסים.

ינון אזולאי: ואתם מודים פה בוועדה שאתם לא יודעים לאכוף.

ינון אזולאי: אתם הולכים לאכוף את האנשים הקטנים המסכנים – אתם יודעים להגיע אליהם על זה שעכשיו בהחזר של מענקי הקורונה לא ישלמו לכם – אילהם תגיעו.

ינון אזולאי: לעבריינים הגדולים לא תדעו להגיע, ומי ישלם על זה – האזרחים.

ינון אזולאי: על טינר הזה שאתה מדבר, 5% אתה משלם - על 95% מים אתה הולך לשלם?

אורי זיסקינד: יש פה שתי סוגיות.

אורי זיסקינד: אמרת את החומר שמדולל, לממחזר, דיברנו אתמול ארוכות.

אורי זיסקינד: לא דיברנו רק איתו – ישבנו עם היבואנים לפני זה בכמה פגישות, כולל עם מנהל המעבדה שמסוגל לבדוק את זה.

אורי זיסקינד: הבעיה שם היא אחרת.

אורי זיסקינד: אין יכולת במעבדה להצביע על האחוז של החומר הממס בתוך כזו תרכובת.

אורי זיסקינד: לכן אין לנו יכולת לייצר פה את הפתרון.

אורי זיסקינד: מה שכן, הוא בסופו של דבר מוכר את החומר הזה וייצרנו מערכת של פטורים ללקוחות שייקנו אותו ממנו.

אורי זיסקינד: אם טמבור קונה ממנו את החומר, היא פטורה.

אורי זיסקינד: חלק גדול מהמענה כבר מתקבל בצורה של הפטורים.

אורי זיסקינד: יכול להיות, כפי שאמרת, שיהיה מהצד השני שאריות של חומרים שעדיין ימוסו, שלא יהיו כחומרי זינה למעשה, אבל גם המדללים שהוא מוכר ללקוחות שמוסו וגם המתחרים שלהם שלא ממחזרים, על שניהם יחול המס הזה שווה בשווה.

אורי זיסקינד: לכן אנו נותרים פה עם תחרות שהא יכול להתקיים איתה.

אורי זיסקינד: יותר מזה, בדקנו מה הפגיעה של הממחזרים.

אורי זיסקינד: ההיקף של הממסים הם בערך אחד חלקי 19 מהמחזור שלהם, כלומר זה מצטמצם לזה.

אורי זיסקינד: בתוך זה יש גופי הפטור, שיכולים לקנות מהם, ובתוך זה מי שלא, נשאר בתחרות עדיין כי אנחנו ממסים בשווה גם את החומרים שלא מגיעים מהממחזרים.

אורי זיסקינד: לא בדקנו את זה.

אורי זיסקינד: עשינו ישיבות מעמיקות גם עם היבואנים וגם עם מנהלי המעבדות.

אלכס קושניר: תודה, עופר כסיף.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: אני מסכים עם ינון.

עופר כסיף: כל הרציונל של הצו הזה הוא בעייתי, כי כפי שאמר ינון, במקום למצוא את העבריינים ולהעניש אותם בחומרה כראוי, מטילים עונש קולקטיבי.

עופר כסיף: זה סוג של עונש קולקטיבי.

עופר כסיף: אין לו שום הצדקה.

עופר כסיף: זה לגבי הרציונל של הצו.

עופר כסיף: נניח את זה בצד רגע.

עופר כסיף: נניח שאנו מקבלים את הצו.

עופר כסיף: יש כמה קריטריונים שעל פיהם צריך להחריג.

עופר כסיף: למשל, הזכרתי בדיון הקודם – אני מזכיר גם עכשיו שיש אריזות, למשל של טרפנטין, עד 5 קילו.

עופר כסיף: האריזות האלה לא יכולות לשמש ולא כדאי לעבריינים להשתמש בהן כדי למהול.

עופר כסיף: למה להטיל על זה מס כל כך גדול?

עופר כסיף: אתן עוד דוגמה כדי לא להרחיב – יש עוד הרבה – ראגנטים לבתי חולים.

עופר כסיף: יש כל מיני חומרים שמשתמשים בהם, קסילן וטולואן שמשתמשים בהם במעבדות ולשימור דגימות.

עופר כסיף: צריך את זה לעבודה במעבדות בבתי חולים.

עופר כסיף: למה גם פה עד כמות מסוימת באריזות מסוימות אין סכנת מהילה, אם בכלל זה אפשרי מבחינת טיב החומר – זה איני יודע.

עופר כסיף: למה להטיל על זה מס?

עופר כסיף: אני מסכם ואומר שני דברים: אחד, הרציונל פגום, לכן אצביע נגד הצו הזה ואני קורא לכל החברים לעשות כן, אבל אם הצו עובר, לפחות אני מבקש, ואם זה דורש עוד דיון או עוד בדיקה, אני מבקש גם שיחריגו אריזות קטנות, כל חומר לפי טיבו ותפקידו.

עופר כסיף: נתתי שתי דוגמאות ויש יותר.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: ינון אזולאי.

ינון אזולאי: עופר, אתמול ייצגתי אותך בנושא האריזות הקטנות, והתשובה שהיתה, שהם חוששים שהם ייקחו את האריזות הקטנות, אותם גנבים יעמידו כמה ילדים שייקחו את המיכל הקטן וישפכו.

עופר כסיף: אם טוני סופרנו הגיעו למחוזותינו אני לא יודע.

ינון אזולאי: זו היתה התשובה.

ינון אזולאי: לגבי בתי החולים מה שאתה מתכוון לחומר שהולך לביופסיה אמרו שהם לא יכולים לאכוף את זה כי הם לא יודעים להבדיל אילו שמנים יהיו שם – אז כפי שאמרנו, אין להם אכיפה.

ינון אזולאי: לגבי מה שאמרנו, למרות שההרגשה שלי שלא ייצא מזה כלום והצו יישאר אותו צו, ונתנו להם לדבר רק כדי לצאת ידי חובה, אבל גם זה צריך לעשות לפעמים לצערי.

ינון אזולאי: לגבי – גם אמרו פה מאיגוד המוסכים – בשמן שאתם מדברים עליו בפרמטר של ד, TBN, הוא אומר לכם: זה מכסה טוב את שמני המנוע.

ינון אזולאי: הם טוענים שלא.

ינון אזולאי: אתם אומרים דיברנו ועשינו וכשאנחנו מעלים בזום, למה לא עולים אנשים שאומרים: כן, דיברנו והם צודקים?

ינון אזולאי: לא רואים את זה.

ינון אזולאי: אנחנו רואים רק את הבעיות.

ינון אזולאי: אנחנו לא רואים מישהו שאומר: אנחנו מסכימים – דיברנו איתם, וכל מה שאמרו זה נכון.

ינון אזולאי: הוא אמר: שמנים הידראוליים.

ינון אזולאי: הם בכלל לא נמצאים.

ינון אזולאי: אנחנו מדברים על פרמטר שאתם לא מכסים אותו.

ינון אזולאי: אנחנו מדברים על הפרמטר של ה-20 ליטר.

ינון אזולאי: אומרים להם שהוא לא מכסה, אולי באחוזים בודדים מכסה וכל השאר יצטרכו לשלם את זה.

ינון אזולאי: יש פה חמישה פרמטרים.

ינון אזולאי: דיברנו על המדללים שאמרתי לכם.

ינון אזולאי: כל הפרמטרים האלה מביאים אותנו למצב שאם אנחנו לוקחים את כל החמישה האלה ביחד – ולא זה או זה – נאמר שהייתם צריכים לבחור שניים או שלושה - ואתם אומרים שמכל חמשתם אנחנו יודעים שאנחנו לא מגיעים לתעשייה ואתם בעצמכם אתמול אמרתם שאנחנו מגיעים אולי ל-80% מהתוצר אבל ל-20% מהמפעלים.

ינון אזולאי: כלומר אנו עדיין מסתכלים על ה-80% שעלולים להיפגע שזה הקטנים וכל זאת למה – כי אתם לא יודעים לאכוף.

ינון אזולאי: זה הסיבה.

ינון אזולאי: אין שום סיבה אחרת.

ינון אזולאי: אתם אומרים את זה פעם אחר פעם - בהגינות

ינון אזולאי: כם, שאתם לא יודעים לאכוף, שאתם לא יכולים להגיע לכל אחד.

ינון אזולאי: זה נכון להגיד דבר כזה בהגינות, ועל זה אני מפרגן לרשות המיסים, שאתם אומרים את האמת שאתם לא מסוגלים לאכוף.

ינון אזולאי: אבל זה שאתם לא מסוגלים לאכוף אין שום סיבה שאותו אזרח ישלם על זה.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: נירה שפק.

נירה שפק: קודם כל, התקדמנו הרבה בין מה שהיה בהתחלה למה שעכשיו.

נירה שפק: אני מוטרדת שבשם האכיפה, ואני מבקשת לוודא – לא קיבלתי אמירה ברורה גם כששאלת שאלה מאוד ברורה את מירי – האם אנחנו יודעים להחריג את הרשימה של החומרים שלא ניתן למהול אותם?

נירה שפק: האם אנחנו יודעים שלא נגרם עוול בזה שחומרים שמשמשים את התעשייה, שיש לנו אינטרס לקדם אותה, אם הקשיים שקיימים היום לא ימוסו?

נירה שפק: התשובה שקיבלתי פה מכולם מאוד מטרידה, כי לא עניתם תשובה חד-משמעית.

נירה שפק: שנית, כשיש כאן תווך אפור, כשאני שואלת איפה האיזון שלי כנירה, כחברת כנסת מייצגת, בין להקל על רשות המיסים בגבייה לבין בעל העסק שיכול להיות שבפרטו של כל אחד, באופן מובהק אני מעדיפה את התעשייה ולא אתכם.

נירה שפק: אני חושבת שזו אמירה לגיטימית.

נירה שפק: רציתי שתשכנעו אותי היום שכך זה.

נירה שפק: עשיתי בדיקות על החומרים שנתנו והעליתי את זה מספר דיונים שלא ניתן למהול, והרמטרים, שגם אלכס שאל על המחיר.

נירה שפק: הרי אם הכוונה לייצר שוק שחור כדי להוזיל, אם התוצרת מביאה יוקר, זה לא הגיוני.

נירה שפק: לא קיבלתי תשובות ואני מוטרדת.

נירה שפק: מבחינתי זה פתוח.

נירה שפק: אני מבקשת תשובה.

אלכס קושניר: יש עוד שתי שאלות שאני מבקש שתתייחסו אליהן – אחד בנושא הטפסים והפרוצדורה, ושתיים בנושא של סולר ועמידה בתקינות – מזוט, סליחה.

שלומית ארליך: הטענה שהיתה לגבי העמידה בתקנים הבין-לאומיים, שמה שאתם מבקשים לא מאפשר להם לעמוד בתקנים בין-לאומיים, 50 סנטיסטוק.

אלכס קושניר: מישהו יודע להתייחס לזה?

קובי בוזו: בחנו את המזוט הזה גם עם יצרנים שמייצרים בארץ את המזוט והגענו למסקנה שניתן לייצר מזוט שעומד כמובן בקריטריונים שאנחנו קבענו.

קובי בוזו: המזוט כרגע, איך שהוא מוגדר היום בצו, הוא מוגדר בצורה מעוותת, כי נכנסים לשם חומרים שהם ממש תחליפים לסולר.

קובי בוזו: וגם הייבוא היום של המזוט, אותו מזוט שנמצא מתחת ל-50, הוא ייבוא זניח עד אפסי היום.

קובי בוזו: לכן אנו חושבים שלא תהיה פה פגיעה אלא תיקון העיוות של חומר שיכול לשמש כתחליף לסולר שיהיה פטור ממס.

שלומית ארליך: עיוות זה טענה ברורה, אבל האם אנחנו מגיעים לזה שהמזוט יהיה כזה שלא עומד בתקנים בין-לאומיים?

שלומית ארליך: כי זו היתה הטענה.

שלומית ארליך: לטענת

שלומית ארליך: כם הומר הסולר, שינוי ההגדרה שלו, ככה שאנו מדברים על 50 סנטיסטוק, זה עומד בתקנים הבין-לאומיים?

אורי זיסקינד: המצב כרגע הוא אפילו הפוך.

אורי זיסקינד: אנחנו מתקנים את ההגדרה ככה שכרגע היא יותר קולעת לתקן הישראלי.

אורי זיסקינד: יש תקן של מזוט ישראלי.

אורי זיסקינד: נצמדנו בהגדרה הזו לתקן.

שלומית ארליך: מזוט בתקן הזה משמש גם לתדלוק אוניות?

רוית נעים: ודאי.

רוית נעים: המס על המזוט הוא מאוד-מאוד נמוך, והוא מוביל לניצול לרעה.

רוית נעים: אם לא נסגור את הפרצה של המזוט, זו תהיה הבעיה הבאה שלנו.

שלומית ארליך: בדקתם את זה מול תקנים בין-לאומיים?

אורי זיסקינד: בדקנו עם חלק מהאנשים שכתבו את התקן הישראלי.

אורי זיסקינד: ממש היו אחראיים על כתיבת התקן הישראלי כדי שיעמוד בתקן הישראלי של מדינת ישר למזוט.

אלכס קושניר: לעניין הטפסים.

מירי סביון: יגאל פחינמה נמצא בזום, מבקשת שיעלו אותו.

אלכס קושניר: בבקשה.

יגאל פחינמה: בוקר טוב.

יגאל פחינמה: כשאנחנו מדברים על רישום של מפעלי פטור, דיברנו על רישום שאנו עושים אותו לגבי המפעלים הפטורים.

יגאל פחינמה: נתנו להם רשימה מקוצרת של מסמכים שביקשנו כדי להיכנס לתהליך הפטור.

יגאל פחינמה: ניתן להם אחרי זה זמן להשלים.

יגאל פחינמה: הרשימה לא ארוכה ונמצאת בידי כל מפעל.

יגאל פחינמה: אם תרצה, אוכל להיכנס לפרטים אבל נראה לי שזה מיותר.

יגאל פחינמה: הרשימה תאפשר לכולם להתחיל לעבוד, לא לעצור פעילות.

יגאל פחינמה: לגבי יצרני שמנים והפעילות שלכם - כמעט כולם נמצאים אתנו בקשר ונמצאים בתהליכים של רישום שיסדירו את כל המעמד שלהם, בין אם זה להירשם כצו שיאפשר להם לעשות ייבוא חומרי גלם ובין אם זה להירשם כיצרני תחליפי דלקים לצורך מכירות הדלקים.

יגאל פחינמה: אנחנו עובדים בימים האלה, עובדים כבר תקופה ארוכה על הנושא של הרישום בתיאום גם עם ההתאחדות ומקווים שעכשיו, אם נעבור את ההצבעה הזאת, תהיה לנו פריצה קדימה, הרבה יותר פניות ממפעלים.

יגאל פחינמה: אנחנו כרגע ערוכים להתחיל לרשום מפעלים.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: הצו הזה לא מושלם.

אלכס קושניר: יש דברים שגם לי יש הרבה מאוד ספקות.

אלכס קושניר: אבל לפעמים אנו חייבים לקבל החלטות בתנאים של אי-ודאות.

אלכס קושניר: אם אני לוקח בחשבון שני דברים: אחד, את הנזק המשקי שקיים מתופעת המהילה של הדלק, ומצד שני, את הדרך שעשינו כאן בוועדה כדי לשפר את הצו, הצו הזה מבחינתי בשל להצבעה.

אלכס קושניר: יחד עם זאת, כפי שהבטחנו גם בדיון הקודם, אנחנו נקיים כאן דיון חתך בעוד כארבעה חודשים, אחרי שרשות המיסים תאסוף את החומר, נדבר עם התעשיות ונשמע, ואם נצטרך לעשות שיפורים ושינויים - נעשה אותם.

אלכס קושניר: ברור שהמטרה למנוע את המהילה ב-100%, אבל תמיד צריך לשאול מה המחיר.

אלכס קושניר: וזה גם הפוך.

אלכס קושניר: אין פה נכון ולא נכון מוחלט, אבל בתנאים של אי-ודאות ונוכח הנזק שאנו סופגים משך שנים מתופעת העבריינות, אני חושב שזה צו מאוזן.

ינון אזולאי: בצו יהיה כתוב שעוד שלושה, ארבעה חודשים הם יבואו וימסרו דיווח פה?

ינון אזולאי: שזה יחייב אותם?

אלכס קושניר: אי-אפשר לכתוב דבר כזה, לא כותבים את זה בצו.

ינון אזולאי: יש צווים שכתבו.

אלכס קושניר: יגידו את זה לפרוטוקול כאן.

ינון אזולאי: אני רוצה התייעצות סיעתית לפני הצבעה.

אלכס קושניר: נחזור להצביע ב-10:08 על הצו הראשון.

אלכס קושניר: אנחנו מצביעים על הצו הראשון.

אלכס קושניר: הצעת צו הבלו על דלק (הטלת בלו)(תיקון מס' 2).

גיא גולדמן: רגע, הבוקר תוקן פרסום מס' 3.

שלומית ארליך: אתמול קיימנו את הדיון, ואמרנו שעל בסיס הדיון שהתקיים אתמול יפורסמו הצווים כפי שהקראנו אותם ועשינו.

שלומית ארליך: נטענו טענות גם לגבי הדיון שהמשכנו היום.

שלומית ארליך: הכוונה היתה שאם יוכנסו תיקונים, זה יובא גם בצו הפחתה נוסף.

שלומית ארליך: כרגע מה שנמצא על הפרק, ככל שלא תחליט לא לקבל תיקונים שיפורסמו בצו הפחתה נוסף, מה שעומד כרגע זה אותם צווים שהקראנו אתמול עם התיקונים, שפורסמו הבוקר ועליהם מתקיימת ההצבעה.

שלומית ארליך: ככל שנחליט לקבל תיקונים, יצטרכו לפרסם צווי הפרטה נוספים, שלא טעונים אישור ועדת כספים.

שלומית ארליך: יש לך צו תעריף המס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11), התשפ"ב-2021.

שלומית ארליך: זה הצו הראשון.

אלכס קושניר: הצבעה על הצו הראשון.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: הצבעה בעד הצו – רוב גדול הצו אושר.

אלכס קושניר: הצו התקבל.

ינון אזולאי: רביזיה.

שלומית ארליך: הצו השני הוא צו הבלו על דלק (הטלת בלו)(תיקון מס' 3), התשפ"ב-2021.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: הצבעה בעד הצו – רוב גדול הצו אושר.

אלכס קושניר: הצו התקבל.

ינון אזולאי: רביזיה.

שלומית ארליך: הצו השלישי לא פורסם, הוא צו שהוועדה מאשרת אותו קודם ורק לאחר מכן הוא מתפרסם.

שלומית ארליך: זה צו הבלו על דלק (פטור והישבון)(תיקון מס'), התשפ"ב-2021, שכולל את כל התיקונים שעליהם דיברנו אתמול.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: הצבעה בעד הצו – רוב גדול הצו אושר.

אלכס קושניר: הצו התקבל.

ינון אזולאי: רביזיה.

אלכס קושניר: הצבעה על הרביזיה ב-10:42.

אלכס קושניר: נירה, בבקשה.

נירה שפק: כפי שאמרתי, בהסתכלות הכוללת אני רואה חשיבות להעביר את הצו הזה, אבל כשאנחנו יורדים לרמה הפרטנית, דעתי לא נחה.

נירה שפק: ממש לא.

נירה שפק: לכן אני מבקשת אלכס, שיתקיים פה דיון שבו נעבור ויתאפשר לעשות כמו שימוע אצלנו פה בוועדה, שנעבור חומר-חומר ואתם בינתיים תקבלו עבודה להכין את הרשימה ונקיים דיון נפרד על הרשימה הזאת כי לא ייתכן שעסקים ייפגעו בגלל שאנחנו רוצים לייצר נקודת איזון מתאימה לגביית מיסים.

אלכס קושניר: זה מה שאמרתי שנעשה.

אלכס קושניר: גם אני לא שלם ב-100% עם הצו הזה.

ינון אזולאי: אז לא מעבירים כזה צו.

ינון אזולאי: מחכים.

ינון אזולאי: תפסיקו.

ינון אזולאי: אתם זורים חול בעיניים של עצמכם.

אלכס קושניר: אני שוב אומר – אני לא שלם ב-100% עם הצו הזה, אבל על בסיס המסכת העובדתית שהיתה בפנינו ובהתחשב בנזק המשקי שנגרם ממהילת הדלק ומתופעות העבריינות, ובהתחשב בעבודה המשמעותית שנעשתה כאן משך ארבעה דיונים במשך יותר מחודש וחצי, ואם ניקח בחשבון שהצו הזה הי הצריך להיכנס לתוקף ב-1 בדצמבר ודחינו אותו כי לא סיימנו כאן את העבודה ועכשיו נתנו ארכה נוספת עד 17 בינואר, אני חושב שהוועדה הפעילה את השיקולים הנכונים וקיבלה את הצו על סמך אותן עובדות שעמדו בפנינו.

אלכס קושניר: זה לא אומר שבעוד שלושה, ארבעה חודשים, ברגע שהנתונים יהיו אתנו, לא נעשה חיתוך מצב, ועד אז נמשיך לעבוד מול רשות המיסים על בחינת חומרים כאלה ואחרים.

אלכס קושניר: נעשה את זה בצורה מסודרת, ואם צריך, נגיע לתוצאות טובות יותר.

אלכס קושניר: נעשה הפסקה קטנה, ב-10:30 נתחיל לדון בסעיף הבא, כשתגיע שעתה של הרביזיה נעשה הפסקה קטנה, נצביע על הרביזיה ונמשיך.

אלכס קושניר: קיבלנו אורכה מיושב-ראש הכנסת, הדיון יתמשך עד 12:00.

אלכס קושניר: תודה רבה, הפסקה.