ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 121, 2021-12-21 09:00

מיכאל ביטון: בוקר טוב.

מיכאל ביטון: אנחנו שמחים להתחיל את הבוקר עם דיון שיש בו תקווה.

מיכאל ביטון: אמנם מתמודד עם קשיים של ענף החקלאות, ויש קשיים, אבל יש גם עשייה ויש רוח יזמית ויש התנדבות ויש רצון לעשות את זה טוב יותר.

מיכאל ביטון: אנחנו נשמע גם מן היזמים, גם מן המתנדבים וגם ממי שיזמה את היום הזה, חברת הכנסת שרון רופא אופיר.

מיכאל ביטון: בפתח הדברים אומר כמה נקודות.

מיכאל ביטון: כאשר עם ישראל נכנס לארץ ישראל נצטווה: "וכי תבואו אל הארץ ונטעתם כל עץ", ומאותו רגע יש ציווי של עם ישראל לעבוד את אדמתו בארץ ישראל.

מיכאל ביטון: האירוע של היציאה לגלות יצר כמעט אלפיים שנה, שאמנם היו פה בארץ ישראל יהודים בכל תקופת הגלות בהיקף קטן בישובים המרכזיים: בירושלים, בחברון, בצפת, בטבריה.

מיכאל ביטון: חלקם אמנם עסק בחקלאות, אבל מאז שגלה ישראל מארצו גם עולם החקלאות נפגע.

מיכאל ביטון: הדור החדש של העליות מכל הסוגים חזר לארץ ישראל ועסק בחקלאות, כולל אנשים דגולים כמו הברון רוטשילד, שהבינו את הצורך בתמיכה בחקלאות וחיזוק המושבות וביסוס השיטתיות והעבודה הנכונה בענף החקלאות.

מיכאל ביטון: הוא הגיע למושבות עם קשיים, כמו ראש פינה וזכרון יעקב, ובניהול נכון ובהשקעה נכונה הפך אותן ליישובים משגשגים מבחינה חקלאית.

מיכאל ביטון: דור המייסדים של המדינה עסק המון בחקלאות.

מיכאל ביטון: הצטרף אלינו סמי אבו שחאדה והוא יגיד, והוא צודק, שבארץ הזאת יש גם חקלאים ערבים, שצריך להתייחס לקשיים ולאתגרים שלהם.

שרון רופא אופיר: וגם דרוזים, אדוני היושב-ראש.

מיכאל ביטון: דרוזים, ערבים, בדואים, צ'רקסים, כל מי שרוצה לעבוד את האדמה ולהוציא ממנה טוב לכל האזרחים.

מיכאל ביטון: הדבר הזה ראוי ומבורך ומביא ברכה לארץ.

מיכאל ביטון: החזרה לארץ ישראל יצרה תנופה עצומה של עולם החקלאות.

מיכאל ביטון: במשך כמה עשרות שנים מדינת ישראל הובילה בחקלאות ובניהול של החקלאות ובייצוא של החקלאות לעולם.

מיכאל ביטון: בעשרות השנים האחרונות אנחנו פוגשים משבר מתמשך בעולם החקלאות.

מיכאל ביטון: החקלאים הוותיקים, הגיל הממוצע שלהם הולך ועולה, כשהוא עומד, לפי המסמכים שהוצגו כאן, על גיל 59 שנים.

קריאה: גיל 62 שנים.

מיכאל ביטון: קיבלתי מסמך שבו נכתב שהגיל הממוצע הוא 59 שנים, אבל אם זה גיל 62 שנים זה אפילו פחות טוב.

מיכאל ביטון: זה עדיין גיל לא צעיר, אם זה הגיל הממוצע, בעבודה פיזית, עבודה קשה.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים שהמון ישראלים לא רוצים לעבוד בחקלאות אבל זאת אקסיומה שאנחנו אומרים אותה באופן קבוע ואולי אנחנו לא מנהלים את זה נכון ולא יוצרים הזדמנויות לצעירים ישראלים לעבוד בחקלאות.

מיכאל ביטון: פה נשמע גם על אלה שידעו לעודד צעירים ישראלים להיכנס לעולם החקלאות, ועל החסמים והצורך במבט ממשלתי כולל איך לעודד צעירים ישראלים להיכנס לעולם החקלאות ולהתגבר על אותם חסמים.

מיכאל ביטון: אנחנו בערבו של מאבק ציבורי וויכוח מה יהיה עתיד החקלאות בישראל, ועוסקים בדרך כלל במכסות של ביצים או בטכנולוגיה בחקלאות.

מיכאל ביטון: לא מספיק עוסקים במה שנשמע פה היום, איך מעודדים צעיר ישראלי להפוך ליזם חקלאי, איך מעודדים צעיר ישראלי להקדיש שנה–שנתיים, או פרקי זמן שמתאימים לו, לעבודת כפיים בחקלאות, איך מגדלים דור ישראלי בבתי הספר שיודע לשתול עץ ולזרוע זרע ולצאת לשדה ולעבוד אדמה.

מיכאל ביטון: אלה כישורי חיים שהם טובים לכל ילד.

מיכאל ביטון: העולם רוצה שתהיה חקלאות של קיימות, חקלאות סביבתית, חקלאות שלא פוגעת ולא מזהמת אבל עדיין יוצרת Self sustained, כלומר קיום עצמי בכבוד במרחב הקיום שלך וניצול האדמה והתשתיות הרבה יותר ממה שאנחנו עושים היום, מניעת בזבוז, שימוש במים מושבים, מניעת זריקה של מזון.

מיכאל ביטון: הדבר הזה כואב ובולט.

מיכאל ביטון: בכל הדברים האלה נעסוק בדיון הזה.

מיכאל ביטון: נבקש משרון רופא אופיר כיוזמת הדיון לדבר בפתיחה ואחר כך יש לנו מספר דוברים, כולל מנכ"לית משרד החקלאות שהצטרפה אלינו ואנחנו שמחים שאת כאן.

מיכאל ביטון: בבקשה.

שרון רופא אופיר: תודה, אדוני.

שרון רופא אופיר: אני אשמור את הדברים שיש לי לומר, גם מדם ליבי, לסוף המפגש הזה.

שרון רופא אופיר: אני רוצה לומר בתחילתו שאני מבקשת להודות לך מקרב לב, גם לך וגם למנהלת הוועדה, כי זה לא מובן מאליו.

שרון רופא אופיר: היום המיוחד הזה, בגלל הנחיות הקורונה, התבטל, ובכל זאת יושב-ראש הוועדה ומנהלת הוועדה הסכימו ונענו לבקשתי כן לנהל את הדיון הזה כי אין אף פעם די בלדבר על חקלאות.

שרון רופא אופיר: אפשר להוסיף ולדבר בה ולהפוך בה, כפי שהופכים את האדמה.

שרון רופא אופיר: אני מתחייבת מכאן שהיום המיוחד הזה עוד יתקיים, אנחנו לא נוותר עליו, אבל הדיון הזה חשוב לא פחות.

שרון רופא אופיר: אתן קודם לגורמי המקצוע לדבר ואשמח בסוף לומר כמה מילים, ברשותך.

שרון רופא אופיר: תודה רבה.

מיכאל ביטון: על הכיפאק.

מיכאל ביטון: נעמה קאופמן, מנכ"לית משרד החקלאות, בבקשה.

נעמה קאופמן: בוקר טוב לכולם, תודה רבה.

נעמה קאופמן: נמצאת איתי כאן גם המדענית הראשית של המשרד במילוי מקום.

נעמה קאופמן: יש לנו פעילות ענפה במשרד שמתייחסת גם להשקעה בדור הצעיר, גם לאורך הדורות.

נעמה קאופמן: כלומר גם בגילאי בית ספר, גם צעירים בחקלאות וכן הלאה.

נעמה קאופמן: אשמח להציג פרויקטי דגל של המשרד.

נעמה קאופמן: אנחנו כמובן הולכים להשקיע הרבה מאוד משאבים עם התקציבים שהגיעו.

נעמה קאופמן: סוף-סוף יש תקציב מדינה ונוכל להתניע פרויקטים חדשים.

נעמה קאופמן: אשמח אם אחרי כן תוכל המדענית הראשית להציג את כל הפעילות של עולם החדשנות.

נעמה קאופמן: תפיסת העולם אומרת שהשקעות בחדשנות, לקחת את החקלאות למקום הבא, מייצרות הרבה מאוד עניין.

נעמה קאופמן: נושא ההתמודדות עם שינויי אקלים וביטחון המזון הוא נושא שמעניין את כולם.

נעמה קאופמן: כנושא בפני עצמו הוא מושך גם את עולם החדשנות, גם את עולם הסטרטאפים, גם את עולם התעשייה.

נעמה קאופמן: זה עולם עתיר השקעות.

נעמה קאופמן: אני רוצה להתחיל מן המקום הבסיסי, מהשקעות בחינוך.

נעמה קאופמן: יש המון המון תוכניות במשרד.

נעמה קאופמן: אתן לכם דוגמה לכל מיני תוכניות.

סמי אבו שחאדה: גברתי, בוקר טוב.

סמי אבו שחאדה: תתייחסי בדבריך גם לדיג כחלק מחקלאות או רק לעבודת אדמה?

נעמה קאופמן: בעיקרון התוכניות שלנו מתמקדות בכל ענפי החקלאות.

נעמה קאופמן: בתור אחת שעסקה בהם לאחרונה גם כדי להרחיב אותם בהגדרתם בנציבות, ענפי החקלאות נעים בין דיג ועד ביוטכנולוגיה ו-פוד-טק.

נעמה קאופמן: כרגע אני רוצה לספר על תוכניות של הכשרת צעירים והכנסת עולם של חבר'ה צעירים לחקלאות, מגיל בית הספר.

מיכאל ביטון: אני רוצה להיות הדובר של סמי.

מיכאל ביטון: יש לו סוגיית דיג שרלוונטית גם ליהודים וגם לערבים.

מיכאל ביטון: הוא רוצה למקד את הדיון.

מיכאל ביטון: הוועדה התחייבה בפניו שאנחנו נערוך דיון על ענף הדיג, לראות מה עושים.

סמי אבו שחאדה: נשמע גם אם עושים משהו במשרד.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת, אני הדובר שלך ואתה מפריע לי.

מיכאל ביטון: מה שיעזור לי לפני הדיון שנקיים פה זה שתיערך פגישת עבודה שלך אתו ועם מי שהוא יחליט שיצטרף, כדי ללמוד את הסוגיות שהוא מעלה.

מיכאל ביטון: יכול להיות שהפגישה תקדם את העשייה ואפילו תחסוך את הדיון.

מיכאל ביטון: הוא רוצה התייחסות לדבר הזה.

מיכאל ביטון: זה נקרא בגשש החיוור ש"הוא דחף לנו את האלמנט" בדיון על הצעירים והמתנדבים אבל אנחנו צריכים לטפל בנושא הזה.

נעמה קאופמן: אשמח להיפגש איתו.

נעמה קאופמן: יש לי גם איזו סוגיה שאולי אפילו ארצה לשתף אותך, שהיא קצת דחופה לפני סוף השנה וסיום שנת הכספים.

נעמה קאופמן: באופן כללי, התמקדות בחקלאות ימית ומדברית, הכוונה לכל הנושא של מים מלוחים.

נעמה קאופמן: המים המתוקים הם מים במחסור.

נעמה קאופמן: ההתמקדות בחקלאות ימית ומדברית, גם ברמת מחקר ופיתוח וגם בהובלה של מדינת ישראל, היא נושא דגל אצלנו, עם התמקדות במים מלוחים וחוזקות של המדינה בדרום באזור אילת והערבה.

נעמה קאופמן: זה נושא ששווה דיון בפני עצמו.

נעמה קאופמן: אחזור לתוכניות כדי שנספיק לסקור אותן, כמה מילים על כל תוכנית, ותוכלו לעצור אותי בהמשך.

נעמה קאופמן: תוכניות עתידים וצוערים בשירות המדינה – אנחנו מכירים.

נעמה קאופמן: אנחנו מקיימים קורס של עתידים לחקלאות, שבו אנחנו מכניסים צעירים לחקלאות.

נעמה קאופמן: אנחנו עושים מחזורים, בכל מחזור 50 אנשים.

נעמה קאופמן: כרגע אנחנו מנסים להרחיב את זה, כי גודל המחזור משפיע מאוד על איכות התוכנית.

נעמה קאופמן: סיימו את הקורס מאות אנשים.

נעמה קאופמן: הקורס הזה כמובן נדחה בשנים האחרונות.

נעמה קאופמן: אנחנו השקענו בו משאבים ומתניעים אותו מחדש.

נעמה קאופמן: הוא הכשרת השטח וקירוב הצעירים לחקלאות.

נעמה קאופמן: זו פעילות מאוד מאוד מוצלחת שמתנהלת על פני חצי שנה, מאוד עשירה, עם השקעת משאבים.

נעמה קאופמן: יש לנו נהלי תמיכה בפעילות של צעירים בחקלאות בעמותות שמקרבות ומפעילות את הצעירים במסגרת של עבודה מועדפת.

נעמה קאופמן: משתתפות בזה מספר עמותות.

נעמה קאופמן: השתתפו בזה 1,500 משתתפים בשלוש השנים האחרונות.

נעמה קאופמן: זה תמיכה בשלוש השנים האחרונות של 8 מיליון שקלים.

נעמה קאופמן: אם תרצו אפרט אילו עמותות.

נעמה קאופמן: זה מהצפון ועד הדרום, בכל מדינת ישראל.

נעמה קאופמן: יש לנו נהלים לתמיכה במתנדבים בחקלאות.

נעמה קאופמן: הנהלים הללו גם כן גורמים לקהל צעיר להיכנס, כאילו בהתנדבות ואחרי המעשים נמשכים הלבבות.

נעמה קאופמן: זה מוכיח את עצמו.

נעמה קאופמן: הושקעו בשלוש השנים האחרונות יותר מארבע מיליון שעות של התנדבות בחקלאות.

נעמה קאופמן: הפעילות הזאת בשטח מקרבת גם את החקלאי לאדם וגם את הצעיר לחקלאי.

נעמה קאופמן: הם עושים פעילות התנדבותית כאילו עתית אבל מתקרבים לנושא.

נעמה קאופמן: בסך הכול הושקעו יותר מ-53 מיליון שקלים ב-12 עמותות ששידכו וניהלו את הפעילות.

נעמה קאופמן: יש לנו גם פעילות משותפת עכשיו ביחד עם המשרד לנגב ולגליל.

סמי אבו שחאדה: האם תוכלי להגיד בבקשה כמה מזה בנים ובנות?

סמי אבו שחאדה: כמה מזה ערבים ויהודים?

סמי אבו שחאדה: מתוך ה-1,500 האלה.

נעמה קאופמן: כרגע אין לי את הנתונים אבל אם תרצו אני אשלים את זה לוועדה.

סמי אבו שחאדה: יש השתתפות של בנות בעולם הזה?

שרון רופא אופיר: אני רוצה לחדש ולרגש.

שרון רופא אופיר: הייתי בשבוע שעבר בשטח.

שרון רופא אופיר: יש הרבה יותר חקלאיות היום במדינת ישראל מאשר חקלאים – שוויון מגדרי.

יעל רון בן משה: זה לא נכון.

יעל רון בן משה: אם אפשר לראות את הנתונים המגדריים.

שרון רופא אופיר: יושבים כאן הארגונים והם יגידו לך עד כמה זה נכון.

שרון רופא אופיר: אנחנו מדברים על צעירים ומתנדבים.

יעל רון בן משה: אבל הקביעה שיש יותר חקלאיות מחקלאים?

מיכאל ביטון: גם בדיון חגיגי וטוב על התנדבות ויזמות אתם לא ממושמעים?

מיכאל ביטון: לא הבנתי.

שרון רופא אופיר: ולא מתנהלים בחיוך ובתקווה טובה.

שרון רופא אופיר: אני לא יודעת.

יעל רון בן משה: יש יותר חקלאיות מחקלאים?

שרון רופא אופיר: בהחלט כן.

יעל רון בן משה: נשמח לראות את הנתונים.

שרון רופא אופיר: בהחלט כן, בהקשר של צעירים ומתנדבים בחקלאות.

מיכאל ביטון: אבקש שהמנכ"לית תסיים את הסקירה.

מיכאל ביטון: יש לנו הרבה דוברים ואנחנו רוצים שגם חברי הכנסת יתייחסו בהמשך.

נעמה קאופמן: תיכף אגיע לעוד פירוט.

נעמה קאופמן: אנחנו כמובן נוכל להשלים לוועדה מה שתרצו.

נעמה קאופמן: הבאתי היום הרבה מאוד תוכניות בזמן קצר, עם החדשנות שמאוד מאוד חשוב לי להגיד.

נעמה קאופמן: אנחנו נשלים בשמחה כל מידע לוועדה.

נעמה קאופמן: הנהלים האלה, ביחד עם משרד הנגב והגליל, הם חלק מתוכנית רב-שנתית לקידום הדור הצעיר בחקלאות בישראל, בהיקף של 60 מיליון שקלים, שאושרה בוועדת השרים לפיתוח הנגב והגליל.

נעמה קאופמן: זה קירוב מתנדבים ועובדים בשטח.

נעמה קאופמן: תמיכה במוסדות לחינוך חקלאי, שעכשיו אנחנו הולכים להרחיב אותה, עם צעירים בגיל בתי הספר, כדי למשוך את הגיל הצעיר יותר.

נעמה קאופמן: במגזר הבדואי יש לנו פרויקט לתלמידים מן החברה הבדואית בנגב, שמתקיים במרכז מחקר גילת, של תלמידים מצטיינים בכיתות י' והלאה, שלומדים על התכנים החקלאיים, מקבלים הכשרה, מגישים עבודות גמר ומקרבים אותם לפעילות.

נעמה קאופמן: הכול כמובן בשיתוף אינטנסיבי מאוד של גופי ההדרכה במשרד.

נעמה קאופמן: אגב לא בכל משרד יש גופי הדרכה פעילים.

נעמה קאופמן: בתוך משרד החקלאות נמצאת יחידת שה"מ, עם עשרות רבות של עובדים, יותר ממאה, שנמצאים בשטח ותפקידם להדריך ולהעשיר את החקלאי.

נעמה קאופמן: יש לנו פרויקטים לתעסוקת נשים מן המגזר הבדואי בחקלאות, ביחד עם עמותות, כמו עמותות ילביע, במשקים חקלאיים.

נעמה קאופמן: גם מסייעים בידיים עובדות, גם מכשירים.

נעמה קאופמן: זה כולל ליווי וסדנאות העצמה, הכשרה ועוד.

נעמה קאופמן: יש לנו פרויקטים משותפים עם משרד הרווחה לבתי גידול ירקות במגזר הבדואי, לצורך ביטחון תזונתי.

נעמה קאופמן: זה גם סוג של הכשרה של השטח כדי שזה יחזיר את עצמו.

נעמה קאופמן: מיזמים משותפים עם אורט ישראל, דווקא במגזר הבדואי, לבתי ספר לגידול ירקות, ובתוך זה גם הכנת המזון וחלוקת כריכים.

נעמה קאופמן: זה מאוד עוטף כי זה גם נותן את המזון בהקשר הזה, גם עם לקט ישראל.

נעמה קאופמן: פעילויות חינוכיות במכון וולקני, שהוא יחידת סמך בתוך משרד החקלאות שעוסקת במחקר ופיתוח, שעוסקת הרבה מאוד בהכשרה והשקעה בדור הבא.

נעמה קאופמן: פרויקטים של חממות – פרויקט חממה לנוער בסיכון ולתלמידי חינוך מיוחד שמגיעים לעבודה בגני ירק וזוכים לפעילות הכשרה והדרכה.

נעמה קאופמן: אגב הכנסת בעלי מוגבלויות לעבודה בחקלאות הוא נושא חשוב לנו מאוד והוא על הפרק.

נעמה קאופמן: אנחנו כבר מכינים תוכניות גם בהקשר הזה.

נעמה קאופמן: ימי עיון לתלמידים מחוננים במשרד החקלאות במכון וולקני – זה פרופסורים ודוקטורים מובילים מן השורה הראשונה שעוסקים במחקר.

נעמה קאופמן: אנחנו מתמקדים בעולם שמתמודד עם ביטחון מזון, שינויי אקלים וכולי, נושאים מאוד מאוד מעניינים, בהתאם לגיל ולמגמות הלימוד של התלמידים, אם זה ביולוגיה, חקלאות, ביוטכנולוגיה, כימיה, הנדסה וכולי.

נעמה קאופמן: בשנה יש כ-3,000 תלמידים בפרויקט כזה.

נעמה קאופמן: פרויקטים כיתתיים שמנגישים, פרופסורים הולכים אל השטח, בכיתות י"א וי"ב והגשה לבגרות.

נעמה קאופמן: עבודות גמר שמכון וולקני מנחה.

נעמה קאופמן: מרכז ארצי למורים שמפעילים כדי להדריך גם את צוותי ההוראה.

נעמה קאופמן: תחרויות יזמים צעירים – זה נקרא "וולקניזיישן".

נעמה קאופמן: יש לנו הרבה "אינוביישן" ואני באה מעולם עם הרבה "אינוביישן" שהמצאנו, עם עבודות גמר ותחרויות ותלמידים מכל רחבי הארץ.

נעמה קאופמן: חלק מן התוכניות קיימות ואנחנו מעבים אותן וממשיכים אותן, וחלק מן התוכניות נמצאות על השולחן: גם השקעות בחקלאים חדשים ובעידוד כניסת חקלאים לחקלאות.

נעמה קאופמן: הספקנו להפעיל בשנת 2021 הכנסת דור חדש.

נעמה קאופמן: זה אומר: אם לא עסקת בתחום ואנחנו רוצים להכניס אותך.

נעמה קאופמן: השקענו בזה 31 מיליון שקלים ממש בסוף השנה, כמובן עם כל הפעילות העוטפת.

נעמה קאופמן: אני חושבת שההתמקדות שלנו בחדשנות – אשמח שהמדענית הראשית, שהיא האישה המובילה במשרד כדי להכניס את החדשנות לתוך עולמות החקלאות, שמושכת את הדור הבא, תכניס את הדור הבא.

נעמה קאופמן: זה עבודה שהופכת להיות אחרת, היא מסוג אחר, היא לא רק רומנטית בשדות אלא באמת הרבה מאוד עשייה שונה.

נעמה קאופמן: אבקש שהיא תשלים אותי בהצגה.

מיכאל ביטון: מיכל לוי, ראיתי את המצגת שלך והיא עוסקת בעולמות תוכן רחבים מן הדיון הזה.

מיכאל ביטון: הדיון הזה רוצה לתת הזדמנות ואפשרות לצעירים וליזמים לדבר.

מיכאל ביטון: את הסקירה הכוללנית על אתגרי החקלאות, שחלקם מופיע כאן, צריך לעשות בדיון אחר על החקלאות.

מיכאל ביטון: פה אנחנו רוצים למקד ולדבר על הכניסה של הצעירים והדור הבא לחקלאות.

מיכאל ביטון: אם תוכלי לעשות את זה הכי קצר וממוקד.

נעמה קאופמן: יש דבר ששכחתי.

נעמה קאופמן: עוד במשרד הכלכלה הקמנו קהילות חדשנות בשורה של תחומים מובילים במשק, שלוש קהילות חדשנות, במלוא הצניעות, אני הקמתי שם: פוד-טק, אגרו-טק וקהילת חקלאות ימית באילת שהוקמה ממש השבוע, של התמקדות אחרי החלטת ממשלה בנושא הקהילות האלה, בשיתוף משרד החקלאות.

נעמה קאופמן: לקהילות החדשנות יש מטרה מאוד מאוד משמעותית.

נעמה קאופמן: ראשית זה רגולציה מעודדת חדשנות.

נעמה קאופמן: בלי קשר להפחתת רגולציה, שזה פרויקט חשוב מאוד בכל הממשלה, אנחנו מכירים אותו ומתחברים אליו, רגולציה מעודדת חדשנות היא אירוע אחר.

נעמה קאופמן: לכן החיבור של משרדי הממשלה לשטח הוא מאוד מאוד חשוב, לשמוע מה צריך.

נעמה קאופמן: גם משרדי הממשלה בעצמם לפעמים צריכים את ההדרכה הזאת.

נעמה קאופמן: הזרוע השנייה של הדבר הזה היא לשמוע את השטח, בעיקר מן היזמים הצעירים, מן ההייטק, מן התעשייה, לשמוע מן החקלאים.

נעמה קאופמן: כשמנהלים אקו-סיסטם שלם ושומעים את כולם כל הזמן זה מייצר חיבור גדול מאוד.

נעמה קאופמן: רשות החדשנות כמובן בתוך הקהילות האלה.

נעמה קאופמן: השיח המתמשך הזה הוא חלק ממה שהיושב-ראש מכוון לו, לשמוע כל הזמן ולהשתכלל, לשנות את התוכניות.

מיכאל ביטון: וללמוד מן השטח.

מיכאל ביטון: לפעמים השטח מביא רעיונות.

יעל רון בן משה: משרד החקלאות מתקצב את הפעילות הזאת?

נעמה קאופמן: בוודאי.

נעמה קאופמן: אלה שיתופי פעולה ממשלתיים מן הסוג הכי יפה, שלוקחים כמה משרדי ממשלה שמסתכלים גם על צד הכלכלה, גם על צד החדשנות, גם על צד החקלאות, עושים שיתוף פעולה וכל אחד מביא את התכנים שלו.

נעמה קאופמן: אני את התוכן, אתם את החיבור לשטח, מנהלים אקו-סיסטם ומייצרים פתרונות.

שרון רופא אופיר: זה העתיד של החקלאות.

שרון רופא אופיר: אני מאחלת לכולנו שגם הפוליטיקה שלנו תלך לשם.

שרון רופא אופיר: אם אפשר לדייק את המדענית ולמה המצגת הזו חשובה, כדי שנבין עד כמה הרפורמה הזו היא מנוע צמיחה ליזמים הצעירים שלנו, לדור צעיר שאנחנו רוצים שיעסוק בחקלאות, לאותן חקלאיות צעירות שדיברתי עליהן, לא הדור שיוצא לפנסיה אלא הדור שאנחנו רוצים להביא אותו.

שרון רופא אופיר: אם תוכלי להתמקד בזה במצגת.

שרון רופא אופיר: תודה.

מיכאל ביטון: חברים, עברו 21 דקות מתוך דיון של שעה.

מיכאל ביטון: לא נשאר הרבה זמן לדיון.

מיכאל ביטון: אני השעון הקורא פה.

מיכאל ביטון: כבר ביקשתי שננסה להאריך את הדיון קצת.

מיכאל ביטון: בואו ניתן לשטח לדבר.

מיכאל ביטון: אם תוכלי ממש בתמצית, בכמה דקות, וניתן לעוד כמה אנשים מן השטח לדבר.

מיכאל ביטון: בבקשה.

מיכל לוי: באתי לדבר על החיבור, על ההזדמנויות שיש בחיבורים בין החקלאים לבין היזמים, כל עולמות התוכן.

מיכל לוי: אנחנו נמצאים עכשיו בפתחו של רגע מכונן.

מיכל לוי: אנחנו מדברים על משולש.

מיכל לוי: יש פה שלושה נושאים שעומדים לפתחנו.

מיכל לוי: אנחנו מדברים הרבה מאוד על משבר האקלים והקיימות, זה נמצא בכותרות בכל העולם; הטכנולוגיה הישראלית בתחומי החקלאות – אנחנו מובילים, אנחנו מוכרים, מכל העולם באים ומתעניינים; וכמובן יש לנו את החקלאות הישראלית, שלאורך השנים פיתחה הרבה מאוד ידע, רכשה הרבה ניסיון, גם העולם מעריך מאוד את החקלאות הישראלית לאור הצלחותיה.

יעקב מרגי: העולם מעריך ואנחנו לא מעריכים, לצערי הרב.

מיכל לוי: זה מביא אותנו, למעשה בישראל יש חיבור טוב מאוד בין הרבה מאוד עולמות.

מיכל לוי: יש יתרון בקוטר של מדינת ישראל, ביכולת של אנשי טכנולוגיה להגיע לשטח, להגיע לחקלאים, להגיע לאנשים שיש להם ידע אגרונומי ולהתחבר אליהם.

מיכל לוי: אם אנחנו מסתכלים על מה שקורה בעולם היזמות בישראל בתחום החקלאות, אנחנו רואים שמשנת 2014 ועד שנת 2020 – אנחנו נמצאים עכשיו בשלב סיכום של שנת 2021 – העקומה הזאת צומחת.

מיכל לוי: אני מדברת רק על השקעות שמגיעות מן המגזר הפרטי, הרבה מאוד כספים שמושקעים מכל העולם בטכנולוגיות ישראליות.

מיכל לוי: היזמות פה מוכרת וידועה, כפי שאמרתי.

מיכל לוי: זה מצטרף לכך שאנחנו בתוך משבר הקורונה, ששם פוקוס גדול מאוד על השקעות בעולם החקלאות והמזון, וזה רק טריגר נוסף לחיבור הזה.

סמי אבו שחאדה: טכנולוגיה והייטק – הכול מצוין.

סמי אבו שחאדה: זה דבר שמשקיעים בו כסף, מפתחים משהו ומוכרים אותו לעולם.

מיכל לוי: אני כבר מגיעה לחיבור לחקלאות.

מיכל לוי: ללא חקלאות מקומית זה לא ילך.

נעמה קאופמן: חשוב להסביר, חלק מן הפעילות היא להטמיע את הפתרונות קודם כול בשטח המקומי ולהיות גם "האב" לניסוי.

נעמה קאופמן: כל המקום הזה, שיש מדינה שגם כך מתמודדת עם יובש, עם אזורי אקלים משתנים, אנחנו נוסעים לאילת ונוסעים לבקעה ולצפון ולא בהכרח זה אותו מזג אוויר.

נעמה קאופמן: אנחנו "האב" לניסויים ומייצרים את הידע, שקודם כול נותן פתרונות מקומיים.

נעמה קאופמן: זה שהחברות האלה אחר כך פורצות לעולם ומעסיקות – ואגב כמה שיותר חברות יעסיקו פה עובדים ויתפתחו פה ותהיה להן תמיכה מקומית, גם אם זה ברמה של החסמים, של לנסות בשטח וגם למכור מכאן ולהתפתח בארץ, זה נותן גם תעסוקה מקומית וגם פתרונות למשק המקומי.

נעמה קאופמן: אחרי כן כשאנחנו מוכרים את זה לעולם ובגלל זה העולם מתעניין בפתרונות של מדינת ישראל ושל תעשיית ההייטק הישראלית זה מצוין, אבל קודם כול המטרה היא שהם מנסים בשטח המקומי, נותנים פתרונות בשטח המקומי, מייצרים פה תעשייה מקומית, מייצרים פה תעסוקה מקומית.

נעמה קאופמן: שימכרו לעולם, אדרבה ואדרבה, אין לי בעיה עם זה.

מיכל לוי: אם אנחנו מסתכלים על היזמות בתחום החקלאות בישראל, הדבר הייחודי גם למדינת ישראל הוא שהיזמות חוצה את כל תחומי החווה החקלאית, כל תחומי המשק, בניגוד להרבה מדינות אחרות שמתמקצעות בתחומים ספציפיים.

מיכל לוי: במדינת ישראל היזמות ממש חוצה את כל התחומים.

מיכל לוי: מספר חברות הסטרטאפ בישראל בתחום החקלאות נמצא בעלייה.

מיכל לוי: צריך להסתכל על זה כעל מנוע צמיחה.

מיכל לוי: יחד עם זאת, אני רוצה להגיד שללא חקלאות מקומית התעשייה הזאת לא תוכל להתקיים מכיוון שהפעילות הזאת חייבת להיות מחוברת לשטח.

מיכל לוי: היא צריכה לתת מענה לאתגרים, היא צריכה לנסות ולהתמודד ולעשות את כל הפיתוחים בשטח.

יעקב מרגי: זה נשמע ציוני וטוב אבל היא יכולה להתקיים עם מינימום של חקלאות ישראלית.

מיכל לוי: אני לא בטוחה.

יעקב מרגי: זה זריקת עידוד לחקלאים.

יעקב מרגי: הסטרטאפים האלה יכולים להתקיים במספר מקומות והם לא ייפגעו.

מיכל לוי: החקלאות בישראל היא חקלאות מגוונת.

מיכל לוי: יש שטחי אקלים מגוונים מאוד בשטח מצומצם.

מיכל לוי: זה כר פורה מאוד להתפתחות של התעשייה.

יעקב מרגי: יהיו כמה מו"פים, אחד בבקעה, אחד בערבה.

נעמה קאופמן: זה לא רק מו"פים.

נעמה קאופמן: כשאנחנו משקיעים מענקים חסרי תקדים שלא היו פה במשך עשרות שנים - - -

יעקב מרגי: אני מברך, שלא תביני לא נכון, אולי לא חידדתי את זה.

נעמה קאופמן: אנחנו מממנים גם את הציוד, גם לפעמים את הניסוי.

נעמה קאופמן: היום יש לנו תוכניות – כשבא סטרטאפ עם השטח לחקלאי ואנחנו מממנים את האירוע, כשגם הסטרטאפ מפיק תובנות ומשפר את האמצעים שלו, זה יכול להיות במגוון תחומים, החקלאי מרוויח את הפיתוחים.

נעמה קאופמן: אלה הכיוונים שאליהם המשרד הולך, גם כדי לחזק את החקלאות המקומית, והיום, כפי שפורסם בעיתונות הבוקר, יש ירידה במספר האנשים שמגיעים לחקלאות, ירידה במשאבים שמושקעים בשנים האחרונות.

נעמה קאופמן: ההשקעות האלה הכרחיות כדי להציל את החקלאות הישראלית.

יעל רון בן משה: אפשר לראות את ההשקעות של המשרד?

יעל רון בן משה: לא של השוק הפרטי.

יעל רון בן משה: עוד לא ראינו מה המשרד עושה.

מיכאל ביטון: חבר'ה, תנו למיכל לסיים.

מיכאל ביטון: נעשה סבב דוברים מבין חברי הכנסת אחרי שנשמע כמה דוברים מן השטח.

אביר קארה: אולי כדאי לעשות בהמשך דיון על חדשנות בחקלאות.

מיכאל ביטון: אתה מתחיל דיון על צעירים ומתנדבים והגעת לחדשנות ותקציבים.

אביר קארה: מה שהם מדברים עליו עכשיו – יש לנו כנראה שאיפות גדולות לשלוח את הילדים שלנו ולראות אותם בחאקי, וזה כנראה לא יקרה, אבל החדשנות זה מה שיקרה בעתיד.

אביר קארה: בלי זה לא נוכל להתקדם.

מיכאל ביטון: קודם כול, זה יכול לקרות.

שרון רופא אופיר: העתיד לא יהיה בהכרח חקלאות בחאקי.

שרון רופא אופיר: העתיד יהיה גם חקלאות בחליפה, ועל זה מדברים.

אביר קארה: בדיוק בגלל זה צריך לערוך דיון על חדשנות בחקלאות.

יעקב מרגי: זה לא החקלאות.

יעקב מרגי: מי שלא נושם את האדמה ולא מריח את ריח האדמה ידבר על חקלאות בחליפה.

מיכאל ביטון: ב-3 בינואר אנחנו מזמינים את כל חברי הכנסת לדיון ארוך עם שר החקלאות.

יעל רון בן משה: עם הילדים שלנו, שחלקם עובדים בחקלאות.

שרון רופא אופיר: ולומדים חקלאות.

מיכאל ביטון: יוצג המשרד, יוצגו התקציבים, האסטרטגיה והחזון.

יעל רון בן משה: לא לומדים חקלאות.

שרון רופא אופיר: למה את אומרת שלא לומדים?

שרון רופא אופיר: את נורא כועסת.

שרון רופא אופיר: מה קרה לך?

שרון רופא אופיר: אפשר לתת לחברי הארגונים היקרים לדבר?

מיכאל ביטון: אני קורא אתכם לסדר, את כולכם.

מיכאל ביטון: כן, ניתן להם לדבר, אבל תשמרו על אווירה טובה, חברים.

מיכאל ביטון: מה קרה לכם, חבר'ה? אין סיבה.

מיכאל ביטון: אתם בדיון רגוע.

מיכאל ביטון: אין סיבה שנגיע לעוצמות כאלה.

מיכאל ביטון: מיכל לוי, בבקשה.

מיכל לוי: השקופית הזאת מציגה את החיבור בין המחקר לבין השטח בסוף התהליך.

מיכל לוי: אנחנו מתחילים מהשקעות במחקר, שהוא מחקר בסיסי, לכאורה כזה שלא מבינים את החיבור שלו לשטח, אבל הוא בהחלט מניב תוצרים יישומיים.

מיכל לוי: ממשיכים בהשקעה במחקר יישומי, כולל העברה למו"פים האזוריים, שמסייעים בהטמעה של פיתוחים ומחקר שנעשה גם אצלנו במשרד וגם במוסדות מחקר אחרים.

מיכל לוי: משקיעים גם בחברות סטרטאפ.

סמי אבו שחאדה: איפה מפוזרים המו"פים האלה?

מיכל לוי: אנחנו נמצאים בשלבים של בניית תוכניות העבודה.

סמי אבו שחאדה: איפה המו"פים האלה מפוזרים בארץ?

מיכל לוי: יש שמונה מו"פים שמשרד החקלאות תומך בהם.

מיכל לוי: הם מפוזרים באזורים שונים במדינת ישראל, שיש להם מאפייני אקלים שונים האחד מן השני והם תומכים בחקלאי האזור.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לסיים.

מיכאל ביטון: אולי בהמשך נספיק לתת לך עוד התייחסויות.

מיכל לוי: נעבור לשקף הבא.

מיכל לוי: זה לב העניין.

מיכל לוי: אנחנו צריכים למצוא את הדרך לעשות את החיבור הנכון בין הטכנולוגיה לבין השטח, לחבר את הצרכים ואת הקשיים ואת האתגרים שיש אצל החקלאים לעולמות הטכנולוגיה.

מיכל לוי: אנחנו מדברים הרבה, וזה גם דובר הרבה בגלזגו, על כך שבעיות שאנחנו מתמודדים איתן במדינת ישראל הן בעיות שמטרידות את כל העולם, מכל העולם באים להתייעץ אתנו.

מיכל לוי: אנחנו עוסקים הרבה מאוד בחיבור תחומי ידע, להביא את הטכנולוגיה אל השטח, אל האגרונומים, אל החקלאים.

מיכל לוי: בסופו של דבר, כפי שציינה המנכ"לית, אנחנו עושים הרבה מאוד שיתופי פעולה בין משרדי ממשלה שונים וגם עובדים הרבה מאוד על החיבור בין ממשלות, על מנת להביא את כל הדבר הזה לעולם.

יעקב מרגי: חיפשתי את הדור הצעיר במצגת, לא מצאתי.

יעקב מרגי: מצאתי חקלאות בחליפה.

מיכאל ביטון: אנחנו נשמע את הדור הצעיר.

מיכל לוי: כל עולם היזמות והטכנולוגיה הוא עולם הצעירים.

נעמה קאופמן: אני חייבת להגיד שכל הדבר הזה בלי משאבים אדירים, גם למחקר ופיתוח וגם לרכישת אמצעים וגם להתייעלות וגם למענקי השקעות, לא יכול לקרות.

נעמה קאופמן: הרפורמה הזאת הביאה משאבים רב-שנתיים לדברים האלה כדי לתמוך במחקר ופיתוח.

נעמה קאופמן: כדי להיות אור לגויים צריך להשקיע.

יעקב מרגי: מה עם הגדיים?

נעמה קאופמן: היא דילגה על השלב הכי חשוב של הכסף.

נעמה קאופמן: בלי כסף זה לא יקרה.

נעמה קאופמן: כשהתייחסה חברת הכנסת למנועי צמיחה - - -

יעל רון בן משה: כשהיית סמנכ"לית במשרד הכלכלה ראיתי את אותה מצגת.

יעל רון בן משה: באמת הייתי רוצה לדעת לא מה משרד הכלכלה עושה אלא מה משרד החקלאות עושה, כדי שנוכל לקיים דיון ענייני.

מיכאל ביטון: היא סקרה את הפעילות בראשית ההצגה.

יעל רון בן משה: את הכותרות אני מכירה.

יעל רון בן משה: אני רוצה לראות את המספרים, לאן אנחנו הולכים.

מיכאל ביטון: היא גם סקרה מספרים, היא גם סקרה כמה תוכניות שהיא מממנת ובאילו סכומים.

מיכאל ביטון: אבל אנחנו נוסיף את זה בסוף כמשימות להמשך.

מיכאל ביטון: ב-3 בינואר שר החקלאות יהיה פה, אז תבואו.

יעל רון בן משה: אפשר לבקש שיגידו לנו כמה אנשים עובדים בחקלאות וכמה יעבדו בעתיד?

שרון רופא אופיר: שר החקלאות יגיע לכאן בעוד כמה דקות.

שרון רופא אופיר: הוא רוצה להתייחס.

מיכאל ביטון: עוד יותר טוב, אבל לדעתי הוא לא יבוא עם המזוודה של הכסף.

שרון רופא אופיר: הוא יבוא עם הרעיונות, עם האג'נדה של המשרד.

יעקב מרגי: הלוואי והמנכ"לית תבוא למשרד החקלאות עם אותו מרץ שהיה לה במשרד הכלכלה, יהיה לנו טוב.

אביר קארה: היא עושה את זה.

אביר קארה: הם עושים את זה.

אביר קארה: מה שלא עשו במשרד החקלאות כבר 30 שנים עושים עכשיו.

מיכאל ביטון: וחבר הכנסת מרגי לא מחלק ציונים לכל אחד כך, נעמה.

מיכאל ביטון: אני אומר: נעצור בשיא.

מיכאל ביטון: אנחנו נעבור לשטח, נשמע את השטח.

מיכאל ביטון: הערה אחת פה למדענית הראשית – שיתוף פעולה בין משרדים, ממשלות, יזמים, רשויות מקומיות וגופי מגזר שלישי: לפעמים אתה תשים תקציבים על ברזלים ועל ידע ומחקר ואין לך אנשים בשטח ואין לך יכולת לחדור לקהילות, אז לא עשית כלום.

מיכאל ביטון: הנה דוגמאות ליזמות וחדשנות מן השטח.

מיכאל ביטון: כל אחד מן הדוברים של המגזר השלישי יש לו שתי דקות.

מיכאל ביטון: נראה אתכם מלמדים את הכנסת לדבר קצר ולעניין.

מיכאל ביטון: יואל זילברמן, מנכ"ל ומייסד השומר החדש, ברוך הבא, בבקשה.

יואל זילברמן: בוקר טוב.

יואל זילברמן: אני שמח מאוד להיות פה ושמח מאוד על הגשם שעצר לי את המילואים ואפשר לי להיות כאן.

קריאה: חקלאים תמיד שמחים על גשם.

אביר קארה: לא מי שמגדל בטטות, כי אם יש יותר מדי גשם זה לא טוב.

מיכאל ביטון: אביר קארה, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יואל זילברמן: זכיתי להיות בכמה דיונים של ועדת הכלכלה על נושא החקלאות.

יואל זילברמן: בחיים לא היה דבר כזה, שהדוברים הם חבר'ה שהם מתחת לגיל 55–60.

יואל זילברמן: אני חושב שזה דרמה ענקית וזה אולי הדבר הכי חשוב.

יואל זילברמן: אני חושב שהדבר המשמעותי ביותר שקורה הוא שב-12 השנים האחרונות צמחו יותר מ-12 ארגונים של צעירים שמאמינים ורואים בשטח שבין כל המגמות – אביר, אמרת שאתה לא רוצה לראות צעיר על דגמ"ח.

יואל זילברמן: אצלנו בשנה האחרונה היו קרוב ל-90,000 צעירים שהגיעו על דגמ"ח.

יואל זילברמן: אני יכול להגיד שהחבר'ה מביעים רצון לחיות חיים כאלה, לא כולם רוצים לחיות ביוניקורן.

יואל זילברמן: יש חבר'ה שמרגישים שחיים פשוטים, קרובים לאדמה, יש להם עוצמה משל עצמם, הם מבינים את הערך – אגב: הערך הציוני שיש בזה, החשיבות האדירה של שמירת הקרקע.

יואל זילברמן: אנחנו יודעים שיש אזורים אדירים שהמדינה איבדה בהם את הריבונות, והיחיד שריבון באותם אזורים זה לא רשויות המדינה, גם לא צה"ל באזורים מסוימים, אלא זה החקלאי הקטן שנמצא שם על גדר הגבול.

יואל זילברמן: הם היחידים שנמצאים היום בשליטה אמיתית ויודעים מה קורה שעה-שעה ויום-יום בשטח.

יואל זילברמן: מה שקורה פה, נוצרת פה תשתית חדשה יוצאת דופן, שיודעת למלא בטווח זמן קצר לפחות 5,000 מקומות תעסוקה לצעירים וצעירות שגדלו בחולון ובבת ים ובירוחם ובאופקים, שלצערי הרב אין להם תמיכה וגב שהם יוכלו ללכת למכללה או לאוניברסיטה, ודווקא הכניסה דרך עולם החקלאות גם תיתן להם את ההתנסות הראשונה, את הפרנסה הראשונה וגם הכשרות מקצועיות.

יואל זילברמן: אני מקווה שזה יהיה גם בשיתוף פעולה עם משרדים נוספים, כמו משרד הכלכלה ואחרים.

יואל זילברמן: החסם המרכזי – ודיברנו על זה בעבר, חבר הכנסת ביטון, כשאתה היית במשרד הביטחון – הוא סוגיית המגורים.

יואל זילברמן: היום צעיר או צעירה שרוצים לעבור לגבול הלבנון, לאזור רמת הגולן, לאזור עוטף עזה, לאזור הערבה, אין להם איפה לשים את הראש בלילה, אין להם איפה לישון, אין להם איפה לגור.

יעקב מרגי: גרעין שאנן באשכול, לא נותנים לו להקים את הישוב.

יואל זילברמן: חקלאים מביעים רצון אדיר בידיים עובדות.

יואל זילברמן: זה דבר אחד.

יואל זילברמן: הדבר השני, אנחנו רואים צעירים שמתים להיכנס לחקלאות.

מיכאל ביטון: אביר קארה מפריע, זו פעם שנייה.

אביר קארה: דרך אגב, כתבתי לו מסמך.

אביר קארה: בסוף הדיון אקח את מספר הטלפון שלו.

מיכאל ביטון: אני דיברתי עם יושב-ראש הכנסת והוא עוד לא החליט אם הוא מביא לי פה ריטלין או קונצרטה.

שרון רופא אופיר: טוב שלא אמרת שאם אנחנו עוסקים בחקלאות שיחלק לנו גראס.

מיכאל ביטון: אביר הוא כך תמיד, מאז שפגשנו את המורה שלו אנחנו יודעים איזו מורה גדולה ודגולה מסוגלת להכיל את הפעלתנות שלו.

יואל זילברמן: אסיים בשלושה דברים קצרים.

יואל זילברמן: אספר על עצמי.

יואל זילברמן: אני גר היום בעצמי במושב ברמת הגולן, מושב צעיר, של חבר'ה שרוצים להיכנס לחקלאות.

יואל זילברמן: אדם שסיים לבנות בית, בלי שתהיה בו השקעה, בלי שתהיה לו דחיפה לעולם החקלאות יהיה לו קשה מאוד עד בלתי אפשרי להיכנס.

יואל זילברמן: דבר שני, רואים שהצעירים הם חדשניים בטירוף.

יואל זילברמן: אם היה "האב" שיודע לקלוט את הצעירים בתוך המו"פים, אם בכל מו"פ היה מקום שיודע לתת חלל לאותם צעירים.

צבי האוזר: תספר מה קורה בגולן בחקלאות, על הזעפרן, על הפטריות, על החקלאות המתקדמת.

יואל זילברמן: צריך להבין שאם לצעירים לא יהיה מרחב שבו הם יכולים לחשוב ביחד ולפתח דברים לא תהיה את ההתפתחות הבאה.

יואל זילברמן: כולנו פה מדבר על נטפים, זה כבר משנות השמונים.

יואל זילברמן: אנחנו עוד שנייה במאה ה-22.

יואל זילברמן: בסוף צריך להבין שצריך להקים תשתיות.

יואל זילברמן: פה אני רוצה להגיד לזכותו של שר החקלאות – אני מתעסק בעניין הזה ביחד עם השותף שלי און ריפמן כבר 12 שנים, אנחנו עושים את זה במשרה מלאה.

יואל זילברמן: לא ראינו עד עכשיו השקעה כזאת בצעירים.

יואל זילברמן: מבחינתי זאת בשורה אדירה.

יואל זילברמן: זה שיושבים פה 12 הארגונים, זה הרבה בזכות משרד החקלאות.

יואל זילברמן: אני מקווה שזו תהיה רק ההתחלה ושיהיו דחיפה וגיבוי גם של הכנסת וגם של משרדים נוספים שיצטרפו.

יואל זילברמן: אני חושב שיש פה רלוונטיות שבמשרד החינוך כל תלמיד ותלמידה, כמו לפני 20 שנים, כל אחד יעבור בשטח ויתחבר לאדמה, וגם שמשרד הכלכלה ומשרד הרווחה, זה יכול להוציא אוכלוסיות שלמות – חרדים, בדואים, צעירים – שיכולים לעבוד בתעסוקה בחקלאות.

יואל זילברמן: לא חסרות אוכלוסיות שיכולות דרך התחום הזה לצאת מעולם האבטלה ולהיכנס לעולם של תעסוקה והכשרות ומשם להצטרף להיות חלק מכלכלה שיש בה ערבות הדדית, כלכלה משגשגת.

מיכאל ביטון: תודה רבה, יואל היקר.

מיכאל ביטון: באמת יש לכם זכויות על המעורר.

מיכאל ביטון: היה פעם כתב עת "המעורר".

מיכאל ביטון: "מסן רמו למעורר".

צבי האוזר: ברנר.

צבי האוזר: הוא יצא במשך 18 חודשים ושינה את כל הספרות.

מיכאל ביטון: צביקה האוזר יודע הכול.

מיכאל ביטון: אז אתם המעוררים של החקלאות, גם השומר החדש וגם כל הארגונים הצעירים, שאומרים: אפשר להביא את הדור הבא לחקלאות.

מיכאל ביטון: אבל יש חסמים, ועליהם אנחנו רוצים לדבר, גם על הטוב ועל הצמיחה של השנים האחרונות וגם מה יאפשר לצמיחה הזאת להתבסס, להתרחב ולהיות יציבה עם הפנים קדימה.

מיכאל ביטון: שי אילן, מנכ"ל ציוני דרך, בבקשה.

שי אילן: תודה רבה, וגם תודה רבה על הדיון הזה.

שי אילן: אני מתחבר מאוד לדברים שיואל אמר לפניי, על ההשקעה שמורגשת, וגם על התקשורת המורגשת ממשרד החקלאות, וגם על שהוועדה התכנסה פה, וגם על שחברת הכנסת שרון רופא אופיר יזמה את הדיון.

שי אילן: זה ממש ממש משמח.

שי אילן: אנחנו בעמותת ציוני דרך מפעילים תוכנית שנקראת "קטיף ישראלי".

שי אילן: חשוב לי להגיד עליה מילה ואז אולי מיכל גרינגליק תציג כמה אתגרים.

שי אילן: מיכל היא המנהלת של קטיף ישראלי שיושבת לידי.

שי אילן: נחלק בינינו את הזמן.

מיכאל ביטון: חילקת דקה לכלל אחד.

מיכאל ביטון: זה נאום בן דקה.

מיכאל ביטון: אתה יודע שחברי כנסת שבאים למליאה צריכים תוך דקה לנאום אז בבקשה, נאום בן דקה.

שי אילן: אני אעמוד בזה.

שי אילן: הנושא שאנחנו מדברים עליו היום בוועדה הוא איך מביאים צעירים לחקלאות.

שי אילן: זה נושא מורכב.

שי אילן: אני בעצמי בוגר של בית ספר חקלאי בן שמן, למדתי חקלאות בתיכון.

שי אילן: לא התעסקתי בחקלאות אחרי שסיימתי את התיכון.

שי אילן: קשה מאוד לדור הצעיר להגיד: אני מתעסק בחקלאות.

שי אילן: זה לא אומר שהוא לא רוצה את זה.

שי אילן: הרבה פעמים צריך להגיע, להראות לצעירים, לקחת אותם דווקא בתקופות שהם בצמתים העיקריים לחייהם.

שי אילן: אנחנו מתעסקים עם סטודנטים, חבר'ה צעירים שהם שנייה לפני הצומת המרכזי בחייהם כשהם צריכים לבחור את הדרך שלהם.

שי אילן: כולנו יודעים שהדור של היום משנה את החלטותיו נורא מהר והוא צריך טעימות.

שי אילן: אנחנו לוקחים אותם לתקופה של שבועיים עד חודשיים–שלושה חודשים לעבוד בעבודה חקלאית בקטיף בגולן ובערבה.

שי אילן: בעצם הם עוזרים בשכר לחקלאים, זה לא עזרה בהתנדבות, הם בשכר מלא.

שי אילן: הם עובדים בפועל בחקלאות.

שי אילן: אנחנו מייצרים מקומות עבודה לאותם צעירים בדיוק בתקופות של חופשת סמסטר כשאותם סטודנטים צריכים עבודה.

שי אילן: החקלאי מרוויח ידיים עובדות, וכולנו יודעים שיש חוסר בידיים עובדות.

שי אילן: חשוב לי להדגיש את זה, יש חוסר בידיים עובדות, לא כי אין ידיים עובדות אלא כי צריך להנגיש את זה.

שי אילן: יש המון צעירים, הפניות אלינו להצטרף לקטיף הן עצומות, יש לנו הרבה יותר מן הביקוש.

שי אילן: אני מצטרף לקריאה בעניין האתגר המרכזי, אתגר המגורים.

מיכאל ביטון: אנחנו נדבר על זה.

מיכאל ביטון: תודה.

שי אילן: אשמח שמיכל גרינגליק תוכל לדבר.

מיכאל ביטון: אנחנו ניתן למיכל.

מיכאל ביטון: יש כמה שעושים לי את התרגיל הזה בוועדה: אדם מקבל זכות דיבור והוא מעביר אותה לארבעה.

מיכאל ביטון: אני חושב למנות אותו ליושב-ראש הוועדה הזמני.

מיכאל ביטון: בבקשה.

יעקב מרגי: ייאמר לזכותו: דקה של חברי כנסת – הוא ניצל אותה בדיוק כמוהם.

מיכאל ביטון: אם חבר כנסת מדבר מעניין והוא לא רוצה לסתום את הפה אז הוא אומר ליושב-ראש:

מיכאל ביטון: כבוד היושב-ראש, אני יודע שהנושא הזה בלבך ובנשמתך, אז הוא מקבל עוד דקה.

מיכאל ביטון: יש לך סיכוי להגיע לפה יום אחד.

מיכאל ביטון: מיכל, בבקשה.

מיכל גרינגליק: אקח את התואר של הצעירה בחקלאות שיושבת סביב השולחן הזה, נראה לי שאני הכי צעירה פה בשולחן, למרות שכולכם נראים מאוד צעירים.

מיכל גרינגליק: התחלתי את דרכי בקטיף לפני שנתיים וחצי.

מיכל גרינגליק: עבדתי בגולן.

מיכל גרינגליק: אני מרעננה במקור, גדלתי ממש ליד ביתו של ראש הממשלה.

מיכל גרינגליק: לא הכרתי חקלאות, לא גדלתי על חקלאות.

מיכל גרינגליק: גדלתי על לצאת לקניון עם חברים ולגור ברעננה במרכז.

מיכל גרינגליק: נחשפתי לעולם החקלאות לפני שנתיים.

מיכל גרינגליק: עברתי לגולן, לקיבוץ אלרום הרחוק, ואז לפני שנה הייתי בגדיד תמרים בערבה, ומשם הפכתי להיות מנהלת הקטיף.

מיכל גרינגליק: אני לגמרי מצטרפת לעניין בעיית המגורים.

מיכל גרינגליק: דיברת, חבר הכנסת מיכאל ביטון, על דור המייסדים שאנחנו רחוקים רחוקים ממנו.

מיכל גרינגליק: אני חושבת שצריך איכשהו לתת לצעירים בחקלאות היום את הפוש הזה.

מיכל גרינגליק: אני עכשיו גרה בתל אביב.

מיכל גרינגליק: כולם בהייטק, כולם מדברים על ההייטק, על כמה שווה להיות שם וכמה זה מושך, והחקלאות נדחקת הצידה, לפחות כלפינו הצעירים.

מיכל גרינגליק: אני רואה חברים שלי ברעננה שכולם לומדים תארים חשובים מאוד אבל רחוקים מאוד מחקלאות, ועליי צוחקים שאני מגיעה עם שריטות בידיים מקטיף תפוחים.

מיכל גרינגליק: אני חושבת שזה נושא שהוא קריטי.

מיכל גרינגליק: ד"ר מיכל לוי דיברה על התפתחות טכנולוגיות.

מיכל גרינגליק: אני חושבת שהטכנולוגיה היא לגמרי קריאת הכיוון של החקלאות, אבל תמיד יהיה צורך בידיים עובדות, תמיד יהיה צורך בצעירים בחקלאות.

מיכל גרינגליק: זה המקום לעשות את השינוי הזה.

מיכאל ביטון: כל צעיר ישראלי שבא לחקלאות, זה מבסס ומקטין את התלות בעובדים זרים ויוצר פה דור המשך.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

מיכאל ביטון: גם את מקבלת ח"ח על דיוק לשוני ותמציתיות.

מיכאל ביטון: ניצן אבירן, מנהל אגף כלכלה בקיבוץ הדתי, בזום.

שרון רופא אופיר: אני מבקשת שתיתן קודם את רשות הדיבור לארגון עמלי.

מיכאל ביטון: ארגון עמלי, בבקשה, ואחרי כן תמצאו את ניצן אבירן בזום.

מיכאל ביטון: בבקשה מירב.

מירב בן דוד: גם אני, כמו יואל, גרה במושב קטן בדרום רמת הגולן, מושב אבני איתן.

מיכאל ביטון: אנחנו מכירים.

מיכאל ביטון: יש שם אוהלים אינדיאנים מעל הנחל.

מירב בן דוד: גדלתי ברחובות והקשר ביני לבין חקלאות היה מקרי בהחלט.

מירב בן דוד: אני כל כך שמחה על כך שהיום זה העיסוק העיקרי שלי.

מירב בן דוד: אני מרכזת פורום שנקרא "עמלי", שהוא ארגון גג לתוכניות חינוכיות חקלאיות לצעירים, בוגרי צבא ושירות לאומי וסטודנטים.

מיכאל ביטון: תני לי להבין, זה כאילו לגרום לכל הארגונים שעוסקים בחקלאות ויזמות ועמותות לעבוד יחד?

מירב בן דוד: נכון.

מיכאל ביטון: יפה מאוד.

מיכאל ביטון: מתי זה קם?

מירב בן דוד: זה כבר קורה.

מירב בן דוד: הוא קם לפני כשלוש–ארבע שנים.

מיכאל ביטון: זה כולל את 12 הארגונים ששותפים כאן?

מירב בן דוד: שותפים בו היום שישה ארגונים.

מירב בן דוד: אנחנו קשורים לארגוני הצעירים ויש גם את ארגוני המתנדבים.

מיכאל ביטון: אתם מחברים את הכול?

מיכאל ביטון: תגידי את שמות הארגונים, שנעשה להם כבוד.

מירב בן דוד: יש את "חקלאות בעמק", צדוק דורלכר הוא הנציג שלו כאן, מעמותת חיברותא, שעובדים בעמק המעיינות, בקעת הירדן ועמק הירדן; יש את עמותת "ציוני דרך", עם "קטיף ישראלי", שמתעסקים בעיקר במענים קצרי-טווח לחקלאים, והם עובדים גם בערבה, גם בגולן, נותנים מענה ל"פיקים" של הקטיף; יש את "עבודה עברית" שפועלת באזור הערבה; יש את "תוצרת הארץ" של עמותת החלוץ שפועלת בגליל ובעוטף עזה; יש את "השומר החדש", עם תוכנית "מאהל ומגדל" שפועלת בעוטף עזה וקצת בעמק הירדן; ו"נטעים" בגולן של מדרשת "מיצר" שפועלת ברמת הגולן.

מירב בן דוד: יש היום בערך 1,000 צעירים שעוסקים בחקלאות.

צבי האוזר: גם השמות יפים מאוד.

מיכאל ביטון: יפה: נטעים, עמלי, באה מנוחה ליגע ומרגוע לעמל.

סמי אבו שחאדה: עבודה עברית, עבודה עברית.

מיכאל ביטון: סמי אומר: תכניסו איזה ארגון או שניים ערבים.

סמי אבו שחאדה: סמי במקום אחר לגמרי בעולם הזה.

סמי אבו שחאדה: אגיד כשתהיה לי הזדמנות.

מיכאל ביטון: תהיה לך הזדמנות, כל חברי הכנסת ידברו, אבל עוד קצת נשמע את השטח כי השטח חשוב.

מירב בן דוד: יש היום בערך 1,000 צעירים שמגיעים ונותנים מענה, גם ארוך-טווח של יותר מחצי שנה וגם קצר-טווח לחקלאים.

מירב בן דוד: הם מגיעים לפריפריה, גרים בה ועובדים בחקלאות.

מיכאל ביטון: נשאל אותך בכלל אצבע, ובטח גם את זילברמן ואחרים: בשנה אחת כמה צעירים ישראלים עובדים בחקלאות מחודש ומעלה?

מירב בן דוד: 1,000.

מיכאל ביטון: זה לא מספיק, חבר'ה.

קריאה: אפשר בקלות לגדול ל-5,000.

קריאה: הבעיה היא של המגורים.

מיכאל ביטון: המנכ"לית, אנחנו צריכים לטפל בזה.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לעשות את החיבור.

נעמה קאופמן: פשוט אף אחד לא רוצה לגור שם.

נעמה קאופמן: אומרים שיש שם דירות ריקות.

מיכאל ביטון: לא הבנת את בעיית המגורים.

מיכאל ביטון: זה לא לבנות וילה.

מיכאל ביטון: זה מתחמים לעובדים שבאים לחצי שנה או לשנה, כפרים לצעירים.

קריאה: אני מבטיח לך שהם יגיעו.

מיכאל ביטון: הם באים.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, גרעין שיושב שבע שנים בעוטף עזה, אומרים לו להתפנות.

יעקב מרגי: הבירוקרטיה, האטימות.

מיכאל ביטון: אין לו לאן ללכת.

מיכאל ביטון: גרעין הראל.

מיכאל ביטון: זה יבוא לשר.

מיכאל ביטון: כשהשר יהיה פה הוא ידבר.

מיכאל ביטון: גרעין הראל, אתה יודע מה הטעות הכי חמורה שלהם?

מיכאל ביטון: הם באו אליי לפני שמונה שנים.

מיכאל ביטון: אמרתי להם: בואו לירוחם.

מיכאל ביטון: אמרו: לא, נלך למגזר הכפרי.

מיכאל ביטון: עכשיו הם הלכו לאיבוד.

שרון רופא אופיר: עכשיו הם מצטערים.

מיכאל ביטון: מאז שהם לא באו עשינו כרמים וזיתים וחממות ועוד כמה דברים.

מיכאל ביטון: אגב, זה תיקון חברתי.

מיכאל ביטון: כשהקימו את עיירות הפיתוח אמרו שירוחם תהיה כפר חקלאי ובנו בתי אבן, אבל אחרי זה בנו בלוקים, החלום החקלאי מת.

מיכאל ביטון: רק אחד לא ויתר, קראו לו שלום פרץ.

מיכאל ביטון: הוא אמר: אני על הראש שלכם מביא פרה, סוס, זרע תירס.

מיכאל ביטון: אתה לא מאמין – עשה כפר מתחת לבלוק.

יעקב מרגי: שכחת את אביסרור.

מיכאל ביטון: לאביסרור גם היה משק עזר, כי היו בתי אבן, אבל את פרץ שמו בבלוק, אבל הוא עשה כפר חקלאי, לא שאל אף אחד.

מיכאל ביטון: התיקון ההיסטורי הוא גם שבערי הנגב, איפה שיש אדמה יעשו חקלאות.

מיכאל ביטון: זה התחיל במצפה רמון, יש עכשיו בירוחם כרם זיתים של דן ודותן, האחים פינטו הקימו יקב בירוחם, בערד יש רעיונות.

מיכאל ביטון: הוואדיות, יש דבר כזה שנקרא פשט הצפה, אפשר לשתול שם.

מיכאל ביטון: בין הבלוקים יש אדמה ריקה.

שרון רופא אופיר: אדוני היושב-ראש, אנחנו מאריכים את הדיון?

מיכאל ביטון: קצת.

מיכאל ביטון: הארכנו אותו.

מיכאל ביטון: לא רציתי לגלות את זה כי אז הם היו מאריכים בדיבור.

מיכאל ביטון: אני גם התלהבתי קצת, אני מודה לכם.

מיכאל ביטון: משפט אחרון, בבקשה.

מירב בן דוד: אנחנו שואפים להגדיל את מספר הצעירים שמגיעים לעבוד בחקלאות, מתוך אמונה שחקלאות היא ערך עליון.

מירב בן דוד: מעבר לעניין הכלכלי, זה כמובן העניין של חיבור לאדמה ושימור האתוס הציוני, ביטחון המזון וביטחון המדינה.

מירב בן דוד: אבל יש לנו אתגרים בדרך ואנחנו פה כדי לגייס אתכם לעזור לנו להתגבר על כל החסמים ולפעול לעודד צעירים לבוא ולעסוק בחקלאות.

מירב בן דוד: יש פוטנציאל גדול מאוד, על פי מחקר צריך בכל שנה לפחות 700 צעירים חדשים שיבואו לעסוק בחקלאות, זה פוטנציאל שעדיין לא ממומש.

מירב בן דוד: הזכרת את זה ש-1,000 זה מעט, אז אגיד שעל פי נתוני הביטוח הלאומי, ששם אנחנו יכולים למדוד את הזכאים לעבודה מועדפת, מתוך כל ענפי העבודה המועדפת שהמדינה נותנת להם מענקים חקלאות נמצאת כמעט במקום האחרון, עם בערך 1,100 צעירים בשנה, כאשר למעלה מ-50% מהם פועלים דרך התוכניות שלנו.

מירב בן דוד: אנחנו רואים את עצמנו שליחים שלכם, שלנו, של מדינת ישראל להנגיש את ענף החקלאות לצעירים ועם פנים לעתיד, להתייחס לצעירים כאל דור העתיד של החקלאות.

מירב בן דוד: אם הם מגיעים אלינו לטעימות של תקופות של בין שבועיים לשנה אז איך אנחנו מייצרים מנגנונים שנותנים להם מענה להכשרות מקצועיות ולהשמה בחקלאות ומלווים אותם, משלב הטעימה, גם המתנדבים וגם הצעירים, עד ההתקדמות בתחום.

מירב בן דוד: זו הקריאה שלי.

מיכאל ביטון: ברוך הבא שר החקלאות.

מיכאל ביטון: מירב, אחזור על דברים שאמרת, שהשר ישמע בסוף הדיון.

מיכאל ביטון: הארכנו אותו בחצי שעה.

מיכאל ביטון: אדוני השר, אנחנו רוצים שתישאר עד הסוף, זה בערך עוד חצי שעה, שאז גם נסכם דברים שנאמרו פה קודם.

מיכאל ביטון: אביר קארה, לא לפטפט.

אביר קארה: שלום אדוני שר החקלאות.

אביר קארה: מה שהוא עושה בחצי שנה לא עשו פה במשך 30 שנים.

מיכאל ביטון: גם לא להתחנף.

מיכאל ביטון: ניצן אבירן, בבקשה.

אביר קארה: יש במקביל דיון על דוח העוני ובידיים שלו לקבל החלטות שיכולות לחסוך לכל משק בית בישראל 2,500 שקל.

אביר קארה: יש לו את זה בידיים.

אביר קארה: אני בעד שהוא יעשה את זה.

מיכאל ביטון: אביר קארה, תודה.

מיכאל ביטון: לא יכול היה להיות לך בוקר טוב יותר מאשר לפגוש את אביר קארה, שר החקלאות.

מיכאל ביטון: ניצן אבירן, בבקשה.

מיכאל ביטון: יהיו עוד שני דוברים ואחר כך סבב של חברי הכנסת, קצר ולעניין.

ניצן אבירן: בוקר טוב לכולם.

ניצן אבירן: אני מייצג פה את הקיבוץ הדתי.

ניצן אבירן: אני מברך על היוזמה, אני מברך על הדיון ועל כל הנוכחים בחדר הישיבות וגם בזום.

ניצן אבירן: אני רוצה להתייחס לשני דברים בקצרה.

ניצן אבירן: ראשית, יש חשיבות גדולה מאוד לשלב בתוך הדיון הזה את התנועות המיישבות.

ניצן אבירן: אנחנו פועלים בשטח על מנת להגביר, ביחד עם הגופים השונים שנמצאים פה, ובמיוחד עמלי והשומר החדש, על מנת ליצור עוד ועוד קבוצות שפועלות בתוך יישובים.

ניצן אבירן: אנחנו בקיבוץ הדתי שמנו לעצמנו יעד שבכל ישוב מן התנועה אצלנו תהיה קבוצה.

ניצן אבירן: אמש סיימנו עם קבוצה ראשונה בקיבוץ מירב בגלבוע ומיד אנחנו מקימים עוד אחת.

ניצן אבירן: חשוב מאוד שהתנועות המיישבות יהיו חלק מתוך השיח המשלב הזה שנמצא פה כרגע.

ניצן אבירן: דבר שני, ואני אקצר, זה כבר נאמר, צוואר הבקבוק הוא עניין התשתיות.

ניצן אבירן: יש ביקוש גדול מאוד של צעירים שרוצים לבוא ולעבוד בחקלאות, יש צרכים גדולים מאוד בשטח, של מחסור בידיים עובדות מקומיות עבריות ואחרות.

ניצן אבירן: צריך ליצור את החיבור בין כל הדברים האלה על ידי תשתיות נכונות.

ניצן אבירן: אני קורא לך, נעמה היקרה, תייצרו שולחן משותף עם כל הגורמים שיכול להיות להם עניין בדבר הזה: ההסתדרות הציונית, קק"ל, משרדי הממשלה.

ניצן אבירן: יש פה רצון ואפשר לחבר את הכול ביחד לכדי מנוף משמעותי מאוד לקידום התחום הזה.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: צחי בן עיון, בבקשה.

צחי בן עיון: שלום, בוקר טוב ליושב-ראש ביטון, תודה רבה שנתת לי לדבר.

צחי בן עיון: אני רוצה לברך על הדיון הזה.

צחי בן עיון: יש פה מפגש מרתק בין משרדי הממשלה, חברי כנסת ובין חקלאים מן השטח.

צחי בן עיון: אני מגדל מטילות במושב פקיעין החדשה.

צחי בן עיון: אנחנו מגדלים גם אפרסקים, נקטרינות וקיווי ישראלי במושב צוריאל ובמושב פקיעין החדשה.

צחי בן עיון: לפני שלוש–ארבע שנים הקמנו עסק, אשתי ואני.

צחי בן עיון: העסק עונה לשם "קרנית חקלאות".

צחי בן עיון: אשתי דוחפת ומנהלת את העסק ביחד אתי.

צחי בן עיון: אנחנו נתקלים בחסמים של משרד החקלאות.

צחי בן עיון: לדעתי משרד החקלאות לא מקדם ולא תומך בחקלאים צעירים.

צחי בן עיון: אנחנו יישבנו משק בפקיעין החדשה, משק שבמשך 30 שנים לא נגעו בו ולא טיפלו בו, יישבנו אותו ושיפצנו ונטענו מטעים.

צחי בן עיון: כאשר ביקשתי במשרד החקלאות לקבל עובד תאילנדי, כמו אחרים גדולים, בגלל שאני חקלאי קטן לא מגיע לי עובד תאילנדי, בגלל שאני חקלאי צעיר לא מגיע לי עובד תאילנדי.

צחי בן עיון: אמרו לי: תהיה גדול ונתמוך בך.

צחי בן עיון: כלומר כל מה שמדברים כאן, שכאילו רוצים לתמוך בחקלאים הצעירים, אני חושב שיש ניתוק מן השטח.

צחי בן עיון: יש גם נוהל תמיכות שיצא בשנת 2020, שלא האריכו אותו ל-2021 ו-2022 וצריך להמשיך אותו.

צחי בן עיון: אני רוצה לציין בפניך, אדוני, שאנחנו העסקנו לפני שנתיים חיילים משוחררים שבאו לעבוד אצלנו בדילול של האפרסקים.

צחי בן עיון: בעונת הדילול יש מחסור אדיר בידיים עובדות.

צחי בן עיון: העסקנו שישה–שבעה חבר'ה משוחררי צבא, שעבדו אצלנו נהדר.

צחי בן עיון: לא הייתה לזה המשכיות בגלל שאין תמיכה ממשרד החקלאות.

צחי בן עיון: מחפשים מגורים, מחפשים עוד דברים.

מיכאל ביטון: עיקר הדיון פה הוא לעודד את הצעירים להיכנס.

מיכאל ביטון: אנא תכתוב אליי ולוועדה על עמוד או שניים את הסוגיות.

מיכאל ביטון: אנחנו נדאג שגם ייפגשו אתך ויקשיבו לך לעומק.

מיכאל ביטון: בשתי דקות לא נצליח לפרט את הבעיה.

צחי בן עיון: ומילה אחרונה, ברשותך, כדי לעודד חקלאים צעירים להיכנס לתחום צריך לתת לנו משאבים, לתת לנו תמיכה כלכלית.

צחי בן עיון: כל החקלאים מעוניינים להשתמש בטכנולוגיות חדשניות.

צחי בן עיון: כל האנשים שהם דור המשך במושבים – אני בעצמי דור המשך במושב צוריאל – אנחנו רוצים להמשיך להתפרנס, אבל מצד שני אי אפשר להגיד לנו: אנחנו מביאים ייבוא, אנחנו מחסלים את החקלאות ובמקביל לתת לנו אפשרות להמשיך ולהתפרנס.

מיכאל ביטון: צחי, תודה רבה.

מיכאל ביטון: סמי אבו שחאדה, בבקשה.

מיכאל ביטון: נשמע את חברי הכנסת, את שרון רופא אופיר, את השר ואז נסכם.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, אני מבקש אפליה מתקנת.

סמי אבו שחאדה: כפי שראית, לא היו עוד ערבים שהשתתפו בדיון.

סמי אבו שחאדה: השיח שמובל כאן בדיון, גברתי המנכ"לית, אם רוצים לקדם באמת את החקלאות ולפתח אותה כענף רציני צריך לצאת מן השיח הציוני.

סמי אבו שחאדה: ציונות אף פעם לא הצליחה בחקלאות.

אביר קארה: אי אפשר לנתק את הציונות מכנסת ישראל.

אביר קארה: הציונות היא המהות של כנסת ישראל.

אביר קארה: אתה צריך להגיד תודה, סמי אבו שחאדה, שיש בחקלאות הישראלית אלפי ערבים שעובדים.

אביר קארה: ציפיתי ממך להגיד שבשטחים המעובדים היום האוכלוסייה הערבית עובדת בצורה מסודרת.

אביר קארה: אבל אי אפשר לנתק את הציונות מכנסת ישראל.

סמי אבו שחאדה: אם אדוני היושב-ראש יאפשר לי לדבר.

מיכאל ביטון: אביר, אתה בקריאה בפעם השנייה.

מיכאל ביטון: הפעם לא תהיה לך קריאה 2.9.

מיכאל ביטון: אל תפריע לו.

מיכאל ביטון: תהיה לך אפשרות להתייחס.

מיכאל ביטון: אתה תדבר אחרי עוד שני חברי הכנסת.

סמי אבו שחאדה: פרופ' גרשון שפיר, שלמד לעומק את הקשר שבין ציונות לחקלאות, הן בהגירה – הם קוראים לזה עלייה – הן בעלייה הראשונה והן בעלייה השנייה, הרי למה היה צריך לעשות מאמץ רציני לעבודה עברית?

סמי אבו שחאדה: כי מי שעשו את העבודה לא היו עברים.

סמי אבו שחאדה: זה המשיך גם לאורך כל תולדות המדינה.

סמי אבו שחאדה: יפו הצליחה בחקלאות במאה ה-19, אז המצב היה הרבה יותר טוב מן המצב היום, בשל כל מיני סיבות.

סמי אבו שחאדה: ההתעקשות הזאת על התמקדות בצבא, גבולות, פריפריה, חקלאים ששומרים במקום הצבא – זה לא מקדם חקלאות.

סמי אבו שחאדה: זה לא שיח של קידום ופיתוח חקלאות בצורה רצינית ומשמעותית.

סמי אבו שחאדה: את רוב כלכלת השירותים במדינה עושים הערבים, את העבודה הקשה, גם בבנייה, גם במוסכים, גם בהובלות עושים ערבים.

יעקב מרגי: גם בחקלאות.

סמי אבו שחאדה: גם בחקלאות.

סמי אבו שחאדה: בדיוק בעניין הזה רציתי לדבר.

סמי אבו שחאדה: זה שאין פה אף ערבי - - -

אביר קארה: חבל על הזמן, סמי, אתה חבר ועדה.

מיכאל ביטון: אביר קארה, אתה בקריאה שנייה.

מיכאל ביטון: אם אתה תפריע אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: סמי, תהיה הוגן ותגיד שחלק גדול מן הבעיות של החקלאים זה - - -

אביר קארה: תעשה את העבודה שלך ותדאג שיהיו נציגים.

אביר קארה: אנחנו לא נגד.

מיכאל ביטון: אביר קארה.

סמי אבו שחאדה: חברים יש בינינו אינטרס משותף.

סמי אבו שחאדה: אני מעוניין לקדם את החקלאות.

סמי אבו שחאדה: אני לא אומר את זה בשביל לנגח.

סמי אבו שחאדה: אני אומר את זה באמת בשביל לחשוב איך מפתחים את הענף הזה.

סמי אבו שחאדה: אני באמת חושב שיש פה הזדמנות.

סמי אבו שחאדה: אני מסכים לגמרי עם הפוטנציאל.

סמי אבו שחאדה: זה שאנחנו במדינה כל כך קטנה, עם תנאי אקלים שונים בין מקום למקום, יכול לפתח בצורה משמעותית מאוד.

סמי אבו שחאדה: אבל כל עוד אנחנו חושבים בענייני אדמה, בענייני ביטחון וגבולות וכולי, זה יוצר שני דברים לא טובים.

סמי אבו שחאדה: ראשית, זה קושר את זה למבצע צבאי ולא לפיתוח חקלאות.

סמי אבו שחאדה: שנית, זה מוציא את האזרחים הערבים מתוך המשחק הרציני בענייני חקלאות.

מיכאל ביטון: סמי, אני רוצה לתת לך עצה.

יעקב מרגי: תעשה חקלאות על הגגות.

מיכאל ביטון: הרי אם אתה תשלול את האמירה של רובנו פה, שזאת מדינה ציונית, אז אנחנו נתווכח על ציונות.

מיכאל ביטון: אבל אם תגיד שיש פה חיים משותפים ויש אלפי חקלאים ערבים, וצריך להתייחס אליהם וללוות אותם ולייצר שותפויות, בעולם המעשה אנחנו נהיה אתכם.

מיכאל ביטון: אז לך לעולם המעשה.

עודד פורר: חבל שלא הזמנת אותם להשתתף בדיון.

אביר קארה: אין פה אחד שהוא נגד, כולם בעד.

שרון רופא אופיר: היינו שמחים שהם יישבו סביב השולחן.

מיכאל ביטון: אדוני השר, קודם כול, לסמי יש פגישה עם המנכ"לית שלך בסוגיות הדיג.

מיכאל ביטון: יכול להיות שאפשר להרחיב את הפגישה הזאת גם לנושאים אחרים.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה שנעשה משהו יותר טוב ויותר רציני בעניין הזה.

סמי אבו שחאדה: ספציפית בחקלאות אני חושב שהחברה הערבית יכולה לקבל תפקיד הרבה יותר רציני, הן בעבודת האדמה והן בפיתוח הענף הזה.

מיכאל ביטון: וגם יזמות.

מיכאל ביטון: הממשלה יש לה יעד שהאוכלוסייה הערבית תשדרג את מצבה הכלכלי וזה חלק מן הענפים האפשריים.

שרון רופא אופיר: זה חלק מן העניין.

אביר קארה: זה כבר קורה.

אביר קארה: גם אם אתם לא רוצים, זה מה שקורה.

סמי אבו שחאדה: זה Win-Win בכל הרמות.

מיכאל ביטון: סמי תודה, וגם תהיה לך פגישת עבודה עם המנכ"לית, אז תהיה מוכן ואל תביא רק את נושא הדיג, תביא כמה חבר'ה ותעשו משהו.

סמי אבו שחאדה: בדיוק שלחו לי עכשיו החבר'ה שעושים קפה, המפעל של משפחת נחלה שעושה דברים מדהימים.

מיכאל ביטון: הקפה הכי טוב במדינה.

סמי אבו שחאדה: הם באמת התפתחו בצורה מדהימה ומשמעותית.

סמי אבו שחאדה: ויש גם שחקנים אחרים.

שרון רופא אופיר: סמי, אפשר להזמין אותם לדיון הבא?

שרון רופא אופיר: יהיה דיון נוסף.

מיכאל ביטון: אדוני השר, אתה לא הולך.

מיכאל ביטון: הארכנו בשבילך את הדיון.

מיכאל ביטון: הוא היה צריך להסתיים בשעה 10 והארכנו אותו כדי שיהיה לך זמן להיות אתנו.

שרון רופא אופיר: אז אני ארוץ לוועדה הבאה.

מיכאל ביטון: לא, את לא הולכת גם.

מיכאל ביטון: אסגור את הדיון אם את הולכת.

מיכאל ביטון: אביר קארה, בבקשה.

אביר קארה: אעשה את זה מהר.

אביר קארה: קודם כול, אנחנו אומרים פה כן לשותפות.

אביר קארה: אנחנו אומרים לא למשותפת עם הרעיונות האנטי ציוניים שלה אבל אנחנו אומרים כן לשותפות.

אביר קארה: שותפות צריכה להיות בכל מקום.

אביר קארה: כמובן החברה הערבית מעורבת מאוד בחקלאות הישראלית, וטוב שכך.

אביר קארה: השותפות הזאת חשובה מאוד, והיא חשובה גם לציונות, דרך אגב, זה חלק מן הרעיון הציוני הראשון.

אביר קארה: אי אפשר לנתק את הציונות.

אביר קארה: בכל הדיון הזה אי אפשר לנתק את הציונות.

אביר קארה: היום בישראל גם הייטק זה ציונות, גם מסעדות זה ציונות.

אביר קארה: כל בעל עסק וכל יזם, יצרן, איש עמל שעובד ומשלם מיסים תורם לציונות, וטוב שכך.

מיכאל ביטון: כל מי שיצר מקום עבודה חדש במדינה הוא ציוני, וכל מי שיצר מקום עבודה בחברה הערבית תרם לחיים משותפים.

מיכאל ביטון: הוא לא חייב להגיד שהוא ציוני.

אביר קארה: אדוני היושב-ראש, באתי לדבר על נושא אחר.

אביר קארה: אני שמח ששר החקלאות נמצא כאן.

אביר קארה: מדינת ישראל היא מדינת הרגולציה והבירוקרטיה.

אביר קארה: לחקלאים ישראלים רק בישראל אסור למכור תוצרת חקלאית.

אביר קארה: אתם ידעתם את זה?

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: אני מגיש הצעת חוק בנושא הזה.

אביר קארה: אסור לחקלאי ישראלי למכור תוצרת חקלאית.

אביר קארה: משתתפים פה בדיון דרך הזום גם משפחת קירשנר, שהמשק שלהם עומד להיסגר.

מיכאל ביטון: השבוע או בשבוע הבא אנחנו מגישים הצעת חוק, שחקלאי יכול למכור את תוצרתו באדמתו.

מיכאל ביטון: שר החקלאות יתמוך.

יעקב מרגי: אבל רמ"י יבקש לקבל רווחים - - -

מיכאל ביטון: אנחנו נגדיר מה הוא משלם, אם בכלל הוא משלם.

מיכאל ביטון: אנחנו פשוט נותנים לך להרגיש איך זה כשמפריעים לך כשאתה מדבר.

מיכאל ביטון: אביר, בבקשה.

אביר קארה: הכול בסדר.

אביר קארה: אני חושב שהצעת חוק אחת לא תספיק.

אביר קארה: יש חסימות וחסמים מצד מספר משרדים: גם משרד השיכון.

אביר קארה: כמובן הכול צריך לעבור לחקלאות, אבל גם במשרד השיכון, גם במשרד האוצר, גם החוקים האחרונים שעברו והגבילו עוד יותר את המשקים החקלאיים והישראליים בכלל באופן כללי.

אביר קארה: נמצאים פה בזום גם משפחת קירשנר ומשפחות חצרוני וליהוא, שכולם שותפים לאותה בעיה והם ממש בימים הקרובים יצטרכו לסגור את המשקים שלהם ואת המכירה שלהם.

מיכאל ביטון: אולי עוד לפני שתהיה חקיקה תביאו הוראת שעה, שאנחנו נאשר בוועדה, הוראת שעה לחמש שנים, שעד הסדרת הנושא אפשר למכור תוצרת חקלאית.

אביר קארה: אדוני היושב-ראש, הנושא כל כך דחוף.

עודד פורר: זה לא הסמכות שלי.

מיכאל ביטון: שהממשלה תביא, שיביאו החלטה בין-משרדית, החלטת ממשלה שמגובה בהוראת שעה לכמה שנים, לפיה חקלאי שמכר את תוצרתו על אדמתו פטור מכל האגרות והעמלות.

עודד פורר: היום לכאורה מותר לו, רק בתנאים שהם בלתי אפשריים.

אביר קארה: רק אם יש לו מבנה סוכנות.

מיכאל ביטון: אגב, זה תורם ליכולת לקנות תוצרת חקלאית בזול מהחקלאי לצרכן.

סמי אבו שחאדה: בלי פערי תיווך.

מיכאל ביטון: אתן לשר להתייחס.

מיכאל ביטון: אביר, בבקשה.

אביר קארה: אסיים רק את הנושא הזה.

אביר קארה: במשפחת קירשנר, שיצטרכו לסגור את המשק שלהם בקרוב, מוכרים היום פירות וירקות במחיר זול יותר מאשר בסופרמרקטים בעשרות אחוזים.

אביר קארה: הבעיה בישראל היא לא רק שאסור למכור תוצרת חקלאית אלא שאם מותר כבר במבנה של סוכנות למכור תוצרת חקלאית, זה רק התוצרת החקלאית שלו.

אביר קארה: כל מבנה המסחר במדינת ישראל – על מה מבוסס מסחר?

אביר קארה: המסחר הכי עתיק בעולם: אני מגדל עגבניות, מחליף אתך תפוזים, עכשיו יש לי למכור עגבניות ותפוזים.

אביר קארה: כל ילד שלומד מסחר בבית ספר לומד את הדברים האלה.

אביר קארה: בישראל המסחר הזה אסור.

אביר קארה: אני מסיים במקרה שהיה הקטליזטור שלי להיכנס אל תוך האירוע.

אביר קארה: קודם כול, החקלאות הישראלית חייבת להיות על המפה ולהיות חזקה.

אביר קארה: אנחנו צריכים לעבור לתמיכה ישירה בחקלאות, לפתוח את המשק לתחרות כמה שיותר, אבל לתמוך כמה שיותר בחקלאות הישראלית.

אביר קארה: בשבוע שעבר ישב אצלי עמי חצרוני שסיפר לי סיפור על משפחת חצרוני ברעננה.

אביר קארה: אבא שלו היה איש חזק, זכריה ז"ל, ובנה סביב חקלאות ברעננה.

אביר קארה: משפחת חצרוני הייתה שם דבר.

אביר קארה: בשנים האחרונות עם הקושי, גם בענף החקלאות ובכלל, המשפחה הזאת נקלעה לקשיים.

אביר קארה: האבא זכריה חצרוני עשה הכול כדי שהילדים שלו ישרדו.

אביר קארה: הוא מכר את הבית.

אביר קארה: בסוף לצערנו הוא היה צריך להגיש בקשה לפשיטת רגל.

אביר קארה: למה הסיפור הזה כאב לי?

אביר קארה: כי לפני חודש וחצי הילד שלו עמי, שישב אצלי, סיפר לי שהוא לחש לאבא שלו שלושה ימים לפני מותו שהם הגיעו להפטר ולהסדר מול המדינה, אחרי שנים של קושי.

אביר קארה: זה היה הרגע שהאבא זכריה יכול היה לעצום את עיניו.

אביר קארה: ככה זה שולמנים, ככה זה בעלי עסקים.

אביר קארה: הקרב של משפחת חצרוני הוא על מקום קטן ברעננה, למכור את התוצרת החקלאית שלהם.

אביר קארה: אני מבקש מיושב-ראש הוועדה, אני מבקש מחברי הכנסת שנמצאים כאן, נעשה כל שביכולתנו כדי לאפשר לחקלאים במדינת ישראל למכור תוצרת חקלאית, לא רק את שלהם, גם תוצרת אחרת.

אביר קארה: זה ייטיב עם כולם.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: הדוברים הבאים הם ענבר בזק, יעקב מרגי, נירה שפק.

שרון רופא אופיר: אדוני היושב-ראש, אני ממש בבעיה.

שרון רופא אופיר: אני חייבת לרוץ לוועדת חוקה.

מיכאל ביטון: אבל גם אני בבעיה.

מיכאל ביטון: אתם גם מאריכים, אתם לא מתחשבים האחד בשני.

מיכאל ביטון: תגידו רק משפט.

שרון רופא אופיר: בואו נקצר ונתחשב ביושבת-ראש הוועדה שהסכימה להמתין.

מיכאל ביטון: צביקה הלך ובא אז הוא נגרר אחורה.

מיכאל ביטון: זה המחיר.

ענבר בזק: אני לא התפרצתי לדברים של אחרים.

ענבר בזק: אני מבקשת לדבר במשך שתי דקות.

מיכאל ביטון: נכון.

מיכאל ביטון: תתחשבו, כדי שאפשר יהיה לשמוע את כולם.

מיכאל ביטון: בבקשה.

ענבר בזק: אם לא ייכנסו לי בדברים זה יהיה שתי דקות.

ענבר בזק: קודם כול, אני מברכת מאוד על רוח החדשנות ועל הרוח החגיגית בדיון הזה, ועל הרצון החיובי לרפורמה שתיטיב עם החקלאות.

ענבר בזק: בתחושה שלי יש פער בין החגיגיות והאווירה שנוצרה פה, כאילו הצעירים נוהרים לחקלאות, לבין המציאות שאני רואה מן השטח.

ענבר בזק: רק לפני שבוע התקיים דיון בוועדה על אתגרי הצעירים, דיון שעסק בצעירים בחקלאות.

ענבר בזק: אירחנו פה חקלאים וחקלאיות מאזור אביבים ואני שמעתי מילים אחרות.

ענבר בזק: אני שמעתי על מצוקה, שמעתי על חששות כבדים, בעיקר שמעתי על חוסר תקווה ואמירה ברורה שאין לצעירים עתיד בחקלאות.

ענבר בזק: אני מקבלת יום יום הודעות מחקלאים שמודאגות מאוד ומוטרדות מאוד מן הרפורמה.

ענבר בזק: רפורמה היא באופן כללי דבר חשוב, וגם טבעי שאנשים יחששו מרפורמה.

ענבר בזק: נושא החקלאות הוא נושא של תכנון ארוך-טווח.

ענבר בזק: אנחנו שותלים היום עץ, אנחנו נקבל את הפרי בעוד חמש או שבע שנים.

ענבר בזק: יותר מכל תחום אחר חקלאות מחייבת תכנון ארוך-טווח.

ענבר בזק: רפורמה שנעשית בצורה קיצונית מדי, מהירה מדי, בלי לעשות אותה בצעדים מדודים גם גורמת להרבה מאוד פחד וחששות, יוצרת הרבה אי-ודאות.

ענבר בזק: אני חושבת שמה שצריך לעשות עם הרפורמה הזאת, שהיא בסך הכול רפורמה טובה, הוא לפרוש אותה על טווח זמן ארוך יותר, לאפשר לחקלאות להיערך לרפורמה.

עודד פורר: על פני חמש שנים?

עודד פורר: זה טוב?

מיכאל ביטון: לא נקיים עכשיו את הדיון כי אז לא נגיע לסוף.

ענבר בזק: לפרוש אותה על פני זמן.

עודד פורר: על פני כמה זמן הרפורמה פרושה כרגע?

מיכאל ביטון: אנחנו עוד לא יודעים, היא עוד לא הוצגה לנו.

אביר קארה: על פני חמש שנים, והיא גם לא יורדת עד הסוף.

מיכאל ביטון: ענבר, אני מבקש לסיים.

מיכאל ביטון: אני לא נחמד כעת כי אחרת אף אחד לא ידבר פה בסוף.

ענבר בזק: השאלה על פני כמה זמן לפרוש את זה.

ענבר בזק: צריך לשבת עם ארגוני החקלאים ולהגיע איתם למתווה שמקובל עליהם.

מיכאל ביטון: הם יושבים.

מיכאל ביטון: נקווה שיגיעו להסכמות.

ענבר בזק: אני רוצה להוסיף, כי זה חשוב מאוד, מונח בפניי דוח החטיבה למחקר, כלכלה ואסטרטגיה במשרד החקלאות.

ענבר בזק: הדוח הזה קובע שהחשיפה של ענף הצומח לייבוא תביא לצמצום של 40% בגידולים של פירות וירקות, שצפויה פגיעה נוספת בענפי ייצור שנסמכים על חקלאות, כמו שימורים, ירקות קפואים ותעשיות מזון.

ענבר בזק: הדוח גם קבע שעליית מחירי הפירות והירקות לא קשורה לחקלאות ושהפתיחה לייבוא לא תיטיב.

מיכאל ביטון: ענבר, זה לא נושא הדיון.

מיכאל ביטון: הדיון הזה לא עוסק ברפורמה בחקלאות.

מיכאל ביטון: הדיון הזה נועד להוקיר תודה ל-12 ארגונים שעוסקים ביזמות חקלאית, לעסוק בשאלה איך להביא צעירים לחקלאות.

מיכאל ביטון: הרפורמה תידון פה במשך שעות.

מיכאל ביטון: שר החקלאות יהיו פה ב-3 בינואר.

ענבר בזק: מיכאל, תן לי רק לומר עוד משפט.

מיכאל ביטון: לא, אי אפשר להזיז אותנו למקום שהוא לא נושא הדיון.

עודד פורר: ענבר, אני מציע שתביאי את המסמך.

עודד פורר: אתייחס לדוח הזה, שרובו מלא בטעויות.

מיכאל ביטון: ב-3 בינואר יהיה פה דיון עם שר החקלאות על תוכניות משרדו, ויהיו פה דיונים על הרפורמה.

מיכאל ביטון: משפט אחרון, בבקשה.

מיכאל ביטון: ענבר, חברת הסיעה שלך רוצה לעסוק היום בצעירים ומתנדבים.

מיכאל ביטון: הרפורמה זה עיקר סדר היום אבל לא היום.

עודד פורר: תביאי את המכתב שהוציאו אותם גורמים כשפתחו את החמאה לייבוא, אחרי שהיה מחסור בחמאה ולא הייתה חמאה על המדפים.

עודד פורר: אותם גורמים אמרו שענף החלב יתרסק ו-30% ממנו ייעלם.

עודד פורר: מה קרה אחרי שפתחו את השוק לייבוא?

עודד פורר: הייצור המקומי לא פחת, הצריכה המקומית גדלה בעוד 50% והציבור קונה את החמאה במחיר זול יותר.

עודד פורר: וראי איזה פלא, לא היה מחסור.

אביר קארה: זה נכון:

אביר קארה: קונים היום חמאה ברמי לוי ב-3.30 שקלים, המחיר המפוקח היה 3.95 שקלים.

מיכאל ביטון: קארה, לא להגיב, אתה מפריע לי עכשיו.

מיכאל ביטון: ענבר, משפט סיום בבקשה.

אביר קארה: הם באים עם המצאות וגם פוגעים בצעירים.

מיכאל ביטון: תוציא אותו בבקשה.

מיכאל ביטון: נא לצאת, קארה צא החוצה.

מיכאל ביטון: ענבר, משפט סיום.

ענבר בזק: משפט הסיום הוא שאם אנחנו באמת רוצים את הצעירים בחקלאות אנחנו צריכים לייצר ענף שיש בו ודאות ארוכת-טווח ולא בכל שני וחמישי להטיל עליהם גזרות שהם לא יכולים לעמוד בהן.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: לרבים מן הדברים שלך אני מסכים אבל זה לא המקום כי זה לא היה נושא הדיון.

מיכאל ביטון: יעקב מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, כפי שאמר היושב-ראש, באנו להוקיר את הארגונים של הצעירים ולומר עד כמה יש לזה חשיבות, ולומר תודה גם למי שעזב את הדיון.

יעקב מרגי: מי שמכיר את זה מקרוב – אני מכיר אישית מן המושב שלי חקלאי שהיה על סף ייאוש, והוא מושקע ומחובר לאדמה, אם לא הארגונים הצעירים שבאו ונתנו דחיפה – הוא אמר לי: החיו מחדש את התחושה של השליחות של הציונות.

יעקב מרגי: אדוני השר, אתה מכיר, זה לא הדיון, ממש אקצר, במשפט אחד או שניים, יש הרבה חסמים.

יעקב מרגי: עזבו את הקטע של הרפורמה.

יעקב מרגי: צריך לדון בה.

יעקב מרגי: יכול להיות.

יעקב מרגי: זה לא מילה גסה.

יעקב מרגי: אם השר יידע לתת במקביל גם דחיפות לחקלאות הישראלית, נברך.

יעקב מרגי: אני מדבר על החסמים שחוסמים את היוזמות הטובות האלה.

יעקב מרגי: אני שוב מעלה את הסיפור של גרעין הראל.

מיכאל ביטון: הוא יגיע לכאן לדיון.

מיכאל ביטון: חייבים לעזור לו.

מיכאל ביטון: זה משבר אין-סופי.

יעקב מרגי: כל משרדי הממשלה צריכים להציל את הגרעין הזה ולא לפנות אותו.

מיכאל ביטון: אתה צודק.

מיכאל ביטון: כל הכבוד.

עודד פורר: אני אבקר את גרעין הראל בשבועיים–שלושה הקרובים.

עודד פורר: אם יש חברי כנסת שרוצים להצטרף, אתם מוזמנים.

מיכאל ביטון: מעולה.

מיכאל ביטון: השר, אנחנו מלווים אותם כבר שמונה שנים.

מיכאל ביטון: אנחנו חייבים להביא להם פתרון ובשורה.

מיכאל ביטון: תודה, מרגי.

מיכאל ביטון: זו דוגמה ומופת לתמציתיות.

מיכאל ביטון: נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: ראשית, אני רוצה להגיד תודה לארגונים.

נירה שפק: כאימא לילד שהיה בשומר החדש אני יודעת מה זה עשה לו, למרות שהוא קיבוצניק.

נירה שפק: הוא גם קיבוצניק והיה בשומר החדש, והשומר החדש עשה נפלאות בתפיסה.

נירה שפק: כל ארגון שמחבר צעירים לחקלאות זה מבורך.

נירה שפק: השם של הדיון הזה הוא "מנוע צמיחה לדור העתיד".

נירה שפק: אני חושבת שזה אחת הבעיות.

נירה שפק: אנחנו רואים את הפילוחים, גם ב-ממ"מ זה הוצג, של הגילאים המבוגרים של החקלאים.

נירה שפק: אין דורות המשך.

נירה שפק: אני רואה אצלי בעוטף, אני חברת קיבוץ כפר עזה, שאין מי שיכול להחליף את הדור הקודם במקומות השונים.

נירה שפק: חשוב להכניס את הצעירים לכאן.

נירה שפק: זה ממש הדם החדש שאמור להניע את הגוף הזה שנקרא חקלאות.

נירה שפק: כיושבת-ראש השדולה החקלאית אני רואה ערך רב בדיון הזה.

נירה שפק: שרון רופא אופיר, תודה גם על היום הזה, גם פה צריך להודות.

שרון רופא אופיר: שבסוף התבטל בגלל הקורונה.

נירה שפק: אני רוצה להגיד שני דברים על מה שנאמר כאן.

נירה שפק: אחד לא קשור לשר החקלאות, אבל אכן יש בעיה בדיור במרחב הכפרי.

נירה שפק: בדיונים בוועדת הכספים כאשר הציגו לנו את הפערים בדיור שכחו להציג לנו את המרחב הכפרי.

נירה שפק: הציגו את זה בחברה הערבית ובכל מקום.

נירה שפק: אני התעקשתי והתקיים דיון על המרחב הכפרי כי אי אפשר להשאיר אותו בצד.

נירה שפק: זה לא דיור לבניינים רבי-קומות אבל זה דיון שנותן את השלדה של מדינת ישראל.

נירה שפק: אז אתם מוזמנים גם למקום הזה.

נירה שפק: אני מייצגת אתכם שם.

נירה שפק: אני חייבת להגיד לכם שיושב-ראש ועדת הכספים איתנו.

נירה שפק: אלכס קושניר לוחץ על קיום הדיון הזה.

נירה שפק: כלומר יש פרטנרים לדבר הזה.

נירה שפק: הדבר השני, שר החקלאות נמצא – לא ידעתי שתגיע, אבל אני מחזיקה את הודעת הדוברות שלך, אני מכירה את זה גם מן הרפורמה בחקלאות, את הכסף שמושקע בהכשרת צעירים לעבודה חקלאית, יש לזה תקציב.

נירה שפק: המספרים הם קטנים, מדובר על 40 צעירים.

נירה שפק: אנחנו צריכים לראות איך מגבירים את זה, אבל קיים מסלול שחייבים להעצים אותו.

נירה שפק: אומר שני דברים.

נירה שפק: קודם כול לסמי אבו שחאדה.

נירה שפק: יש תנועות התיישבות ותנועות נוער שיש בהן גם את החברה הערבית.

נירה שפק: במוצאי שבת נפגשתי עם הצופים האורתודוקסים.

סמי אבו שחאדה: איפה הם מתיישבים?

נירה שפק: יש תנועות שדרכן אפשר להגיע להתיישבות.

סמי אבו שחאדה: יש תנועות נוער של ערבים, כן.

מיכאל ביטון: נירה, את מסיטה אותי מן הדיון.

מיכאל ביטון: את הולכת לנושא דיור במגזר הפרטי ואנחנו רוצים לסיים.

נירה שפק: מיכאל, זה הכול ביחד.

מיכאל ביטון: בבקשה משפט אחרון.

נירה שפק: שני משפטים.

נירה שפק: דיברו על הייטק.

נירה שפק: הייטק זה גם חקלאות.

נירה שפק: יש תקציבי מו"פ, ובטח שר החקלאות ידבר עליהם, והשקעה.

נירה שפק: אם לא נביא את התקציבים האלה לא נגיע להדברה באמצעים מסוימים, למכניקה מחליפת סד"כ עובדים ולכל מיני דברים אחרים.

נירה שפק: לכן בעיניי הייטק זה גם חקלאות וצריך לדעת לשלב ביניהם.

נירה שפק: נושא אחרון שרציתי לדבר עליו – אבחר מתוך מה שאמרנו – צריך להחזיר את נושא החוות החקלאיות בחינוך והטמעה של זה ברמות השונות.

נירה שפק: פעם בקיבוצים היה "יום בחקלאות", שהיו באים ועובדים.

נירה שפק: היום הזה נשאר, לומדים חמישה ימים אבל לא מגיעים לענפים בחקלאות.

נירה שפק: האם צריך לעשות סדר?

נירה שפק: כן, צריך לעשות סדר.

נירה שפק: האם הצעירים נחוצים?

נירה שפק: לא רק שהם נחוצים, בלעדיהם לא תמשיך החקלאות.

נירה שפק: איך עושים את זה?

נירה שפק: זו שאלה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, במיוחד על קיום הדיון.

אורי מקלב: אנחנו עדים לכך שבתקופה האחרונה החקלאות נהפכה לנטל לאומי.

אורי מקלב: הם אשמים ביוקר המחיה, הם חשופים לכל מיני תחלואים של המצב הכלכלי, ובכל אופן של עליית המחירים, בו בזמן שהענף הזה היה הענף הנבחר המועדף מאז קום המדינה, לא רק מסיבות כלכליות אלא גם מסיבות אידיאולוגיות.

אורי מקלב: אין ספק שראו עד כמה התיישבות מחזקת את הארץ, עד כמה היא מקשרת לארץ, עד כמה זה מקצוע שעובר מסבא לנין וכן הלאה, יש בזה הרבה יתרונות.

אורי מקלב: אני לא חושב שאנחנו עושים היום את הפעולות הנכונות, גם בתחום הטכנולוגיה והשארת צעירים.

אורי מקלב: אמרתי לך את זה בקצרה בדיון אחר שהיה פה בוועדה.

אורי מקלב: אני ליוויתי כיושב-ראש ועדת המדע את הסטרטאפ הישראלי של חקלאות על גגות של בתים וגם של מפעלים.

אורי מקלב: זה סטרטאפ עם טכנולוגיה מדהימה, שמשולבת ברובוטיקה, משולבת באוטומציה, באופן מודולורי, כאשר מדונם אחד או מחצי דונם על גג של מפעל - - -

קריאה: על הגגות זה קנביס, כדי שזה ישתלם.

אורי מקלב: זה הפך להיות מסחרי.

אורי מקלב: במעלה אדומים על גג של מפעל פיתחו גידול של ירק באוטומציה.

שרון רופא אופיר: אדוני היושב-ראש, אני ממש חייבת לרוץ.

שרון רופא אופיר: מחכים לי בדיון של ועדה.

מיכאל ביטון: את לא רוצה לשמוע את השר ולסכם?

מיכאל ביטון: את יזמת את הדיון.

מיכאל ביטון: אנחנו הארכנו את הדיון הזה לכבודך, שרון.

מיכאל ביטון: הייתי יכול לסיים אותו מזמן אבל אנחנו עושים את זה לכבודך.

מיכאל ביטון: אני רוצה שהדיון ימצה את עצמו אבל צריך לשמוע את חברי הכנסת.

מיכאל ביטון: אם יזמת דיון צריך לשמוע חברי כנסת, מה לעשות.

מיכאל ביטון: מקלב, אנא תגיע לסיום.

אורי מקלב: הגידול של דונם על גג של מפעל, התפוקה היא פי חמישה או פי שישה, הרבה יותר מכל דונם אדמה מכיוון שמנצלים את השטח, כאשר הירק קטן אפשר להעביר אותו אחר כך למקום גדול יותר.

אורי מקלב: אלה דברים מדהימים.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת מקלב מדגיש את הדבר הזה.

מיכאל ביטון: החסמים זה היתרי בנייה ורגולציה והיטלי השבחה וכל מיני עניינים שמכבידים.

אורי מקלב: בדברים קטנים.

אורי מקלב: שיטילו עליהם ארנונה כמו בחקלאות, ושיקבלו גם מכסת מים כפי שמקבלים על התפוקה ולא רק לפי שטח האדמה.

מיכאל ביטון: בגלל ששמעתי אותך מזכיר את זה שלוש פעמים בוועדה אז השר צריך להתייחס לזה.

עודד פורר: אתייחס לזה.

אורי מקלב: זה חיסכון במים, זה חיסכון באנרגיה.

מיכאל ביטון: ניצול אדמה, ניצול תשתיות.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

אורי מקלב: 30% חיסכון, ובוודאי זה גם איכות הסביבה, כי לא צריך הדברה ולא צריך את הדברים האלה.

אורי מקלב: המיזם הזה נעלם.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: מפני שהוא באמת לא עמד בבירוקרטיה ולא עמד בדברים אחרים.

אורי מקלב: אם אנחנו מדברים על טכנולוגיה שכבר קיימת, בוודאי צריך לחזק אותה ולא לפעול נגדה.

מיכאל ביטון: נקדם את זה, חבר הכנסת מקלב.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת האוזר, בבקשה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: קודם כול, אני רוצה לברך את הארגונים.

צבי האוזר: אני רוצה לברך את השר ואת משרד החקלאות על הבנה עמוקה באשר לאן החקלאות הולכת והמאמצים המעודכנים להכווין את המערכת למקומות הנכונים.

צבי האוזר: השר, אני רוצה לנצל את המפגש שלנו כאן

צבי האוזר: אל מול אותם מתנדבים, שחלקם גם מן הגולן.

צבי האוזר: ביום ראשון, בעזרת השם, תתכנס הממשלה ותקבל החלטה ספציפית באשר לרמת הגולן.

צבי האוזר: גם ברמת הגולן צריך להשקיע.

צבי האוזר: אני קורא למשרד להשקיע השקעה ייעודית, אגב קטנה, להובלה של טכנולוגיה חקלאית וחקלאות מתקדמת.

עודד פורר: זה מופיע.

צבי האוזר: ברמת הגולן יש את תחום הפטריות – הובלה ברמה הלאומית.

צבי האוזר: ברמת הגולן יש פירות יער.

צבי האוזר: אדוני השר, אני רוצה להפנות את תשומת לבך ותשומת לבנו, ברמת הגולן מתקיים ניסוי לפריצת דרך עולמית בגידול זעפרן, שהוא התבלין אולי היקר בעולם.

צבי האוזר: מי שמוביל את גידול הזעפרן בעולם זה האירנים.

צבי האוזר: אני חושב שדווקא המדינה היהודית כאן מרמת הגולן, אם אנחנו נשקיע, יש בזה לא רק השקעה ייעודית לחדשנות טכנולוגית, יש פה סימבוליקה.

צבי האוזר: אנחנו נשחרר את העולם מן הידיים האירניות שהיום מונחות על הזעפרן ונאפשר לעולם החופשי ליהנות מזעפרן ללא מימון טרור ורשע של אירן.

צבי האוזר: אני רואה את חברי צוחק על זה אבל אנחנו לא רק נצחק, אנחנו נבצע ובעוד כמה שנים נתכנס כאן כאשר ישראל תוביל בעולם את גידול הזעפרן ורמת הגולן תוביל את גידול הזעפרן.

מיכאל ביטון: השר, אני מבקש שברשומות של הכנסת זה יירשם כנאום הקצר ביותר של צביקה האוזר אי פעם.

צבי האוזר: אבל החשוב.

מיכאל ביטון: ומשמעותי.

צבי האוזר: כאשר אדוני היושב-ראש יתבלן בזעפרן ביום שישי את ארוחת השבת יהיה זה זעפרן ישראלי ולא זעפרן אירני.

שרון רופא אופיר: יש פה אפילו סלוגן: הזעפרן שימגר את אירן.

מיכאל ביטון: אם אתם פוגשים אדם בישראל שקוראים לו שמעון זעפרני, משפחתו גידלה זעפרן במרוקו.

צבי האוזר: נביא אותו לחיזוק רמת הגולן, שיתיישב בגולן.

מיכאל ביטון: שרון רופא אופיר, בבקשה.

שרון רופא אופיר: אני רוצה לשוב ולברך על הדיון החשוב הזה.

שרון רופא אופיר: אני מופתעת בכל פעם מחדש, ואולי בעצם לא מופתעת, כמה אמוציות נושא החקלאות שב ומעלה בכל דיון ודיון כי זה נושא שנוגע בכולנו.

שרון רופא אופיר: במשך הרבה מאוד שנים לא נגעו בו ופתאום הגיע שר אחד, ואני אומרת את זה בפניו, לא כי הוא מן המפלגה שלי, כי אני מברכת על מה שהוא עשה ועל הרפורמה שהוא מוביל.

שרון רופא אופיר: סוף-סוף החקלאות נמצאת כאן בלב הקונצנזוס ואנחנו מדברים עליה ואנחנו כועסים עליה ואנחנו מתווכחים עליה, וזה מצוין, כך צריך להיות.

שרון רופא אופיר: חקלאות הייתה ותהיה ותישאר ערש הציונות, אני מצטערת.

שרון רופא אופיר: זה חלק מן המהות ומן הבסיס של מדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: אפשר להמשיך ולהתעלם מן המציאות כמה שבא לכם.

שרון רופא אופיר: כשם שמדינת ישראל צריכה לשוב ולהפוך בשאלה לאן אנחנו הולכים ומה היא ציונות בשנת 2021, היא גם הייתה צריכה לאורך שנים, והיא לא עשתה זאת, להפוך בשאלה מה זה חקלאות בשנת 2021.

שרון רופא אופיר: תראה איזה יופי, אדוני היושב-ראש ואדוני השר, בשעה שמדינת ישראל לא טיפלה בזה השטח דיבר, כי אתם הקמתם ארגונים.

שרון רופא אופיר: עשר שנים שיש ארגונים חשובים כל כך של צעירים ושל מתנדבים בחקלאות.

שרון רופא אופיר: אתם כן צמחתם.

שרון רופא אופיר: האדמה דיברה.

שרון רופא אופיר: אתם אלה שמעבדים את האדמה, באתם ואמרתם: אתם לא סופרים אותנו אבל אנחנו לא נלך נגד זה, אנחנו רוצים שזה יקרה.

שרון רופא אופיר: והנה עכשיו – ותודה לאל שזה מתרחש – יש כאן ממשלה עם כיוונים חדשים שמובילה את זה למקום הנכון.

שרון רופא אופיר: אני אומרת כל הזמן: חקלאות זה לא פוליטיקה.

שרון רופא אופיר: אם אנחנו נבין שחקלאות זה לא פוליטיקה אז גם ירדו פה הלהבות של חלק מן החברים שהיו פה קודם ונורא כעסו.

שרון רופא אופיר: בסדר שהם כועסים אבל בואו נירתם ביחד כדי להוביל את זה למקום הנכון.

שרון רופא אופיר: אני רוצה להודות לשר האוצר ואני רוצה להודות לשר החקלאות, שבזכות תקציב חסר תקדים של מעל 2 מיליארד שקל – וכן, זה חסר תקדים – מובילים פיתוח, מובילים חדשנות, מובילים מחקר, מובילים רעיונות חדשים.

שרון רופא אופיר: חקלאות זה גם עבודת האדמה אבל חקלאות זה גם הייטק ישראלי.

שרון רופא אופיר: כאשר ביקרתי אצלכם בשבוע שעבר ראיתי את הפיתוח המדהים שאתם עושים בשדה אליהו: חבר'ה צעירים שמתעסקים בהדברה ביולוגית למלפפונים.

שרון רופא אופיר: זה ההייטק הישראלי, בזה אנחנו Startup nation.

שרון רופא אופיר: מכאן אנחנו צריכים להוציא את הבשורה לעולם.

שרון רופא אופיר: אני רוצה לסיים בעוד משפט.

שרון רופא אופיר: אני מבקשת מכאן לקרוא גם לחקלאים וגם לראשי רשויות ולהגיד להם: אל תיפלו בסיסמאות שמוכרים לכם.

שרון רופא אופיר: תפתחו את האוזניים, תפתחו את הראש.

שרון רופא אופיר: תאמינו שיש כאן רפורמה שרוצה בטוב.

שרון רופא אופיר: תגישו תוכניות.

שרון רופא אופיר: יש כבר ראשי רשויות שהגישו תוכניות.

שרון רופא אופיר: זה המקום לעשות את זה.

שרון רופא אופיר: תעשו את זה בבקשה.

שרון רופא אופיר: משפט סיום: למען המתנדבים ולמען העתיד של מדינת ישראל.

שרון רופא אופיר: ושוב, תודה ענקית לך, אדוני היושב-ראש, שאפשרת את קיום הדיון.

מיכאל ביטון: בשמחה רבה.

צדוק דורלכר: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לדבר.

מיכאל ביטון: לצערי לא תוכל.

מיכאל ביטון: אתה בא מעמק המעיינות.

מיכאל ביטון: יש לכם את מריו לוי שם.

מיכאל ביטון: נכון?

מיכאל ביטון: אנחנו לא יכולים להמשיך.

מיכאל ביטון: תראה מה קרה לנו.

מיכאל ביטון: היינו צריכים לסיים לפני חצי שעה.

מיכאל ביטון: אבל הזכויות של העשייה שלכם – יהיה דיון נוסף על החקלאות ואתה תהיה בין הדוברים הראשונים.

מיכאל ביטון: אני רושם את ההתחייבות הזאת לפניי.

מיכאל ביטון: השר, בבקשה.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: קודם כול, אני מודה על קיום הדיון ועל החשיבות שלו.

עודד פורר: אני יכול לדבר פה לפחות שעה וחצי על הרפורמה בחקלאות.

עודד פורר: אשאיר את זה לדיון שנייעד לנושא.

עודד פורר: אנסה כמה שיותר להתמקד בנושא וגם להתייחס לדברים שנאמרו על ידי חברי הכנסת.

עודד פורר: אתחיל מהדבר אולי החשוב ביותר שנוגע בדיוק למה שאנחנו עושים כאן עם ארגוני המתנדבים והצעירים לחקלאות.

עודד פורר: חקלאות היא ציונות וציונות היא חקלאות, אי אפשר להפריד בין השניים האלה.

עודד פורר: מי שינסה לעשות את זה, בסופו של דבר המציאות תטפח על פניו.

עודד פורר: רואים את זה ביותר מ-130 השנים האחרונות.

עודד פורר: כשאנחנו מדברים על החקלאות הישראלית בארץ ישראל אנחנו מדברים על תקומת העם היהודי מחדש בארצו קודם כול.

עודד פורר: זאת המשמעות של שיבת ציון.

עודד פורר: אחרי אלפיים שנות גלות שהעם היה נודד ללא יכולת לעבד את האדמה הוא חזר לארצו.

עודד פורר: השנה, אדוני היושב-ראש, אנחנו נמצאים בשנת שמיטה.

עודד פורר: שנת השמיטה היא הדוגמה הטובה ביותר לדילמות שהעם היהודי נתקל בהן כשהוא חזר לארצו.

עודד פורר: ב-1896 במושבה רחובות, שש שנים אחרי שהוקמה, פתאום נתקלו בסוגיה שבמשך אלפיים שנים לא טיפלו בה: מה עושים בשנת שמיטה?

עודד פורר: במשך אלפיים שנים העם היהודי היה מחוץ לארץ ישראל.

עודד פורר: אני חושב שזה אולי הסמל הכי גדול של תקומת העם היהודי מחדש בארצו, כל הסוגיות של שנת שמיטה, שעד היום אנחנו מתמודדים עם חלקן, על איך להתנהל, עם כל המחלוקות שיש בזה, ולא משנים הפתרונות.

עודד פורר: צריך להבין מה עושים פה.

עודד פורר: לכן הדור הצעיר לחקלאות הוא דרמטי לכל המונח של שיבת ציון ותקומת העם היהודי מחדש בארץ ישראל ואי אפשר יהיה להפריד את זה ולא ניתן להפריד את זה, קודם כול.

עודד פורר: לגבי הסוגיות המרכזיות שעלו פה, אני רוצה להתייחס לשתיים.

עודד פורר: הראשונה, לגבי הצעירים בחקלאות.

עודד פורר: כאשר באים כל הזמן לספר עד כמה המצב של החקלאות לא טוב, תמיד אומרים שגיל החקלאי הממוצע הוא 65.

עודד פורר: אגלה פה סוד: זה היה גיל החקלאי הממוצע לפני שעודד פורר בא להיות שר החקלאות ואביגדור ליברמן שר האוצר ודיברו על רפורמה בחקלאות.

עודד פורר: זאת אומרת שצעירים לא נכנסו לחקלאות בגלל הזנחה של ממשלות ישראל לדורותיהן.

עודד פורר: אני לא מאשים את החקלאים.

עודד פורר: אני לא מאשים שתמכו בתעשייה ונתנו מענקים לעידוד השקעות הון בתעשייה אבל לא נתנו מענקים לעידוד השקעות הון בחקלאות כפי שצריך לתת ולא נתנו מענקים למחקר ופיתוח בחקלאות כפי שנתנו במקומות אחרים.

עודד פורר: את המשוואה הזאת אנחנו הופכים כדי להביא את הדור הצעיר לחקלאות, כי הדור הצעיר יבוא לחקלאות כשהיא תהיה מקצוע שהצעיר ירצה להגשים בו לא רק את ההגשמה של הציונות אלא בסוף הוא גם יגיד: איך אני מתפרנס מזה ואיך אני הופך את זה לקטר כלכלי.

עודד פורר: כשאנחנו מסתכלים על משבר האקלים העולמי, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, כשמדינת ישראל העבירה החלטת ממשלה משמעותית על הפחתת פליטות הפחמן, לא נצליח לשנות את האקלים העולמי בגלל שיפלטו פחות פחמן בישראל, חתימת הפחמן שלנו היא כלום.

עודד פורר: וגם לא נצליח לגדל כאן את כל התוצרת החקלאית עבור כל העולם.

עודד פורר: אבל אנחנו נצליח ללמד את כל העולם איך עושים חקלאות במדבר ואיך עושים חקלאות באקלים קשה ומכאן אנחנו נדע להוציא את הפיתוחים הללו.

עודד פורר: זה הקטר הכלכלי של מדינת ישראל.

עודד פורר: בגלל זה אנחנו הולכים להשקיע מיליארדים במחקר ופיתוח, במענקים לעידוד השקעות הון, ולא אפרט עכשיו את כל התוכנית.

מיכאל ביטון: ב-3 בינואר אתה תפרט ותציג גם את התקציבים.

עודד פורר: חשוב לי להגיד לחבר הכנסת מרגי שה-Indoor farming, החקלאות בתוך המבנים, החקלאות על הגגות היא חלק נכבד מן הפתרונות הללו, והיא מופיעה ונתמכת בתוך התמיכות שעושה משרד החקלאות, כולל בתהליך שאנחנו עושים של גינות קהילתיות, שאני ביקשתי להוסיף עליו את הגינות הקהילתיות על הגגות כחלק מן הפתרונות.

עודד פורר: אתייחס גם אל מה שאמרתי בהתחלה: זה גם פתרונות לשנת שמיטה כי החקלאות שגדלה בתוך הגידול הוורטיקלי היא תוצרת חקלאית שאפשר לצרוך אותה גם בשנת שמיטה.

עודד פורר: לגבי מה שאמר חבר הכנסת האוזר, צריך להבין, החקלאות יכולה להיות כלכלית.

עודד פורר: הפטריות ברמת הגולן הן אולי אחת הדוגמאות הטובות.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: כי באה חבורה של צעירים, אחד מהם מצאצאיו של טבנקין, ואמרו: אנחנו חוקרים פה את הפטריות ומצאנו שיש יתרון לפטריות כמהין ברמת הגולן.

עודד פורר: הם שותלים אותן על עצי האלון ונוטעים עצי אלון ברמת הגולן.

עודד פורר: מדונם כזה של אלונים שנוטעים ברמת הגולן מוציאים פי שבעה ממה שמוציאים מדונם תפוחים.

עודד פורר: אז למה אני צריך לתמוך בתפוחים?

עודד פורר: למה אני לא צריך לתמוך בגידולים שמהם אנחנו נוציא את היכולת הכי טובה להוציא משם כלכלה?

צבי האוזר: תן קריאת כיוון, תן סימן ביום ראשון בישיבת הממשלה.

צבי האוזר: שימו דגש על החקלאות המתוכננת בגולן.

עודד פורר: בהחלטת הממשלה יש 300 דונם לחקלאות בעיר קצרין, ששם הולך להיות מרכז מחקר ופיתוח ענק שאנחנו משקיעים בו, כולל רצון להקים בית חולים וטרינרי, שהאוניברסיטה בגליל תלמד וטרינריה.

עודד פורר: יש מחסור גדול בווטרינרים.

עודד פורר: תאמין לי, אנחנו שם.

מיכאל ביטון: גם את זה נשמור לישיבה הבאה.

עודד פורר: שני נושאים שקשורים לצעירים ולמתנדבים.

עודד פורר: תקציב המתנדבים בחקלאות היה תקציב שנתי, בכל שנה הם הגיעו לבקש.

יעקב מרגי: הם בירכו אותך כשלא היית פה.

עודד פורר: הפכנו אותו לתקציב תלת-שנתי, הגדלנו אותו מ-13 מיליון שקל בשנה ל-20 מיליון שקל בשנה.

עודד פורר: יצרנו להם יציבות ואופק.

עודד פורר: ויש את נושא הצעירים לחקלאות, שעלה בפניי כאשר נפגשתי עם הארגונים.

עודד פורר: התקציב הזה גם הוא צריך להיות מעוגן שלוש שנים קדימה, כדי לייצר לארגוני הצעירים ודאות, וגם חייב להיות מוגדל.

עודד פורר: אז אני מבשר לך כאן, הנה אני עושה את זה אצלך בוועדה, את התקציב הזה במהלך שלוש השנים הקרובות כמעט ונשלש.

עודד פורר: היעד שלנו הוא להגיע ל-5 מיליון שקל בשנת 2022, 6 מיליון שקל בשנת 2023 ו-7 מיליון שקל בשנת 2024.

עודד פורר: זה היעד.

עודד פורר: שוחחה על זה חברת הכנסת שרון רופא אופיר עם שר האוצר.

עודד פורר: אני בתוך המשרד עושה את העבודה ואני מקווה שבתקופה הקרובה גם נצליח לסכם את הסיכומים התקציביים האלה כדי להביא החלטה דומה.

עודד פורר: זאת בדיוק הרוח.

עודד פורר: אנחנו רוצים להכניס דור צעיר לחקלאות דרך הארגונים האלה, ובאמצעות המהפכה הכלכלית שנעשה בחקלאות גם הדור הצעיר יישאר בחקלאות, כי היא תהיה מושכת, לא רק על הערכים שבה אלא גם על היכולת – אתה יודע, בסוף קשה במכולת לשלם עם ערכים, אתה בא לבעל המכולת ואומר לו: תרשום לי שלושה ערכים אבל זה לא מספיק.

מיכאל ביטון: הוא רוצה לשלם עם ערכים פיננסיים.

מיכאל ביטון: אדוני השר, תשמע את הסיכום של הוועדה ואת קריאת הכיוון, אבל באמת תודה על הדברים.

קריאה: אדוני היושב-ראש, אם היה אפשר למחוא כפיים.

מיכאל ביטון: אנחנו בוועדה מרשים למחוא כפיים.

מיכאל ביטון: במליאה אסור.

מיכאל ביטון: תודה לחברת הכנסת שרון רופא אופיר, שרוצה לעסוק בריפוי החקלאות.

שרון רופא אופיר: אני רוצה לעסוק בריפוי החברה הישראלית.

שרון רופא אופיר: אני אומרת כל הזמן: נבוא בטוב.

שרון רופא אופיר: גם אם אנחנו עם גישות שונות, האמינו לי, נוביל פה גם לפוליטיקה אחרת.

שרון רופא אופיר: זו ההזדמנות שלנו.

מיכאל ביטון: אנחנו מסכמים את הדיון באופן הבא: הרפורמה בחקלאות תגיע לשולחננו ותידון, ויש בה מרכיבי חקיקה.

מיכאל ביטון: יהיו בה ויכוחים, יהיו בה אי-הסכמות.

מיכאל ביטון: השר פועל להגיע למקסימום הסכמות.

מיכאל ביטון: יש התקרבות בעמדות.

מיכאל ביטון: יש עוד דברים לא סגורים.

מיכאל ביטון: אני מקווה שנוכל להביא לוועדה הסכמות ולא ויכוחים.

מיכאל ביטון: אם נצטרך כוועדה להכריע נהיה מידתיים, כפי שהכרענו בהרבה דברים בצורה הוגנת ומידתית.

מיכאל ביטון: אבל היום לא עסקנו ברפורמה.

מיכאל ביטון: השר גם יגיע להציג את משרדו ב-3 בינואר ואז תוכלו לשאול אותו שאלות כלליות על התקציב ועל המדיניות.

מיכאל ביטון: היום עסקנו בשאלה האם ניתן ובאיזה אופן לייצר דור חדש של צעירים ישראלים שבאים לעבוד בחקלאות, שבאים להתנדב בחקלאות, שבאים להיות חקלאים בעצמם ולהפוך ליזמים חקלאיים, להקטין ולהוריד את גיל החקלאי הישראלי ולייצר דור חדש של חדשנות ופרנסה מן התחום הזה.

מיכאל ביטון: הדבר הזה אפשרי.

מיכאל ביטון: לפעמים מי שמלמד את הממשלה שיעור זה המגזר השלישי, זה החברה האזרחית, זה רשויות מקומיות.

מיכאל ביטון: לכן המשרד חייב להיות קשוב מאוד לציבורים הללו, לאסוף את הרעיונות האלה, כפי שעשית, לחבק אותם ולמנף אותם.

מיכאל ביטון: הדבר הזה חל על משוחררי צבא.

מיכאל ביטון: אין ישראלי שלא ירצה לעבוד בחקלאות במשך חצי שנה, לקבל את המענק שלו של עבודה מועדפת, לקבל קצת תרבות, קצת הכנה לאקדמיה ולעתיד, קצת קהילה, קצת חברים, קצת רשת חברתית.

מיכאל ביטון: מה החסם לדבר הזה?

מיכאל ביטון: מגורים.

מיכאל ביטון: איך תעשה מגורים?

מיכאל ביטון: אני רוצה להציע לך מתווה.

מיכאל ביטון: מדינת ישראל הצליחה לשכן כמה אלפי עובדים זרים בתוך המשקים הפרטיים במבנים יבילים זמניים, וזה בסדר.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים להתיר למושבים, קיבוצים ומרחבים כפריים - -

יעקב מרגי: וחוות בודדים.

מיכאל ביטון: - - להניח מבנים יבילים לכוח עבודה שרוצה לבוא עונתית, לחודש, לשנה, לעבודה מועדפת, בסיוע של השקעה בתשתיות הללו.

מיכאל ביטון: הרי אדם שגר במבנה הזה משלם שכירות.

מיכאל ביטון: השכירות הזאת תחזיר את עלות המבנה תוך 15–20 שנים.

מיכאל ביטון: אם אתם לוקחים את המדינה ועושים 20 אתרים ושם מקימים כפרי סטודנטים עם מגורים לעובדים ומחנות עובדים בחקלאות, יכול להיות גם ערבי שיבוא לגור שם ולעבוד, זה גם בסדר.

מיכאל ביטון: צריך להקים את המבנים הזמניים האלה ולאפשר עבודה.

מיכאל ביטון: מגורים זה החסם.

שרון רופא אופיר: אדוני היושב-ראש, אני עובדת על חוק כזה.

מיכאל ביטון: השר, תכנס דיון על המגורים לעובדים עונתיים בחקלאות, בין אם בכפרי סטודנטים, בין אם במבנים יבילים בחלקות או בשטח המשותף של הקיבוץ או המושב, או אפילו בשטח החקלאי עצמו.

מיכאל ביטון: זו אפשרות, בהסכמה עם רמ"י – מבנה זמני למגורים של עובדים זמניים.

מיכאל ביטון: דבר נוסף, צריך להגדיר שותפויות עם המגזר השלישי וצריך להקים אצלך זרוע של שותפויות עם רשויות מקומיות ועם המגזר השלישי, ממש אגף שותפויות.

מיכאל ביטון: אז תהיה להם דרך לשאת ולתת ולהתחבר למשרד בדרך טובה.

מיכאל ביטון: דבר נוסף, להקים מסלול ירוק ליזם ולחקלאי הצעיר.

מיכאל ביטון: הוא פוגש בירוקרטיה, הוא פוגש את הוועדה של משרד החקלאות שמכירה בגידול שלו, הוא צריך ללכת לרמ"י.

מיכאל ביטון: לוקח לפעמים שנים לקבל אדמה לחקלאות.

מיכאל ביטון: צריך להקים אגף למסלול ירוק – ירוק זה טוב לחקלאות – ליזם החקלאי הצעיר, ליווי מערכתי עם איש קשר, עם קייס מנג'ר, עם לוחות זמנים, מתי הוא ביקש, ושידווחו לך בתוכנה: ביקש קרקע, הביא את האישורים, למה זה לא מתקדם.

מיכאל ביטון: והתקציבים הסדורים הרב-שנתיים – שאפו, להבטיח את העתיד של העמותות האלה, שלא יצטרכו בכל שנה להיאבק על תמיכות.

מיכאל ביטון: ומה שדיברת על הערים – המעטפת של הערים.

מיכאל ביטון: יש שם המון אדמה לא מעובדת בנחלים, בוואדיות, בפשט ההצפה, בשטחים ציבוריים גדולים מדי ללא שימוש.

מיכאל ביטון: אפשר בלב הערים לעשות חקלאות עירונית, כולל המבנים שחבר הכנסת מקלב דיבר עליהם.

מיכאל ביטון: יש יוזמות כאלה במצפה רמון, יש טבעות לחקלאות במצפה רמון, בירוחם ובעוד מקומות, כבר יש שם תב"ע חקלאית.

מיכאל ביטון: בערים הערביות, בשולי הערים, להקיף את העיר בטבעת חקלאית.

מיכאל ביטון: הדבר זה הוא חלום.

מיכאל ביטון: כשאתה מקים ישוב בדואי חדש ואתה עושה 1,000 דונם חקלאות ואז אפשר גם את העדרים וגם את הגידולים לפתח, לא בלב היישוב אלא החוצה.

מיכאל ביטון: הדבר הזה מביא איכות חיים, פרנסה ומאפשר לאנשים לשמר מסורות.

מיכאל ביטון: אני רוצה לראות שבעוד שנתיים–שלוש ארגון עמלי וכל מי שהוא מאגד בתוכו יוכל לדווח לנו שאין 1,000 צעירים ישראלים שבאים לעבוד בחקלאות אלא 10,000.

מיכאל ביטון: זה היעד ואנחנו נבדוק אתכם.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם.