ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 74, 2021-12-20 10:00

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, ועדה נכבדה ואורחים נכבדים, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום שני, ט"ז בטבת התשפ"ב, 20 בדצמבר 2021.

איתן גינזבורג: אנחנו עוסקים היום בהצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (הוראת שעה) (תיקון מס' 6), התשפ"ב–2021, מ/1462, בהכנה לקריאה השנייה והשלישית.

איתן גינזבורג: זה דיון משותף לוועדת הפנים והגנת הסביבה עם הוועדה לביטחון הפנים, שיושבת-ראש הוועדה היא חברת הכנסת הוותיקה והמוכשרת, חברת הכנסת מירב בן ארי, שנמצאת איתנו מהזום, מכיוון שהיא נקלעה לסיטואציה של בידוד.

איתן גינזבורג: יושבת-ראש הוועדה, בוקר טוב לך, אנחנו מקווים שאת מרגישה בטוב.

מירב בן ארי: אני מרגישה מעולה ואני חוזרת היום.

מירב בן ארי: לא לדאוג.

מירב בן ארי: נשלחתי לבידוד לצערי, אבל הכול טוב.

מירב בן ארי: אני אחזור היום.

איתן גינזבורג: מחכים לך במהרה שתשובי אלינו.

איתן גינזבורג: ברשותך, אנחנו נתחיל בדיון.

איתן גינזבורג: עצרנו בפעם שעברה אחרי שקראנו את ההצעה.

איתן גינזבורג: הועלתה הצעה על ידי הוועדה בכל מיני עניינים, לעניין הדיווח ולעניין התקופה.

איתן גינזבורג: דעתם של חברי הוועדה לא הייתה נוחה בכל הנוגע לעניין הדיווחים.

איתן גינזבורג: אני אשמח אם משרד הפנים יוכל למלא את החוסר שהיה לנו בפעם הקודמת עם הנתונים שהיו חסרים לנו.

איתן גינזבורג: בבקשה.

תומר ביטון: בוקר טוב ותודה, אדוני היושב-ראש.

תומר ביטון: הייתה לנו שיחה גם עם היועץ המשפטי של הוועדה, עם עו"ד תומר רוזנר, והסברנו שמבחינתנו אין שום כוונה שלא להעביר דיווחים.

תומר ביטון: אנחנו נעביר את הדיווחים בצורה מסודרת.

תומר ביטון: כנראה שבדיון הקודם הנושא נאמר תוך כדי הדיון.

תומר ביטון: אין לנו שום בעיה להעביר דיווחים, אנחנו תיכף נעלה פה גם מצגת.

תומר ביטון: אספנו חלק מהנתונים מהרשויות המקומיות.

תומר ביטון: אנחנו נראה את התהליך שאנחנו מבצעים גם מבחינת ההסדרה של החוק הזה, גם יש חוזר מנכ"ל שמסדיר בצורה מסודרת כיצד נקבעים גם התחשיבים וגם המטרות שלשמן ההוצאות מוצאות, ובהתאם לזה גם מתבצעים דיווחים על ידי גזברי הרשויות המקומיות.

תומר ביטון: אני מזכיר שאני בעברי הייתי גזבר רשות מקומית, ומועברים דיווחים בצורה מסודרת למועצת הרשות, כך שהכול שקוף והכול נמצא גם באתרי האינטרנט של הרשויות, וניתן למצוא את כל הדיווחים שנעשים ברמה הכספית.

תומר ביטון: אין לנו שום בעיה שהדיווח יובא לוועדה, בהתאם למה שהוועדה ביקשה, אנחנו רק רוצים לחדד נקודה אחת, מבחינתנו הדיווח הוא על ביצוע ההוצאות הכספיות, בהתאם למטרות של החוק, ועל פי הפילוחים שחוק העזר למעשה מאשר.

תומר ביטון: יהיה לנו קושי להתחיל לדווח על כל פעולה ופעולה שבוצעה על ידי פקח או סייר בכל אחת מהרשויות, ואני מניח שהוועדה גם לא מבקשת להגיע לרזולוציה הזאת, אבל בהחלט לדווח גם על גביית ההכנסות וגם לדווח על ההוצאות שהוצאו על ידי הרשויות, בהתאם למטרות של החוק.

איתן גינזבורג: רו"ח ביטון, זאת תוצאה ישירה של אי-עמידה במילה של משרד הפנים כלפי הוועדה, מכיוון שבשנה שעברה התחייב כאן סיון להביא נתונים.

איתן גינזבורג: עברה פחות משנה, אולי שנה, ונתונים לא הגיעו.

איתן גינזבורג: המקרים הגרועים יוצרים חוקים גרועים.

איתן גינזבורג: אם היו עומדים במילה ומביאים את הדיווחים בזמן, כנראה שהדברים לא היו מגיעים לכדי אסקלציה כזאת.

איתן גינזבורג: אבל אני מציע שנעזוב את זה רגע בצד, בואו נתמקד במצגת שהכנת, נקדיש לה מספר דקות, נראה מה אתם רוצים לספר לנו כדי שנבין וכדי שתנוח דעתנו.

תומר ביטון: כפי שאתם רואים, 64 רשויות מקומיות התקינו חוקי עזר של היטל שמירה, ובהתאם לחוק הן גובות כ-221 מיליון שקלים.

תומר ביטון: יש פה גם פילוח של הדירוג הסוציו-אקונומי של כל אחת מהרשויות, מספר הרשויות שהתקינו על פי הדירוג והשיעור שלהן מסך כל הגבייה שמתבצעת על ידי הרשויות המקומיות.

תומר ביטון: ההיטל כמובן נפוץ ברשויות שהן בדירוג החברתי-כלכלי הגבוה יותר, והוא משמש, כמו שאנחנו רואים, ככלי, במיוחד בקרב רשויות מעורבות, וגובה התעריף הוא גם נגזר ממספר הנישומים.

תומר ביטון: זה גם במועצות אזוריות וגם ברשויות קטנות.

איתן גינזבורג: איפה נמצאים התעריפים הגבוהים יותר, ביישובים חלשים יותר או - - -

תומר ביטון: לא.

תומר ביטון: התעריפים הגבוהים יותר בדרך כלל נמצאים במועצות אזוריות.

תומר ביטון: כמו שאתם רואים, יש הבדל בין רשויות מקומיות לבין מועצות אזוריות.

תומר ביטון: במועצות אזוריות, מטבע הדברים, מאחר שהשטחים שנדרש לכסות אותם מבחינת השמירה הם הרבה יותר נרחבים, גם תעריף הבסיס הוא כמעט פי שלושה מתעריף הבסיס של רשויות מקומיות ועיריות, ולאחר מכן יש עוד מדרגים נוספים:

תומר ביטון: אם זה רשות מקומית שיש לה קו חוף, אם זה רשות מקומית שנמצאת באזור התפר, אחוז התלמידים ברשות המקומית, המצב הסוציו-אקונומי, ורשויות מקומיות שהן עיר מטרופולין.

תומר ביטון: בהתאם לזה יש סכומים נוספים שמהווים את מרכיב התעריף בשקלים חדשים למטר על פי השטח הבנוי.

תומר ביטון: בהתאם לזה נקבע התעריף.

תומר ביטון: אנחנו ערים להערות שהוועדה העירה, אדוני היושב-ראש, ובצדק, ואנחנו בהחלט מתכוונים לתקן את העניין הזה.

תומר ביטון: יש לנו פה פילוח של הוצאות שהתקבלו.

תומר ביטון: עד היום קיבלנו דיווחים מתשע רשויות, אבל אנחנו מתכוונים למסד את התהליך הזה בצורה מסודרת.

תומר ביטון: במסגרת הביקורת השנתית של המשרד אנחנו נוציא בקשה בצורה מסודרת לכל הרשויות להעביר את הנתונים הכספיים שקשורים להכנסות ולהוצאות.

תומר ביטון: עיקר ההכנסות מיועדות למימון העסקת מאבטחים, סיירים ופקחים.

תומר ביטון: אנחנו מציעים כמובן שהרשות תרשום בספרי הנהלת החשבונות את הכספים שהיא גובה, בחשבון ייעודי, בספרי הנהלת החשבונות.

תומר ביטון: המשרד באמצעות אגף הביקורת של המשרד יפיץ הנחיות לרישום כספי גם של ההכנסות וגם של ההוצאות בגין היטלי השמירה לכלל הרשויות.

תומר ביטון: הם ידווחו למשרד בדיווח השנתי שהן מדווחות ביחד עם כל יתר הדוחות הכספיים שלהן על פירוט הכנסותיהן והוצאותיהן בגין הפעלת חוק עזר, היטל שמירה, כחלק בלתי נפרד מהביקורת של הדוח השנתי שמתבצעת על ידי אגף הביקורת במשרד.

תומר ביטון: אנחנו מציעים את פורמט הדיווח, כפי שאתם רואים פה, שהוא בהתאם לאישור חוק העזר.

תומר ביטון: אלה הם הרכיבים שמאושרים למעשה בחוק העזר, ואנחנו מציעים שפורמט הדיווח יהיה בהלימה אחד לאחד, כפי שזה מופיע בחוק העזר, היטל שמירה, בתחשיב חוק העזר שמאושר על ידי המשרד.

תומר ביטון: אתם רואים פה למעשה את תרשים התהליך של איור חוק העזר, שהוא כולל בתוכו גם אישור מקצועי.

תומר ביטון: נמצא איתנו גם חזי רז ממינהל החירום של המשרד.

תומר ביטון: מינהל החירום בודק את כל ההיבטים שקשורים לצדדים המקצועיים של אישור חוק העזר בהיבטי האבטחה והשמירה, ובמינהל לשלטון מקומי אנחנו בודקים את התחשיב, ורק לאחר שהנושא נבדק ולאחר שמקבלים את כל התחשיבים וההסברים, אנחנו מעבירים את חוק העזר לאישור, כמובן אחרי שהוא מאושר על ידי מועצת הרשות המקומית.

תומר ביטון: זו דוגמה לאישור של חוק העזר על ידי מינהל החירום לאחר שהובאו בפניו כל הנתונים.

תומר ביטון: זו דוגמה לתחשיב לחוק עזר שמוגש למליאת הרשות המקומית, במקרה הזה של המועצה האזורית לכיש.

תומר ביטון: מוגש דין וחשבון מפורט על ההכנסות וההוצאות של חוק העזר, בהתאם לפרמטרים שנקבעו לתחשיב, ובהתאם להוצאות ולרכיבי ההוצאה שמאושרים לרשות המקומית.

איתן גינזבורג: לא, אדוני.

איתן גינזבורג: זה דוח של עיריית תל אביב, מה שאתה מציג.

תומר ביטון: זה דוח של עיריית תל אביב כמו שציינת.

תומר ביטון: זה תצהיר הגזבר של גזבר הרשות המקומית, שהוא מצהיר לגבי חוק העזר לעצמו, בעת אישור חוק העזר.

תומר ביטון: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: מה שאנחנו מבינים שיש כאן מגוון מנגנונים שיוצר משרד הפנים, שזה כלי לרשויות מקומיות בכל הנוגע לדיווח, מרמת השטח, לצורך העניין ברמת הביטחון, ברמת שירותי האבטחה והשמירה, ועד רמת הגזבר, לאיפה הולך הכסף, ושהדברים מגיעים במשק כספי סגור, כסף צבוע, שהולך רק לענייני שמירה ואבטחה.

תומר ביטון: בהתאם להוראות החוק, הכספים מופקדים בחשבון בנק ייעודי - - -

איתן גינזבורג: נפרד.

איתן גינזבורג: אי-אפשר לעשות משם זיקוקי דינור ופרחים - - -

תומר ביטון: נפרד לחלוטין.

תומר ביטון: לא ניתן להוציא ממנו לדברים אחרים, ובמערכת הכספים ובהנהלת החשבונות של הרשות המקומית גם ההכנסות וגם ההוצאות נרשמות בסעיפים נפרדים, שמיועדים אך ורק לנושא של היטל שמירה.

תומר ביטון: אנחנו נוציא בעניין הזה הוראות מפורטות יותר, וכמובן נפקח ונוודא שהם מקבלים מהרשויות המקומיות את הדיווח במסגרת הדיווח השנתי, כפי שהצגתי, ואת הדיווח הזה נעביר לוועדה.

תומר ביטון: אנחנו רק מבקשים שהדיווח, איך שמנוסח כרגע במה שמבקשים להביא לאישור, שהוא יהיה בפן של ההוצאות הכספיות שבוצעו, כי קשה לתת פירוטים של מה עשה כל סייר בכל משמרת.

איתן גינזבורג: אנחנו מבינים שזה לא ריאלי.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת רוצים להתייחס?

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, ואחר כך נעבור לראש עיריית דימונה שנמצא וגם מבקש לדבר.

אוסאמה סעדי: תודה.

אוסאמה סעדי: לעניין השמירה, אדוני היושב-ראש, דיברנו בישיבה הקודמת פה ואמרנו שהעניין הזה של אגרת השמירה – ואז כעסתי מאוד ורגזתי על העמדה ועל המכתב של השלטון המקומי – בעיריות ובמועצות שבמצב סוציו-אקונומי נמוך, ועיקר המועצות והעיריות הערביות הן במצב סוציו-אקונומי נמוך, להטיל עוד אגרת שמירה על אנשים, זה כאילו עוד מס.

איתן גינזבורג: אבל זה וולונטרי, אדוני.

איתן גינזבורג: הם לא חייבים.

אוסאמה סעדי: אני יודע שזה וולונטרי, אבל ברגע שזה נמצא וזה קיים, יתחילו להטיל על המועצות אחריות.

איתן גינזבורג: אדוני, כמה שנים החוק הזה קיים?

לירון אדלר: מ-2011.

אוסאמה סעדי: נו, וכמה משתמשים בזה?

שרון רופא אופיר: כבר יותר מעשר שנים.

אוסאמה סעדי: 80% מהיישובים הערביים, נדמה לי, לא משתמשים בזה.

איתן גינזבורג: אגב, גם 80% מהיישובים היהודיים לא משתמשים בזה.

איתן גינזבורג: אבל מי שרוצה יכול ורשאי.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חלק מתשלומי הארנונה מיודעים לעניין הזה של ניקיון, שמירה וכל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: בשביל מה אנשים – במיוחד בערים שהן במצב סוציו-אקונומי גבוה, אני למשל גר בירושלים, הארנונה גבוהה – משלמים 20,000 שקל בשנה ארנונה?

אוסאמה סעדי: צריך עוד אגרת שמירה?

אוסאמה סעדי: עוד אגרת ניקיון?

אוסאמה סעדי: עוד אגרת חינוך?

אוסאמה סעדי: כל מיני אגרות?

אוסאמה סעדי: בסופו של יום, אני מדבר על היישובים שלנו, אנחנו צריכים את הביטחון האישי, ואת זה חייבים לספק המשטרה, השלטונות.

אוסאמה סעדי: אני רואה את כל העניין הזה של שיטור קהילתי, אדוני היושב-ראש, זה לא תורם לנו במאומה למאבק בפשיעה, עם כל הכבוד.

איתן גינזבורג: אני מזכיר שאגרת השמירה לא נועדה לממן את השיטור המקומי, אלא זאת אגרת שמירה ואבטחה.

איתן גינזבורג: זה ממן סיירות שמסתובבות בעיר, זה מממן מאבטחים שנמצאים בכניסות למוסדות חינוך, מוסדות תרבות.

איתן גינזבורג: חינוך לא.

איתן גינזבורג: בתי ספר זה - - -

אוסאמה סעדי: מאבטחים זה משרד החינוך.

איתן גינזבורג: אבל גני ילדים משרד החינוך לא מממן.

איתן גינזבורג: לשים בכניסה למרכז קהילתי עם הרבה מאוד ילדים אחרי שעות הצוהריים, זה מימון של העירייה, ולשים את זה בכניסה להיכל התרבות, זה מימון של העירייה, ובהיכל ספורט וכו'.

איתן גינזבורג: הקמת מוקד עירוני, סיירת שמסתובבת, שמירה על שטחים פתוחים וחקלאיים – הכול נעשה על ידי השלטון המקומי, זה לא קשור למשטרה, לא קשור לשיטור עירוני.

איתן גינזבורג: זה מה שנקרא "סיירת פנימית עירונית", ולכן אין לזה קשר לשיטור העירוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, יש צורך בגילוי נאות של ראשי ערים ואנשי הרשות המוניציפלית שבאים כחברי כנסת לדון בנושא הפנים.

ישראל אייכלר: כבודו היה ראש עיר?

איתן גינזבורג: - - -

אוסאמה סעדי: בטח.

איתן גינזבורג: למען גילוי נאות זה מן המפורסמות והידועות, ותפיסת העולם שלי ברורה ונכוחה.

ישראל אייכלר: וזה לגיטימי לחלוטין, וזה מובן, וההפך, יש לזה גם משקל של בעל ניסיון, "אין חכם כבעל ניסיון", אבל כבר ראיתי בהרבה דיונים פה שאלה שהיו ראשי ערים, באופן בסיסי הדעות שלהם הם בכיוון חיזוק העיריות, גם לגבי הגבייה שדיברנו וגם לגבי דברים אחרים, פחות הצרכים של האזרח הקטן, יותר במקרו.

ישראל אייכלר: גם בנושא השמירה זה אותו דבר.

ישראל אייכלר: הרי כולנו רוצים שתהיה שמירה, אבל אני כאזרח, שלא הייתי אף פעם, לא חבר עירייה ולא ראש עיר, רואה בעירייה מסוימת, שאני גר בה במקרה, יש שם לפחות 10,000 עובדים - - -

איתן גינזבורג: 10,000?

איתן גינזבורג: איפה אתה גר, אדוני?

ישראל אייכלר: ירושלים.

ישראל אייכלר: אני אומר לעצמי שאני משלם בארנונה שלי ושל האזרחים כולם 10,000 עובדים.

ישראל אייכלר: למה אני צריך לשלם במיוחד על אותם עובדים שמנית?

ישראל אייכלר: יש דברים חשובים מאוד שהם צריכים לעשות, למה שהם לא יעשו את זה בארנונה שאני משלם, בשכר שהם מקבלים?

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים כמה אבטלה סמויה יש במגזר הציבורי, אז למה האזרח צריך לשלם תוספת על דברים שמגיעים לו?

ישראל אייכלר: מחר ייתנו לנו תוספות לאיסוף אשפה.

ישראל אייכלר: אמרת שזה וולונטרי, וזה נכון.

ישראל אייכלר: אבל מה זה וולונטרי, כשכל עירייה קובעת, אבל לי כאזרח זה לא וולונטרי?

איתן גינזבורג: יש לך נציגי ציבור שבחרת.

איתן גינזבורג: אתה יודע יש עיריות, ראשי ערים, חברי מועצה, שהחליטו לבטל את אגרת השמירה ביישובם.

איתן גינזבורג: זה היה חלק מתוך תפיסת העולם, מדיניות ובחירות, הם אמרו שהם כמדיניות מבטלים את אגרת השמירה.

איתן גינזבורג: זה ממש לגיטימי.

איתן גינזבורג: אני מזכיר שבשנת 2002, כשהתחיל גל הפיגועים הגדול, והחלה השמירה במוסדות ציבור שונים, גם בתי חינוך וגם מוסדות אחרים, הנושא הזה הוטל על העיריות, וברבות השנים העיריות התחילו לגבות את היטל השמירה הזה.

איתן גינזבורג: זה חלק מהמנגנון הממשלתי שמעביר עוד אחריות על הרשות המקומית, אבל לא משפה אותם ביחס לדברים שדורשים מהם, ובצדק דורשים מהם.

איתן גינזבורג: ואז נולד היטל אגרת השמירה, ובשנת 2012 או ב-2011 גם עיגנו את זה פה בחוק בכנסת.

איתן גינזבורג: לפני זה זה היה בלי חוק, עד שעתרו לבג"ץ, וטוב שעתרו, כי אי-אפשר להטיל אגרה ללא שיש עיגון חוקתי.

איתן גינזבורג: מאז עברו עשר שנים, היום דברים משתנים.

איתן גינזבורג: הנושא השתכלל.

איתן גינזבורג: היום מציבים מצלמות בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: נכון שזה תוספת עלות לאזרח, אנחנו מבינים את זה, ברור.

איתן גינזבורג: אני אסביר לך למה ראשי ערים בדרך כלל תומכים ברשויות המקומיות, כי הם מבינים, וגם אנחנו הבנו את זה בקורונה, שבסוף מי שבא במגע עם הציבור ומי שיודע לנהל את החיים יותר טוב מהממשלה זו הרשות המקומית.

איתן גינזבורג: אם תיתן לה את הסמכויות לעבוד, איכות החיים של התושבים תהיה הרבה יותר טובה.

איתן גינזבורג: זה כמובן גם תלוי בניהול, מי ראש העיר, מי חברי המועצה וכו', אבל יש ערך לכך - - -

ישראל אייכלר: זו השאלה, מי ראש העיר.

ישראל אייכלר: יש ראש עיר שהוא כמו שאתה אומר - - -

איתן גינזבורג: יש ערך לכך שהרשות המקומית תקבל סמכויות ותבחר מה לנצל.

איתן גינזבורג: אבל זה שמטילים עליהם אחריות ולא נותנים להם את האפשרות לממן את זה, זאת בעיה.

ישראל אייכלר: ולכן אנחנו עושים תקציב של חצי טריליון שקל, כמעט 500 מיליארד, כדי שהמדינה תיתן את כל מה שאמרת לדברים הנכונים, כשהעירייה והמועצה הם בקשר עם האזרח והם יודעים את הצרכים, וצריך לשפות אותם, אבל לא האזרח הקטן, המסכן, שגם ככה משלם – אמר אוסאמה שמשלמים ארנונה גבוהה מאוד, גם בירושלים.

איתן גינזבורג: הוא גם גר בירושלים.

ישראל אייכלר: אני לא יודע אם 20,000 או 14,000 או 15,000.

תומר ביטון: בירושלים ספציפית אין היטל שמירה.

ישראל אייכלר: אני יודע.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה שיהיה.

ישראל אייכלר: אני רוצה שתהיה שמירה, אני רוצה שיהיה פיקוח - - -

איתן גינזבורג: היום ראש עיר יכול לתת היטל שמירה, והוא החליט שלא.

ישראל אייכלר: ראש עיריית ירושלים?

איתן גינזבורג: כן.

ישראל אייכלר: הוא בכלל ראש עיר טוב, אין לי בעיה איתו.

ישראל אייכלר: אבל לגבי העיקרון.

ישראל אייכלר: המדינה, כמו שאתה אומר, חייבת לממן את הרשויות המקומיות, והארנונה צריכה להספיק לכל הדברים העירוניים.

איתן גינזבורג: אדוני, אתה יודע שהארנונה לא מספיקה.

איתן גינזבורג: לא רק שהיא לא מספיקה, היא באוברדרפט.

איתן גינזבורג: מה שאתה משלם ארנונה למגורים לא מגיע אפילו ל-40% מהשירותים שאתה מקבל, אדוני.

איתן גינזבורג: ולכן אתה משלם על חוגים לילדים, ולכן אתה משלם על שמירה, ולכן אתה משלם על כל מיני שירותים נוספים - - -

ישראל אייכלר: חוגים זה דבר אחד ושמירה זה דבר שני.

איתן גינזבורג: למה אתה משלם על חניה, אדוני?

איתן גינזבורג: למה אתה משלם על חוגים.

איתן גינזבורג: הרי זה חינוך.

ישראל אייכלר: בחניה יש לי ברירה לחנות או לא לחנות.

איתן גינזבורג: מה זאת אומרת?

איתן גינזבורג: איפה תשים את האוטו?

ישראל אייכלר: שמירה זה דבר אבסטרקטי קצת.

ישראל אייכלר: מה זה שמירה?

ישראל אייכלר: אני רואה את הסיירות שמסתובבות במוסדות החינוך למשל, וודאי אם יבוא חלילה מחבל למוסד חינוכי, אין דבר יותר חשוב מזה, אבל בעיניי זו אבטלה סמויה כל השמירות האלה בבתי החינוך.

איתן גינזבורג: זה לא אבטלה סמויה.

איתן גינזבורג: אולי זה חוסר הבנה.

ישראל אייכלר: אולי זה חוסר הבנה.

איתן גינזבורג: הם מצילים חיים.

איתן גינזבורג: האנשים האלה מסתובבים גם ליד מוסדות חינוך.

איתן גינזבורג: תגיד לך פה, מי שהייתה סגנית ראש עירייה, כמה הסיירות האלה זה לא אבטלה סמויה - -

ישראל אייכלר: שוב, אני ידוע שהממסד העירוני רוצה.

איתן גינזבורג: - - זה ממש סיירות ביטחון.

איתן גינזבורג: זה לא אבטלה סמויה.

איתן גינזבורג: הם מצילים חיים.

איתן גינזבורג: לעתים אפילו אדם שחוטף חלילה התקף לב ברחוב, הראשונים שמגיעים זה לא מד"א ולא משטרת ישראל, זו הסיירת העירונית.

ישראל אייכלר: זה חידוש בשבילי.

ישראל אייכלר: אני לא שמעתי.

ישראל אייכלר: אני יודע שהראשונים שמגיעים אלה המתנדבים של ארגוני ההצלה.

שרון רופא אופיר: גם.

שרון רופא אופיר: לא נפחית מערכם.

ישראל אייכלר: אני לא מפחית מכבודו של אף אחד, אני מדבר פה על המס שאסור לשים על האזרח בנוסף לארנונה.

ישראל אייכלר: הארנונה מספיק קשה, מספיק כבדה.

ישראל אייכלר: ושוב, אם העיריות היו סופר יעילות, כמו בכמה ערים, זה דבר אחד, אבל אתה יודע שבעיריות, עד שאזרח מקבל את השירות מהפקידים – אסור לדבר בהכללות, כי יש פקידים שמוסרים את נפשם מהבוקר עד הערב, ועוזרים לאזרח ועם הפנים לאזרח, אבל יש גם פקידים שלא רואים ממטר את האזרח בכל הארץ.

ישראל אייכלר: זה לא במקומי, זה גם בארצי.

ישראל אייכלר: ולכן כל מס שאתה מטיל - - -

מיכאל מלכיאלי: יש גם ראשי ממשלה כאלה, הרב אייכלר.

ישראל אייכלר: אני לא נכנס עכשיו לפוליטיקה פה, אני מדבר מאוד עניינית.

ישראל אייכלר: לעיריות לדעתי אסור להוסיף מיסים על המס הגבוה שהם כבר לוקחים.

ישראל אייכלר: צריך לשפות המון דברים, הרי אמרת בעצמך - - -

איתן גינזבורג: אתה חושב שאם הממשלה מעבירה כסף, זה לא כסף של האזרחים?

איתן גינזבורג: זה לא האזרח הקטן משלם?

איתן גינזבורג: מעלים מיסים בצורה אחרת.

ישראל אייכלר: זה שוב, אותם מיסים שאנחנו משלמים במס הכנסה - - -

איתן גינזבורג: מעלים מיסים בצורה אחרת.

איתן גינזבורג: תקבל עוד מיסים אחרים כדי לממן את הדברים הללו.

ישראל אייכלר: אני לא באתי לשכנע, כי אמרתי בהתחלה שאתה מייצג את הממסד של ראשי הערים, וזה בסדר.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אני לא מייצג אותם.

ישראל אייכלר: אתה מבין אותם.

איתן גינזבורג: אני מאוד מבין את הצרכים הללו.

ישראל אייכלר: אתה מבין ואתם מסביר אותם מאוד טוב.

איתן גינזבורג: אגב, לעתים אני גם חלוק עליהם ופועל נגד דברים שהם רוצים לקדם.

ישראל אייכלר: הינה עכשיו דרשת מהם דוחות, וזה בסדר גמור.

איתן גינזבורג: לאחרונה בכל מיני חוקים שחשבתי שהם טועים.

איתן גינזבורג: יושבת פה נציגת השלטון המקומי, ולא תמיד אני מסכים איתה.

ישראל אייכלר: אתה יודע שיש ראשי ערים שמתנהגים כשריפים, הציבור סובל מהם מאוד, ולכן ראשי ערים זה לא חזות הכול.

ישראל אייכלר: גם לא לעשות הכללה של ראשי ערים, יש ראשי ערים מצוינים – ואני שוב אגיד, שלא יחשדו שאני תושב ירושלים ויש לי משהו נגד ראש העיר של ירושלים, אין לי שום דבר נגד ראש העיר של ירושלים – יש ראשי ערים טובים ויש ראשי ערים לא טובים, ויש ראשי ערים שהם טובים לחלק מהאוכלוסייה והם רעים לאוכלוסיות אחרות, ואתה יודע על איזה ערים אני מדבר.

איתן גינזבורג: יש הכול.

ישראל אייכלר: צריך מאוד להיזהר, לעמוד על זכויות האזרח, לא להוסיף לו מיסים.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רות וסרמן לנדה, ואחרי זה נעבור לראש העיר.

רות וסרמן לנדה: בוקר טוב, בתור מי ששירתה כסמנכ"ל וראש אגף במרכז השלטון המקומי עשר שנים, אני חושבת שהסמכויות, או יותר נכון החובות שנוחתות על רשויות מקומיות יום ולילה זה דבר שחייב להיות בצד אגרות שהן חייבות לקחת מהתושבים.

רות וסרמן לנדה: אני אומרת את זה בצער, כי זה באמת לא קל לעתים להוסיף לתושבים עוד משהו לשלם.

רות וסרמן לנדה: אני מסכימה איתך, היושב-ראש, לגבי הנושא של חשיבות השיטור העירוני, ולא רק השיטור, אלא אותן סיירות שלפעמים, אם הן מנוהלות נכון, ולא תמיד הן אכן מנוהלות נכון, ופה זה נופל על ניהול נכון ולא כושל של עיר, שאנחנו צריכים לעודד גם בשלטון המרכזי, אבל בסך הכול בהינתן התקווה, ההנחיה והרצון שהתושבים הם אלה שבוחרים את ההנהגה המקומית, ושמים את יהבם בידי הרשויות המקומיות, חייבים לתת לרשויות המקומיות, מי כמונו יודע, כלים כדי להוציא לפועל את אותם השירותים החיוניים וניהול חיי היום-יום.

רות וסרמן לנדה: ולכן אני חושבת שלמרות הקושי הנוסף, עבור התושב יש פה ערך מוסף משמעותי ביותר, שאוסר בשום פנים ואופן לוותר עליו.

איתן גינזבורג: מה שחכם בחוק הזה, בעיקר שזה לא חובה.

איתן גינזבורג: זו החלטה של הציבור בעיר.

איתן גינזבורג: זו לא החלטה שרירותית שלנו, שמחליטים שמעתה מטילים את זה.

ישראל אייכלר: זה לא שלנו, אבל זה שרירותי של ראש העיר.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה גם לא של ראש העיר.

איתן גינזבורג: זה חייב את אישור מועצת העיר, ששם יושבים נבחרי ציבור, שנבחרו על ידי הציבור, ויש שם אופוזיציות לוחמות, ויש שם נציגי ציבור שחושבים על זה.

איתן גינזבורג: בהרבה מאוד יישובים יש קונצנזוס בין האופוזיציה לקואליציה בתוך הרשויות המקומיות, כי הם מבינים את הצורך.

איתן גינזבורג: ולכן אנחנו לא כופים את זה על אף אחד, אנחנו מאפשרים.

שרון רופא אופיר: האם אנחנו יודעים, אדוני היושב-ראש, בכמה רשויות כן חלה האגרה הזאת?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: ב-64 רשויות, מתוכן גם ראשי רשויות במצב סוציו-אקונומי נמוך וגם גבוה.

איתן גינזבורג: יש פה אחד מהם.

איתן גינזבורג: אם תרצי לשמוע, נוכל לשמוע - - -

שרון רופא אופיר: אני אשמח לשמוע, ואחרי זה אני אתייחס.

איתן גינזבורג: אנחנו נפנה למר בני ביטון, ראש עיריית דימונה.

איתן גינזבורג: שלום, אדוני, ברוך הבא.

בני ביטון: קודם כול, תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בני ביטון: אני אדבר בשני כובעים, גם כראש עיריית דימונה וגם כסגן יושב-ראש השלטון המקומי.

בני ביטון: תמוה בעיניי שחברי הכנסת מדברים ככה על השלטון המקומי.

בני ביטון: מי שהחזיק את המדינה בשנתיים האחרונות, בראשותו של יושב-ראש השלטון המקומי, חיים ביבס, ראינו את זה גם בעידן הקורונה, וגם בשומר החומות וגם בצוק איתן, ראינו את ההתנהלות של השלטון המקומי וראינו את ההתנהלות של ראשי הרשויות.

בני ביטון: הייתי שמח מאוד, אדוני חבר הכנסת, אם ממשלת ישראל, ואני אומר גם הממשלה הקודמת וגם הנוכחית, הייתה נותנת לנו תקציבים לנושא השיטור הקהילתי, הייתי שמח מאוד.

בני ביטון: לא מזמן ראש הממשלה, שרת הפנים, השר לביטחון פנים וגם שר המשפטים היו אצלנו בישיבה בנגב על כל מה שקורה בכביש 25, 31, מה שקורה בבאר שבע, יחד עם עמיתיי ראשי הרשויות מהמגזר הבדואי, ואחת מהטענות שהעלינו בפניהם זה הגברת השיטור העירוני.

בני ביטון: כראש רשות אני אומר לכם: זה אחד מהדברים החשובים בעינינו.

בני ביטון: אם היינו מקבלים כסף, לא היינו מטילים.

בני ביטון: אני נמצא באשכול 4, אני קרוב ל-10 שנים, החוק 20 שנה בדימונה, ואני אומר שזה אחד החוקים הטובים, ואני מבקש אפילו להגדיל את זה מ-10 שוטרים ו-10 פקחים ל-20 שוטרים ו-20 פקחים, כי לצערי הרב משטרת ישראל, אין לה כוח מספיק לתת לנו את הכוח שלנו, ואנחנו, כראשי רשויות, יחד עם השיטור העירוני יודעים.

בני ביטון: כמו שאמר אדוני היושב-ראש, כל ראש רשות סוברני להחליט אם הוא מיישם את החוק הזה או לא מיישם את החוק הזה.

בני ביטון: אני אומר לכם כראש רשות וכסגן יושב-ראש השלטון המקומי, שזה אחד מהדברים הטובים והחשובים.

בני ביטון: אמר את זה תומר, שהיה גזבר עיריית באר שבע, ועיריית באר שבע רק עכשיו הביאה את החוק הזה, רוביק דנילוביץ' הביא את החוק הזה לנו כבר הרבה מאוד שנים.

בני ביטון: מעבר לזה, למה אני צריך לחזור בכל שנה לוועדת הפנים ולוועדת הכספים כדי לאשר את זה ולהיות תלוי בכם?

בני ביטון: אני מבקש שתעבירו לנו את הסמכויות, שאנחנו נוכל לבצע את זה.

בני ביטון: כל ראש רשות או כל מועצה – כמו שאמר ידידי וחברי יושב-ראש הוועדה – יש קואליציה, יש אופוזיציה, יש מגוון אנשים שנמצאים אצלנו במועצת העיר.

בני ביטון: אני אומר לכם כראש רשות באשכול 4, הדברים האלה מתנהלים בצורה טובה, בצורה חשובה.

בני ביטון: מה שאנחנו רוצים להגיד לכם: תשאירו, תעבירו לנו.

בני ביטון: הינה עובדה שממשלת ישראל החדשה, הנוכחית, הבינה שהיא צריכה להעביר כמה שיותר סמכויות.

בני ביטון: גברתי חברת הכנסת, שהיית סמנכ"לית אצלנו, את מכירה את זה, את יודעת איך השלטון המקומי עובד, את מכירה - - - ישיבה, ראשי רשויות, כמעט כולם, בלי יוצא מן הכלל, יש פה מנהיגות יוצאת מן הכלל.

רות וסרמן לנדה: אין ספק.

בני ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני ראש העיר, תודה שפינית זמן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, כל דבר שיש בו ביטחון אישי, לרבות בשנים האחרונות, אני מדבר על האוכלוסייה כולה, אבל אין ספק שיש דגש מיוחד כלפי האוכלוסייה הערבית בגלל הפשיעה החמורה ביותר, במיוחד בשנים האחרונות.

איימן עודה: עם זאת, רציתי אם נוכל לקבל מידע על התוצאות של השיטור העירוני בשנים האחרונות.

איימן עודה: אני מקבל מידע שבמקומות מסוימים כמעט אין שינוי או שאין שינוי בכלל.

איימן עודה: יכול להיות שבמקומות מסוימים, אחרים, זה אכן עזר.

איתן גינזבורג: אתה מדבר על נתונים של הירידה בפשיעה?

איימן עודה: כן.

איימן עודה: קיבלתי נתונים מהעוזרת, אני חושב שכולנו צריכים לקבל אותם בצורה רשמית מטעם הוועדה.

איימן עודה: לגבי האגרה עצמה, אני חושב שזה אמור להיות דיפרנציאלי כלפי מועצות מקומיות שהן חלשות או עשירות.

איימן עודה: במקומות מסוימים אכן התושבים יכולים, במקומות אחרים יכול להיות שלא יכולים.

איימן עודה: אני חושב שזה לא צריך להיות אחיד כלפי כל הרשויות המקומיות, אלא בעיקר לפי המצב הסוציו-אקונומי.

איתן גינזבורג: זה ככה, אדוני.

איתן גינזבורג: התעריפים דיפרנציאליים לפי מצב סוציו-אקונומי.

איתן גינזבורג: יש תעריפים שונים בין הסוציו-אקונומי הגבוה לנמוך.

איתן גינזבורג: יש הבדל.

איימן עודה: אני חושב שזה כיוון נכון.

איימן עודה: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: נמצא איתנו ראש המועצה המקומית אליכין.

עזורי שרוני: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשי הרשויות שנמצאים כאן.

עזורי שרוני: אני דווקא הייתי רוצה לדבר מכיוון של ראש רשות חדש, שנכנס לתפקיד לפני שלוש שנים בערך.

עזורי שרוני: הנושא של היטל השמירה הוא נושא חשוב מאוד.

עזורי שרוני: כל רשות רוצה לספק לתושבים שלה את השירות הטוב ביותר.

עזורי שרוני: היום שירותי שמירה אלה לא שירותים שיש ספק אם לתת אותם או לא.

עזורי שרוני: אנחנו צריכים לתת מענה לתושבים שלנו.

עזורי שרוני: מה קורה?

עזורי שרוני: יש רשויות שהן רשויות חלשות, יש להן ארנונה מסוימת והן נסמכות על מענקי איזון של משרד הפנים, ולא כולן יכולות לתת ולהעניק את השירותים הטובים לתושבים שלהן.

עזורי שרוני: אי-אפשר רק מכספי הארנונה לבוא ולתת גם חינוך, גם פינוי פסולת, גם רווחה וכו' וכו', ובסופו של דבר יוצא ששירותי השמירה נדחקים הצדה.

עזורי שרוני: אני כן חושב, וכמו שאמר חברי ראש העיר בני ביטון, הסמכויות האלה צריכות לעבור לשלטון המקומי.

עזורי שרוני: יש לנו כאן קואליציה, יש אופוזיציה, אנחנו יודעים בדיוק מה צריך לתושבים שלנו.

עזורי שרוני: ומי שחושב שהוא יכול לבוא ולהעניק את השמירה מהארנונה שגובים מהתושבים, מצוין, אבל מה קורה עם רשויות שנסמכות על מענקי איזון ואין להן אפשרות לבוא ולספק את זה?

עזורי שרוני: ראש הרשות יחד עם מועצת העיר, עם המועצה המקומית, שיוכלו לקבל החלטה מסוימת לבוא ולגבות את ההיטל הזה ולספק את המענה הזה לתושבים.

עזורי שרוני: אם המדינה לא רוצה שנגבה את זה מהתושבים, בבקשה, שתבוא ותשפה אותנו דרך מענקי האיזון, תגיד לנו: יש לכם X כסף, זה מיועד לשמירה, תספקו את השמירה.

עזורי שרוני: משטרת ישראל לא יכולה להעניק שמירה לכל הרשויות, ויש רשויות שגם אין להן פיקוח עירוני ואין להן שיטור עירוני, כי הן רשויות קטנות, ואנחנו מרגישים שאנחנו לא יכולים לתת את המענה הזה לתושבים.

עזורי שרוני: החלופה השנייה שיכולה להיות, פשוט מאוד שראשי הרשויות יגידו: במקום לגבות ארנונה של X כסף, נגבה ארנונה של Y, נעלה את הארנונה לתושבים בשביל לתת להם שמירה, אצל חלק מהראשי הרשויות זה לא ייכנס לחשבון סגור שמשם ינהלו את השמירה, ואז יצא מצב שגם גובים מהתושבים וגם לא מספקים את השירות.

עזורי שרוני: לתת את האפשרות לראשי הרשויות לבצע את הגבייה, מי שצריך, ולשים את זה בחשבון במשק סגור, ומשם לספק אך ורק את צורכי השמירה של היישוב, זה דבר שהוא מבורך, הוא מצוין.

עזורי שרוני: ואני חושב שהוא צריך להיות בסמכות הרשות המקומית.

עזורי שרוני: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני מזכיר, חברים, שפעם ראשי הרשויות או הרשויות המקומיות יכלו להעלות את הארנונה, לשחק איתה – להעלות אותה, להוריד אותה – לפי ההבנה שלהם, וגם רשות מקומית.

איתן גינזבורג: עד שנת 1984, שהיה המשבר הכלכלי הגדול ועשו את צווי ההקפאה.

איתן גינזבורג: אני חושב שכל ראשי הרשויות היו שמחים לוותר על אגרת שמירה אם הייתה להם גמישות בארנונה, אבל היום הם לא גמישים בארנונה.

איתן גינזבורג: הינה מלכיאלי היה חבר מועצת עיריית ירושלים, אפילו שינוי של הגדרה בצו הארנונה הם לא יכולים לעשות בלי שגם שר הפנים וגם שר האוצר באופן ספציפי יאשרו לו את זה לאותו יישוב, לכן הידיים של ראשי הערים בהקשר הזה כבולות.

איתן גינזבורג: גם אם הם היו רוצים להעלות את הארנונה כדי לספק את השירותים, או לעשות שינויים בהגדרות, בתעריפים למגורים, לתעשייה, למסחר, הם לא יכולים.

איתן גינזבורג: הכול מוקפא.

שרון רופא אופיר: לא נכון, זה לא מדויק.

שרון רופא אופיר: הם יכולים לבקש.

שרון רופא אופיר: משרד הפנים אמור לאשר.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אז אמרתי, עד 1984 זה היה בסמכות הרשות המקומית.

איתן גינזבורג: משנת 1984 היה צו ההקפאה, הקפיאו לכולם, גם את ההגדרות וגם את התעריפים.

איתן גינזבורג: כל שינוי היום צריך לעשות באישור - -

שרון רופא אופיר: או בכפוף לאישור.

איתן גינזבורג: - - שר הפנים ושר האוצר ביחד, כשאנחנו יודעים שהפרקטיקה לאורך כל השנים שמידת האישורים היא מינימלית.

איתן גינזבורג: אין כמעט סיכוי לקבל אישור, בטח לא להעלאות וגם לא להגדרות.

שרון רופא אופיר: בטח לא בתקופה כזאת.

רות וסרמן לנדה: זה גם ברור לחלוטין שהכנסות מארנונה לא מספקות את כל ההכנסות בשביל לתת את כל השירותים לתושבים.

איתן גינזבורג: הממשלה, אני לא אגיד שהיא מנותקת במובן הזה של ניתוק מהעם, היא מנותקת ממה שקורה במציאות, נוח לה שהמיסים הם כאלה, והיא לא מבינה שצורכי השעה משתנים וגוברים.

רות וסרמן לנדה: לכן בהחלט אני מסכימה עם האמירה שיש להתיר לרשויות מקומיות יותר ויותר סמכויות, כי הן מכירות את השטח.

איתן גינזבורג: אגב, זאת גם החלטת ממשלה.

איתן גינזבורג: שר האוצר עכשיו הביא החלטת ממשלה שיהיו יותר סמכויות לרשויות מקומיות.

איתן גינזבורג: הייתה החלטת ממשלה לאחרונה.

רות וסרמן לנדה: בכל הטיפול בקורונה בשנים האחרונות הוכח שוב ושוב, שאותן עיריות או רשויות מקומיות שיודעות לנהל כמו שצריך, מטפלות בשטח שלהן פי אלף יותר טוב מאשר השלטון המרכזי, שמטבע הדברים הוא יותר מנותק מהשטח.

איתן גינזבורג: שרון, בבקשה.

שרון רופא אופיר: תודה, אדוני היושב-ראש.

שרון רופא אופיר: אני מסכימה עם הדברים שנאמרו.

שרון רופא אופיר: ראשית אני אומר שגביית אגרה על שמירה, אמרתי גם בדיון הקודם, זה כמו שנבוא ונבקש לגבות אגרה על שירותי קבורה או על שירותי פינוי אשפה, שזה משהו שהוא נגזרת של הארנונה.

שרון רופא אופיר: הייתי שמחה בהרבה, ואולי זה יכול להיות רעיון לנו, כחברי הוועדה, וליושב-ראש שלא נמצא כאן כעת – זו הזדמנות להשתתף באבלו על מות הדוד שלו, שנפטר.

שרון רופא אופיר: הדוד של ווליד נפטר הבוקר, זו הזדמנות להשתתף בצערו, של ווליד, של היושב-ראש – לקיים דיון על מידת העצמאות של רשויות מקומיות בכל הנוגע למתן השירות שלהם לתושבים.

איתן גינזבורג: רעיון מצוין.

שרון רופא אופיר: אנחנו אמורים להעביר כאן הוראת שעה, ולא משהו שיהיה כמסמרות של חקיקה מעתה ואילך.

שרון רופא אופיר: הרי גם ראש עיריית דימונה אמר שהוא היה שמח שזה לא יחזור לוועדת הפנים פעם אחרי פעם.

איתן גינזבורג: אפשר להפסיק את הריטואל הזה.

איתן גינזבורג: אפשר להפסיק אותו.

שרון רופא אופיר: הייתי מפסיקה את הריטואל הזה בדיון רחב על איך רשויות מקומיות מתנהלות אל מול התושבים, מה השירות שהן נותנות לתושבים, ואיך זה כנגזרת של ארנונה.

שרון רופא אופיר: אם אנחנו מסתכלים על הנתונים ומתוך 257 רשויות רק 60 רשויות משתמשות באגרת השמירה הזאת, זה אומר משהו.

שרון רופא אופיר: זה אומר משהו שצריכים לפתוח אותו לדיון.

שרון רופא אופיר: מצד אחד, אותן 60 רשויות יבואו ויגידו שזה הכרח המציאות, ובלעדי אגרת השמירה הזאת הן לא יכולות להסתדר, בעוד ש-190 רשויות מסתדרות היטב בלי אגרת השמירה הזאת, או אולי לא מסתדרות כלל ואין להן אפשרות לדרוש או לבקש מהתושבים שלהן לשלם אגרת שמירה כזאת.

שרון רופא אופיר: אז מה זה אומר?

שרון רופא אופיר: שאותם תושבים מופקרים לגורלם?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה כמו להגיד למה בעירייה אחת יש חוג מקרמה ובעירייה אחרת - - -

שרון רופא אופיר: תסכים איתי, אדוני היושב-ראש, ששמירה על ביטחון התושבים זה לא חוג מקרמה.

שרון רופא אופיר: ואנחנו מדברים פה על אגרת שמירה.

איתן גינזבורג: יש תמיד תוספת, ואם עירייה רוצה להוסיף שירותים מעבר לשירותים הבסיסיים שעליהם משלמים - - -

שרון רופא אופיר: זה לא סתם שירות.

שרון רופא אופיר: שמירה זה שירות שהוא הכרח.

שרון רופא אופיר: תמיד אמרתי כסגנית ראש רשות שהדבר שהכי חשוב לי זה לדעת שאני שומרת על שלומם ועל ביטחונם של תושביי.

שרון רופא אופיר: אני בטוחה שגם אתה כראש רשות ראית את זה בדיוק אותו דבר.

שרון רופא אופיר: ואם יש 257 רשויות במדינת ישראל, ורק 60 רשויות גובות אגרת שמירה, צריכים לעצור רגע ולהבין למה.

שרון רופא אופיר: כל השאר מפקירות את גורל התושבים?

שרון רופא אופיר: אני לא יודעת.

שרון רופא אופיר: כל האחרות לא גובות את זה כי התושבים לא יוכלו לשלם?

שרון רופא אופיר: איפה זה פוגש אותנו כנבחרי ציבור שרוצים לדעת ששומרים על שלומם של התושבים?

שרון רופא אופיר: כן, יש לי בעיה עם התקנה הזאת, אני חייבת להגיד.

שרון רופא אופיר: אני הייתי מעדיפה שיהיה פה דיון עומק שיפתור את הדברים בצורה אחרת.

איתן גינזבורג: נראה לי שבכל כנסת יש דיון עומק, ובכל כנסת אומרים שצריכים לעשות דיון עומק - - -

שרון רופא אופיר: וזה לא קורה.

שרון רופא אופיר: אז אולי הגיע הזמן - - -

איתן גינזבורג: היו דיונים.

איתן גינזבורג: כל שנה יש דיון.

מיכאל מלכיאלי: חייבים ממשלת שינוי לדיוני עומק...

שרון רופא אופיר: תודה רבה.

שרון רופא אופיר: אני מודה לך שבדיוק הכנסת לסיפא של הדברים שלי את מה שרציתי להגיד.

שרון רופא אופיר: ומאחר שאנחנו ממשלת שינוי - -

מיכאל מלכיאלי: וריפוי.

שרון רופא אופיר: - - וריפוי ואיחוי, אני חושבת שזאת ההזדמנות הטובה לשבת ולדבר על זה, ואני מבקשת שיתקיים בעניין הזה דיון כאן בוועדה.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לנמק את ההסתייגות.

איתן גינזבורג: אפשר לנמק לפני שקראנו?

מיכאל מלכיאלי: רובם למדו את החומר אתמול ורוצים להסתייג על זה.

לירון אדלר: ברור, רק שהנוסח שהוצע על ידי הייעוץ המשפטי לוועדה כולל גם את הנוסח הממשלתי שמאריך את הוראת השעה וגם מציע לחייב בדיווח פה ובהקמת ועדה שתבחן את הדברים להמשך.

איתן גינזבורג: אנחנו מתנגדים לזה.

לירון אדלר: הנוסח עצמו עוד לא ממש נדון.

מיכאל מלכיאלי: ההסתייגויות מתאימות גם לנוסח החדש.

לירון אדלר: כן, אבל הנוסח בעצמו עוד לא נדון.

איתן גינזבורג: דיברתי היום עם היועץ המשפטי, אני חושב שהנוסח המוצע הוא לא נוסח טוב, ולא הייתי מקבל אותו כפי שהוא הוצג.

איתן גינזבורג: גם שוחחתי עם יושב-ראש הוועדה, טאהא, וצריך לזכור שיש פה גם את חברת הכנסת בן ארי, ואגב עוד לא שמענו אותך, אז אולי נשמע גם אותה.

איתן גינזבורג: היא יושבת-ראש משותפת, אז זכות הבכורה.

מיכאל מלכיאלי: אני אחריה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברת הכנסת בן ארי.

מירב בן ארי: ביקשתי שלא ישימו אותי על מיוט.

מירב בן ארי: בחיים זה לא קורה לי ובוועדה שלי זה קורה.

איתן גינזבורג: את צודקת.

איתן גינזבורג: זו תקלה.

מירב בן ארי: קודם כול שהמיקרופון שלי תמיד יהיה פתוח, כי אני לא יכולה להיכנס בדיון.

איתן גינזבורג: את צודקת.

איתן גינזבורג: לא שמתי לב.

איתן גינזבורג: חבל שלא סימסת לי.

מירב בן ארי: אם יש משהו שקשה לי בחיים, ששמים אותי על מיוט, ועוד בבידוד שנכפה עליי.

מירב בן ארי: בסדר, לא משנה, לא לדאוג, היום אני חוזרת.

מירב בן ארי: קודם כול, ההחלטה להביא את זה לוועדת הפנים, בוודאי אין צורך, כל רשות תדווח, בשביל זה בוחרים חברי מועצה ובשביל זה יש ראש עיר, שכל רשות תדווח, תגיד למה היה, אפשר פעם בשנה.

מירב בן ארי: אני לא יודעת מה הסידור, אולי פספסתי את זה במסגרת ה"מיוטים", פעם בשנה אפשר להגיע לוועדה.

מירב בן ארי: ברור שההתחשבנות החודשית צריכה להיות מול חברי המועצה.

מירב בן ארי: דבר שני, האגרה הזאת היא רשות, היא לא חובה.

מירב בן ארי: נכון?

מירב בן ארי: לא פספסתי פה משהו בשבועיים האחרונים?

איתן גינזבורג: את צודקת.

מירב בן ארי: כל ראש רשות, בשביל זה הוא נבחר ציבור, שיעשה את החישוב.

מירב בן ארי: כשהייתי חברת מועצה בתל אביב, הצבענו על זה, עשינו את כל מה שצריך, ותודה לאל שיש את זה בתל אביב.

מירב בן ארי: תודה לאל, כי מה לעשות, יש לנו משטרה קטנה מדי.

מירב בן ארי: כמה שהמשטרה עושה את העבודה היא קטנה, היא לא מתאימה לאתגרים הניצבים.

מירב בן ארי: הדבר השלישי, יש לנו גל פשיעה.

מירב בן ארי: אנחנו סובלים מפשיעה בשנה-שנתיים האחרונות שלא הייתה כאן.

מירב בן ארי: יש מומחים שאומרים שזה גם קשור לקורונה.

מירב בן ארי: אני לא אומרת עכשיו מה הסיבות.

מירב בן ארי: אבל אם יש לנו אירוע כזה, אנחנו צריכים כוועדה, בטח כוועדה לביטחון פנים, לתת לרשויות את כל הכלים האפשריים להתמודד עם הפשיעה.

מירב בן ארי: כל הכלים.

מירב בן ארי: אני מגיעה למצב שראשי רשויות אומרים לי: מירב, תני לנו את האפשרות לנהל את האירוע הזה, אני רוצה את זה, כדי שמחר לא יקומו לי פה מליציות.

מירב בן ארי: אני חודשיים וחצי בוועדה לביטחון פנים, וכל מה שאני שומעת שעוד שנייה קמות לי פה מליציות של אזרחים שנמאס להם, שנמאס להם שפושעים להם, שגונבים להם.

מירב בן ארי: אם אני, כמדינה, מבינה את האחריות שלי – אני לא חושבת שהיה ראש רשות אחד שבא ואמר לי שהכול בסדר, אני לא צריך את זה – אני כמדינה חייבת לחזק אותם, חייבת לתת להם את הכלים, את האפשרות לגבות.

מירב בן ארי: אנחנו בוחרים חברי מועצה שתהיה להם דעה מושכלת לבוא ולאשר את האירוע הזה.

מירב בן ארי: אני לגמרי במקום הזה, אני חושבת שהדיווח כמובן מיותר.

מירב בן ארי: שמעתי שיש פה חברי כנסת שיש להם הסתייגויות, זה מיותר, צריך להוריד את זה.

מירב בן ארי: אני לא רוצה לדבר על זה שבתוכנית של מסלול בטוח, של 2.4 מיליארד שקל גם תגברנו את הרשויות הערביות בשיטור מקומי, כדי לסייע להן בהתמודדות עם הפשיעה ביישוב שלהם ובכפרים.

מירב בן ארי: אם יש הסתייגויות, על מה?

מירב בן ארי: על מה הסתייגויות?

מירב בן ארי: אנחנו צריכים לחזק את ראשי הרשויות.

מירב בן ארי: צריכים לתת כלים.

מיכאל מלכיאלי: מירב תישאר בזום ותשמע את ההסתייגויות בצורה מסודרת.

מירב בן ארי: מי זה?

מירב בן ארי: סליחה.

מיכאל מלכיאלי: מלכיאלי.

מירב בן ארי: אתה לא הגעת מהמוניציפלי?

מיכאל מלכיאלי: ואף על פי כן יש לי הסתייגויות, חשוב שתשמעי אותן, ולא תישארי על מיוט בשביל גם להגיב על זה.

מירב בן ארי: אני לא נשארת על מיוט, פשוט מורידים אותי.

איתן גינזבורג: על מיוט יותר היא לא תהיה.

מירב בן ארי: סיימתי.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: אני רוצה רגע לעבור לנוסח, כדי שנהיה כולנו מסונכרנים.

איתן גינזבורג: אני מבקש דבר ראשון לחזור לנוסח שהציעה הממשלה ולא לקבל את הנוסח שהציע הייעוץ המשפטי, וזה גם עיקר ההסתייגויות של מיכאל מלכיאלי.

איתן גינזבורג: מנגד גם הייתי רוצה להציע שנפסיק עם הריטואל הזה שיבואו בכל פעם לוועדה לשכנע אותה, כל שנה ושנה.

איתן גינזבורג: זה נראה לי - - -

מירב בן ארי: מיותר.

איתן גינזבורג: עשר שנים שכל שנה דנים בזה, אותו דיון, אותם נימוקים, אותם עניינים, אחרי שבודקים כל שנה מחדש, יש דיון על סמכויות.

איתן גינזבורג: הממשלה הפעם החליטה בהחלטת ממשלה שהיא מעבירה עוד סמכויות לרשויות המקומיות, שהובילו אותה גם שרת הפנים וגם שר האוצר.

איתן גינזבורג: נראה לי שהגיעה העת להפוך את זה למצב קבוע.

ישראל אייכלר: דיווח לוועדות הכנסת זה אחד היסודות של הביקורת.

איתן גינזבורג: מאה אחוז, יהיה דיווח.

מירב בן ארי: יהיה דיווח, אבל לא צריך לבקש לחוקק את זה כל שנה מחדש.

איתן גינזבורג: ראשית יש דיווח של הרשויות המקומיות למשרד הפנים.

ישראל אייכלר: אבל לכנסת, פעם בשנה.

איתן גינזבורג: תיכף נדבר על זה.

איתן גינזבורג: לא נראה לי שהכנסת צריכה לדון כל שנה בראש עיריית דימונה שיסביר לאיפה הוא לקח את ה-200,000 שקלים שהוא גבה, האם לאופנועים, או האם למוקד העירוני, או האם למצלמות.

איתן גינזבורג: זה נראה לי מופרך.

ישראל אייכלר: לא כל ראש עיר צריך לבוא, זה לא החוק.

איתן גינזבורג: מה זה "לא כל ראש עיר"?

איתן גינזבורג: אז איזה ראש עיר אתה רוצה?

ישראל אייכלר: השלטון המקומי מגיע ומשרד הפנים מגיע ומדווחים לוועדת הפנים.

ישראל אייכלר: הינה יש פה מנהלת ועדת הפנים, היא תגיד לך את הנוהל.

איתן גינזבורג: אפשר לקבוע שיהיה דיווח שנתי של משרד הפנים לוועדה.

מירב בן ארי: לא צריך את המוניציפלי בכלל.

מירב בן ארי: מי שידווח זה משרד הפנים פעם בשנה.

מירב בן ארי: שחררו את הרשויות, יש להן מספיק במה להתעסק.

איתן גינזבורג: יש פה ראש מועצה מקומית פרדסיה, טל, שמבקש לדבר.

איתן גינזבורג: גברתי היועצת המשפטית - - -

לירון אדלר: אני חושבת שכן כדאי שאני אקרא את נוסח ההצעה הממשלתית, ואז תגידו מה אתם רוצים לשנות, כדי שיהיה ברור.

איתן גינזבורג: ניתן לראש המועצה ואז ניכנס לזה.

טל גורקי: קודם כול, תודה.

טל גורקי: בוקר טוב חברי הכנסת המכובדים, חבריי ראשי הרשויות וכל מי שנמצא, אני ראש מועצה שמונה שנים, ואני בריטואל הזה בכל שנה מחדש.

טל גורקי: תאמינו לי, זה לא תענוג גדול להטיל מיסים על התושבים.

טל גורקי: יש לנו בעוד שנתיים בחירות, הכי קל היה לי לבוא ולהגיד: אני לא רוצה אגרת שמירה.

טל גורקי: זה בסדר, אני ארוויח הרבה קולות, אבל רמת הביטחון של התושבים שלי תרד פלאים.

טל גורקי: צריך להבין שהמשטרה לא נמצאת בכל מקום, אנחנו חיים את זה יום-יום.

טל גורקי: אני פה כפוף לתחנת משטרת שדות, בתקופה הזאת שהיא תקופה לא פשוטה, אין פה כמעט שוטרים שמגיעים אלינו, הם כולם בתגבורים כל הזמן בכל מיני מקומות, בקו התפר, בירושלים, בפשיעה באזור השרון וכו', הם לא נמצאים פה.

טל גורקי: אם אין לי ניידת שלנו, שיכולה לתת פה מענה ראשוני ולהסתובב פה, אין לי מי שייתן מענה.

טל גורקי: לכן זה כל כך חשוב לנו.

טל גורקי: תאמינו לי, אם זה לא היה חשוב, לא היינו באים.

טל גורקי: הכי קל לי לבטל את המס הזה ולגמור את הסיפור.

טל גורקי: אני רואה פה גם נציג של העסקים, זה חשוב גם לעסקים שלנו.

טל גורקי: אין לי הרבה עסקים, אבל אני שומר גם עליהם בלילות מפני גניבות ופריצות ודברים מהסוג הזה.

טל גורקי: לכן אנא, אשרו את זה, זה נורא חשוב לנו ולכמה שיותר זמן.

מירב בן ארי: זה נורא חשוב.

מירב בן ארי: בגלל זה אמרתי גם לחברי הכנסת, שההסתייגויות האלה, צריך להבין, זה פשוט תוקע את היישובים ואת הערים.

מיכאל מלכיאלי: מירב, הדברים שלך גרמו לשכנע אותנו לרדת מ-30 הסתייגויות כמעט רק לחמש.

מיכאל מלכיאלי: תביני מה העוצמה של הדברים שלך בזום.

מירב בן ארי: תחשוב מה היה קורה אם הייתי שם.

שרון רופא אופיר: אולי אם תדברי עוד שתי דקות, כל ההסתייגויות יימחקו.

מיכאל מלכיאלי: הבעיה של מירב, שמירב תמיד הייתה בקואליציה, היא מעולם לא הייתה באופוזיציה, לכן חסר לה קצת מידע בנושא של אופוזיציה.

מיכאל מלכיאלי: מירב, נשלים לך את זה בעוד כמה שבועות בעזרת השם.

איתן גינזבורג: ראש המועצה סיימת?

טל גורקי: סיימתי.

טל גורקי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: כאמור, כפי שאמרתי, אנחנו לא נקבל את עמדת היועץ המשפטי.

איתן גינזבורג: הדיווחים ייעשו על ידי משרד הפנים פעם בשנה לוועדה.

איתן גינזבורג: לכם יש את הנוהל הפנימי של הדיווחים של הרשויות המקומיות למשרד, זה כבר עניין פנימי שלכם, חוזר מנכ"ל, איך שתבינו.

ישראל אייכלר: אפשר לדעת מה הנוסח של תומר, של היועץ המשפטי?

איתן גינזבורג: זה מונח בפניכם.

איתן גינזבורג: הוא הביא הקמת ועדה ציבורית.

מירב בן ארי: אין צורך.

ישראל אייכלר: אין צורך?

ישראל אייכלר: שמעתם מה זו דיקטטורה?

ישראל אייכלר: היא אומרת שאין צורך.

מירב בן ארי: ממש לא דיקטטורה.

איתן גינזבורג: זו דעתה, אדוני.

ישראל אייכלר: היועץ המשפטי לוועדת הכנסת הוא האיש הכי אובייקטיבי שאני מכיר, והוא לא סתם אומר "ועדה".

ישראל אייכלר: חברים פה שהיו בעיריות, למשל חברת הכנסת שרון רופא גם אמרה שצריך ועדה ציבורית שתדון בדברים, שתבדוק.

איתן גינזבורג: לא, אדוני.

איתן גינזבורג: מה זה ועדה ציבורית?

איתן גינזבורג: זו הוועדה.

איתן גינזבורג: ועדת הפנים של הכנסת היא הוועדה.

ישראל אייכלר: אז זאת הוועדה, אבל צריך לדון בזה.

ישראל אייכלר: לא לנטרל את ועדת הפנים מכל הנושא.

איתן גינזבורג: אנחנו לא מנטרלים.

איתן גינזבורג: אמרנו שיהיה דיווח שנתי של משרד הפנים לוועדת הפנים.

שרון רופא אופיר: גם אדוני היושב-ראש הסכים שצריך לקיים דיון עומק בנושא הזה.

איתן גינזבורג: ביחס לנושא הזה אני כן חושב שלא צריך לבוא כל פעם מחדש, שיבואו כמו קבצנים לבקש שיאריכו להם את החוק.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: נכון.

ישראל אייכלר: כנראה לא הייתי מספיק ברור, אדוני היושב-ראש, יש ראשי ערים שכולנו סומכים עליהם – אני אומר שוב שאני תושב ירושלים – כמו ראש עיריית ירושלים וכמו הרבה ראשי ערים, יש ראשי ערים שמתנהגים כדיקטטורים, כשריפים.

ישראל אייכלר: אמרה חברת הכנסת בן ארי שלא יהיו מליציות.

ישראל אייכלר: יש ראשי ערים שהשתמשו במשטרות האלה כמליציות.

מירב בן ארי: זה לא נכון.

איתן גינזבורג: יש ראשי ערים שמתנכלים לקבוצות אוכלוסייה שלא בחרו בהם.

מירב בן ארי: זה לא נכון.

איתן גינזבורג: יש גם אנשים אחרים בעלי סמכות שעושים דברים לא בסדר.

ישראל אייכלר: ולכן צריך ועדת כנסת, בשביל זה יש כנסת, בשביל זה יש דמוקרטיה, שלא תהיה עריצות.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: בשביל זה יש משרד פנים, אדוני.

ישראל אייכלר: משרד הפנים לא מספיק חזק.

ישראל אייכלר: משרד הפנים, עם כל הכבוד לו, הוא לא מספיק - - -

שרון רופא אופיר: אם אנשים מתנהגים כמליציות, יש משטרה במדינת ישראל.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: אני מדבר על עריצות של ראשי ערים, מליציות חוקיות, לא רק מליציות בלתי חוקיות.

איתן גינזבורג: שום אגרה לא יכולה להיות על תושבים בלי אישור המועצה.

ישראל אייכלר: אמרת את זה, וזה נכון - - -

איתן גינזבורג: לא משתלט על זה ראש רשות.

איתן גינזבורג: אני מכיר כמה ערים היום בישראל שיש קונפרונטציה בין המועצה לבין ראש הרשות.

איתן גינזבורג: זה לא דבר שהוא מובן מאליו.

ישראל אייכלר: אני רואה פה גילדה של ראשי ערים שהולכות לשלול את סמכויות ועדת הכנסת.

מירב בן ארי: אתה רציני?

שרון רופא אופיר: אתה יכול להסביר?

איתן גינזבורג: בואו ניתן ליועצת המשפטית של הוועדה.

לירון אדלר: אני רוצה להסביר כמה מילים, גם לגבי הנוסח שהוצע כאן קודם.

לירון אדלר: הנושא של הוראת השעה הגיע לכאן להארכה כמה פעמים מאז שנת 2011, בכל פעם הוא הגיע ממש סמוך לפקיעת הוראת השעה, והרבה פעמים ההרגשה הייתה, שכדי לא למנוע מהרשויות שכן מפעילות, וכבר כן מסתמכות על הדבר הזה, לא רוצים למנוע את זה בצורה פתאומית, האריכו את הוראת השעה שוב ושוב.

לירון אדלר: זה נכון שמצד אחד להאריך את הוראת השעה בצורה קבועה זה כבר הופך את הוראת השעה להוראה שהיא לא באמת הוראת שעה, ולכן עלה צורך, גם בדיונים הקודמים בדברים האלה, לבחון את הפיכת הוראת השעה להוראת קבע.

לירון אדלר: אנחנו הצענו לוועדה, הדיווחים שהצענו היו בעיקר כדי לגבש עמדה להפיכת ההוראה להוראת קבע, כי אנחנו שוב נמצאים במצב שבו בעוד שבוע, שבוע וחצי פוקעת הוראת השעה, ומי שמסתמך על זה, שוב ימצא את עצמו במצב בעייתי.

לירון אדלר: הוועדה סוברנית ולגיטימי מבחינתה להחליט שהיא כן הופכת במועד הזה את הוראת השעה להוראת קבע, עם הנתונים שהוצגו כאן, שהם בסך הכול נתונים חלקיים, נתונים של מדגם של כמה רשויות מקומיות.

לירון אדלר: אנחנו חשבנו שאפשר לבקש נתונים נוספים.

לירון אדלר: בהינתן המצב הזה – שוב, הוועדה תחליט אם היא רוצה להסתמך על הדברים ולהפוך, כפי שמציע חבר הכנסת גינזבורג, את ההוראה כבר כרגע להוראת קבע.

איתן גינזבורג: אבל עם דיווח.

לירון אדלר: אפשר גם את הדיווח להכניס במסגרת הוראת הקבע ולהגיד שפעם בשנה משרד הפנים ידווח.

לירון אדלר: וככל שבמהלך השנים יראו שהדיווח או שההוראה הזאת היא בעייתית, ואם תרצה הכנסת לשנות את החוק, היא תוכל לשנות את החוק, או להחליט שוב על הוראת שעה שתיבחן בהמשך.

לירון אדלר: זה לשיקול דעתה של הוועדה.

איתן גינזבורג: חקיקה בהוראת שעה היא נורמה פסולה שהשתרשה בכנסת ישראל.

איתן גינזבורג: אנחנו לא מחוקקים הוראות שעה, אנחנו מחוקקים חוקים.

איתן גינזבורג: אם חוק לא טוב, צריך לשנות ולתקן את החוק או לבטל אותו.

איתן גינזבורג: היום רוב החוקים שמחוקקים הופכים להיות הוראת שעה.

ישראל אייכלר: יש בזה היגיון.

שרון רופא אופיר: אתה יודע איך זה עבד, בחרו שלא להחליט.

איתן גינזבורג: בדיוק.

שרון רופא אופיר: בחרו שלא להחליט, כי כשאתה רוצה להחליט, אתה מחליט, אתה לא מחכה בכל פעם להוראת שעה בשנה הבאה.

ישראל אייכלר: יש נושאים שמשתנים במשך שנה, במשך שנתיים, הוראת שעה - - -

שרון רופא אופיר: אז אפשר לתקן את החוק.

איתן גינזבורג: 10 שנים?

איתן גינזבורג: 15 שנה?

שרון רופא אופיר: אפשר לתקן את החוק, לא צריך בשביל זה הוראות שעה.

שרון רופא אופיר: מה שכן הייתי רוצה שנוסיף פה, אני שוב חוזרת ואומרת מה שאמרתי קודם.

שרון רופא אופיר: מה שמטריד אותי זה שיש פה רק 60 רשויות מתוך 257.

שרון רופא אופיר: מה זה אומר על ביטחונם של שאר אזרחי מדינת ישראל?

שרון רופא אופיר: אם רק 60 רשויות באות ומשתמשות באפשרות הזאת, מה זה אומר על שאר הרשויות?

שרון רופא אופיר: למה זה קורה?

שרון רופא אופיר: לא נחה דעתי, כן הייתי רוצה לקבל פה תשובה, איך יכול להיות שזה רק רבע מהרשויות במדינת ישראל?

קרן ברק: בחלק מהמקומות יש כסף.

שרון רופא אופיר: אני אשמח לקבל את התשובה.

שרון רופא אופיר: בחלק מהמקומות יש כסף, נהדר.

שרון רופא אופיר: אני צריכה לדעת כנבחרת ציבור, ואני מניחה שפה תהיה תמימות דעים, שאנחנו דואגים לשלומם של אזרחי מדינת ישראל.

שרון רופא אופיר: ואם יש 60 מתוך 257, לי זה לא עושה שכל, זה לא מניח את דעתי.

שרון רופא אופיר: אני רוצה להבין למה.

תומר ביטון: אני יכול לומר, לא מתוך נתונים שנמצאים בידינו ביחס לרשויות שלא חוקקו חוקים, אבל מניסיוני כגזבר עיריית באר שבע וכמי שלאחרונה, עוד לפני שהתמניתי לתפקיד, הגיש בקשה למשרד הפנים, אחרי שהמועצה אישרה כמובן - - -

איתן גינזבורג: אתה היית שנים בלי.

איתן גינזבורג: תסביר.

איתן גינזבורג: היא רוצה לדעת מה קורה במקומות שאין.

תומר ביטון: אני אסביר.

תומר ביטון: כאשר יש כבר צורך, צורך לתת אבטחה יותר מתוגברת ממה שבדרך כלל, לעיתים קרובות גם הצורך הזה עולה מהתושבים, רשויות מגיעות למסקנה שהן צריכות לתגבר את האבטחה אצלן, זה בהחלט דיפרנציאלי.

תומר ביטון: יש רשויות שלא סבורות שהן צריכות לתת מעבר למה שניתן, אבל יש רשויות שחושבות שצריך לתת מעבר למה שניתן, ובהתאם לזה הן מגישות את הבקשה לחוקק את החוק.

שרון רופא אופיר: כשאנחנו אומרים שיש בעיה של ביטחון פנים במדינת ישראל, אנחנו סתם אומרים, כי רק 60 רשויות משתמשות בזה?

שרון רופא אופיר: בוא נחסיר מ-267 את ה-60, נהיה ב-197 רשויות שלא צריכות להשתמש בזה.

שרון רופא אופיר: זה אומר שהכול דבש?

שרון רופא אופיר: אני דווקא הייתי רוצה, אדוני היושב-ראש, מהנציגה של המרכז לשלטון מקומי, שתענה באופן רוחבי מה מצב ביטחון הפנים ברשויות אחרות, ולמה רשויות אחרות לא נוהגות להשתמש בזה, מאיפה זה מגיע.

שרון רופא אופיר: אין לנו מספיק תשובות בעניין הזה.

שרון רופא אופיר: ביקשנו גם בדיון הקודם.

איתן גינזבורג: אני רק רוצה לפני שהיא תענה, הבטחתי ללירן אביטן, שלא הצלחנו להתחבר אליו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

לירן אביטן: אני מאיגוד לשכות המסחר, ואני אומר ממש בקצרה, כי חלק מהדברים הוזכרו, כל הנושא של שקיפות, אנחנו מאוד בעד.

לירן אביטן: נכון שהשינויים לא מושלמים, אבל כל דבר שמעודד שקיפות, כמה נגבה ומה נעשה עם הכסף, הוא מבורך.

לירן אביטן: זו נקודה ראשונה.

לירן אביטן: נקודה שנייה.

לירן אביטן: אנחנו מבקשים ב-64 המועצות והעיריות, ששם האגרה כן נגבית, לא להשוות את גובה האגרה שנגבית מעסקים כמו מאזרחים, אלא להפחית את זה, מכיוון שעסק גם ככה יש לו הוצאות על אבטחה, אם זה מצלמות במעגל סגור, סורגים, מערכת אזעקה, עסקים מעל 800 מטרים כמו קניונים וסופרים גדולים מחויבים גם על פי חוק באבטחה, כך שאנחנו חוששים ממצב של סבסוד צולב, שבו למעשה העסקים מממנים את רוב האזרחים והתושבים שהם הרוב שזקוק לאבטחה ולשמירה.

לירן אביטן: עוד דבר שנשמח זה לדעת פילוח.

לירן אביטן: יש קריאות למוקד המקומי באותן עיריות ורשויות, נשמח לדעת האם רוב הפניות נעשות על ידי העסקים עצמם או על ידי אזרחים שמבקשים סיוע ועזרה מאותן סיירות, זה יוכל לתת לנו אינדיקציה מאוד טובה.

לירן אביטן: ודבר אחרון שהוזכר כאן.

לירן אביטן: התפקיד לספק ביטחון אישי בסופו של דבר הוא על המדינה ועל המשטרה.

לירן אביטן: צר לי מאוד שאני שומע כאן שוב ושוב שלמשטרה אין יכולת ולכן הטיפול הזה של הסיירות נדרש.

לירן אביטן: זה גם משהו שצריך לתת עליו מחשבה.

לירן אביטן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: השלטון המקומי, בבקשה גברתי.

מירה סלומון: אני כבר אפתח ואומר שאני רוצה ברשותכם קודם להתייחס לדברים שאמר חבר הכנסת אייכלר על הדמוקרטיה והשלטון הדמוקרטי.

מירה סלומון: אני מבקשת להזכיר שגם דמוקרטיה מקומית קיימת, ונבחרי הציבור נבחרים אחת לחמש שנים.

מירה סלומון: גם ראשי הרשויות, שריפים בעירם או לא שריפים בעירם, נבחרים אחת לחמש שנים.

מירה סלומון: אגב, הם היחידים שנבחרים בבחירות ישירות, היחידים מכל שיטת המשטר הדמוקרטית בישראל שהתושבים בוחרים בהם באופן ספציפי ולא לפי רשימות שמוגשות שבהן יש או אין פריימריז.

מירה סלומון: היחידים שנבחרים בבחירות ישירות.

מיכאל מלכיאלי: שווה לקיים על זה דיון פעם, דיון עומק.

מירה סלומון: אני מבקשת גם להזכיר שהדמוקרטיה המקומית הראתה את עוצמתה דווקא בבחירות האחרונות, שבהן התחלפו כ-50% מראשי הרשויות המקומיות בבחירות הישירות שבהן הם נבחרו.

מירה סלומון: ולכן כפי שהכנסת כגורם מחוקק, כגורם פרלמנטרי, שנבחר בבחירות דמוקרטיות, כך צריך לתת גם את הכבוד לנבחרי הציבור בשלטון המקומי, שנבחרים גם הם באופן דמוקרטי, ולתת ביטוי ליכולת שלהם לייצג את הציבור שבחר בהם.

מירה סלומון: זה דבר ראשון שרציתי לומר.

מירה סלומון: לשאלתה של חברת הכנסת רופא אופיר, אין לנו מידע מדוע לא כל הרשויות המקומיות עושות שימוש ביכולת לחוקק חוקי עזר, בתחום השמירה, הביטחון והסדר הציבורי.

מירה סלומון: אנחנו כן יודעים שבין 65 הרשויות המדווחות לא נכללות רשויות שנמצאות ביהודה ושומרון למשל, מאחר שחוק השמירה לא חל עליהן.

מירה סלומון: אנחנו כן יודעים ששתי רשויות מאוד גדולות בישראל, שכן נותנות ומספקות שירותי שמירה, אבטחה וסדר ציבורי לא מטילות היטל שמירה בגינם, ראשון לציון והרצליה.

מירה סלומון: ראשון לציון בתקופה מסוימת כן הטילה והיום כבר לא.

מירה סלומון: אנחנו יודעים לומר שאין בהכרח הלימה בין מספר הרשויות המקומיות שיש להן, שאוחזות בחוקי עזר ומטילות היטל מכוחם, לבין מספר הרשויות שנותנות שירותים בנושא הזה.

איתן גינזבורג: בראשון לציון זה תאגיד.

איתן גינזבורג: צריך להגיד את זה.

איתן גינזבורג: זה מודל אחר.

מירה סלומון: נכון.

מירה סלומון: בראשון לציון יש תאגיד, חברה לסדר וביטחון.

שרון רופא אופיר: היום הם כבר לא גובים את האגרה.

איתן גינזבורג: הם הפסיקו לגבות.

איתן גינזבורג: אגב, זה רק מראה - - -

מירה סלומון: זה בדיוק הביטוי לרצון הציבור.

שרון רופא אופיר: אני רוצה להבין למה רבע, וגם להם אין תשובה למה רבע.

שרון רופא אופיר: ביקשנו גם בדיון הקודם את רשימת הרשויות.

איתן גינזבורג: קיבלנו את רשימת הרשויות.

תומר ביטון: היא הוצגה פה.

שרון רופא אופיר: אני לא ראיתי.

שרון רופא אופיר: פספסתי.

מירה סלומון: אני שוב אומרת, הסיבות הן מן הסתם ביטוי של נבחרי הציבור, החלטות של נבחרי הציבור, ששקלו את הנושא והחליטו כך או אחרת.

מירב בן ארי: אני חייבת להגיד על זה משהו.

מירב בן ארי: זה מאוד מאוד תלוי עם מה הרשות מתמודדת.

מירב בן ארי: כשיש לך 257 רשויות, יש רשויות שאין להן.

מירב בן ארי: מה שיש בתל אביב, הסמים, המין, האלימות המינית - - -

קרן ברק: דווקא תל אביב?

איתן גינזבורג: יש שם אתגרים אחרים שאין במגדל העמק.

מירה סלומון: יש גם את יפו - - -

שרון רופא אופיר: תל אביב היא רשות עשירה.

קרן ברק: אבל היא גם גובה.

קרן ברק: תל אביב גובה.

קרן ברק: מה שאפשר לגבות, היא גובה.

מירב בן ארי: ודאי שהיא גובה.

מירב בן ארי: וטוב שהיא גובה.

מירב בן ארי: רק בזכות השיטור המקומי חזרנו לשקט.

מירב בן ארי: מה זה משנה?

מירב בן ארי: אנחנו ככנסת, קודם כול נותנים למוניציפלי את הכוח, וזה סופר חשוב, והיא צודקת במאה אחוז.

מירב בן ארי: הייתי חברת מועצה, אתה נבחר, אתה עושה תפקיד בהתנדבות.

מירב בן ארי: זה דבר שאנחנו חייבים לחזק.

מירב בן ארי: וברור שכל רשות תחליט, אוי ואבוי אם היינו יושבים פה ואומרים "כל הרשויות", כי אז אנחנו אומרים שאיבדנו והפרטנו.

מירב בן ארי: אם היום עומד מולי ראש רשות, ואני כחברת כנסת אומרת לו "אולי ניתן לך", "אולי תבוא לדווח".

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: תנו לראשי הרשויות לנהל את האירוע הזה.

מירב בן ארי: אנחנו כמשטרה וככנסת נחזק אותם, ניתן ביטחון, אבל נאפשר להם לחזק.

מירב בן ארי: חבר'ה, אתם קוראים עיתונים, אנחנו נמצאים בתקופה שלא הייתה אף פעם במדינת ישראל.

מירב בן ארי: לא הייתה.

מירב בן ארי: יש לכך סיבות שונות ומשונות, אני לא אכנס אליהן בכלל.

מירב בן ארי: אבל אם אני יכולה לחזק את הביטחון של אזרחי ישראל בזה שאני מחזקת את הרשות שלהם, אתם צריכים כולכם להתגייס לזה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

שלמה קרעי: מה לגבי ההבדל בין הפריפריה למרכז בעניין הזה של היטל שמירה?

שלמה קרעי: אפשר לדעת?

איתן גינזבורג: כרגע דיברו.

איתן גינזבורג: ראש עיריית דימונה כמה הוא רוצה את זה וצריך את זה - - -

שלמה קרעי: כמה הוא רוצה, אבל הוא לא יכול, כי התושבים לא יכולים להכיל את זה.

איתן גינזבורג: מה זה "לא יכול"?

איתן גינזבורג: יש לו.

קרן ברק: בטח שהם יכולים, זה כלום כסף.

איתן גינזבורג: יש לו, הוא עושה את זה, והוא רוצה לחזק את זה והוא רוצה להאריך את זה.

איתן גינזבורג: בני ביטון, נחבר אותו שוב.

קרן ברק: זה בא משם.

מירב בן ארי: בני ביטון הוא הראשון שמוביל את זה.

שלמה קרעי: האם רשויות בפריפריה גובות היטל שמירה או שבמרכז גובות יותר?

איתן גינזבורג: 40% מהגובים הם בסוציו-אקונומי 8 ומעלה.

איתן גינזבורג: שאר הרשויות הן מתחת ל-7, וביניהן גם סוציו-אקונומי 2, 3, 4, 5.

שלמה קרעי: לא ביניהן.

שלמה קרעי: כמה יש מ-5 ומטה וכמה מ-6 ומעלה?

איתן גינזבורג: ב-5 יש שבע רשויות מקומיות, ב-4 שבע רשויות מקומיות, ב-2 יש רשות מקומית 1 ב-3 – 3, ב-7 – 16.

איתן גינזבורג: יש מגוון.

שלמה קרעי: כמה רשויות גובות בסך-הכול?

איתן גינזבורג: 64.

שלמה קרעי: זאת אומרת, 18 מתוך 64 זה סוציו-אקונומי 5 ומטה, שזה פחות משליש.

שלמה קרעי: זה בערך רבע.

איתן גינזבורג: למה אתה לוקח את 5?

שלמה קרעי: 5 ומטה, כי זה הרשויות החלשות.

איתן גינזבורג: 6 זה גבוה?

שלמה קרעי: באופן יחסי.

שלמה קרעי: אתה יכול להעביר את הקו איפה שאתה רוצה.

שלמה קרעי: הרי 5 ומטה זה חצי מהאוכלוסייה פחות או יותר.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה לא.

שלמה קרעי: תאיר את עיניי.

איתן גינזבורג: תל אביב לצורך העניין, שיש בה גם שכונות מאוד חלשות, היא בסוציו-אקונומי גבוה.

איתן גינזבורג: זה לא נכון מה שאתה אומר.

שלמה קרעי: כמה רשויות מתוך ה-257 יש סוציו-אקונומי 5 ומטה?

שלמה קרעי: אתה יכול להגיד לי?

מירה סלומון: אדוני, הייתי באמצע הדברים.

איתן גינזבורג: שלטון מקומי.

מירה סלומון: אני רק חייבת לומר קודם כול שמקובל במדינה לתמיכות מ-1 עד 6.

מירה סלומון: 1 עד 6 זה נחשב רשויות חלשות.

מירה סלומון: כך מקובל במדינה לענייני תמיכות של המדינה ברשויות.

מירה סלומון: זה דבר ראשון.

מירה סלומון: דבר שני, לגבי רשויות בפריפריה, אז יש לנו את בני שמעון, את אופקים, את אשדוד, את דימונה, את נתיבות, את עכו.

מירה סלומון: נתיבות אגב מאוד חשוב להם הנוסח הזה.

מירה סלומון: מעלות תרשיחא, קריית גת ועוד ועוד.

מירה סלומון: הרגע דיברנו על 65 רשויות מקומיות שאוחזות בחוקי העזר.

מירה סלומון: לא השלמתי את דבריי לפני כן - - -

שלמה קרעי: רק שאלתי, כמה רשויות יש מ-5 ומטה מתוך ה-257?

מירה סלומון: אני מבינה את השאלה.

שלמה קרעי: אני מבין את המצג שאת מנסה להעביר - - -

קרן ברק: מתוך 250, כמה רשויות – לא משתמשות באגרת שמירה – נחשבות 5 ומטה?

מירה סלומון: הבנו את השאלה.

מירה סלומון: סגנית מנהל היחידה הכלכלית שלנו נמצאת על הקו והיא תענה גם על זה.

מירה סלומון: לא השלמתי את דבריי לפני כן לומר ש-65 הרשויות שאוחזות בחוקי העזר מייצגות 3.3 מיליון תושבים.

מירה סלומון: גם את זה צריך לזכור.

מירה סלומון: אין תמיד הלימה בין מספר הרשויות המקומיות לבין מספר התושבים שמתגוררים בהן.

מירה סלומון: ואם כבר אמרנו שראשון לציון, שהיא העיר הרביעית בגודלה במדינת ישראל, גם היא מפעילה שירותים כאלה, למרות שהיא לא מטילה היטל, וגם הרצליה אותו הדבר, אז אנחנו מבינים שהכיסוי של שירותי שמירה הוא רחב הרבה יותר, וזה בהמשך לתשובה לחברת הכנסת רופא אופיר.

מירה סלומון: הכיסוי של הרשויות המקומיות את היכולת לסייע ולפעול בתחומים האלה – אני לא סתם אומרת "לסייע ולפעול", כיוון שהסמכות הראשונה במעלה היא של משטרת ישראל, אנחנו מהווים רק סמכות מקבילה – הכיסוי הוא כיסוי רחב יותר ממה שמוצג כאן בוועדה.

מירה סלומון: כמו שאמרנו, גם יישובי יהודה ושומרון, שלא נמצאים בכלל, כיוון שהחוק לא מוסדר עליהם, יש להם חוק משלהם - - -

קרן ברק: הם גם גובים?

מירה סלומון: גם מכוח חוק אחר שחל עליהם, וגם יישובים שכן מפעילים את השירותים, יושב-ראש הוועדה בדיון הקודם גם דיבר על עיריית אום אל פאחם למשל, שמפעילים את השירותים, אבל לא גובים את ההיטל, אז הכיסוי מבחינת השמירה של הרשויות המקומיות – הן מאוד רתומות לדבר הזה.

מירה סלומון: אחרון חביב – וברגע שתהיה לי התשובה מהיחידה הכלכלית אני אגיד - - -

שלמה קרעי: מה הסמכויות של אותן סיירות?

שלמה קרעי: הם נותנים גם דוחות לתושבים על חניה באדום לבן?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: לא.

שלמה קרעי: אל תענה אתה.

שלמה קרעי: אני לא סתם שואל את השאלה.

שלמה קרעי: אני רוצה לשמוע האם הם נותנים דוח על חניה באדום לבן.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: זה לא סיירת ביטחון.

איתן גינזבורג: סיירת ביטחון זה לא פיקוח עירוני, אדוני.

איתן גינזבורג: סיירת ביטחון עוסקת רק בשמירה מרחבית במרחב הציבורי.

איתן גינזבורג: ההיטל הזה בא לממן מוקד עירוני, הקמת מצלמות, סיירת שמסיירת בשטחים חקלאיים ובשטחים ציבוריים, לתת סיוע למוסדות חינוך – זה לא המאבטח של בית הספר, אלא סיוע למוסדות חינוך שצריך – כן מממנים במקומות מסוימים אבטחה בגני הילדים במקומות שיש.

שלמה קרעי: האם אתה בטוח, אדוני היושב-ראש, שבכל הרשויות שגובות את ההיטל הזה האגרה מיועדת רק לשמירה ואין פה - - -

קרן ברק: זה החוק.

קרן ברק: אולי עוברים על החוק, אבל זה החוק.

שלמה קרעי: אין רשויות שזה משמש בערבוביה כפיקוח עירוני וכשמירה?

איתן גינזבורג: דיבר פה ראש מינהל שלטון מקומי, זה גם נדון וזה גם חלק מהחוק.

איתן גינזבורג: בניגוד למיסים אחרים בעירייה, שהולכים לקופה אחת, ומשם מנתבים את זה לכל מיני שירותים, אגרת השמירה זה כסף צבוע, היא הולכת לחשבון ייעודי, כשהיכולת להוציא, היכולת של גזבר העירייה בלבד להוציא אך ורק לייעודים שכתובים בחוק, שזה שמירה על הסדר הציבורי, אבטחה.

איתן גינזבורג: דברים שקבועים בחוק, ורק לשם.

איתן גינזבורג: ויש דיווח למשרד הפנים ולמועצת הרשות המקומית לאיפה הולכים כל הכספים האלה.

שלמה קרעי: אתה אומר כאן עכשיו שאם יש מישהו כזה מסיירת שמירה שנותן דוח לתושב, זה לא חוקי.

איתן גינזבורג: זה לא חוקי.

שלמה קרעי: יפה.

שלמה קרעי: תודה.

מירה סלומון: אם רק יורשה לי להשלים את הדבר האחרון, פשוט נקטעתי כמה פעמים.

מירה סלומון: רק עוד דבר אחרון לעניין הוראת השעה אל מול הוראת הקבע.

מירה סלומון: אנחנו כמובן תומכים בהפיכתה של הוראת השעה להוראת קבע.

מירה סלומון: אנחנו סבורים שהעשור האחרון, בוודאי ובוודאי השנתיים האחרונות של הקורונה, הם כל הדיון הציבורי שדרוש כדי להבין עד כמה הנושא הזה חשוב, עד כמה הצורך במתן סמכויות לרשויות המקומיות לפעול בתחום – עד כמה הצורך הוא חשוב, ועד כמה באמת הרשויות המקומיות מרסנות את עצמן, מנהלות את הדיונים הפנימיים עם עצמן ומקיימות את הדמוקרטיה המקומית לגבי עצמן, מתי נכון להן להפעיל את הסמכויות, מתי לא נכון להן, מה ההיטל שצריך להטיל, והכול כמובן במסגרת של התעריפים המרביים של משרד הפנים, הכול במסגרת שהחוק מאפשר.

מירה סלומון: אנחנו חושבים שאין צורך לחכות עוד רגע להפוך את הוראת השעה להוראת קבע.

מירה סלומון: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: קודם כול, אני כמובן מצטרפת לזה שהוראת השעה צריכה להפוך להוראת קבע.

קרן ברק: אני הייתי מהראשונות שיזמו את התיקון הזה בתחילת הדרך מצורך אמיתי.

קרן ברק: זה היה פרוץ והיה צריך לעגן את זה בחקיקה, כי חלק מהרשויות לקחו, חלק לא לקחו, ואז באמת חלק מהתושבים התרעמו, ושאלו מכוח מה, והיו חייבים לעגן את זה בחקיקה, ולשמחתי הרבה זה עוגן בחקיקה.

קרן ברק: אני מציעה, דרך אגב, לעשות סיור של הוועדה לעיר נתיבות, שם יש מרכז מדהים, מרכז בקרה מדהים עם מצלמות, ממש מרכז מלחמה מתחת לאדמה, ממוגן.

קרן ברק: אחד המקומות המרשימים ביותר.

קרן ברק: איתן, אני מציעה לבוא ולראות לאן מנותב הכסף הזה.

קרן ברק: הכסף הולך גם לסיורים סביב העיר - - -

איתן גינזבורג: מוקד הביטחון של העיר.

קרן ברק: גם מוקד הבקרה.

קרן ברק: זה נקרא "אופק", נדמה לי.

קרן ברק: זה משהו באמת מאוד מאוד מרשים.

קרן ברק: הכול מרושת במצלמות.

קרן ברק: זה גם קצת קרוב לגבול, אז יש לזה עוד היבטים.

קרן ברק: זה בא כעוד כלי עזר, וחשוב להבין את זה, של שירות העירייה וראש העיר לתושב ולאזרח.

קרן ברק: דווקא בערים הקטנות, היותר פריפריאליות, שיש בהן את כוח העזר הזה, התושבים מרגישים הרבה יותר מוגנים, ילדות הולכות מבית ספר בבטחה הביתה, אף אחד לא מטריד אותן, יש מישהו ששומר עליהן.

קרן ברק: התחושה היא תחושת ביטחון.

קרן ברק: זה מה שזה אמור להיות.

קרן ברק: כל עיר שתיקח את זה על עצמה ותממש את זה מבחינה כלכלית, רק תיטיב עם התושבים שלה.

קרן ברק: מי שמחליט לא, וזה גדול עליו לארגן את זה, כי זה אופרציה, זה לקחת כוח עבודה, לארגן מרכז בקרה, וזה עבודה, אבל מי שלוקח את זה צעד אחד קדימה, זה שירות מדהים לתושב, והתושבים בערים האלה מרגישים הרבה הרבה יותר בטוחים, ולכן חד וחלק צריך להפוך את זה להוראת קבע.

קרן ברק: לא יכול להיות שכל פעם, כל שנה אני מוצאת את עצמי מסבירה כמה זה חשוב, כמה זה נדרש וכמה זה חשוב לתושבים עצמם.

קרן ברק: תודה.

איתן גינזבורג: גם ראש עיריית דימונה דיבר על זה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

שלמה קרעי: בעיניי סיירות שמירה זה חשוב מאוד, אבל למה זה חשוב?

שלמה קרעי: כי לצערנו אנחנו נאלצים לסייע למשטרה.

שלמה קרעי: לצערנו מערכות האכיפה, מערכת המשפט, שלא נותנת ענישה ולא מרתיעה את הפושעים שמסתובבים ברחובות, אז שוטרים לא מספיקים, ואז צריך עוד סיירות משטרה, אבל צריך לעשות טיפול שורש.

שלמה קרעי: הסיירות האלה הן פלסטר.

קרן ברק: זה לא פלסטר, הן עושים עבודה מדהימה.

מירב בן ארי: זה ממש לא פלסטר.

קרן ברק: זה ממש לא פלסטר, הם עושים ואחד עבודה.

קרן ברק: תפגוש אותם כדי להבין.

שלמה קרעי: קרן, פלסטר זה לא אומר שהן לא עושות עבודה מסוימת.

שלמה קרעי: פלסטר כי זה לא הטיפול הנכון.

שלמה קרעי: הטיפול הנכון הוא שתהיה ענישה, שתהיה הרתעה.

שלמה קרעי: זה הטיפול הנכון.

קרן ברק: אני מסבירה לך שחלק מזה שהם מסתובבים – אתה צריך לראות איך הבנות הולכות הביתה מהאולפנה וחוזרות ואף אחד לא מטריד אותן, ונוח להן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת ברק וחבר הכנסת קרעי, תנו לי שנייה.

איתן גינזבורג: הדבר הזה לא בא להחליף טיפול בעבריינות או טיפול בפשיעה, הוא בא לתת סדר ציבורי מוונדליזם, לשמירה על תחושת הביטחון.

איתן גינזבורג: מה לעשות, למשטרת ישראל יש המון משימות, כבר מערבים אותם במשימות לאומיות של שמירה מול טרור, שלא בטוח שזה תפקיד של משטרה, זה תפקיד של צבא להתעסק בטרור, אבל היא מתעסקת בזה וגם בעוד הרבה מאוד דברים אחרים.

איתן גינזבורג: ובתוך הערים פנימה, ברחובות, ליד מוסדות חינוך, ליד מוסדות תרבות, ליד מתנ"סים, שם המשטרה לא מגיעה, כי יש לה סדרי עדיפויות אחרים, אז הלוואי והיה שוטר ליד כל קרן רחוב, אבל זה לא המצב.

איתן גינזבורג: לכן העירייה באה ונותנת שירותים של שמירה כללית.

שלמה קרעי: איתן, זה ברור.

שלמה קרעי: אני מכיר את זה, ואמרתי שהם עושים עבודה מצוינת, אבל פה זה סוג של הפרטה כי המדינה לא מסוגלת להתמודד.

איתן גינזבורג: זה לא הפרטה, כי זה זרוע שלטונית.

איתן גינזבורג: זה לא הפרטה.

שלמה קרעי: עדיין זה סוג של הפרטה.

שלמה קרעי: לא אמרתי הפרטה, זה סוג של הפרטה.

שלמה קרעי: מי שאמור לטפל בפשיעה ובאלימות ברחובות זו המשטרה, ויש רשויות שלא זקוקות לסיירת הזאת, כי המשטרה מטפלת שם כמו שצריך כנראה.

שלמה קרעי: יש לי שתי בעיות עם הדבר הזה, קודם כול, כמו שאמרתי, מכיוון שזה לא טיפול השורש האמיתי שצריך להיות לבעיה, אלא דווקא דרך מערכת המשפט, אני לא חושב שזה צריך להיות הוראת קבע, בעיניי זה צריך להמשיך כהוראת שעה.

שלמה קרעי: דבר שני, רשויות שהן חלשות.

שלמה קרעי: איך אמרה הגברת?

שלמה קרעי: סוציו-אקונומי 6 ומטה, שהן לא גבו עד היום, כי הן לא יכולות להשית על התושבים שלהן מס נוסף, המדינה צריכה לעזור להן.

שלמה קרעי: חוסר השוויון כאן, כשרשות חזקה יכולה לגבות ורשות חלשה, האלימות יכולה להשתולל אצלה ברחובות, כי ראש העיר רוצה להיבחר בבחירות הבאות כנראה ולא להשית מיסים על התושבים שלו, ואז המדינה צריכה לסייע לו.

שלמה קרעי: אנחנו צריכים לפתור את אי-השוויון הזה.

שלמה קרעי: הדבר השלישי, רציתי לשאול ולהגיש הסתייגות אם התשובה לא תהיה מספקת, לגבי ההנחה בארנונה שיש לתושבים.

שלמה קרעי: אם לתושב יש הנחה בארנונה, האם היא תקפה לגבי היטל השמירה הזה?

איתן גינזבורג: בבקשה.

תומר ביטון: רשויות רשאיות להתקין במסגרת חוק העזר הוראות בדבר הנחות לתושבים, בדרך כלל הן מאמצות את ההנחות שקבועות בחוק לגבי הנחות סוציאליות בארנונה.

שלמה קרעי: מה זה בדרך כלל?

שלמה קרעי: כמה מתוך ה-65 רשויות - - -

איתן גינזבורג: אגב, זה גם נגבה בדרך כלל ביחד, אז ההנחות הן ביחד.

שלמה קרעי: אדוני, אני קורא את הפרוטוקול של הדיון שעשתה כאן מיקי חיימוביץ', ולא כל הרשויות נותנות את ההנחה בארנונה לפי מה שהיה באותו דיון.

איתן גינזבורג: זה תלוי בחוק העזר.

שלמה קרעי: יפה, אז יש רשויות שגובות מאזרחים ותיקים ומכאלה שיש להם הנחה גבוהה בארנונה, כי החוק החליט לתת להם את ההנחה, פתאום משיתים מס חדש, כשעל המס הזה אין הנחה.

שלמה קרעי: אני חושב שצריך לקבוע את זה בחוק.

איתן גינזבורג: יש רשויות שפתאום מחליטות, מה שלא היה שנים בתחומן, לגבות חניה.

איתן גינזבורג: שנים לא שילמו חניה ברשות המקומית ופתאום מחליטים לגבות על חניה.

איתן גינזבורג: זה חלק מניהול החיים בשלטון מקומי.

איתן גינזבורג: כל שלטון מקומי קובע לעצמו את סדרי הפעולה על ידי נבחרי הציבור, כמוך, שנמצאים שם.

שלמה קרעי: איתן אפשר למצוא הרבה הבדלים בין חניה, שאתה יכול להחליט אם לחנות בחניה שאתה צריך לשלם עליה או לא, לבין אגרה שמוטלת על כל תושבי העיר.

שלמה קרעי: מה זה ארנונה?

שלמה קרעי: זה שירותים שהעירייה צריכה לספק לתושבים.

שלמה קרעי: היטל שמירה זה שירותים שהעירייה צריכה לספק לתושבים.

שלמה קרעי: ואם זה אזרח ותיק, שמגיעה לו הנחה בארנונה, צריך - - -

קרן ברק: אם אתה דואג לסוציו-אקונומי הנמוך, דווקא בסוציו-אקונומי הנמוך, התקבולים של הארנונה יותר נמוכים.

קרן ברק: ותאמין לי שבמקומות האלה – אתה צריך לראות את זה בעיניים בשביל להבין, עד כמה זה נדרש לשקט הציבורי של התושבים.

קרן ברק: זה הכסף שהכי טוב להם לשלם.

שלמה קרעי: זה אנשים שלא סתם יש להם הנחה בארנונה.

שלמה קרעי: את לא חושבת שאת אותה הנחה צריך לתת גם להם?

שלמה קרעי: אם לאדם יש 40% הנחה בארנונה, שתהיה לו 40% הנחה גם על ההיטל הזה.

קרן ברק: אנחנו מדברים על 20-10 שקלים בחודש.

שלמה קרעי: מה חשוב כמה זה?

שלמה קרעי: זה העניין העקרוני.

מירב בן ארי: אתה יודע כמה עולה אגרת שמירה?

קרן ברק: וכל הורה שמח לשלם את זה?

קרן ברק: אתה יודע איזה שקט אתה עם זה?

קרן ברק: אתה פשוט לא מבין.

שלמה קרעי: זה לא חשוב כמה.

שלמה קרעי: זה עניין עקרוני.

מירב בן ארי: מה זה "לא חשוב"?

שלמה קרעי: הנחה לאזרחים מסוימים צריכה להיות על כל המיסים.

מירב בן ארי: כמה עולה אגרת שמירה בשנה?

איתן גינזבורג: הרשויות המקומיות יכולות לקבוע בחוק ולאמץ את ההנחות כפי שניתנות בארנונה.

איתן גינזבורג: רובן עושות את זה, רובן מאמצות את זה.

איתן גינזבורג: רשויות מקומיות לא באות נגד התושבים.

איתן גינזבורג: בסופו של דבר גם הם נבחרי ציבור.

איתן גינזבורג: מי שמצביע על זה, זה כל חברי מועצת הרשות המקומית, שהם עומדים לדין הבוחר אחת לחמש שנים, ויש להם קשר ישיר עם בוחריהם.

איתן גינזבורג: אני חושב שצריך לתת להם את שיקול הדעת ולא להיות כל הזמן האח הגדול שאומר להם מה לעשות.

איתן גינזבורג: ראינו את זה בקורונה, ראינו איך הם מתפקדים.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת מלכיאלי, היחיד שעוד לא דיבר.

מיכאל מלכיאלי: אני כעת רק מנמק הסתייגויות.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, האמת היא שיש לי הרבה מה לומר על ההערות שנאמרו קודם, וכמו שמירב אמרה, תמצתי את ההסתייגויות שלי, הורדתי אותן מ-25 רק לחמש.

מירב בן ארי: כל הכבוד.

מיכאל מלכיאלי: בגלל החשיבות של החוק הזה.

מיכאל מלכיאלי: ההסתייגויות שלי הן בשם סיעות הליכוד, ש"ס, יהדות התורה והציונות הדתית.

מירב בן ארי: קרן, אני רוצה שתבדקי את ההסתייגות של הליכוד.

קרן ברק: זה לא בשמי.

מירב בן ארי: את מהליכוד.

קרן ברק: סביר להניח שזה לא בשמי, אז זה לא בשם כל הליכוד.

מיכאל מלכיאלי: בשם כל סיעת הליכוד.

קרן ברק: אם אני בעד?

מירב בן ארי: היא מהליכוד, לא?

קרן ברק: אני פה מהליכוד.

מירב בן ארי: קרן ברק, אתם תתקעו את החוק הזה.

מיכאל מלכיאלי: מירב בן ארי, אני מבקש נא להאזין.

קרן ברק: אתה יכול בשמך.

מיכאל מלכיאלי: כל הליכוד, למעט קרן ברק.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: מה זאת אומרת?

מירב בן ארי: זה גם לא כל הליכוד.

קרן ברק: אתה לא יכול לדבר בשמי.

קרן ברק: איזה מין דבר זה?

קרן ברק: אתה מהליכוד או מש"ס.

מירב בן ארי: ממש אתה לא אומר את זה בשם הליכוד.

קרן ברק: זה חוק שאנחנו רוצים.

קרן ברק: אנחנו העברנו אותו.

מירב בן ארי: אני רוצה שתקשיבי להסתייגות ותגידי לי אם זה מקובל עלייך.

איתן גינזבורג: בבקשה, מלכיאלי, תתחיל לנמק, ואחרי זה נבדוק לגבי החתימות.

מיכאל מלכיאלי: ודאי.

מיכאל מלכיאלי: אני טרם אנמק את הנושאים שיש לנו כאן נקודתית לחוק הזה.

מיכאל מלכיאלי: אני כן רוצה לפתוח בדבר שמבחינתי הוא איום ונורא, שקרה אתמול.

מיכאל מלכיאלי: רובנו בוודאי קיבלו סרטונים, באמת מפחידים מאוד של בחור צעיר שמתעלל בחסר ישע, מסריט את זה, מעלה את זה לטיקטוק ולועג לו.

מיכאל מלכיאלי: לא היה אדם שראה את הסרטון הזה והעיניים שלו לא דמעו.

מיכאל מלכיאלי: הייתי בטוח שהמשטרה תעשה את עבודתה מהר, כך היא עשתה, תפסה את אותו פורע ולקחה אותו לאן שצריך לקחת אותו.

מיכאל מלכיאלי: אתמול השופט, שאני לא יודע את שמו, שחרר אותו בטענה שהדבר הזה הוא מעשה קונדס, ועל מעשה קונדס לא צריך להעניש את אותו אחד.

מיכאל מלכיאלי: ואני שואל את עצמי, האם שופט במדינת ישראל מתיר להתעלל בחסרי ישע בגלל שזה מעשה קונדס?

מיכאל מלכיאלי: כלומר, האם מותר לכל אזרח לעשות מעשה קונדס, לקחת ילד מוגבל – כל אחד ברמת המגבלה שלו – ולהתעלל בו, ושופט במדינת ישראל ישחרר אותו כי זה מעשה קונדס?

מיכאל מלכיאלי: הדבר הזה הוא חמור מאוד.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהשופט הזה יעשה טוב אם יחזור בו מההחלטה האומללה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: אתם משדרים לכל אותם שבאב ופרחחים במזרח ירושלים, וזו לא פעם ראשונה, לקחת אנשים שחזותם מוכיחה עליהם שהם בעלי מוגבלויות, להתעלל בהם, לעשות בהם דבר ולצחוק עליהם אחרי זה בטיקטוק ובכל הרשתות החברתיות.

מיכאל מלכיאלי: אני מצפה שמשטרת ישראל תתפוס אותו עוד פעם, ומאותו שופט – לשנות את ההחלטה שלו.

מיכאל מלכיאלי: בעניין מה שדיברו כאן על החוק.

מיכאל מלכיאלי: מירב דיברה על זה ועוד חברים בקואליציה שלא יכול להיות שבכל שנה מגיעים לפה ומשנים חוקים ותקנות.

מיכאל מלכיאלי: אני מזכיר לכם שהממשלה שלכם משנה חוקי-יסוד – לא תקנות, לא חוקים – חוקי-יסוד בכל שנה, כפי מה שנראה לכם.

מיכאל מלכיאלי: יום אחד מישהו מגיש הצעת חוק נגד חליפי, ואחרי כמה דקות הוא מגיש - - -

איתן גינזבורג: מליכיאלי - - -

מיכאל מלכיאלי: אתה הלוא זה שאמרת את זה, לכן לא הסתכלתי עליך.

מיכאל מלכיאלי: אתה הרי מסכים איתי.

מיכאל מלכיאלי: אתם באים לפה בטענות שמשנים חוקים ותקנות, אתם חוקי-יסוד משנים לפי האילוצים הקואליציוניים שלכם.

מירב בן ארי: מלכיאלי, עוד לא הגעת להסתייגויות.

מיכאל מלכיאלי: לא הקשבת לי.

מירב בן ארי: ולכן יש פה את חמש ההסתייגויות שהבאתי, ואני מבקש, אדוני היושב-ראש, להצביע עליהן.

מירב בן ארי: מה הן אומרות ההסתייגויות?

מיכאל מלכיאלי: מירב את מפריעה.

מיכאל מלכיאלי: את לימדת אותנו שלא מפריעים לדובר.

מירב בן ארי: רק שאלתי מה ההסתייגויות אומרות.

מיכאל מלכיאלי: רק שאלה.

מיכאל מלכיאלי: מותר להפריע?

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: לכן אני אומר - - -

מירב בן ארי: כן.

מירב בן ארי: אני יושבת-ראש הוועדה.

מיכאל מלכיאלי: סליחה.

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: לכן יש לנו פה את חמש ההסתייגויות שהייתי מבקש להצביע עליהן בשם כל הסיעות שדיברתי עליהן קודם.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אנחנו נבדוק את סוגיית החתימה של קרן.

איתן גינזבורג: את חתומה פה.

קרן ברק: אני לא חתומה ואני מורידה את החתימה שלי ואני לא מגישה.

מיכאל מלכיאלי: את החתימה של קרן ברק אפשר - - -

קרן ברק: זה רק בשם ש"ס.

איתן גינזבורג: חמש ההסתייגויות האלה?

שלמה קרעי: חמש נוספות בשם כל הסיעות.

מיכאל מלכיאלי: יש חמש ועוד חמש.

איתן גינזבורג: עשר?

מירב בן ארי: מה ההסתייגויות?

מירב בן ארי: לא הבנתי.

שלמה קרעי: תיכף תשמעי, גבירתי היושבת-ראש.

מיכאל מלכיאלי: הייתה רק הקדמה.

קרן ברק: שלמה, גם אני פה מהליכוד, עם כל הכבוד לך, והחוק הזה סופר חשוב שיעבור.

שלמה קרעי: לכן הגשתי חמש ולא 500, גם במליאה אנחנו רוצים לדבר.

מירב בן ארי: לְמָה ההסתייגויות?

מירב בן ארי: למה?

שלמה קרעי: מה זאת אומרת "למה"?

שלמה קרעי: יש לנו מה לומר בחוק.

מירב בן ארי: אבל גם הליכוד רוצים את זה.

שלמה קרעי: זה לא תורה מסיני.

שלמה קרעי: חברת הכנסת בן ארי, גם לנו יש מה לומר.

קרן ברק: זה חוק שאנחנו המצאנו אותו.

שלמה קרעי: הכול בסדר.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: זו הארכת שעה של חוק של הליכוד.

קרן ברק: זה כן תורה מסיני, כי משהו שאנחנו ממציאים הוא תורה מסיני.

שרון רופא אופיר: יש פה מחלוקת על מתן התורה.

שרון רופא אופיר: .. יש פה הסתייגויות.

שלמה קרעי: זה הכלי הפרלמנטרי היחיד שעוד לא לקחו לנו.

שלמה קרעי: אנחנו רוצים לדבר במליאה.

שלמה קרעי: יש לנו מה לומר לכם במליאה.

שלמה קרעי: ויש לנו דברים שאנחנו רוצים לומר על החוק.

שלמה קרעי: זה הסתייגויות ענייניות.

שלמה קרעי: גם להסתייגויות ענייניות אתם מתנגדים עכשיו?

שלמה קרעי: מה נהיה אתכם?

מירב בן ארי: בוא נשמע את הענייניות.

איתן גינזבורג: חברים, אנחנו מבקשים גם להקריא וגם להגיע להצבעה.

איתן גינזבורג: ראשית, אנחנו רוצים לקבוע שהתקנות האלה לא יצטרכו לבוא בכל פעם מחדש לוועדה, אלא ידווחו לוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: תאריך התחילה של החוק יהיה ב-1 בינואר 2022, ובנוסף יהיה דיווח.

איתן גינזבורג: השר יגיש לוועדת הפנים דיווח על אופן היישום של סעיף 249(33) בכלל העיריות שבהן יש שימוש בסעיף זה, לרבות על נושאים - - - הוצאו.

איתן גינזבורג: זה הנוסח.

איתן גינזבורג: אנחנו מתייחסים להסתייגויות שהגיש חבר הכנסת קרעי בשם כל הסיעות.

איתן גינזבורג: קרן - - -

קרן ברק: אני לא מצטרפת.

איתן גינזבורג: רק להסיר את חתימתה של קרן ברק מההסתייגויות בבקשה.

לירון אדלר: אני רוצה להבהיר לפרוטוקול שהוועדה רוצה להצביע על חוק שאומר שמה שכתוב בהוראת השעה, זאת אומרת, סעיף 249(33), שמסמיך את הרשויות המקומיות לקבוע חוקי עזר בנושא של הסדרת השמירה, וסעיף 251(ד) – כל מה שנמצא בהוראת השעה – לפקודת העיריות, שמסדיר את כל העניין של חשבון נפרד, כל הדיווחים של הגזבר במועצה וכל הדברים האלה, הופכים להוראת קבע יחד עם ההחלה המקבילה - - -

קרן ברק: החוק עכשיו - - -

איתן גינזבורג: יצטרכו לדווח לוועדת הפנים.

לירון אדלר: כל מה שנמצא בהוראת השעה היום יהפוך להוראת קבע.

לירון אדלר: זה העניין, ההסמכה של 249(33) לחקיקת חוקי עזר - -

שלמה קרעי: זה לא הנוסח שמופיע לנו לדיון.

לירון אדלר: - - וסעיף 251(ד), שמדבר על הנושא של החשבון הנפרד וכל הדיווחים שנעשים במועצה.

לירון אדלר: ההחלה המקבילה של החוק הזה על המועצות האזוריות, יש שם את התיקון בסעיפים.

לירון אדלר: כל הדבר הזה הופך להוראת קבע, וזה יתחיל מה-1 בינואר 2022.

איתן גינזבורג: עם חובת דיווח לוועדת הפנים, כמו שביקשה שרון רופא אופיר.

לירון אדלר: חובת דיווח כמו שנקראה כאן, לוועדת הפנים על הנושאים שבהם נעשה שימוש באגרות השמירה.

תומר ביטון: אנחנו רק מבקשים לציין שהדיווח ייעשה בהתאם לדיווח שהרשויות יעבירו למשרד.

איתן גינזבורג: הדיווח יהיה שנתי לוועדה, כפי שדיברה פה על זה חברת הכנסת רופא אופיר.

לירון אדלר: הדיווח יהיה שנתי.

לירון אדלר: בכל שנה.

לירון אדלר: עד לאיזה תאריך?

לירון אדלר: מרץ או יוני?

תומר ביטון: מאחר שנסדיר את זה במסגרת ביקורת הדוחות הכספיים השנתיים, כדי שזה יהיה בהלימה למועדים שמוגשים בהם הדוחות הכספיים, שזה יהיה לקראת מחצית השנה.

לירון אדלר: עד ה-30 ביוני?

תומר ביטון: כן.

שחר פרלמוטר: הדיווח הראשון שלא יהיה ליוני הבא.

איתן גינזבורג: לא בעוד חצי שנה.

איתן גינזבורג: ברור.

איתן גינזבורג: הדיווח ייעשה החל מיוני 2023.

לירון אדלר: אני רק אוסיף כאן עוד הערה שהיא הערת נוסח.

לירון אדלר: כיום הוראת השעה הזאת נמצאת בחוק נפרד מפקודת העיריות.

לירון אדלר: אנחנו בשלב גיבוש הנוסח לקריאה השנייה והשלישית - - -

איתן גינזבורג: זה יוטמע בתוך פקודת העיריות.

לירון אדלר: אנחנו נבחן אם התיקון הנכון הוא בתוך פקודת העיריות עצמה או בחוק הנפרד.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אני חושב שעדיף - - -

שחר פרלמוטר: החוק הזה עכשיו הוא תיקון הוראת שעה של הפקודה.

שחר פרלמוטר: הוא מכניס את זה לפקודה.

שחר פרלמוטר: אין צורך שזה יהיה בחוק חיצוני.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: לא צריך עוד חוק.

לירון אדלר: היות שהדברים נעשו - - -

שחר פרלמוטר: זה לא נוסח, זו הערה מהותית.

שחר פרלמוטר: האכסניה של זה בפקודת העיריות.

שחר פרלמוטר: ההוראה העיקרית פה זה הסמכות.

לירון אדלר: הסעיף עצמו כבר נמצא היום בפקודת העיריות.

לירון אדלר: ביטול הוראת השעה – האם בתוך פקודת העיריות או בחוק שתוקן?

לירון אדלר: את זה אנחנו נבחן.

איתן גינזבורג: בסדר.

לירון אדלר: הנושא של הדיווח ייכנס לסעיף 251(ד).

לירון אדלר: אני חושבת שזה הסעיף המתאים בתוך פקודת העיריות.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אתה רוצה שנצביע על כל ההסתייגויות בפעם אחת?

שלמה קרעי: על שלי אני רוצה לדבר, כל השאר, שהם שינוי תאריכים, בפעם אחת.

איתן גינזבורג: מלכיאלי אמר שנשארים רק עם ההסתייגויות שלך.

שלמה קרעי: אייכלר לא הוריד את ההסתייגויות שלו.

קרן ברק: אבל הוא הלך, הוא לא ינמק אותם, אז לא יהיו לו הסתייגויות.

איתן גינזבורג: מה שאמר לי מלכיאלי שכל הסיעות - - -

שלמה קרעי: הוא ביקש ממני לנמק את ההסתייגויות שלו, ואותן נעשה בהצבעה אחת.

איתן גינזבורג: מכיוון ששינינו את התאריך, הורדנו את הסיפור של תאריך, אין להן נפקות.

שלמה קרעי: הוא מבקש תאריך כנראה.

שלמה קרעי: אני צריך לשאול אותו.

שלמה קרעי: זה לא הסתייגויות שלי.

איתן גינזבורג: תנמק את ההסתייגויות שלך דבר ראשון.

שלמה קרעי: אני לא יכול למשוך את ההסתייגויות שלו.

שלמה קרעי: יש לנו אחוות רעים באופוזיציה.

קרן ברק: אם הוא לא מנמק, הוא לא יכול להגיש.

קרן ברק: הוא איננו.

איתן גינזבורג: קרעי, תנמק את ההסתייגויות שלך.

שלמה קרעי: אני אעשה את זה בקצרה, כי אנחנו בעד החוק הזה.

שלמה קרעי: אנחנו לא נגד, כמו שאמרתי, רק שיש כמה דברים שהייתי חושב שצריך אחרת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

שלמה קרעי: ההסתייגות הראשונה – באם קיימת הנחה בארנונה לתושב, יינתן שיעור הנחה זהה גם להיטל השמירה, כמו שהסברתי קודם.

איתן גינזבורג: אתה רוצה שנצביע על זה?

שלמה קרעי: כן.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: מי בעד ההסתייגות, ירים את ידו.

שלמה קרעי: בעד.

איתן גינזבורג: אתה לא יכול להצביע, אדוני.

שלמה קרעי: אני מצביע, אתה יכול לספור אותי או לא לספור אותי.

מירב בן ארי: אתה לא יכול להצביע.

איתן גינזבורג: אין בעד.

איתן גינזבורג: מי נגד?

שלמה קרעי: עדיין לא קבעתם חוק אנטי דמוקרטי שמונע ממני להרים את היד.

איתן גינזבורג: שלושה.

איתן גינזבורג: מי שקבע את התקנון הזה זה יושב-ראש ועדת הכנסת לשעבר יריב לוין.

קרן ברק: אם סגרו לך את כל הכנסים והשדולות, אז הכול אפשרי פה בבניין הזה.

קרן ברק: לא אושרה.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

שלמה קרעי: הסתייגות שנייה – מטרת הצעת חוק זו לאפשר לממשלה להתעלם מחוסר ההתגייסות של מערכת המשפט נגד הפשיעה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: אין.

שלמה קרעי: בעד.

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: שלושה.

איתן גינזבורג: לא אושרה.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: מטרת הצעת החוק לאפשר לממשלה להסיט ממנה את האחריות לפשיעה הגואה לכיוון הרשויות המקומיות.

איתן גינזבורג: מי בעד?

שלמה קרעי: בעד.

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: שלושה.

איתן גינזבורג: לא אושרה.

איתן גינזבורג: לא התקבלה.

שלמה קרעי: על אף האמור בחוק זה, המדינה תעביר תשלומים לרשויות המעוניינות בכך, לצורך הקמת סיירות שמירה ולא יכולות לגבות זאת מתושביהן – סוציו-אקונומי 6 ומטה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

שלמה קרעי: אתם נגד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: לא אושרה.

איתן גינזבורג: לא התקבלה.

שלמה קרעי: קרן, את לא בעד?

קרן ברק: לא.

קרן ברק: כי מנעו ממני את זכות ההצבעה, ומנעו ממני את זכות ההתכנסות ומנעו ממני את זכות כינוס השדולות ומנעו הכול - -

מירב בן ארי: הלב נשבר.

קרן ברק: - - דיקטטורה בהתגלמותה.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלמה.

שלמה קרעי: ההסתייגות החמישית – רשויות שמקיימות בתחומן סיירות שמירה, יהיו זכאיות בשלוש השנים הראשונות למענק הקמה של שקל מול שקל מקופת האוצר.

שלמה קרעי: חברת הכנסת בן ארי, זה לא רעיון לדעתך כדי לעודד רשויות להקים סיירות שמירה אם זה כל כך חשוב לך?

מירב בן ארי: אתה חייב לתת לי להגיד פה משפט.

שלמה קרעי: בבקשה.

מירב בן ארי: זה רעיון מדהים.

מירב בן ארי: חבל שחוקקתם את החוק הזה במשמרת שלכם ולא דאגתם לזה.

שלמה קרעי: אבל הינה, יש הזדמנות לתקן את כל הטעויות שביבי עשה.

מירב בן ארי: כל הסתייגות שלך זה הסתייגות נגד החוק שנתניהו וארדן עשו.

שלמה קרעי: אתם ממשלת שינוי, מירב.

מירב בן ארי: אתה פשוט תוקע את זה.

מירב בן ארי: אתה תיתן דין וחשבון לראשי הרשויות שלכם.

קרן ברק: הוא לא צריך, הכול בסדר.

קרן ברק: אנחנו בעד החוק, מירב.

קרן ברק: אנחנו יזמנו אותו - - -

איתן גינזבורג: חברים, אנחנו באמצע הצבעה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מירב בן ארי: זה רק תוקע את החוק - - -

קרן ברק: עוד לפני שהיית חברת כנסת בקדנציה הראשונה אנחנו יזמנו אותו.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת ברק, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: מי בעד ההסתייגות, ירים את ידו.

שלמה קרעי: בעד.

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: שלושה.

איתן גינזבורג: לא אושרה.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו נעבור - - -

שלמה קרעי: נצביע בהצבעה אחת על כל ההסתייגויות של אייכלר.

לירון אדלר: ההסתייגויות של חבר הכנסת אייכלר היו לתאריך של פקיעת תוקף הוראת השעה.

שלמה קרעי: אז נשאיר אותם.

שלמה קרעי: אנחנו רוצים שזאת תהיה הוראת שעה עם התאריכים שאייכלר נתן בהסתייגויות.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: הוראת שעה זה לא יהיה.

קרן ברק: קבע.

שלמה קרעי: זו ההסתייגויות שלו.

קרן ברק: אתה לא מצטרף לזה, זה אפילו יריב לא יסכים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, מרגע שאין הוראת שעה, מרגע שאין את התאריך הזה, אי-אפשר להסתייג על זה.

איתן גינזבורג: אנחנו מסתפקים בהסתייגויות של חבר הכנסת קרעי, זה מה שסוכם בין ש"ס והליכוד, והכול בסדר.

איתן גינזבורג: ולכן אנחנו עוברים להצבעה על נוסח החוק כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד ההצעה, ירים את ידו.

איתן גינזבורג: שלושה בעד.

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: מי נמנע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אושר.

איתן גינזבורג: אני קובע כי החוק אושר בהכנה לקריאה השנייה והשלישית, ויועבר לאישור סופי במליאת הכנסת.

איתן גינזבורג: אני מודה מאוד לחברי הכנסת שהיו פעילים כאן, לחברת הכנסת שרון רופא אופיר, קרן ברק, שלמה קרעי, יסמין פרידמן ולכל המשתתפים.

שלמה קרעי: ולמירב בן ארי.

איתן גינזבורג: וליושבת-ראש מירב בן ארי.

איתן גינזבורג: איך אפשר לשכוח?

איתן גינזבורג: יושבת-הראש של הוועדה לביטחון הפנים.

שלמה קרעי: היא פרגנה לך, אמרה שאתם מנהלים במשותף.

איתן גינזבורג: משותף.

איתן גינזבורג: המרחק עושה את שלו.

איתן גינזבורג: חברים, משפט אחד לסיכום.

איתן גינזבורג: עצם זה שהפסקנו עם הסאגה הזאת שכל פעם יבואו ראשי הרשויות כמו איזה קבצנים, ולאפשר להם סמכויות, לרשויות המקומיות, תוך דיווח שנתי לוועדה, זה מעשה חשוב.

איתן גינזבורג: עוד מעשה טוב של ממשלת השינוי וקואליציית השינוי.

איתן גינזבורג: אני מודה לכולם.

איתן גינזבורג: להתראות.

איתן גינזבורג: ותודה רבה.