ועדת הכספים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 136, 2021-10-24 18:25

אלכס קושניר: אני מחדש את הדיון של ועדת הכספים.

אלכס קושניר: אנחנו נעבור עכשיו על השינויים בנוסח וגם נסביר אותם.

אלכס קושניר: אחר כך נתקדם להצבעה על ההסתייגויות ועל החוק עצמו.

שלומית ארליך: יש לכם את נוסח עליו עשינו את התיקונים שהתבקשנו בוועדה לעשות והם ממורקרים בצהוב.

שלומית ארליך: ישי, אתה רוצה לעבור על התיקונים?

ישי פרלמן: כן.

שלומית ארליך: התיקון הראשון הוא בעמוד 2 בהגדרה של בניין לשכירות מוסדית.

שלומית ארליך: במקור נאמר ש"הדירות לשכירות מוסדית הושכרו בהשכרה לטווח ארוך".

שלומית ארליך: בפסקה (2) כתבנו "המינהלה שוכנעה כי בהתאם לתכנית שהוגשה לפי סעיף 2(3), הדירות יושכרו בהשכרה לטווח ארוך".

שלומית ארליך: זה כדי שנוכל אחר כך, בהמשך, לפצל את התנאים.

ישי פרלמן: חשוב להתחיל ולומר שיחסית יש הרבה תיקונים אבל כולם נובעים כי החוק יחסית מסובך ופשוט מטמיעים את מה שדיברנו עליו בבוקר.

ישי פרלמן: חלק מההגדרה של דירה לשכירות מוסדית היה שהדירות הושכרו בפועל ל-15 שנים לפחות.

ישי פרלמן: לפי הצעת הוועדה, הצעה שדיברנו עליה בבוקר, יהיו מקרים בהם אנשים יקבלו הטבות למרות שהדירות לא הושכרו למשך 15 שנים מלאות.

ישי פרלמן: אמרנו שאם יש שתי מכירות, אז הראשון יהיה זכאי להטבות, וזה יצר בלגן.

ישי פרלמן: תיקנו את זה כאן כך שמראש התכנית צריכה להיות תכנית להשכרה של 15 שנים.

ישי פרלמן: אחר כך נראה איך זה מגיע בהמשך אבל בהגדרה עצמה, זה לא חלק מההגדרה.

שלומית ארליך: עמוד 3, פסקה (4).

שלומית ארליך: (3ג).

שלומית ארליך: נכנסה הסיפה שאומרת: "ובלבד שחברה ממשלתית לדיור להשכרה נתנה בתום כל שנת מס אישור כי הדירות שימשו להשכרה לטווח ארוך בשנת המס שחלפה".

ישי פרלמן: גם זה בעקבות בקשת הוועדה.

ישי פרלמן: יש כאן את הנוסח שהחברה הממשלתית דיור להשכרה מאשרים בסוף כל שנה שהדירות באמת הושכרו לטווח ארוך לפי הגדרת השכרה לטווח ארוך עליה דיברנו בבוקר.

בצלאל סמוטריץ': אני מבקש להוסיף שהדירות שימשו להשכרה לטווח ארוך לפי כל התנאים.

בצלאל סמוטריץ': אם כבר הולכים כל שנה לחברה הממשלתית דיור להשכרה ומביאים את האישור, בואו לפחות נוודא שזה לא רק על עצם ההשכרה אלא גם על עמידה בכל התנאים – שלא מעלים את המחירים וכולי.

בצלאל סמוטריץ': החברה תוציא אחת לשנה.

שלומית ארליך: כאן יש התנגדות למשרד המשפטים ואולי שווה לשמוע אותם.

בצלאל סמוטריץ': לכל הסעיף הזה.

שלומית ארליך: כן.

שלומית ארליך: לכל העניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': נולדה איזושהי מניעה משפטית חדשה מהבוקר עד עכשיו?

ישי פרלמן: לא אמרנו מניעה.

בצלאל סמוטריץ': השקיתם טוב וזה צמח לאט.

ישי פרלמן: מתחילים לאט.

ישי פרלמן: זה לעניין החברה הממשלתית.

נדב דישון: רפרנט חברות ממשלתיות, ייעוץ וחקיקה, משרד המשפטים.

נדב דישון: שמענו הבוקר על ההצעה הזו ומאז אנחנו בדיונים.

נדב דישון: לא הספקנו להגיע למסקנה סופית אבל בהחלט אנחנו חושבים שיש כאן קושי משמעותי.

נדב דישון: אני אומר את הדברים על דעת מאיר לוין, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

נדב דישון: יש כאן קושי משמעותי בהענקת סמכו ת רגולטורית לחברה ממשלתית.

נדב דישון: זה לא דבר אנחנו עושים ככלל.

נדב דישון: זה מעלה הרבה קשיים כמו למשל מכוח מה תוכל החברה הממשלתית לקבל את המידע הרלוונטי, חלקו פרטי ועניינו בחברות פרטיות, חלקן אולי מתחרות שלה, לצורך העברתו לרשות המסים.

נדב דישון: עולה כאן שאלה גם מה באמת הצורך.

נדב דישון: רשות המסים בעוד אירועים מפקחת על נישומים ולמה כאן אנחנו צריכים עוד איזשהו מתווך מהשוק הפרטי.

נדב דישון: אנחנו רואים אותו בשוק הפרטי.

בצלאל סמוטריץ': אולי נסביר לך מה עלה כאן בשלושה דיונים.

נדב דישון: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להסביר מה עלה כאן בדיונים האחרונים סביב העניין הזה.

בצלאל סמוטריץ': אני שומע מה אתה אומר אבל אני רוצה להשמיע את הצד השני ואז תגיד מה הפתרון.

בצלאל סמוטריץ': לנו פחות חשוב הפיקוח אל מול רשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': כדי שהיזם יקבל את ההטבות, אנחנו לא צריכים שהוא יביא כל שנה חתימה מרשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': כמו שאתה אומר, הוא יכול להתנהל ישירות מול רשות המסים, היא תבדוק שמגיע לו והוא יקבל.

בצלאל סמוטריץ': מה אותנו הטריד זה מי הכתובת של הדייר.

בצלאל סמוטריץ': הרי בסוף המדינה כאן נותנת הטבות להשכרה ארוכת טווח בתנאים שאנחנו מגדירים עכשיו בחוק של מחירים לחמש שנים, של העלאה פעם בחמש שנים שחייבת להיות סטנדרטית אל מול השוק.

בצלאל סמוטריץ': כאן אנחנו מחפשים כתובת אליה יוכל לפנות דייר שנניח עכשיו העלו לו את שכר הדירה בצורה שרירותית והוא מבקש להתלונן.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לשלוח אותו לרשות המסים כי היא לא מבינה בזה והיא לא תתעסק עכשיו בהליכה לשמאים ולמתווכים כדי לבדוק מה שכר הדירה הממוצע.

ינון אזולאי: או שרוצים לפנות אותו.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר שוב שדווקא מה שכתוב כאן אולי פחות חשוב לנו.

בצלאל סמוטריץ': אני לא צריך שהיזם לרשות המסים בהתנהלות שבין היזם לרשות המסים, רשות המסים תסתדר, היזם יסתדר, היזם הוא איש גדול, יש לו רואה חשבון והם לעבוד ביחד.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא מוכנים לשלוח את האזרח הקטן.

נדב דישון: אבל אין מניעה לא צריך לכתוב בחוק אלא אפשר להסדיר את זה ביחסים בין המדינה לחברה בהסכם זרוע ביצוע שבוודאי יהיה כי לדעתי זו חברה שהיא מהווה זרוע ביצוע, דירה להשכיר.

נדב דישון: אפשר ביחסים בינה לבין החברה להסדיר את זה שהיא תתייעץ אתה מעת לעת.

בצלאל סמוטריץ': מי יתייעץ?

נדב דישון: המדינה.

נדב דישון: רשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': אז אתה לא פותר את הבעיה.

אלכס קושניר: תן לי לחדד את הסיפור.

אלכס קושניר: סליחה.

אלכס קושניר: אנחנו מנסים לוודא שלדייר שנמצא בשכירות ארוכת טווח יש כתובת שיודעת להגן עליו מפני היזם שפתאום הופך להיות אגרסיבי ומעלה מחירים ולא עומד בתנאים שכתובים בחוק.

אלכס קושניר: אנחנו לא רוצים לשלוח אותו לרשות המסים כי רשות המסים לא מטפלת בזה.

בצלאל סמוטריץ': המטרה היא לא לשלול את ההטבה.

אלכס קושניר: הגוף שמבין בזה ואחראי ועוסק בזה ביום יום, זאת חברת דירה להשכיר.

אלכס קושניר: אם אתה אומר לי שאפשר להסדיר את זה לא במסגרת החקיקה אלא במסגרת אחרת אבל שבסופו של דבר השוכר ידע לפנות לחברה הזאת כדי שתגן עליו, בסדר, אני לא חייב שזה יהיה בחוק אבל אני חייב שזה יהיה.

אלכס קושניר: או אני חייב איזושהי כתובת אחרת רלוונטית שזאת לא רשות המסים ולא מינהלת השקעות במשרד הכלכלה אלא גוף אחר כלשהו שידע לתת פתרון לאזרח.

בצלאל סמוטריץ': לא מצאנו כאן.

בצלאל סמוטריץ': ברשותך, אני רוצה לחדד בעוד משפט.

בצלאל סמוטריץ': אולי בגלל זה, זה חייב להיות בחוק, דווקא בגלל הדברים שאמרת.

בצלאל סמוטריץ': הרי בסוף כשיבוא הדייר הפרטי ונניח יגיש תלונה לחברה, החברה תצטרך לפנות ליזם ולקבל מידע שהוא מידע פרטי, עסקי.

בצלאל סמוטריץ': אם לא ניתן לה סמכות בחוק, יהיה אחר כך עוד הרבה יותר קשה להסמיך אותה במסגרת איזשהו הסכם כזה.

נדב דישון: אבל זאת חברה ממשלתית ואנחנו רואים אותה כגוף עסקי.

נדב דישון: האם הייתם נותנים לגוף עסקי אחר להיות מוקד?

בצלאל סמוטריץ': כיוון שהיא לא מקבלת הטבות מס, היא לא מתחרה על המגרש הזה.

בצלאל סמוטריץ': זו הייתה עמדת משרד המשפטים בבוקר, שאי אפשר שבכובע אחד היא תפקח ובכובע השני היא תתחרה ביזם.

בצלאל סמוטריץ': היא לא מתחרה בו.

נדב דישון: איזה אמצעי פיקוח יש לנו, למדינה, לפקח על זה שמה שהחברה הממשלתית תגיד לנו הוא אכן נכון?

בצלאל סמוטריץ': לא, אתה לא צריך להגיד.

בצלאל סמוטריץ': אם היזם ירגיש שהוא נפגע, הוא ילך לרשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, היזם יודע להתנהל מול רשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': הוא איש חזק, יש לו כסף, יש לו עורכי דין, הוא עובד עם רשות המסים כל הזמן.

בצלאל סמוטריץ': נניח שהיזם ירצה להשיג על ההחלטה של החברה הממשלתית דירה להשכיר, אז הוא ידע ללכת לרשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': ברור שלרשות המסים היא הסמכות העליונה.

בצלאל סמוטריץ': ביום יום אתה לא יכול לשלוח את הדייר הקטן להתמודד עם רשות המסים.

נדב דישון: זה בסדר, אבל להבנתי הנוסח כאן עוסק מתי רשאי היזם, הקבלן, לקבל.

בצלאל סמוטריץ': לכן אמרתי שזה הכי פחות חשוב לנו.

בצלאל סמוטריץ': אני מסכים.

בצלאל סמוטריץ': הניסוח כאן לא משקף את מה שעלה בדיון בדיונים.

נדב דישון: אם כן, אנחנו מסכימים.

בצלאל סמוטריץ': מה שעלה בדיונים זה שהחברה הממשלתית תהיה כתובת אליה יכולים לפנות.

בצלאל סמוטריץ': ממילא זה מחייב לתת לה איזשהו סטנדינג שאם היא פונה לרשות המסים ואומרת לרשות המסים – הרי אין לה סנקציות, היא לא יכולה להכריח את היזם, הסנקציה היא שהיא הולכת לרשות המסים – שלא ייתנו לו כרגע את הטבת המס כי הוא לא עומד בתנאים.

אוראל יפרח: אגב, זה בדיוק מה שקורה היום בפקודת מס הכנסה בקרנות ה-ריט.

ינון אזולאי: זאת דוגמה שרציתי לשאול לגביה.

אוראל יפרח: זה הפיקוח שהחברה עושה.

אוראל יפרח: אני רוצה לחדד כמה דברים.

אוראל יפרח: אחד, כמו שאמרתי, זה נמצא כבר בקרנות ה-ריט והדבר הזה עובד בצורה טובה ואנחנו מבצעים שם את הפיקוח לטובת רשות המסים.

אוראל יפרח: שנית, צריך לזכור שבפעילות הזאת דירה להשכיר היא לא גוף שימנע אקטיבית את הטבות המס אלא היא הגוף שירים דגל וילך לרשות המסים ויאמר לרשות שהם לא עומדים ב- 1, 2, 3, 4 ועכשיו תעשי מה שאתה חושבת.

אוראל יפרח: את רוצה, תמנעי את ההטבות, את רוצה, אל תמנעי את ההטבות.

אוראל יפרח: כלומר, הסמכות לא עוברת לחברה.

אוראל יפרח: מה שעובר לחברה זה אך ורק יכולת הפיקוח והבקרה עבור רשות המסים ועבור יתר גורמי הממשלה.

אוראל יפרח: הדבר הזה קיים בעוד כמה מקרים.

אוראל יפרח: קיים גם במעונות סטודנטים והקצאת מעונות סטודנטים, קיים גם בקרקעות חומות בהתאם לחוק התכנון והבנייה וגם בחוק ה-ריטים.

אוראל יפרח: לכן אני לא מבין מה הקביעה החדשה.

יואב גלנט: העברנו את חוק המכר.

יואב גלנט: כל ההיגיון שלו, תסתכלו על ההיגיון, הוא איך מגנים על האזרח.

נדב דישון: להגן על האזרח, אנחנו מאוד בעד.

טמיר כהן: אני מבקש שכל אחד יאמר את שמו ותפקידו לפרוטוקול.

יואב גלנט: יש הרי מנגנון בעניין הזה.

יואב גלנט: המנגנון בחוק המכר מניח מראש שהדייר עושה פעם אחת או פעמיים בחיים עסקה בסדר הגודל הזה ושבאופן כללי הקבלן מנוסה בזה והוא חזק.

יואב גלנט: דרך אגב, ממה זה בא?

יואב גלנט: זה בא ממקרים כאלה – לא סביב שכירויות אבל סביב ההיגיון הזה – כאשר באים קבלנים ואומר לך במפרט אתה יכול לבחור אחת מארבע אפשרויות ולמטה כתוב באותיות קטנות "או אפשרות אחרת לפי החלטת הקבלן" שזה תמיד בסוף יוצא ברירת המחדל והבן אדם חתם על זה כי הוא לא ראה.

יואב גלנט: כל מיני הכללות של גודל הדירה כולל חדרי המדרגות ואחר כך מתברר שהשטח הוא שונה.

יואב גלנט: אני כבר לא מדבר על התשלומים לעורכי הדין שחייבים לשלם להם.

יואב גלנט: את כל הדברים האלה שינינו - בעצה אחת עם משרד המשפטים – בתהליך מאוד ארוך.

יואב גלנט: לדעתי הדבר הזה יונק מאותו היגיון.

יואב גלנט: אני לא נכנס עכשיו לספציפיקציות.

יואב גלנט: אתה חייב להגן על הבן אדם.

נדב דישון: אני חושב שאולי שווה לבחון דרך אחרת לעשות את זה.

ולדימיר בליאק: איזו דרך יכולה להיות?

אלעד סלומיאנסקי: אנחנו בוודאי בעד הגנה על השוכרים.

אלעד סלומיאנסקי: אנחנו מתייחסים לנוסח שקיים כרגע ואם יש נוסח אחר, אנחנו יכולים לבחון אותו.

בצלאל סמוטריץ': שוב, זה בא כי זו הסנקציה היחידה.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה רוצה שהוא יהיה הכתובת לדייר, אתה צריך לתת לו איזשהו מעמד.

בצלאל סמוטריץ': מה המעמד?

בצלאל סמוטריץ': שאם הוא פונה לרשות המסים ואומר שהיזם לא עומד, היזם לא מקבל את ההטבות.

בצלאל סמוטריץ': שוב, הוא תמיד יכול לערער.

בצלאל סמוטריץ': אפשר להוסיף כאן שהסמכות הסופית היא רשות המסים אבל ברגע שהיזם צריך אותו, הוא יכול לומר לו שהוא קיבל תלונה והוא יתייחס אליו.

ולדימיר בליאק: לרשות המסים אין את הכלים לפקח.

אוראל יפרח: נוסח לעומת פקודת מס הכנסה וקרנות ה-ריט.

אלעד סלומיאנסקי: נסביר את הבעייתיות.

אלעד סלומיאנסקי: גם לגבי קרנות ה-ריט אנחנו לא היינו מעורבים בזה, לפחות לא אני.

אלעד סלומיאנסקי: אם החברה רוצה לפרט עכשיו מאיזו סמכות למשל היא מקבלת מידע, היכן הסמכות בחוק לקבל את המידע או איזה סנקציות היא יכולה לבדוק אם המידע הוא אמיתי או לא – אני אשמח לפירוט.

נדב דישון: איזה פיקוח המדינה מפעילה עליה בפועל כדי להפעיל סמכות פיקוח.

אלעד סלומיאנסקי: אם אתם רוצים להרחיב על זה – אפשר.

אוראל יפרח: בסוף דירה להשכיר היא חברה ממשלתית לכל דבר ועניין.

אוראל יפרח: היא מאה אחוזים בבעלות מדינת ישראל.

אוראל יפרח: אנחנו מפוקחים גם על ידי הממשלה, גם על ידי משרד השיכון, גם על ידי משרד האוצר וגם על ידי רשות החברות הממשלתית.

אוראל יפרח: בסוף המטרה של החברה, היא אמנם חברה עסקית שפועלת בכלים עסקיים אבל, וזה העניין המשמעותי, היא חברה שפועלת לטובת קידום מדיניות ממשלתית.

אוראל יפרח: זו המטרה שלה ולשם כך היא הוקמה.

אוראל יפרח: אני מפנה אתכם לראות את החלטת הממשלה על הקמת החברה.

אוראל יפרח: כבר היום מקבלת החברה מידע מיזמים הן במסגרת שיווקי הקרקע מקבלת את כל המידע שנדרש, הן במסגרת קרנות ה-ריט, מקבלת את כל המידע מקרנות ה-ריט, וכנ"ל לגבי קרקעות חומות ומעונות סטודנטים.

אוראל יפרח: לכן מה שעשינו כאן, מה שהממשלה עשתה כאן, ואני חושב שזה סביר והגיוני, פשוט לקחו את הנוסח הקיים בחוק שעבר כבר את כל הליכי החקיקה הנדרשים וכבר מוגדר כחוק של מדינת ישראל, עשו העתק-הדבק לאותו סעיף והעבירו את זה גם לכאן.

אוראל יפרח: צריך לזכור בסוף מה המטרה.

אוראל יפרח: אם אנחנו רוצים שהטבות המס הללו – ויש כאן הטבות מס משמעותיות שמקודמות, ועשינו כמה דיונים על הדבר הזה – יתגלגלו בסופו של דבר לדייר, לאזרח מדינת ישראל, אנחנו צריכים לוודא שבסוף יש מי שבודק שאכן מטרת הכנסת או מטרת המחוקקים אכן מיושמת.

אוראל יפרח: שוב, העניין הכי משמעותי, כל עוד לי אין את הסמכות לשלול את הטבות המס, אין כאן שום אירוע של סמכות.

אוראל יפרח: אני בסך הכול מרים דגל אדום ורשות המסים תעשה מה שתבחר לנכון.

נדב דישון: איזו בקרה יש לי על הדגל האדום שאתה מרים?

נדב דישון: יתרה מזאת, איך רשות המסים מתפקדת בהקלות מס אחרות?

נדב דישון: מוצף כאן צורך באיזשהו גורם עיניים שלא קיים באירועים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': הוא אומר שזה קיים כבר כמה שנים בקרנות ה-ריט וזה לא חדש.

נדב דישון: שמענו את זה.

נדב דישון: זאת דוגמה ספציפית שלא הכרנו.

נדב דישון: שמענו את זה הבוקר.

בצלאל סמוטריץ': זה אותו רעיון.

בצלאל סמוטריץ': זה לא חדש.

נדב דישון: אם היה יותר שהות ללמוד את הנושא, היינו מתחקים אחרי מה שקרה עת עבר חוק ה-ריטים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מוכנים להודיע על פיצול ולדון בזהאחרי חוק ההסדרים, אחרי התקציב.

בצלאל סמוטריץ': קחו כמה זמן שאתם רוצים.

אלכס קושניר: בשם מי אתה אומר את זה?

בצלאל סמוטריץ': בשם האופוזיציה.

אלעד סלומיאנסקי: אני רוצה לומר שאנחנו מסכימים עם הרבה הדברים שנאמרו כאן אבל עדיין לא שמעתי תשובה לגבי הסמכות לקבל מידע עם פרטים אישיים.

אלעד סלומיאנסקי: אני רוצה גם להתייחס לדברים של חבר הכנסת סמוטריץ'.

אלעד סלומיאנסקי: בסופו של דבר אנחנו רוצים לייצר כאן איזשהו מנגנון שהאזרחים יוכלו לפנות אליו.

אלעד סלומיאנסקי: לרשות המסים יש סמכויות למשל להתקשר עם מוקד שירות לקוחות וכל מיני דברים כאלה.

אלעד סלומיאנסקי: יש בעיה עם האופן שבו מוצב כרגע הסעיף של ההסמכה.

בצלאל סמוטריץ': ההגדרה שלנו היא שרשות המסים היא לא גוף שמבין בזה.

בצלאל סמוטריץ': היא תקבל פנייה, המוקדנית תהיה מאוד אדיבה, מענה תוך 30 שניות בלי המתנה על הקו, יחזור נציג, ומה תעשה עם רשות המסים?

בצלאל סמוטריץ': היא לא עסוקה בקרקע, בבנייה, בהשכרה.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו גוף ממשלתי, חברה ממשלתית.

נדב דישון: זה לא גוף ממשלתי.

בצלאל סמוטריץ': חברה ממשלתית שבזה היא עוסקת.

בצלאל סמוטריץ': לשם כך היא הוקמה וזה תחום המומחיות שלה.

נדב דישון: היא עוסקת בפניות הציבור?

בצלאל סמוטריץ': לא סתם היא מרכזת את המכרזים האלה ולא סתם היא מרכזת את העבודה בקרנות ה-ריט.

בצלאל סמוטריץ': היא הכתובת.

אלעד סלומיאנסקי: בגלל שטענת קרנות ה-ריט חוזרת כמה פעמים, אני רוצה להתייחס לזה.

אלעד סלומיאנסקי: כמו שאמרנו, גם שם לא ברור לנו לגמרי ולהבנתנו לא מוסדרות שם הסמכויות כמו שצריך ולדעתנו – שוב, לא הספקנו להתחקות אחרי זה – גם שם זה לא אירוע שהוא חיובי מבחינתנו.

אלעד סלומיאנסקי: אני רוצה לומר יותר מזה.

אלעד סלומיאנסקי: יש גם הבדל בין קרנות ה-ריט למה שקורה כאן.

אלעד סלומיאנסקי: כאן אנחנו מדברים על חברה שיכולה להיות מתחרה ישירה של החברות האחרות שהיא הולכת לפקח עליהן.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': ברגע שהיא לא מקבלת הטבות מס, היא לא משחקת במגרש הזה.

אלעד סלומיאנסקי: למה?

אלעד סלומיאנסקי: מה זאת אומרת?

אלעד סלומיאנסקי: היא חברה שיכולה להקים בניינים, היא יכולה להיות חלק מהשרשרת של המכירה של הבניינים, של הגלגול שלהם.

אלכס קושניר: שמענו את ה-לא.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: תגידו לנו מה האלטרנטיבה.

אלעד סלומיאנסקי: אנחנו מדברים כאן בטווחים קצרים.

אלעד סלומיאנסקי: אנחנו עכשיו בהכנות לדבר.

אלעד סלומיאנסקי: אני אומר שוב שיש סמכויות לרשות המסים להתקשר עם גורמים כמו למשל הפעלת מוקדי שירות לקוחות.

בצלאל סמוטריץ': אגב, עשינו את זה כאן עכשיו במס הגודש.

אלעד סלומיאנסקי: נכון.

בצלאל סמוטריץ': נתנו סמכות לחברה המפעילה בחוק בשם רשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': נעשה בדיוק אותו הדבר כאן.

בצלאל סמוטריץ': נהפוך אותו בעניין הזה לזרוע של רשות המסים.

אלעד סלומיאנסקי: אגרת גודש היא דווקא דוגמה טובה כי הסמכויות הן יותר מאשר הפעלת מוקד לשירות לקוחות.

אלעד סלומיאנסקי: לא סמכויות של פיקוח.

אלעד סלומיאנסקי: אני חושב שזה דווקא מחזק אצלנו.

אלעד סלומיאנסקי: אם כן, יש סמכויות כאלה.

אלעד סלומיאנסקי: לחבר הכנסת סמוטריץ', שוב, אין עכשיו מומחיות לרשות המסים לנהל את זה אבל רשות המסים מתעסקת עם דברים הרבה יותר מורכבים והם יצרו את המומחיות לכך.

אלכס קושניר: אולי אנחנו לא מסבירים מספיק טוב אבל יש שני דברים שונים.

אלכס קושניר: ההתנהלות של היזם מול רשות המסים, אין לנו בעיה עם זה.

אלכס קושניר: אבל יש לנו בעיה עם הבעיות של השוכר שיכולות להיות בגלל הפרת חוזים.

אלכס קושניר: הרי בסוף למי השוכר הזה אמור לפנות בשטח?

אלכס קושניר: בוא נדבר על זה רגע.

אלכס קושניר: השוכר מקבל חוזה ויש שם העלאת מחיר פי שתיים וכמובן שזה בניגוד לחוק.

אלכס קושניר: מה הוא עושה?

אלכס קושניר: למי הוא הולך?

אלעד סלומיאנסקי: אתה שואל מה אני מציע.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: עכשיו, למי הוא הולך?

אלכס קושניר: אם אנחנו מורידים את החברה הממשלתית דירה להשכיר מהחוק, למי הוא הולך?

אלעד סלומיאנסקי: לרשות המסים.

אלעד סלומיאנסקי: רשות המסים צריכה לייצר מנגנונים שיאפשרו פנייה.

נדב דישון: יש הבדל גדול בין מוקד שירות לקוחות לבין מה שכתוב.

אלכס קושניר: רשות המסים כאן?

אלכס קושניר: מה אתם אומרים?

אלכס קושניר: אתם יודעים להתמודד עם הדבר הזה?

רואי זרנצנסקי: זה נכון שהסמכות היא של רשות המסים ורשות המסים צריכה לדעת ולבדוק שעומדים בתנאים שהיא קבעה.

רואי זרנצנסקי: להגיד שרשות המסים מתנהלת או יכולה לבחון יחסים בין שוכר למשכיר, זה בעייתי.

אלכס קושניר: התשובה היא לא.

רואי זרנצנסקי: בדרך כלל איך שאנחנו מתנהלים, זה מול הנישום, מול היזם שלנו.

רואי זרנצנסקי: לא יודע, יכול להיות שיהיה צריך להקים עם זה משהו, להתארגן לזה, אבל אנחנו כרגע לא עסוקים בזה.

אלכס קושניר: אני עכשיו שואל שאלה אחרת.

אלכס קושניר: כפי שבמס גודש הסמכנו את רשות המסים להתקשר עם החברה הממשלתית – אני מזכיר לכם, חברה ממשלתית - לצורך ביצוע פרויקט, האם לא ניתן לעשות כאן את אותו הדבר ולהסמיך את רשות המסים להתקשר עם חברת דירה להשכיר לצורך ביצוע הפיקוח על יחסי שוכר-משכיר.

בצלאל סמוטריץ': כאשר הסמכות היא שלו וגם אם היזם נפגע, הוא הולך אליו אבל בפרקטיקה הוא עושה את כל העבודה.

אלעד סלומיאנסקי: צריך להבין שיש כאן אלמנטים מאוד שונים ממס גודש.

בצלאל סמוטריץ': גם במס גודש, זה לא נכון שאין ממש שיקול דעת.

אלכס קושניר: אני זוכר שהקפדנו לצמצם מאוד את שיקול הדעת.

אלעד סלומיאנסקי: כן.

אלעד סלומיאנסקי: יש סעיף מפורש שאומר שאין שיקול דעת.

אלעד סלומיאנסקי: אני רוצה להדגיש שיש הבדלים גדולים.

אלעד סלומיאנסקי: כאן אנחנו מדברים על חברה עם פעילות עסקית שיכולה להיות מנוגדת לאנשים שהתלוננו לגביהם.

אלכס קושניר: ואם זו חברה ממשלתית אחרת שלא עוסקת בתחום הנדל"ן?

נדב דישון: חברה ממשלתית, אנחנו רואים אותה כחברה עסקית.

אלכס קושניר: אין בעיה.

אלכס קושניר: בוא תסביר לי מה ההבדל.

נדב דישון: אני לא מכיר את כל הפרטים של מס גודש.

אלכס קושניר: יש כאן מישהו שמכיר.

אלכס קושניר: אנחנו שם מסמיכים חברה ממשלתית לבצע פעולה מול האזרח והרבה פעמים כדי להגן על האזרח מפני המדינה.

אלכס קושניר: כאן אנחנו מבקשים דבר דומה.

אלכס קושניר: אתם אומרים שדירה להשכיר זו חברה שמשחקת באותו מגרש ויכולה להיות מתחרה.

אלכס קושניר: אולי אני יכול להבין את זה למרות שלא עד הסוף.

אלכס קושניר: השאלה היא האם יש מניעה שיהיה גוף אחר ממשלתי או חברה ממשלתית אחרת שתעשה את זה, או דירה להשכיר תקים מחלקה שתעסוק אך ורק בנושא הזה של הפיקוח ולא תהיה קשורה לפעילות העסקית של החברה.

אלכס קושניר: תקים חברת בת.

נדב דישון: זה לא מתאים לחברה ממשלתית.

נדב דישון: זה יכול להיות באיזשהו גוף ממשלתי.

נדב דישון: למשל יותר הגיוני איזשהו תאגיד סטטוטורי אבל אין לי בראש איזה.

נדב דישון: זה קלאסי למדינה כי זאת סמכות.

אלכס קושניר: כן, אבל אומרת לך כאן המדינה בדמות רשות המסים שהיא לא יודעת לטפל בזה.

נדב דישון: המדינה יכולה לבצע באמצעות אחר אבל לא להתפרק מסמכותה להפעיל.

אלכס קושניר: אבל אנחנו לא אומרים כאן להתפרק מסמכותה.

בצלאל סמוטריץ': האיזון לכאורה הוא בזה שגם כשהוא נשאר הכתובת, אפשר לחדד את זה בנוסח החוק, בסוף הסמכות היא רשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': נניח שהוא קיבל פנייה מדייר והחליט שהיזם לא היה בסדר והוא לא נותן ליזם את האישור בסוף השנה, שזאת הסנקציה היחידה שלו.

בצלאל סמוטריץ': ילך האדם לרשות המסים, תעשה רשות המסים בירור בין היזם לבינו – הוא ייצג את הדייר הקטן והמסכן שלא יודע איך נראית מעלית ברשות המסים – ובסוף את ההחלטה תיתן רשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אפשר להגדיר כאן בחוק שהוא איזה גורם מייעץ.

אלעד סלומיאנסקי: כגורם מייעץ אנחנו לא צריכים לקבוע את זה בחוק.

בצלאל סמוטריץ': בטח שצריך.

בצלאל סמוטריץ': אמרנו שברגע שהיזם יודע שבסוף השנה הוא צריך את האישור שלו לרשות המסים – ושוב, יכול להיות שצריך לאזן את זה ותכתוב כאן שאדם יכול לערער אחר כך לרשות המסים שהיא הסמכות האחרונה, אבל ברגע שהיזם יודע שהוא צריך בסוף השנה את האישור שלו, זאת אומרת שכשהוא ירים טלפון ויגיד לו אדוני היזם, קיבלתי פנייה ממשה, בוא תבדוק בבקשה מה הסיפור, הוא ידבר אתו כי אחרת הוא בכלל לא ידבר אתו.

בצלאל סמוטריץ': את זה צריך להכניס בחוק.

נדב דישון: למה זה התפקיד של חברת דירה להשכיר?

בצלאל סמוטריץ': כי היא הגורם המקצועי היחיד היום בממשלה.

אלכס קושניר: אני לא מתווכח אתך אם זאת דירה להשכיר או משהו אחר.

אלכס קושניר: זה יכול להיות כל גוף אחר אבל אני כרגע לא שומע שום אלטרנטיבה.

נדב דישון: אנחנו חושבים שלא צריך להוסיף את הסעיף הזה ולאפשר לרשות המסים להסדיר את מערכת היחסים שלה מול חברת דירה להשכיר באופן כזה שהיא יכולה להתייעץ אתה מעת לעת.

בצלאל סמוטריץ': למה שהיזם ידבר אתו כשהוא פונה אליו?

נדב דישון: כי הוא ידע שזאת דירה להשכיר.

בצלאל סמוטריץ': אם בסוף מוסיפים את סמכות רשות המסים, זה ייפול על המלצה – תקרא לזה המלצה – ועל ההלצה ההוא יכול לערער לרשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': לכאורה אין לך בעיה.

סיון סיגטי: אדוני היושב ראש, אם אפשר לומר רק פרט עובדתי אחד.

סיון סיגטי: נמצא כאן מנהל הרשות להשקעות ולפי החוק הוא יושב ראש מינהלת הרשות להשקעות.

סיון סיגטי: צריך להבין שכאשר חברה מגישה בקשה לאישור תכנית לדירה להשכרה למגורים, מה שקורה זה שהרשות להשקעות בודקת את התכנית הזאת אחרי שהבניין עומד ואחרי שהיא רואה שיש הסכמי שכירות לפי התנאים בחוק.

סיון סיגטי: אז היא נותנת תכנית אישור ביצוע סופי.

סיון סיגטי: משמע, אותו יזם, אותו קבלן, רק עם התכנית על ההשכרה.

סיון סיגטי: בנקודה שניתן אישור ביצוע סופי לתכנית, קרי, שהוא אומר שיש הסכמי שכירות, הרשות להשקעות יוצאת מהתמונה.

סיון סיגטי: אז מתחיל החלק של קבלת הטבות המס.

סיון סיגטי: צריך להבין שעד אישור ביצוע סופי, מישהו מהקבלנים יפר את החמש פלוס חמש, את אותם הסכמים עליהם אתם מדברים.

סיון סיגטי: עד אישור ביצוע סופי, הדבר הזה ייאכף על ידי מינהלת הרשות להשקעות.

סיון סיגטי: ואולם, מרגע שיש אישור ביצוע סופי, הרשות להשקעות מחוץ לתמונה וזה בידי רשות המסים.

סיון סיגטי: רק שתדעו שעד השלב הזה יש לכם גורם שבודק את זה.

בצלאל סמוטריץ': בסדר, אבל לכאורה, בהנחה שהבירוקרטיה אצלכם תעבוד יפה, זה אמור להיגמר מהר.

בצלאל סמוטריץ': זאת השאיפה.

בצלאל סמוטריץ': הוא יסיים את הבנייה, יאכלס, ישכיר את הכול ויקבל את האישור.

בצלאל סמוטריץ': זה יהיה שנה אחרי שהוא אכלס את הבניין?

שלמה אטיאס: חמש שנים.

בצלאל סמוטריץ': אני מקווה שלא חמש שנים.

שלמה אטיאס: זה מה שיהיה.

שלמה אטיאס: חמש שנים.

בצלאל סמוטריץ': אוי ואבוי לנו.

בצלאל סמוטריץ': אל תגידו את זה כאן לפרוטוקול.

בצלאל סמוטריץ': זה שזה נורא ואיום, שלפחות הפרוטוקול כאן לא ישמע את זה.

שלמה אטיאס: אלה חיי תהליך הביצוע.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזה נורא ואיום.

אלכס קושניר: מה חמש שנים?

אלכס קושניר: לא הבנתי.

בצלאל סמוטריץ': הוא אומר שלוקח חמש שנים לקבל את האישור של מינהלת ההשקעות.

סיון סיגטי: לא, לא.

סיון סיגטי: סליחה.

סיון סיגטי: אני חייבת להבהיר.

סיון סיגטי: זה לא לוקח חמש שנים.

אלכס קושניר: מי היה הדובר?

שלמה אטיאס: מנהל רשות ההשקעות.

סיון סיגטי: מרגע שניתן כתב אישור לתכנית מאושרת מקורית, צריך לבצע אותה תוך חמש שנים.

סיון סיגטי: מה זה לבצע?

סיון סיגטי: שהבניין עומד ויש הסכמי שכירות.

סיון סיגטי: האישור לתכניות נעשה בפרק זמן הרבה יותר מהיר.

בצלאל סמוטריץ': את זה הבנתי אבל זה לא חמש שנים.

בצלאל סמוטריץ': אני מתנצל כי קודם לא הבנתי את דבריך.

בצלאל סמוטריץ': זה לא חמש שנים מהרגע שהשוכר נכנס.

בצלאל סמוטריץ': על פניו זה חצי שנה-שנה אחרי שהשוכר נכנס.

בצלאל סמוטריץ': אז בעצם אין לו אבא ואין לו אימא ואין לו כל כתובת.

בצלאל סמוטריץ': הוא הרי לא יפנה אליך אחרי שהוא כבר גר שלוש שנים בדירה ואתה כבר נתת את האישור הסופי כי פתאום הקבלן החליט להעלות לו את שכר הדירה בניגוד לחוק ולחוזה.

בצלאל סמוטריץ': בטח לא אחרי חמש שנים כאשר כאן בחוק אפשר להעלות לו רק מדד.

שלמה אטיאס: אחרי ביצוע סופי.

בצלאל סמוטריץ': על זה אנחנו מדברים.

שלמה אטיאס: אין ספק שאחרי אישור הביצוע הסופי זה עובר למס הכנסה, לרשות המסים.

שלמה אטיאס: עד אז יש איזשהו תהליך אצלנו שהוא מפוקח והוא מפוקח באופן אקטיבי.

שלמה אטיאס: לכן הסוגיה הזאת בשנים האלה היא פתירה.

שלמה אטיאס: השנים שהן לא פתירות, זה אחרי שניתן האישור הסופי.

אלכס קושניר: זאת בדיוק הנקודה, איך אנחנו פותרים.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך שלדעתי אם ההגדרה היא שבסופו של דבר ההחלטה היא של רשות המסים, אז אפשר להוסיף כאן שאם החברה לא נותנת, היזם יכול לערער לרשות המסים.

בצלאל סמוטריץ': הסמכות.

בצלאל סמוטריץ': זה לא שהחברה היא עכשיו השופט, התליין, הקברן והחזן.

בצלאל סמוטריץ': היא זאת שצריך לבוא אליה במסגרת טופס טיולים ולקבל את האישור ולוודא שעומדים בכל התנאים.

בצלאל סמוטריץ': אז אני מציע להוסיף את מה שאני הצעתי, שלא רק שהיא מושכרת אלא עומדת בכל התנאים.

בצלאל סמוטריץ': הוא נותן את האישור.

בצלאל סמוטריץ': אם הכול עובד, הכול עובד.

בצלאל סמוטריץ': להוסיף סעיף שאם יזם לא מרוצה מההחלטה שלו, כמובן הוא יכול ללכת לרשות המסים והיא הסמכות העליונה אבל המשמעות היא שהוא לא הסמכות.

יפתח עשהאל: אדוני היושב ראש, יש איזשהו מודל שמתגבש בחוץ ועוד רגע ייכנסו ויציגו אותו.

יפתח עשהאל: אני מציע שאולי נעבור להמשך התיקונים ואחר כך נחזור לזה.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: אם יש מודל שמתגבש, זה טוב.

ישי פרלמן: אנחנו בסעיף 53ב בעמוד 4, פסקה (3).

ישי פרלמן: (ב1) בעל בניין לשכירות מוסדית יהיה זכאי להטבות המפורטות בסעיפים 53ג ו-53ד, אם התקיימו שני אלה:

שלומית ארליך: שזה בעצם מה שהיה ברישה במקור והורדנו אותו.

ישי פרלמן: זה תנאי שגם הוא היה בנוסח הקודם אבל בנוסח הקודם היה כתוב שבגלל שבהגדרה של בניין לשכירות מוסדית הדירות חייבות להיות מושכרות ל-15 שנים, התנאי הזה גם היה שם.

ישי פרלמן: פירטנו את זה כאן בגלל שבהגדרה של בניין לשכירות מוסדית, כמו שאמרתי לפני רגע, הורדנו אותו.

ישי פרלמן: אלה הכול תיקוני נוסח.

ישי פרלמן: בעצם הכול אותו הדבר.

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי איך אתה יורד מיד לחמש שנים.

בצלאל סמוטריץ': הרי ברירת המחדל היא 15 שנים.

בצלאל סמוטריץ': נתת לו תחנות יציאה.

ישי פרלמן: נכון.

ישי פרלמן: יש כאן שני תנאים מצטברים.

ישי פרלמן: האחד, חמש שנים מתוך שש והוא באופן עצמאי.

ישי פרלמן: השני, תנאי מצטבר שהוא מתחלק לשתיים: או שהוא השכיר את הדירות לבד ל-15 שנים, על זה אתה מדבר, או שהוא מכר את הדירות למשכיר ממשיך.

בצלאל סמוטריץ': למה אתה צריך את סעיף קטן (1)?

ישי פרלמן: כי אם מכרתי את הדירות למשכיר ממשיך אחרי שנתיים, אני לא עומד בזה.

ינון אזולאי: הראשון לא עומד.

ולדימיר בליאק: לא.

ולדימיר בליאק: הראשון מגדיר.

בצלאל סמוטריץ': איך זה יעבוד בפועל?

בצלאל סמוטריץ': בפרה-רולינג?

בצלאל סמוטריץ': אם המינהלת מתרשמת שהחוזים הם כאלה שהם יהיו ל-15 שנים, אלא אם כן תהיה מכירה באמצע, הרי את ההטבה הוא יקבל מהיום הראשון על שכר הדירה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא שהוא ישלם ויקבל אחר כך החזרים.

ישי פרלמן: ככלל הם מגישים תכנית.

ישי פרלמן: זה בעצם בכל חוק עידוד.

ישי פרלמן: מגישים תכנית שאלו היחידות, שאני עומד להשכיר אותן בצורה כזאת וכולי.

בצלאל סמוטריץ': למה אתה כותב שהוא השכיר את הדירות?

בצלאל סמוטריץ': צריך לכתוב שהוא ישכיר את הדירות.

ישי פרלמן: לא, כי בהגדרה של דירה לשכירות מוסדית כתבנו את זה כמו שאתה אומר.

ישי פרלמן: כאן זה ממש בפועל.

ישי פרלמן: אני רוצה שהוא ישכיר את הדירות.

ישי פרלמן: זה כאילו התנאי המהותי.

ישי פרלמן: או שהוא השכיר את הדירות ל-15 שנים או שהוא מכר אותן למשכיר המשך.

בצלאל סמוטריץ': אתה אומר שזה לא מפריע לו לקבל את זה מהשנה הראשונה למרות שזה מנוסח בלשון עבר.

ישי פרלמן: לא.

ישי פרלמן: זה לא מפריע.

ישי פרלמן: בעמוד 6 למעלה.

ישי פרלמן: כאן אנחנו מדברים על הסעיף של הסנקציה.

ישי פרלמן: את פסקה (1) הקראנו.

ישי פרלמן: היא מדברת על מי שהפר בעצמו.

שלומית ארליך: רגע, לפני כן, בעמוד 6 למעלה, בסעיף (ג1) לא הורדתי בנוסח, זה צריך להיות "המוכר או הרוכש".

שלומית ארליך: המלים "או כל אדם אחר שיקבע", צריך להשמיט אותן.

שלומית ארליך: זה הסעיף שעוסק בערובות.

ישי פרלמן: אמרנו שפסקה (1) היא בעצם הסעיף שאומר שאם אני הפרתי, אז ישללו ממנו את ההטבות.

ישי פרלמן: פסקה (2) זו הפסקה שמדברת על כך שאם מי שמכרתי לו הפר, ישללו את ההטבות גם ממי שמכרתי לו.

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי איפה קראת עכשיו.

ישי פרלמן: לא קראתי.

ישי פרלמן: הסברתי.

שלומית ארליך: מדובר על סעיף קטן (ה).

ישי פרלמן: כן.

ישי פרלמן: בעמוד 6למעלה.

שלומית ארליך: סעיף קטן (ה) אומר שאם ניתנה הטבה לפי סעיפים 53ג או ד, שאלה הטבות המס, ולא נתקיים תנאי מהתנאים הקבועים לעניין משך הזמן של האחזקה בדירה, תבוטל ההטבה למפרע.

שלומית ארליך: בעל הבניין, משכיר הבניין או המשכיר הממשיך יהיו חייבים בתשלום המס שהיו חייבים בו אילולא ההטבה בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מתוך שנת המס לגביה ניתנה ההטבה.

שלומית ארליך: זאת אומרת, כאן פסקה (1) מתייחסת למפר עצמו.

שלומית ארליך: מהרגע שהוא הפר תבוטל ההטבה למפרע.

שלומית ארליך: פסקה (2) שמופיעה בסעיף קטן (ב) אומרת: "בפסקה (2), אחרי בניין להשכרה, יבוא "בניין לשכירות מוסדית" ובמקום "כאמור בסעיף קטן (ג) ישלם בונה הבניין" יבוא "כאמור בסעיף קטן (ג) או (ב1) לפי העניין, ישלם המוכר" ובסופה יבוא "לעניין זה "מס" לרבות מס רכישה".

שלומית ארליך: זה אומר שאם אדם רכש בניין להשכרה או בניין לשכירות מוסדית והוא לא מילא את מלוא התחייבויותיו, ישלם המוכר את המס שהופטר ממנו בתוספת הפרשי הצמדה וריבית מהמועד שבו היה צריך לשלם אם לא ניתן הפטור ועד מועד התשלום בפועל.

בצלאל סמוטריץ': על זה ביקשנו בדיון הבוקר להגביל לחמש שנים.

אלכס קושניר: בסוף הורדנו את זה כי זה בלתי אפשרי לעשות.

בצלאל סמוטריץ': למה זה בלתי אפשרי?

בצלאל סמוטריץ': אמרנו שניתן קנס מסוים לשני.

אלכס קושניר: ההיגיון אומר שהאחריות צריכה להיות על שני הצדדים לעסקה, גם זה שנכנס וגם זה שיוצא.

אלכס קושניר: ברגע שאתה מגיל את זה ונגיד בן אדם ממשיך חמש שנים נוספות, התשלום, הקנס שהוא יצטרך לשלם, אם אתה מבטל לראשון, הוא מאוד מאוד קטן וזה נותן לו למכור.

בצלאל סמוטריץ': אמרנו שנוסיף לו קנס.

בצלאל סמוטריץ': אמרנו שאם השני מוכר לפני תום התקופה, תן לו עוד עשרה אחוזים מהעסקה.

אלכס קושניר: אי אפשר לעשות מס כקנס.

בצלאל סמוטריץ': מה פירוש?

בצלאל סמוטריץ': תקבע שהוא חייב במס.

אלכס קושניר: אתה לא יכול לעשות מס כקנס.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': עשינו את זה ב-ריטים.

אלכס קושניר: לא עשית ב-ריטים מס כקנס.

בצלאל סמוטריץ': ב-ריטים זה לא קנס.

בצלאל סמוטריץ': ב-ריטים נתנו לו 15 אחוזים מס אם הוא מוכר לפני התקופה.

בצלאל סמוטריץ': אל תגדיר את זה מס.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה, תמכור וזה מה שאתה צריך לשלם.

שלומית ארליך: זה בעצם להפוך את המס לסוג של קנס.

בצלאל סמוטריץ': עשינו את זה גם ב-ריטים.

שלומית ארליך: גם משרד המשפטים עשה בחינה ומצא שלא נכון לעשות את זה.

ינון אזולאי: שישנה את זה.

בצלאל סמוטריץ': להגיש רביזיה על ה-ריט עכשיו?

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: כבר הצבענו על ה-ריטים.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול להגיש רביזיה.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: כבר הצבענו על הרביזיה.

בצלאל סמוטריץ': זה קצת כמו החברה להשכיר.

בצלאל סמוטריץ': זה קיים כבר כמה שנים והשמים לא נפלו.

בצלאל סמוטריץ': עשינו את זה גם ב-ריט, וזה נכון.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שמה שאתם עושים כאן זה הרבה יותר כי אתם מייצרים היום אנומליה בדיני הקניין.

רואי זרנצנסקי: יש הבדל.

רואי זרנצנסקי: ב-ריטים אמרנו שזה הציבור, מחזיקים בזה אנשים בעלי מניות.

רואי זרנצנסקי: ב-ריטים זה רק הציבור.

רואי זרנצנסקי: כאן זאת חברה שקיבלה הטבות משמעותיות ואם היא מפרה את זה היא צריכה להחזיר את ההטבות שהיא קיבלה.

רואי זרנצנסקי: אם הרוכש שלה, בהסכם בין הצדדים, היא צריכה להביא את זה לידי ביטוי.

בצלאל סמוטריץ': אתם מייצרים כאן חריג מאוד גדול לדיני הקניין הכלליים במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': כשמדברים על הרמוניה של חקיקה, זה הדבר הכי פחות טוב שיכול להיות.

בצלאל סמוטריץ': הדין בישראל היום מכיר במקסימום עד חמש שנים זיקה בין מוכר לבין הנכס.

בצלאל סמוטריץ': אמנם בתנאים אחרים של מכירה בתנאי, אבל גם אם מכרתי בתנאי, אחרי חמש שנים התנאי בטל כי ההנחה היא אחרי חמש שנים אין לי כבר זיקה לנכס.

רואי זרנצנסקי: אבל זה לא לנכס.

רואי זרנצנסקי: זה עניין של הטבות מס.

אלכס קושניר: לגבי הטענה של חבר הכנסת סמוטריץ' לגבי זכויות קניין אחרי חמש שנים, משרד המשפטים, מה יש לכם לומר?

בצלאל סמוטריץ': אני רק אשאל את דב.

בצלאל סמוטריץ': אתה יזם, נכנסת לפרויקט, החזקת חמש שנים ואתה רוצה למכור.

בצלאל סמוטריץ': אתה תמכור אם אתה ממשיך להיות ערב לנכס הזה עוד עשר שנים כשאתה יודע אם הקונה יקיים או לא יקיים?

בצלאל סמוטריץ': איך אפשר להטיל עליך דבר כזה?

דב צור: אנחנו חשבנו שזה לא נכון ולכן הסכמנו לקנס שנקבע בדיון הקודם ואני לא יודע לאן הוא נעלם של ה-15 אחוזים מס רכישה.

בצלאל סמוטריץ': מה שעשינו ב-ריט, צריך לעשות כאן.

בצלאל סמוטריץ': בסוף אנחנו רוצים איזו הרמוניה.

אלכס קושניר: משרד המשפטים, בבקשה.

אלעד סלומיאנסקי: אני מבין שמדברים על הסנקציה של ה-15 אחוזים.

אלעד סלומיאנסקי: אנחנו בעצם מדברים כאן על סנקציה.

בצלאל סמוטריץ': כלפי מי שמפר.

אלעד סלומיאנסקי: לא.

אלעד סלומיאנסקי: אנחנו לא שמים סנקציה על אנשים על ידי מס.

אלעד סלומיאנסקי: אלה שתי תכליות שונות.

אלעד סלומיאנסקי: אם רוצים סעיף סנקציה, אפשר לדבר על זה ולהוסיף אבל זה לא משהו שאנחנו אומרים.

בצלאל סמוטריץ': אל תקרא לזה מס.

בצלאל סמוטריץ': עזוב.

בצלאל סמוטריץ': קרא לזה אגרת גודש.

בצלאל סמוטריץ': אם הקונה לא עמד בתנאים, נטיל עליו אגרת גודש כי הוא גורם לגודש בדיור.

בצלאל סמוטריץ': נטיל עליו היטל גודש, היטל יוקר דיור בסך 10 אחוזים נוספים מעבר למס הרכישה שהוא צריך לשלם.

בצלאל סמוטריץ': נראה הרבה יותר גרוע להמשיך להחזיק כבן ערובה את ההוא שמכר כבר לפני שמונה שנים.

בצלאל סמוטריץ': מה אתה רוצה מהחיים שלו?

בצלאל סמוטריץ': מבחינתו הנכס כבר לא קיים.

בצלאל סמוטריץ': אין לזה תקדים בדין הישראלי.

רואי זרנצנסקי: אבל זה לא עניין של דיני קניין.

רואי זרנצנסקי: אנחנו לא מדברים על דיני קניין.

בצלאל סמוטריץ': זה כן דיני קניין.

רואי זרנצנסקי: הטבות מס הן לא דמי קניין.

בצלאל סמוטריץ': ברגע שמכרתי את הנכס, אתה לא יכול להמשיך לרדוף אחרי בגין הנכס הזה עוד מאה שנים.

רואי זרנצנסקי: זה עדיין לא קשור לדיני קניין.

רואי זרנצנסקי: זה בכלל לא קשור לדיני קניין.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': נתתי את התפיסה.

בצלאל סמוטריץ': אתה יכול עוד לשמור איזושהי זיקה ואחריות שלי על נכס, גם אחרי חמש שנים אחרי שמכרתי אותו – את זה אני מבין, כמו מכירה בתנאי.

בצלאל סמוטריץ': יש איזשהו רציונל.

בצלאל סמוטריץ': התפיסה של מכירה אומרת מכרתי, עזוב אותי, זה לא שלי.

בצלאל סמוטריץ': מכיר הדין הישראלי באיזושהי זיקה שנשמרת ביני לבין הנכס שמכרתי למרות שמכרתי, יש לזה אורך חיים, יש לזה תאריך תפוגה מאוד ברור.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו אתה מייצר משהו.

בצלאל סמוטריץ': אני גם אומר לך שזה יעצור את השוק.

בצלאל סמוטריץ': אם החלטנו שאנחנו צריכים לתת יכולת למכור ולא דורשים מהם להחזיק 15 שנים, מי ימכור כשהוא צריך לתת ערבויות לעשר שנים אחרי שהוא יצא לפנסיה או הוריש את הנכס לילדים או לנכדים שלו?

בצלאל סמוטריץ': זה שיגעון.

בצלאל סמוטריץ': אם היית נותן לי איזה היגיון הגיוני, בסדר, אבל אתה אומר איזו תפיסה ואומר שאתה לא מטיל מס כעונש.

בצלאל סמוטריץ': זה לא עונש.

בצלאל סמוטריץ': נכנסת לפרויקט שכולו היה בנוי על הטבות מס, קנית אותו בזול, אתה, הקונה השני.

בצלאל סמוטריץ': זה אפילו לא קנס.

בצלאל סמוטריץ': אתה קנית אותו בזול כי היו הטבות מס לזה שקנית ממנו ולכן כנראה קנית את הנכס בפחות משוויו.

בצלאל סמוטריץ': בסוף כל העסק הזה מהוון לתוך המחיר שאתה קונה.

בצלאל סמוטריץ': הפרת את התנאים שלך?

בצלאל סמוטריץ': תחזיר אתה.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך יותר מזה.

בצלאל סמוטריץ': הרי הטבות המס שקיבל הראשון גולגלו לשני כי לכן הוא קונה את זה יותר בזול.

בצלאל סמוטריץ': זה לא שאם אתה עכשיו מטיל עליו שיעור מס גבוה, אתה קונס אותו כי הראשון הרוויח כסף.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': הראשון הרוויח כסף, הרווח של הראשון התגלגל לרווח של השני במחירי מכירה נמוכים.

רואי זרנצנסקי: אז הצדדים ידעו לגלם את זה.

רואי זרנצנסקי: הצדדים ידעו להגיע בהסכמים בין הצדדים והשוק ידע לגלם את זה.

בצלאל סמוטריץ': תבין מה אתה עושה.

בצלאל סמוטריץ': בגלל שאתה לא רוצה לסטות מאיזשהו עיקרון שאני לא מבין אותו, אתה הולך לייקר לכולם את העסקה, להפוך אותה לפחות כדאית, לגרום לפחות יזמים להיכנס מראש לתוך הסיפור הזה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מבין את ההיגיון.

רואי זרנצנסקי: זה שהסכמנו בקרן ב-ריט, בגלל ההערות שהיו, זה היה בגלל המבנה של קרן ריט אבל כאן אנחנו חושבים שכן הצדדים יכולים להתמודד עם זה.

רואי זרנצנסקי: זה שונה מאוד מקרן ריט.

בצלאל סמוטריץ': אני רק אומר שהתוצאה תהיה התייקרות של העסקה מכיוון שהראשון יצטרך לגלם את הסיכון שהשני יבריז לו באמצע, ייקר לו את העסק, ייקר לו את העסק מראש כאשר הראשון יודע שיש לו פחות קונים ואז פחות יזמים ייכנסו לזה.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אפשר לחשוב שאנחנו מדברים על מסלול שמחר בבוקר כמו לחמניות חמות כל היזמים קופצים ובונים לנו כאן עשרות אלפי יחידות דיור להשכרה.

בצלאל סמוטריץ': זה כנראה לא המצב.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו כאן עוד ויכוחים כבדים האם בכלל הגענו לאיזשהו אופטימום של שיעורי מס שהופכים את הדבר הזה לכדאי וסביבות ריבית לא ברורות בכלל מה יהיה בעוד 15 שנים.

בצלאל סמוטריץ': על כל הקשיים דיברנו ולא נפתח את זה שוב.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יודעים שזאת עסקה.

בצלאל סמוטריץ': מה אתם עושים עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': שמים עוד משקולות על היזם הראשון כי הוא גם לא באמת יכול למכור ואם הוא ימכור, הוא צריך לקחת אחריות עשר שנים ובסוף הוא יגלם את זה במחיר כך שממילא זה יהיה יותר יקר וממילא יהיו פחות קונים, במקום לשחרר את השוק.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר שוב, תבוא בטענות – אני ממש לא מצליח להבין את הטענה – למי שהפר.

בצלאל סמוטריץ': כל אחד שנכנס לעסקה הוא ילד גדול, הוא יודע מה ההתחייבויות שהוא לוקח על עצמו ואם הוא מפר, הוא ישלם.

יפתח עשהאל: חבר הכנסת סמוטריץ', כפי שגם הסברנו בדיון הקודם, גם היום המודל של המכירה בתוך זמן ההשכרה, חוזרים על שניהם ומגלמים את זה אחד לשני בתוך החוזה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מדברים על חמש שנים.

בצלאל סמוטריץ': חמש שנים, אמרתי, אני לא רב אתך על זה.

יפתח עשהאל: גם עשר שנים זה לא זמן ארוך טווח בשוק הנדל"ן וגם לא זמן בחוזים, ויתקנו אותי מרשות המסים.

יפתח עשהאל: אפשר לחזור אחורה.

יפתח עשהאל: זה יוצר ודאות אצל המוכר.

בצלאל סמוטריץ': למה זה יוצר ודאות אצל המוכר?

בצלאל סמוטריץ': אצל המוכר זה יוצר הכי פחות ודאות.

יפתח עשהאל: הוא יכול לעגן את עצמו בהסכמים.

יפתח עשהאל: עצם זה שאנחנו אפשרנו את המכירה המוקדמת הזאת בהתאם למה שהציע היושב ראש, אנחנו עדיין דורשים את המחויבות הזאת ל-15 שנים.

יפתח עשהאל: נכון שהקלנו ואפשרנו מכירה אחרי חמש שנים.

בצלאל סמוטריץ': אם הייתי מבין את הקושי האמיתי - אני רק מרגיש שיש כאן איזשהו קיבעון – ללכת לקונה, לשני, אתה אומר שאין ברירה, נלך לראשון.

בצלאל סמוטריץ': אין כאן קושי אמיתי.

בצלאל סמוטריץ': זה החטא ועונשו.

בצלאל סמוטריץ': מי שמקיים את התנאים, מקבל את הכסף.

בצלאל סמוטריץ': מי שמפר את התנאים, משלם את הכסף.

יפתח עשהאל: הם לא קיימו את התנאים מכיוון שגם האחריות עליהם שהבניין יעמוד ל-15 שנים.

יפתח עשהאל: מבחינתנו, אנחנו אפשרנו להם למכור את זה לפני כן.

בצלאל סמוטריץ': היזם הוא לא מדינה, אין לו חוקים, אז הוא יעגן בהסכם.

בצלאל סמוטריץ': אז מה?

יפתח עשהאל: אם הוא יעגן בהסכם, זה מגן אליו.

רואי זרנצנסקי: יהיו הערות אזהרה, יהיו עניינים בטאבו, יהיו דברים שהם יודעים לעשות.

רואי זרנצנסקי: יש לך הרבה עסקאות כאלה כמו קומבינציה לדוגמה שאתה יודע שלוקחים הרבה שנים, שהדיירים והיזם יודעים.

בצלאל סמוטריץ': תסרבל את השוק.

בצלאל סמוטריץ': בעסקת קומבינציה שלוקחת הרבה שנים, אף אחד לא נכנס בלי שהוא גוזר חתיכת רווח.

בצלאל סמוטריץ': כאן אנחנו יודעים שזה גבולי.

בצלאל סמוטריץ': בואו לא נשקר את עצמנו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יודעים שהמתווה הזה גבולי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מקווים שהוא יעבוד.

בצלאל סמוטריץ': אני אמרתי לכם בדיון הראשון ואני אומר את זה גם עכשיו שאני חושב שקבלן נורמלי לא ייכנס לכאב הראש הזה אלא ילך ויבנה דירות למכירה וזהו.

בצלאל סמוטריץ': זאת הרי קרקע פרטית והוא לא תלוי בך.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע אם כל ההטבות האלה שוות משהו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו הולכים כאו על איזשהו משהו שכנראה הוא על הגבול.

בצלאל סמוטריץ': אני מקווה שאתם צודקים, אני מקווה שהתוצאה תהיה שייכנסו יותר שחקנים לעסק אבל זה לא ברור לנו.

בצלאל סמוטריץ': כמה שאפשר פחות לסרבל ויותר לפשט, פשוט כדי שזה יקרה.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אני באמת לא מבין מה הבעיה להטיל את זה על השני.

בצלאל סמוטריץ': אם הייתי מבין את הבעיה, הייתי אומר שאין ברירה.

רואי זרנצנסקי: מבחינת סבירות, אם אנחנו מדברים על לחזור אחורה, זה כנראה יהיה בניין של שבע שנים ולא יותר מזה כי בשנה השמינית, כשיודעים שעוד מעט מסיימים, אף אחד לא יפר את ההסכם הזה שנשארו לו עוד שנתיים וישלם את כל המסים.

רואי זרנצנסקי: גם אם יהיו הפרות, בטח הן יהיו בשבע השנים הראשונות וזהו.

שלומית ארליך: נמשיך בסעיף קטן (ו).

שלומית ארליך: עמוד6.

שלומית ארליך: (ו) הוגשה תכנית כאמור בסעיף 3(2) על ידי החברה הממשלתית לדיור להשכרה, החברה לא תהיה זכאית להטבות כאמור בסעיפים 53ג ו-53ד לעניין בניין לשכירות מוסדית, ואולם אין באמור בסעיף זה כדי לגרוע מההטבות שלהן יהיה זכאי מי שירכוש ממנה את הבניין או משכיר ממשיך, לפי העניין.

שלומית ארליך: זה ממשיך לגעת באותו נושא של החברה להשכיר ולכן אנחנו נמשיך לתיקון הבא.

שלומית ארליך: התיקון הבא בעמוד 7 בסעיף קטן (ב) שמתקן את סעיף קטן (א).

שלומית ארליך: אחרי "ולגבי בניין חדש", החזרנו את המילה חדש כך שאפשר יהיה ליהנות מזכאות של 20 אחוזים בשיעורי הפחת.

דב צור: אני ביקשתי להכניס את ההגדרה של בניין חדש להשכרה בהוראת המעבר.

שלומית ארליך: זה בסוף.

שלומית ארליך: עוד לא הגענו לזה.

דב צור: הוראת המעבר עד 31 בדצמבר 2023 מופיעה למעלה.

דב צור: היא לא מופיעה בהוראות המעבר.

דב צור: תסתכלי בבקשה.

דב צור: היא מופיעה ממש בהתחלה.

שלומית ארליך: אנחנו נגיע לזה.

שלומית ארליך: תכף נגיע לזה.

נירה שפק: היא תגיע לזה.

נירה שפק: היא כנראה מכירה את כל הסעיפים.

דב צור: גם אני קצת מכיר.

שלומית ארליך: בעמוד 9, הוספנו את סעיף קטן (ד3).

שלומית ארליך: (ד3) מכר מי שבנה בניין לשכירות מוסדית את הדירות לשכירות מוסדית למשכיר ממשיך החל מתום תקופת השכירות הראשונה כהגדרתה בסעיף קטן (ד1) ולפני תום תקופת השכירות הקבועה בפסקה (2) להגדרת "בניין לשכירות מוסדית", יחויב המשכיר הממשיך במס רכישה בשיעור של 0.5 אחוז בלבד בשל רכישת הדירות, ובלבד שהתקיימו התנאים הקבועים בסעיף 53ב(ב1).

שלומית ארליך: זאת אומרת שאם בונה הבניין מוכר את הדירות למשכיר ממשיך, החל מעבר לחמש שנים ועד 15 שנים, לחלק האמצעי, בחלק השני, המשכיר הממשיך ייהנה נמס רכישה בשיעור של 0.5 אחוז במקום שישה אחוזים היום אבל כן צריכים להתקיים התנאים שקבועים בסעיף 53ב(ב1) שזה עניין החמש מתוך שש ו-15 שנים.

שלומית ארליך: אנחנו עוברים לעמוד 10, סעיף 48(ב).

שלומית ארליך: כאן נמצא בעל בניין חדש להשכרה.

שלומית ארליך: זאת הוראת השעה.

נירה שפק: המילה חדש חסרה כאן.

שלומית ארליך: כן.

נירה שפק: צריך להוסיף אותה.

שלומית ארליך: נכון.

שלומית ארליך: צריך להפנות את המילה "חדש".

דב צור: לא.

דב צור: אני מפנה אותך לעמוד 1.

דב צור: סעיף 53א, ממש באמצע העמוד.

דב צור: בפסקה (2) כתוב, בפסקה (3), בהגדרה בניין להשכרה, אחרי שנכנס, יבוא "הוגשה כאמור בקשה עד מועד מסוים" וזה עד 31 בדצמבר 2023.

דב צור: צריך להיות לא רק בניין להשכרה אלא גם בניין חדש להשכרה כאן.

שלומית ארליך: לא.

שלומית ארליך: זאת הגדרה.

שלומית ארליך: אנחנו נכנסים לתוך הגדרה קיימת.

דב צור: אם את זוכרת, אני הסברתי.

יפתח עשהאל: יסבירו המשפטנים אבל חשוב להגיד שכל בניין חדש להשכרה הוא בניין להשכרה.

יפתח עשהאל: כל מלבן הוא ריבוע ואז אנחנו אומרים ריבוע והוא כולל גם את המלבן.

דב צור: אני מבין קצת לוגיקה ועם כל הכבוד, יש המעטה ולכן הקראתי לכם את הסעיף בחוק שממעיט את הזכויות.

דב צור: בסעיף 53ב(ב) כתוב שבעל בניין להשכרה יכול ליהנות מהטבות רק בתקופת זמן מסוימת.

שלומית ארליך: רגע.

שלומית ארליך: אני רוצה להבין אותך.

שלומית ארליך: סעיף 53א(3) מדבר – זה מה שמתקן כאן, מה שהפנית את תשומת לבנו - על ההגדרה בניין להשכרה.

שלומית ארליך: אנחנו נכנסים לתוך ההגדרה בניין להשכרה והתיקון יהיה כזה: "בניין להשכרה הוא בניין שאושר כנכס מאושר ושהוגשה לגביו בקשה לאישור תכנית כאמור בסעיפים 3(2) ו-(17) עד יום 31 בדצמבר 2023".

שלומית ארליך: אנחנו נכנסים לתוך ההגדרה של בניין להשכרה ומתקנים את ההגדרה של בניין להשכרה.

דב צור: אני לא משפטן אבל תראי את ההגדרה בסעיף 53ב(ב) בחוק עצמו.

דב צור: תראי שבניין להשכרה ממועט שם ומוגבל לפרק זמן ולכן הגדירו מאיזושהי סיבה שחוקקו אז ב-2009 דבר שנקרא בניין חדש להשכרה.

דב צור: אתה לא יכול לקבל היום בניין להשכרה.

דב צור: בחוק הקיים אתה יכול להיכנס רק דרך בניין חדש להשכרה כי בניין להשכרה נגמר ב-2006.

דב צור: ההטבות.

שלומית ארליך: בסדר, אבל אם אני מגדירה לך בתוך הוראת המעבר שזה בניין חדש להשכרה?

דב צור: בגלל שאנחנו קוראים כאן נוסח, יכולים להיות כאן בלבולים.

דב צור: בואו נבהיר את זה.

דב צור: מה הבעיה?

נירה שפק: הסעיף הזה בא כשאמרנו שעד ה-1 ביולי לא יספיקו.

נירה שפק: כל מי שהגיש והוא באמצע של הטפסים, לא יספיק להחיל את זה.

נירה שפק: אז היה כאן דיון וסיכמנו שכל מי שהתחיל את התהליך אבל עוד לא קיבל, הארכנו לו את משך הזמן כדי לאפשר עד סוף דצמבר 2023.

נירה שפק: זאת הסיבה לתיקון הזה של התאריך.

שלומית ארליך: נכון.

שלומית ארליך: אם אני מבינה נכון מה שדב מתכוון זה לא באמת לתקן את התיקון הזה אלא לתקן את הוראת המעבר.

נירה שפק: את ההגדרה של בניין להשכרה.

שלומית ארליך: כן.

שלומית ארליך: כדי לאפשר לבעל בניין חדש להשכרה שקיבל כתב אישור לתכנית לפני יום פרסום החוק הזה.

דב צור: לא שקיבל כתב אישור.

דב צור: שיוכל להגיש.

נירה שפק: זה רק למי שהוא בתהליך.

שלומית ארליך: בסדר.

שלומית ארליך: הוא יהיה רשאי בהודעה למינהלה לבחור.

שלומית ארליך: אתה רוצה להכניס את זה במקום שבו אנחנו מאפשרים - - -

דב צור: לחוק הקיים להמשיך להתקיים עד 31 בדצמבר 2023.

שלומית ארליך: המקום הנכון להכניס את זה, כמו שאמרתי, זה בסעיף 48(ב)- לא בתוך ההגדרה – שזאת הוראת המעבר שתאמר עכשיו שבעל בניין חדש להשכרה שקיבל כתב אישור לתכנית כאמור בסעיף 3(2) לפני הפרסום ועד 31 בדצמבר 2023, בתקופה הקרובה, בשנתיים הקרובות, יהיה רשאי בהודעה למינהלת הרשות - - -

דב צור: אבל הוא לא בעל בניין.

דב צור: בעל בניין להשכרה עכשיו הוא עוד לא בעל בניין.

דב צור: אני עכשיו חדש.

שלומית ארליך: אני אומרת בעל בניין חדש.

דב צור: עוד לא קיבלתי.

דב צור: עוד לא הגשתי.

דב צור: אני רוצה להגיש בקשה להקים פרויקט חדש.

ישי פרלמן: אני חושב שמה שמטריד אותו זה שמי שרוצה בניין חדש להשכרה, לא יוכל להגיש בקשות מרגע שהחוק עובר.

ישי פרלמן: הוא רוצה שיהיה לו זמן עד אחרי שקבענו.

דב צור: זאת המטרה.

ישי פרלמן: אני מסכים אתך שזה לא נכון מבחינה משפטית, אבל זה מה שמטריד אותו.

נירה שפק: לא נתחיל מחדש.

נירה שפק: כל הסעיף הזה בא לא כדי להתחיל מחדש.

נירה שפק: לא הארכנו את המשך כדי שיכניסו עוד.

נירה שפק: אמרנו מי שכבר בתהליך, לא חדשים.

נירה שפק: זה שהארכנו את המשך, זה לא מאפשר לכם להגיש.

דב צור: לא.

דב צור: חד משמעית לא.

דב צור: אנחנו הרי שכנענו את הוועדה כאן שכיוון שתהליך הוצאת ההיתרים הוא תהליך ארוך - עוד לא הגשתי בקשה ואני צריך שיהיה לי היתר – אפשרתם לנו שמשך הזמן שניתן יהיה להגיש בקשות על פי החוק הקיים, יהיה עד 31 בדצמבר 2023 במקום עד ה-1 ביולי 2022.

דב צור: לפי החוק הקיים היום אין אפשרות להגיש בקשה לפי בניין להשכרה.

דב צור: אתה יכול להגיש אבל אין הטבות.

דב צור: למה?

דב צור: כי ההטבות בסעיף 53ב(ב) נגמרו ב-2006.

דב צור: הדרך להגיש היום לפי החוק הקיים היא רק לפי בניין חדש להשכרה שההטבות שלו מתחילות ב-2009.

אלכס קושניר: אני לא חוזר אחורה.

אלכס קושניר: אנחנו ממשיכים קדימה.

אלכס קושניר: דנו בזה.

אלכס קושניר: מתקדמים.

דב צור: אבל אתה הסכמת לזה בבוקר.

אלכס קושניר: למה הסכמתי?

אלכס קושניר: אמרו לי שזה כולל בסעיף הזה.

אלכס קושניר: שזה בפנים.

דב צור: אני מסביר למה לא.

יפתח עשהאל: אני אניח את דעתו של דב.

יפתח עשהאל: ההגדרה של בניין חדש להשכרה היא בניין להשכרה שמתקיימים בו גם תנאים נוספים.

יפתח עשהאל: זאת אומרת, אנחנו הכללנו יותר.

יפתח עשהאל: בניין חדש להשכרה הוא תת קבוצה של בניין להשכרה, כך שזה כולל והיועצים המשפטיים גם אישרו את זה.

סיון סיגטי: רק להבהיר.

סיון סיגטי: זו הייתה המטרה.

סיון סיגטי: כמו שאתה אומר, באמת מ-2006 אפשר להגיש רק בקשות לבניין חדש להשכרה למגורים.

סיון סיגטי: אנחנו לא מונעים את זה.

סיון סיגטי: הנוסח הזה מאפשר להגיש בקשות עד סוף 2023 כמו שכתוב כאן והוועדה אישרה.

דב צור: אני חושב שאת טועה.

דב צור: אני חושב שאתם טועים ואני חושב שכדאי להבהיר את זה.

דב צור: הסכמתם לזה.

סיון סיגטי: הנה, אמרנו את זה לפרוטוקול.

דב צור: בבוקר סוכם שזה יובהר.

דב צור: אם הכול ברור, למה לא להבהיר שזה גם כולל בניין חדש להשכרה?

נירה שפק: אבל אם ההגדרה כבר מכילה את זה בפנים, זה בדיוק מה שהסבירו לך לגבי מלבן וריבוע.

דב צור: הסברתי שסעיף 53ב(ב) ממעט את ההטבות ולא נגעתם בו.

דב צור: הוא ממעט את ההטבות מבניין להשכרה.

בצלאל סמוטריץ': אם הוסכם כאן במהות, מה אכפת לכם כמו שהיושב ראש הציע בבוקר שיהיה כתוב בניין להשכרה או בניין חדש להשכרה?

אלעד סלומיאנסקי: זה מצמצם את ההגדרה.

דב צור: תכתוב ו/או.

אלכס קושניר: תכתבו לרבות בניין חדש להשכרה.

אלכס קושניר: אפשר?

שלומית ארליך: זה לא מה שהוא רוצה.

שלומית ארליך: הוא רוצה לתקן את ההגדרה בסעיף 1.

שלומית ארליך: אי אפשר לתקן את ההגדרה בסעיף 1 למעלה.

שלומית ארליך: סעיף 53א.

נירה שפק: זה תוקן בהמשך ולא למעלה.

נירה שפק: נכון?

שלומית ארליך: הוא או מר שלא לזה הוא התכוון.

יעל לינדנברג: בדקנו את זה שוב ומבחינתנו אין צורך בתיקון.

יעל לינדנברג: זאת המשמעות של מה שהגדרנו.

בצלאל סמוטריץ': דב, אם יש כאן פרוטוקול ואומרים לך את זה בצורה ברורה, אז מה אתה חושש?

נירה שפק: זה מוגדר בסעיף בהמשך.

דב צור: אני אלך אתו לבית המשפט?

דב צור: למה אני צריך ללכת לבית משפט אם אפשר להבהיר את זה עכשיו?

יפתח עשהאל: שלושה יועצים משפטיים אישרו פלוס נאמר לפרוטוקול מספר פעמים.

יפתח עשהאל: אני מאמין שזה מניח את דעתו של דב.

אלכס קושניר: ממשיכים הלאה.

נירה שפק: דב.

נירה שפק: תן אמון.

בצלאל סמוטריץ': נחזור לעמוד 11 לגבי פסקה (ב).

אלכס קושניר: יש לכם תשובה לגבי הנושא הזה?

נדב דישון: להבנתנו, עשינו בירור, יש תפקיד שנקבע כבר בחוק בדיוק למטרות האלה - הממונה במשרד השיכון.

נדב דישון: אני בדיוק עכשיו מנסה לברר איך זה מוגדר בדיוק.

יעל לינדנברג: אני אסביר.

יעל לינדנברג: בתיקון שעשינו בוועדת הפנים בתוספת השישית, יש שם הגדרה מדויקת של המנהל.

יעל לינדנברג: כלומר, מי שמפקח ובודק את אותם דברים, את ההגדרות שעכשיו דיברנו עליהן.

יעל לינדנברג: אנחנו בעצם משרשרים לכאן את ההגדרות מהתוספת השישית.

יעל לינדנברג: לכן אנחנו ממליצים שאותו מנהל גם יבחן את הסוגיות כאן, שזה ממילא מה שהוא בוחן שם בתוספת השישית.

יעל לינדנברג: אלה בעצם אותם דברים ולכן אין מניעה שהוא יבחן את הדברים גם כאן.

בצלאל סמוטריץ': המשמעות היא שאנחנו צריכים לכתוב: ובלבד שהמנהל כהגדרתו בתוספת השישית נתן בתום כל שנת מס אישור כי הדירות שימשו להשכרה לטווח ארוך בשנת המס שחלפה וכי התקיימו כל יתר תנאי החוק.

בצלאל סמוטריץ': חזרנו לסעיף 3 בעמוד 2 לסיפור של הפיקוח.

יעל לינדנברג: כן נגיד לפרוטוקול שכמובן אותו מנהל יכול להיעזר בחברת דירה להשכיר.

שלומית ארליך: היינו עוד בעניין של דב.

שלומית ארליך: דב, אני רוצה לסכם את זה.

שלומית ארליך: כשאנחנו מסתכלים על סעיף 53א, ההגדרה של בניין חדש להשכרה אומרת בניין להשכרה.

שלומית ארליך: זאת אומרת, כאילו אתה קורא "בניין חדש להשכרה הוא בניין שאושר כנכס מאושר שהוגשה לגביו בקשה לאישור תכנית כאמור בסעיפים 3, 2 ו-17 עד יום 31 בדצמבר 2023 שמתקיים בו גם אחד מאלה".

שלומית ארליך: זאת המשמעות האופרטיבית.

דב צור: קיבלתי.

דב צור: עכשיו תקראי את זה עם סעיף (ב).

דב צור: סעיף 53ב(ב).

דב צור: כתוב שעל אף האמור בניין להשכרה כמו את אומרת, לא מקבל הטבות.

יפתח עשהאל: אלא אם כן הוא בניין חדש להשכרה שעומד ביותר תנאים ואז הוא מקבל הטבות אחרות.

דב צור: בסעיף (ב) לא כתוב "אלא אם כן".

יפתח עשהאל: זה מאוד ברור.

שלומית ארליך: סעיף 53ב(ב) אומר ש"על אף האמור בסעיף קטן (א) בעליו של בניין להשכרה שהושכר לראשונה בתקופה שמיום 1 בספטמבר 1991 ועד תום שנת 2006, וכן בעליו של בניין חדש להשכרה, יהיה זכאי להטבות המפורטות ב-53ג וב-53ד אם לפחות מחצית משטח הרצפות הן דירות שהיו מושכרות למגורים ושתקופת ההשכרה הממוצעת שלהן הייתה חמש שנים לפחות מתוך שבע השנים ובלבד שלגבי מחצית משטח הרצפות של הבניין לא נעשתה מכירה".

שלומית ארליך: איפה זה מחריג לך?

דב צור: בעל בניין חדש להשכרה לא מוגדר עכשיו בהוראות המעבר.

שלומית ארליך: הוא מוגדר.

אלכס קושניר: נחזור לעניין הפיקוח.

בצלאל סמוטריץ': בפיקוח, תקנו אותי אם אני טועה.

בצלאל סמוטריץ': אם אני מבין נכון, הנוסח צריך להיות, בסוף סעיף (3ג).

שלומית ארליך: המינהלה שוכנעה?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בפיקוח.

בצלאל סמוטריץ': עמוד 3.

בצלאל סמוטריץ': צריך להיות כתוב: ובלבד שהמנהל כהגדרתו בתוספת השישית נתן בתום כל שנת מס אישור כי הדירות שימשו להשכרה לטווח ארוך בשנת המס שחלפה וכי התקיימו – איך אתם רוצים להגדיר את זה, יתר תנאי החוק?

ישי פרלמן: לא.

ישי פרלמן: הוא רק יבדוק שהחוזים הם חוזים לטווח ארוך.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה שהוא גם יקבל תלונה מדייר.

יפתח עשהאל: זה בהגדרה לשכירות לטווח ארוך.

יעל לינדנברג: אם צריך לחדד - אני לא יודעת, זה היועצים המשפטיים יאמרו - שהמנהל יכול להיעזר בחברה ממשלתית דירה להשכיר.

יעל לינדנברג: אם צריך לחדד את זה בחקיקה, אפשר להכניס את זה.

נדב דישון: מה זה אומר להיעזר?

נדב דישון: אם זה להיעזר אדמיניסטרטיבית, לא צריך להסדיר את זה בחוק.

יעל לינדנברג: זאת איזושהי זרוע ביצוע.

נדב דישון: האם זה להיעזר מבחינת לתת לו סמכויות לדרוש מידע?

יעל לינדנברג: לא.

יעל לינדנברג: זרוע ביצוע שלו.

ינון אזולאי: הוא כבר נמצא בחוק.

נדב דישון: זה גם יכול להיות בהסכם.

יעל לינדנברג: אם זה מספיק שזה יהיה בהסכם, בסדר, רק נגיד לפרוטוקול שהוא יכול להיעזר.

אלכס קושניר: אם כן, מה הנוסח?

יעל לינדנברג: הנוסח הוא כמו שמופיע בפניכם רק שבמקום "ובלבד שהחברה הממשלתית לדיור להשכרה, אנחנו נגיד "ובלבד שהמנהל" - - -

בצלאל סמוטריץ': כהגדרתו בתוספת השישית.

שלומית ארליך: לא צריך להגדיר אותו בתוספת השישית.

שלומית ארליך: מי זה המנהל כהגדרתו?

בצלאל סמוטריץ': זה מנכ"ל משרד השיכון.

יעל לינדנברג: לא.

יעל לינדנברג: מי שהוא ממנה.

יעל לינדנברג: למנהל יש הגדרה.

יעל לינדנברג: זה לא חייב להיות מנכ"ל משרד השיכון.

אלכס קושניר: אם כן כמנהל, כמוגדר בתוספת השישית.

יעל לינדנברג: "לתוספת השישית לחוק התכנון והבנייה, נתן בתום כל שנת מס אישור כי הדירות שימשו להשכרה לטווח ארוך בשנת המס שחלפה".

אלכס קושניר: בסדר?

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: מתקדמים.

בצלאל סמוטריץ': חזרנו לשאלה של השרשור בין הראשון לשני.

ישי פרלמן: אני לא סגור על הנוסח.

ישי פרלמן: את סגורה על הנוסח?

שלומית ארליך: צריך להסתכל.

שלומית ארליך: נסתכל על זה.

ישי פרלמן: אנחנו מבינים למה אנחנו מתכוונים.

שלומית ארליך: תפתחו את התוספת השישית לחוק התכנון והבנייה.

יפתח עשהאל: אני פותח ומנסה להבין.

אלכס קושניר: בואו נדבר על הנושא של ההפרות.

שלומית ארליך: אולי גם על תמונת הראי של הדבר הזה.

שלומית ארליך: יש לנו בעמוד 6 סעיף קטן (ו) שאומר: "הוגשה תכנית כאמור בסעיף 3(2) על ידי החברה הממשלתית לדיור להשכרה, החברה לא תהיה זכאית להטבות כאמור בסעיפים 53ד".

בצלאל סמוטריץ': אז עכשיו אפשר לתת לה את ההטבות?

בצלאל סמוטריץ': אם אתם לא גורם מפקח, אפשר להחזיר לכם את ההטבות.

שלומית ארליך: אנחנו מוחקים את הסעיף הזה?

יעל לינדנברג: כן.

יעל לינדנברג: זה לא רלוונטי.

אלכס קושניר: אנחנו מורידים את הטבות המס לדירה להשכיר.

אלכס קושניר: הרווחנו פעמיים.

שלומית ארליך: עכשיו הסנקציות.

אלכס קושניר: כן, בואו נדבר על הסנקציה.

אלכס קושניר: אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים לגבי נושא הקניין.

אלכס קושניר: לעניין הטענה שהזיקה לבניין והקניין יכולה להיות עד חמש שנים.

בצלאל סמוטריץ': כשיצאת מהחדר, התקדמנו מעט.

בצלאל סמוטריץ': זה לא עניין של פורמליסטיקה.

בצלאל סמוטריץ': התפיסה אומרת שעד חמש שנים אתה יכול לגרור זיקה לנכס שכבר יצא מבעלותי.

בצלאל סמוטריץ': זה נכון שכאן זה לא קשור לקניין אלא אני פשוט מחייב אותו בחוזה.

בצלאל סמוטריץ': הטענה שלי הייתה – אתה יצאת ולכן אני אומר את זה שוב – שאנחנו הולכים כאן על חבל דק ומקווים שהמודל יהיה מספיק כדאי כדי שהוא יבוצע.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא בצד הבטוח ובטוחים שזה ייחטף עכשיו כמו לחמניות.

בצלאל סמוטריץ': יש כאן דיונים, אם הגענו למתווה המאוזן עם רמות המס וכולי.

בצלאל סמוטריץ': כל סרבול שאנחנו מייצרים עכשיו, בסוף מייקר את העסקה.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אם עכשיו הראשון יצטרך להכניס ערבויות לשני, זה מייקר את העסקה.

בצלאל סמוטריץ': הסיכוי יותר קטן שהשני יבוא כי המחיר הוא גבוה.

בצלאל סמוטריץ': חלק מהטבות המס שהראשון קיבל ואמורות להתגלגל במחיר טוב של העסקה שממילא נותן שקט נפשי לראשון שהוא יוכל למצוא קונה, חלק מזה מתקזז עכשיו כי צריך עכשיו ערבויות וצריך ללוות את זה עשר שנים קדימה וכל סיכון כזה מגולם בכסף.

בצלאל סמוטריץ': בסוף אתה מאט את השוק.

בצלאל סמוטריץ': התוצאה תהיה שפחות אנשים ראשונים ייכנסו לעסק הזה כי הם לא באמת יחשבו שיהיה להם קונה, כי אם יהיה קונה הוא יצטרך לשלם מחיר גבוה כי הם יצטרכו לגלם את הסיכונים.

בצלאל סמוטריץ': בסוף אנחנו מסרבלים את העסק.

בצלאל סמוטריץ': בצד השני, שלומית, אני באמת לא מבין את הבעיה.

בצלאל סמוטריץ': הרי ב-ריט נתנו 15 אחוזים מס רכישה לשני במידה והוא מפר את ההסכם וזה היה בסדר גמור.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שכאן אפשר לעשות עוד דבר.

בצלאל סמוטריץ': בסוף השני הוא ילד גדול, יש לו דעה צלולה, הוא נכנס לעסקה.

בצלאל סמוטריץ': הבעיה שלנו היא להטיל עכשיו על מישהו חובות רטרואקטיביים שהוא לא מודע להם בכלל.

בצלאל סמוטריץ': זו מה שאת עושה עכשיו לראשון.

בצלאל סמוטריץ': מה זה לא מודע?

בצלאל סמוטריץ': שהם לא באחריותו.

בצלאל סמוטריץ': הוא מכר, הוא עשה חוזה טוב, החוזה הזה קיבל את האישור של רשות המסים, על פניו הוא נחזה להיות כזה שיהיה בתוקף לעשר שנים ועכשיו את באה אליו אחורה, בגלל שמישהו אחרי חמש, שש, שבע שנים הפר את ההסכם, ואת נכנסת לו לכיס.

בצלאל סמוטריץ': זה הורג את השוק.

בצלאל סמוטריץ': זה לא יכול לעבוד.

קריאה: זה לא יקרה.

בצלאל סמוטריץ': שחררו את הראשון.

בצלאל סמוטריץ': התוצאה תהיה שהראשון לא ייכנס לעסקה ואנחנו לא נקבל דירות להשכיר.

בצלאל סמוטריץ': צריך משק שיודע להתנהל חלק.

בצלאל סמוטריץ': כל מי שמחזיק עכשיו בנכס, לקח על עצמו את כל ההתחייבויות והשני הזה יודע שאם הוא הפר, הוא חוטף 15 אחוזים.

בצלאל סמוטריץ': הוא נכנס לזה בדעה צלולה, הוא יודע ואם הוא ייכנס, כנראה שהוא לא מתכנן להפר.

קריאה: זה לא קנס.

בצלאל סמוטריץ': זה לא קנס.

בצלאל סמוטריץ': ה-15 אחוזים מגלמים את ההטבות שהמדינה נתנה בגין הנכס הזה בפטור ממע"מ, בפטור ממס הכנסה, במס רכישה נמוך.

בצלאל סמוטריץ': זה ממש לא קנס.

אלכס קושניר: אני מציע שנעשה את הדבר הבא.

אלכס קושניר: משרד האוצר, רשות המסים.

אלכס קושניר: בחמש השנים הראשונות, הערבות תהיה על שניהם, גם על הרוכש וגם על הקונה.

אלכס קושניר: בחמש השנים השניות, במידה והשני ממשיך, הערבות תהיה רק שלו.

אלכס קושניר: אני מזכיר לכם שהכנסנו כאן במודל הטבה נוספת של מס רכישה, של 0.5 אחוז.

אלכס קושניר: זה מוסיף לקנס – למרות שאסור לומר קנס – לפני ההפרה עוד תוספת של מס רכישה שהוא יצטרך להחזיר.

אלכס קושניר: המשמעות של זה היא שאם אנחנו מדברים נגיד בשנה השביעית, אנחנו מדברים על פערים במס.

אלכס קושניר: מה הטבת המס שהוא מקבל באחוזים?

קריאה: 5.5 אחוזים במס רכישה.

אלכס קושניר: מס רכישה זה 5.5 אחוזים.

אלכס קושניר: כמה הוא מקבל כל שנה?

יפתח עשהאל: הוא לא יזכה לקבל את הטבת המס כי יהיה לו את הפחת המואץ.

יפתח עשהאל: המס הגדול הוא במכירה שלו בסוף התקופה.

אלכס קושניר: אבל אין לו מכירה אחרי עשר שנים.

יפתח עשהאל: נכון.

יפתח עשהאל: הוא בעצם רק יצטרך להחזיר 5.5.

יפתח עשהאל: אנחנו מאוד חוששים שכל המודל הזה יתכנס בעשר השנים ואחרי עשר שנים ימכרו כי זה לא יהיה קנס כספי גבוה מספיק כדי לשמור לעוד חמש שנים.

בצלאל סמוטריץ': אז תגדילו.

בצלאל סמוטריץ': בשלב הזה תן לו עוד חמישה אחוזים.

יפתח עשהאל: יש חסם משפטי לעשות את זה.

בצלאל סמוטריץ': אין חסם משפטי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מחוקקים כאן.

בצלאל סמוטריץ': הכול במודע.

בצלאל סמוטריץ': אנשים נכנסים לעסקה בלב חפץ והם יודעים מה הם לוקחים על עצמם.

בצלאל סמוטריץ': מה הבעיה?

יפתח עשהאל: האחריות היא בסוף של המוכר, הנכס למשך עשר שנים.

יפתח עשהאל: אנחנו הצגנו ל-15 שנים.

יפתח עשהאל: גם מי שנפטר מהנכס ומכר אותו, עליו להיות אחראי לזה.

יפתח עשהאל: הקשבנו לוועדה והוצאנו את המוכר הראשון.

יפתח עשהאל: יחד עם זאת, עדיין צריך ללכת אחד אחורה כי גם עליו האחריות וגם הוא בסוף זכה בהטבות הגדולות.

בצלאל סמוטריץ': אני עומד על דעתי שזאת שגיאה קשה.

בצלאל סמוטריץ': זה פשוט יתקע את כל העסקאות.

יפתח עשהאל: זה דבר שאפשר לפתור אותו בחוזים.

בצלאל סמוטריץ': בחוזה אפשר לכתוב הכול.

בצלאל סמוטריץ': לכל דבר יש נגזרות של עלות.

בצלאל סמוטריץ': כל סיכון מחושב בסוף והופך לתג מחיר.

בצלאל סמוטריץ': במקום שהעסקה תהיה עסקת נטו, כמה באמת שווי הנכס, כמה תשואה עליו, מכניסים עכשיו שיקולי מחיר, עלויות של תוצר של רגולציה ובקצה זה יהפוך את העסקה לפחות כלכלית ויהיו פחות יזמים.

יעל לינדנברג: אנחנו מסכימים שיש לזה גם עלויות אבל מנגד יש את החשש שבסוף אמרנו שאנחנו עושים 15 שנים וככל שלא נשים את הגדרות האלה, לא נהיה ב-15 שנים.

בצלאל סמוטריץ': אני בעד לשים את הגדרות אבל לשים אותן על מי שנכנס עכשיו ויודע מה התנאים שהוא לוקח על עצמו ומה הגדר שאם הוא ירצה להפר, הוא יטפס מעליה ויידקר מהקונצרטינות.

קריאה: סמוטריץ' צודק.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו ממש לא נגד.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אני חושב שבסוף אם המדינה רוצה 15 שנים ואין 15 שנים אפילו פחות יום, מבחינתי שישלמו את הכול.

בצלאל סמוטריץ': אני רק רוצה להטיל את זה על מי שנכנס לזה בראש צלול, יודע על איזה קירות הוא צריך לטפס אם הוא רוצה להפר ולוקח על עצמו את ההתחייבות.

אלכס קושניר: בואו נמשיך קדימה.

אלכס קושניר: נחזור לזה אחר כך.

שלומית ארליך: קראנו קודם את סעיף (ד3) בעמוד 9 שהוא מתייחס להטבת מס הרכישה בשיעור של 0.5 אחוז, "מכר מי שבנה בניין לשכירות מוסדית".

בצלאל סמוטריץ': זה הפטור ממס רכישה על הקונה השני.

קריאה: לא פטור.

קריאה: הקלה.

יעל לינדנברג: הקלה משמעותית.

שלומית ארליך: "(ד3) מכר מי שבנה בניין לשכירות מוסדית את הדירות לשכירות מוסדית למשכיר ממשיך החל מתום תקופת השכירות הראשונה כהגדרתה בסעיף קטן (ד1) – זה אומר אחרי שש שנים - ולפני תום תקופת השכירות הקבועה בפסקה (2) להגדרת "בניין לשכירות מוסדית", - כלומר, 15 שנים - יחוב המשכיר הממשיך במס רכישה בשיעור של 0.5 אחוז בלבד בשל רכישת הדירות, ובלבד שהתקיימו התנאים הקבועים בסעיף 53ב(ב1)" – שאלה בעצם אותם תנאים של חמש מתוך שש ו-15.

בצלאל סמוטריץ': מה זה 53ב(ב1)?

שלומית ארליך: אותם תנאים של חמש מתוך שש ו-15.

בצלאל סמוטריץ': בסדר.

בצלאל סמוטריץ': איך כתוב כאן שזה חל רק על הקונה השני?

בצלאל סמוטריץ': כי רק מכר מי שבנה.

שלומית ארליך: כן.

בצלאל סמוטריץ': והשלישי כבר לא.

אלכס קושניר: מה לגבי תקופת השכירות הרביעית?

בצלאל סמוטריץ': אתם לא רוצים שדירות ימשיכו להיות מושכרות.

ישי פרלמן: ההטבה היא מאוד גדולה.

ינון אזולאי: אבל אתה רוצה להמשיך את חמש השנים.

ינון אזולאי: אתה רוצה להגיע ל-20 ו-25 שנים.

אלכס קושניר: אני ביקשתי ארבעה אחוזים.

אלכס קושניר: מה עמדתכם?

בצלאל סמוטריץ': באיזה עמוד זה?

שלומית ארליך: בעמוד 8 למטה.

יעל לינדנברג: עמדתנו היא שגם ה-6.5 אחוזים זה משהו שבסוף המודל הכלכלי עומד בו והוא נותן הטבה.

יעל לינדנברג: אנחנו מבינים שהיה כאן רצון לארבעה אחוזים.

יעל לינדנברג: ארבעה אחוזים מבחינתנו זה משהו תקדימי שאין בו שום צורך.

יעל לינדנברג: לכן אם רוצים, אם לוועדה חשוב מאוד לצאת כאן באיזושהי אמירה שמפחיתים את זה, אפשר להפחית את זה בעוד חצי אחוז ולהעמיד את זה על שישה אחוזים או משהו כזה.

יעל לינדנברג: ארבעה אחוזים זה רחוק משם.

בצלאל סמוטריץ': זה השלב שבו, כמו בבסטה, אני אמור להסתובב וללכת ואז היא תקרא ותוריד עוד אחוז.

אלכס קושניר: גם כך אתה לא מצביע.

אלכס קושניר: עליך זה לא משפיע.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים שיהיה לו תמריץ.

אלכס קושניר: יעל, בואי נישאר קונסיסטנטיים.

אלכס קושניר: אנחנו כל תקופה מורידים שני אחוזים.

אלכס קושניר: נכון?

אלכס קושניר: כל תקופה מורידים שני אחוזים.

אלכס קושניר: אז לא ארבעה אחוזים - חמישה אחוזים.

אלכס קושניר: זאת הצעה אחרונה.

נירה שפק: ולו זה עולה יותר.

יעל לינדנברג: אפשר שתתקדמו ואנחנו נעשה איזו התייעצות?

אלכס קושניר: סיימנו להתקדם.

אלכס קושניר: נסמן את זה כחמישה אחוזים.

אלכס קושניר: כשנגיע להצבעה, תסכימו.

יעל לינדנברג: לא.

יעל לינדנברג: תסמן את זה כארבעה אחוזים ואם נסיים את הכול, זה יהיה חמישה.

דב צור: הערה שדיברתי אתך עליה במסדרון.

דב צור: כוונת המחוקק המקורית הייתה שמי שנשאר ל-15 שנים נהנה מהטבה של שבעה אחוזים.

דב צור: הבנאי הראשון, בעצם מותר לו למכור 34 אחוזים.

דב צור: אם הוא היה נשאר ל-15 שנים, הוא היה נהנה מהטבה.

אלכס קושניר: דב, זה לא הוגן מה שאתה עושה כי אני מזכיר לך מה היה כאן בדיון הראשון.

אלכס קושניר: בדיון הראשון אמרת תעלו לי את המס, העיקר תנו לי נקודת יציאה אחרי חמש שנים.

דב צור: נכון.

אלכס קושניר: נתנו לך את זה ועכשיו אתה רוצה להחזיר את המס הקודם.

דב צור: אני לא נכנס לזה.

דב צור: כך זה הובן מלכתחילה.

דב צור: אני לא מדבר על המסים.

אלכס קושניר: כשתמכור אחרי 15 שנים, תמכור בשבעה אחוזים.

אלכס קושניר: כשתמכור בשנה הראשונה, תמכור ב-11 אחוזים.

דב צור: תן לי להבהיר.

דב צור: אני לא מתכוון למה שיהיה בכל אחת מהשנים.

דב צור: כרגע זה מנוסח כאילו המס שלו יורד כל חמש שנים.

דב צור: אני לא מדבר על זה.

דב צור: אני לא מדבר על ההכנסות שלו מה-66.

דב צור: אני מדבר על ההכנסה שלו מה-34.

דב צור: נתת לו מראש ל-34 שבעה אחוזים אם הוא נשאר 15 שנים.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: אתה ביקשת – אני מזכיר לך את הדיון הראשון כשהיו לנו כאן

אלכס קושניר: 15 שנים עם תשעה אחוזים – ואמרת שלא אכפת לך, תעלו את המס, רק תנו לי נקודת יציאה.

אלכס קושניר: זה מה שאמרת.

דב צור: לגבי ה-66 אחוזים.

אלכס קושניר: ישבנו אצלי בחדר, התווכחנו והגענו למודל.

אלכס קושניר: אמרתם בסדר.

אלכס קושניר: עכשיו אתה בא ואתה אומר לי אחורה.

אלכס קושניר: אני יכול להכניס לך סעיף שאומר שבמידה ואתה מתחייב לא למכור 15 שנים לאף אחד, אז תקבל שבעה אחוזים.

דב צור: יש את זה.

אלכס קושניר: אבל לא למכור לאף אחד אף פעם, 15 שנים.

דב צור: זה מה שיש.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: איפה יש את זה?

דב צור: אם אני נשאר למשך 15 שנים, אני מקבל שבעה אחוזים.

אלכס קושניר: כן, אבל אם אתה מתחייב מראש לא למכור.

אלכס קושניר: אתה יודע להתחייב מראש לא למכור?

אלכס קושניר: או שאתה רוצה לא להתחייב ולמכור בשבעה אחוזים?

דב צור: אתה יודע מה?

דב צור: אפילו את האופציה הזאת תשאיר לי.

דב צור: אם היית הוגן מבחינת התהליך שעברנו.

אלכס קושניר: לא הייתי הוגן כל הזמן?

דב צור: לא, סליחה.

דב צור: אני אומר שאם היית עכשיו לצורך מה שאתה אומר.

דב צור: חס וחלילה, אני לא אומר שאתה לא הוגן.

דב צור: ההגינות אומרת שאם אני אמרתי מראש שאני נשאר ל-15 שנים, פתחת לי מסלולים אחרים, אבל אני נשאר ל-15 שנים, במקור הייתי מקבל שבעה אחוזים גם על ה-34, אז תשאיר לי את השבעה אחוזים.

אלכס קושניר: במקור היו תשעה אחוזים.

דב צור: בחוק כפי שהוגש לוועדה.

אלכס קושניר: היו תשעה אחוזים.

דב צור: שבעה אחוזים.

אלכס קושניר: תשעה אחוזים.

אלכס קושניר: שבעה אחוזים היו ל-20 שנים.

מיכאל אסולין: צריך להבין שמכירה של 34 אחוזים מהדירות בתחילת הפרויקט, ברוב המקרים הרווח שיש מהן מכוסה על ידי הפחת המואץ של הדירות המושכרות.

מיכאל אסולין: ברוב המקרים.

מיכאל אסולין: לא תמיד.

דב צור: לא נכון.

דב צור: פשוט לא נכון.

מיכאל אסולין: במצב כזה הוא לא משלם מס בכלל על שליש מהדירות.

דב צור: במכירת הדירות עוד אין לך פחת.

דב צור: הפחת מגיע אחרי שהפעלת את הבניין שנתיים אחרי.

דב צור: אתה מוכר במשך שנתיים, משלם מס, בשנה אחרי יש לך פעם ראשונה פחת מואץ.

דב צור: בתקופת המכירה שלי, אין לי בכלל פחת.

מיכאל אסולין: אם מכרת לאחר תום הבנייה, קיבלת כבר פחת של 20 אחוזים על שני שליש מהבניין.

מיכאל אסולין: 20 אחוזים על שני שליש מהבניין מכסה את כל הרווח שיש ממכירת שליש מהבניין.

מיכאל אסולין: לכן אתה יכול לעשות את הקיזוז הזה כי זה מופיע בחוק שניתן לעשות את הקיזוז הזה של הפחת המואץ של הדירות המושכרות מההכנסה ממכירת הדירות ואז במצב כזה יש אפס רווח לצורכי מס.

דב צור: אני לא מדבר על המס באותו רגע.

דב צור: אני מדבר על המס שאתה משלם בסוף כל 15 השנים.

מיכאל אסולין: אם לא שילמת מס בשלב הראשון של מכירת שליש מהדירות, זאת אומרת שכל המס שלך נדחה גם כך למכירת שני השליש מהפרויקט.

מיכאל אסולין: שם שילמת את שבעת האחוזים.

אלכס קושניר: המודל נשאר כפי שהוא.

אלכס קושניר: ממשיכים.

אלכס קושניר: מה עוד נשאר?

שלומית ארליך: אנחנו עוברים לעמוד 10, סעיף 48(ב).

שלומית ארליך: לבקשת דב זה יהיה "בעל בניין להשכרה או בעל בניין חדש להשכרה".

שלומית ארליך: בהוראת המעבר נכניס את: "בעל בניין להשכרה או בעל בניין חדש להשכרה שקיבל כתב אישור לתכנית כאמור בסעיף 3(2) לחוק לעידוד הון לפני יום פרסומו של חוק זה ועד יום י"ט בטבת התשפ"ד (31 בדצמבר 2023), כרשאי בהודעה למינהלה שימסור עד לאותו מועד, לבחור בקבלת מכלול ההטבות שלפי החוק לעידוד השקעות הון כנוסחו בחוק זה, במקום ההטבות שלפי החוק לעידוד השקעות הון ערב תחילת של חוק זה, ובלבד שהתקיימו כל אלה:

שלומית ארליך: בניין לשכירות מוסדות, לפי ההגדרות שהגדרנו, הוא בניין שמתחילת החוק הזה עוד יום 31 בדצמבר הוגשה לגביו, לפני תום הבנייה בקשה לאישור תכנית בצירוף היתר בנייה ומתקיימים לגביו שני תנאים.

שלומית ארליך: יש בו 10 דירות לפחות באזור שאינו אזור פריפריאלי ו-6 דירות לפחות באזור פריפריאלי.

שלומית ארליך: זה אחד התנאים שהיו כאן בסעיף קטן (ג) ומחקנו כי הכנסנו את ההגדרה.

שלומית ארליך: הדבר השני, המינהלה שוכנעה כי בהתאם לתכנית שהוגשה לפי סעיף 3(2) הדירות לשכירות מוסדית יושכרו בהשכרה לטווח ארוך לתקופה של 15 מתוך 18.

שלומית ארליך: הוספנו את פסקה (ד), האומרת שלא חלפו עשר שנים ממועד תום הבנייה.

שלומית ארליך: על זה דיברנו בדיון הקודם.

שלומית ארליך: לגבי פסקה (2) – "הוגשה הודעה לפי פסקה (1), יראו את יום ההודעה כמועד הראשון להשכרה".

סיון סיגטי: זה המועד שהוא מודיע.

סיון סיגטי: אני חושבת שמועד קבלת ההודעה על כך שהוא רוצה לעבור מסלול.

סיון סיגטי: יחד עם זאת, צריך להבין שהוא יצטרך לוודא שזה באמת התקבל.

שלומית ארליך: אני לא יכולה לכתוב שהוא צריך לוודא.

בצלאל סמוטריץ': לכן כתוב מיום קבלת ההודעה ולא מיום מסירת ההודעה.

סיון סיגטי: כן.

סיון סיגטי: מיום הקבלה.

ינון אזולאי: למה לא מיום מסירת ההודעה?

ינון אזולאי: מהיום שהוא מסר את ההודעה?

ינון אזולאי: יותר פשוט להוכיח שהוא מסר מאשר שהם קיבלו.

ינון אזולאי: מסירת ההודעה, יותר נורמלי.

שלמה אטיאס: כן, אבל לפעמים אנחנו נכנסים לקונפליקטים כשאחד אומר שהוא מסר ואנחנו לא קיבלנו.

שלמה אטיאס: לכן אנחנו מדברים על קבלת ההודעה.

שלמה אטיאס: מה שכן, אנחנו נעגן את זה בנהלים שנפרסם אותם באתרים ובכל המקומות הנדרשים כדי שכל מי שהולך למסלול הזה, הוא יהיה חשוף לנהלים האלה.

שלומית ארליך: סעיף 49.

ישי פרלמן: 49.

ישי פרלמן: תיקון חוק מס ערך מוסף בחוק מס ערך מוסף, התשל"ו-1975, בסעיף 31, במקום פסקה (1א) יבוא: "(1א) מכירתו של אותו חלק מבניין שאושר כבניין להשכרה לפי החוק לעידוד השקעות הון, התשי"ט-1959, או מכירתן של דירות לשכירות מוסדית בבניין לשכירות מוסדית לפי החוק האמור, ובלבד שאותו חלק מבניין או הדירות, לפי העניין, היו מושכרים במשך חמש שנים לפחות, או נמכרו בהתאם להוראות סעיף 53ב(ג)(1), ובלבד שהבקשה לאישור כאמור הוגשה בשנת 1979 או אחריה ונתמלאו התנאים שנקבעו בחווק האמור או על פיו".

ישי פרלמן: על זה דיברנו בבוקר ואמרנו שהנוסח לא משקף את מה שהתכוונו, שהטבות המס ניתנות על הדירות שמושכרות.

ישי פרלמן: בנוסף, עשינו כאן איזושהי הרחבה וגם אם עושים את המסלול של ה-50 דירות – אפשר לקבל את הפטור ממס.

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי.

בצלאל סמוטריץ': זה הכול על בנייה היסטורית?

ישי פרלמן: כתבנו את הסעיף מהתחלה.

בצלאל סמוטריץ': תסביר אותו.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מבין.

ינון אזולאי: זה מה שאמרנו שעד עשר שנים הוא יכול?

מיכאל אסולין: לא.

מיכאל אסולין: מדובר בסעיף של חוק מע"מ שהמטרה שלו היא לבוא ולאפשר את הפטור ממע"מ לדירות המושכרות.

מיכאל אסולין: כיום הסעיף אומר שניתן לקבל את הפטור ממע"מ רק על הדירות שהושכרו בפועל חמש שנים.

מיכאל אסולין: במסלול של מכירת 50 דירות שניתן למכור אחרי שנה לצורך העניין, זה יוצר תקלת מע"מ כי לכאורה הבונה שמכר אחרי שנה הוא חייב במע"מ על הדירות, על אותן 50 דירות, וזה שקונה אותן קונה דירות להשכרה בלבד שהן פטורות ממע"מ והוא לא יכול להזדכות על התשומות.

מיכאל אסולין: זה יוצר עיוות ולכן עשינו כאן את התיקון שמאפשר את המכירה הזאת גם בפטור ממע"מ.

ינון אזולאי: מצד המוכר הראשון.

מיכאל אסולין: המוכר הראשון שמכר 50 דירות למי שהתחייב להשכיר למשך התקופה.

נירה שפק: זאת אומרת, הפטור ממע"מ יהיה גם בקו השני.

בצלאל סמוטריץ': מה זה "היו משוכרים חמש שנים לפחות"?

בצלאל סמוטריץ': מאיפה ההגדרה הזאת?

ישי פרלמן: זה כבר קיים בחוק.

ישי פרלמן: זה חלק מה שקיים בחוק.

ישי פרלמן: מה שהוספנו כאן זה "או נמכרו בהתאם להוראות סעיף 53ב(ג1)".

ישי פרלמן: אנחנו בעצם נותנים את הפטור ממע"מ לדירות שהושכרו.

ישי פרלמן: לדירות המושכרות.

ישי פרלמן: הדירות המושכרות צריכות להיות מושכרות חמש שנים לפחות, גם בחוק החדש וגם בחוק הישן.

מיכאל אסולין: היום לצורך העניין החוק מאפשר את הפטור ממע"מ רק לדירות המושכרות.

מיכאל אסולין: היום אפשר למכור 50 אחוזים מהדירות ביום הראשון ו-50 אחוזים נדרש להשכיר במשך חמש שנים.

מיכאל אסולין: על מכירת הדירות ביום הראשון אין פטור ממע"מ.

מיכאל אסולין: אין סיבה ליצור כאן הטבה כזאת.

מיכאל אסולין: החוק אומר שתקבל את הפטור ממע"מ רק על הדירות שהושכרו חמש שנים בפועל.

מיכאל אסולין: במקרה של ה-50 דירות, אני מקבל את ההשכרה הזאת בפועל כמדינה אבל אני לא נתתי את הטבת המע"מ הזאת.

מיכאל אסולין: לכן תיקנו את זה במסגרת הסעיף כאן.

יואב גלנט: יש כאן בעיה עקרונית.

יואב גלנט: לא הייתי אתכם בתחילת הדיונים אבל אני אעביר לכם מניסיוני בעיסוק הזה במשך כמה שנים.

יואב גלנט: אנחנו הרי רוצים להעביר חלק ניכר מהשוק לדיור להשכרה.

יואב גלנט: דיברנו על 10 אחוזים, אם אני לא טועה, מתוך הדירות המושכרות, שלהערכתי זה 70, 80, 100 אלף דירות, תלוי איך אתה סופר.

יואב גלנט: אין סיכוי שהדבר הזה יקרה אם הקבלן לא יהיה במצב שבו הוא רוצה לעשות את זה.

יואב גלנט: יש שני דברים שמפריעים לקבלן והמע"מ הוא אחד מהם.

יואב גלנט: העיוות הכי גדול בסיפור המע"מ הוא שלמעשה הוא בונה את הדירות הראשונות ו-117 אחוזים מעלותם הוא משלם, והוא משכיר אותן.

יואב גלנט: למעשה כל סעיף המע"מ, צריך להגיד שכל התקורות שהוא משקיע בבנייה, הוא לא מחויב בהן, הוא מזדכה על המע"מ במקור, בבנייה, וכאשר הוא מוכר את הדירה, למעשה הצרכן משלם 117 אחוזים וזה עובר למדינה כפי שצריך להיות.

יואב גלנט: אחרת כל העסק הזה, זה תמריץ שלילי לבניית דירות להשכרה.

יואב גלנט: בעיניי זאת בעיה מספר אחת וכל מה שנעשה כתיקונים לזה, הוא לא מספיק.

יואב גלנט: אני מדבר על הבונה ולא על מי שמוכר בגלגולים שונים.

יואב גלנט: שוב, הגעתי באיחור לדיון ואני מבין שאתם בתוך רעיונות וזה בסדר.

יואב גלנט: בסוף, אם רוצים לעשות משהו כמו שצריך, צריך לדאוג לכך שקבלן יזוכה לחלוטין על כל מה שהוא מע"מ וכל תקורות הבנייה שלה וישלם את זה רק כאשר העסק הזה מתגלגל במכירה הראשונה.

יואב גלנט: החזיק את זה 15 שנים, זה התמריץ.

יואב גלנט: החזיק שנה, ישלם 117 אחוזים וזה יגולגל כמובן על הלקוח.

יואב גלנט: באותה הזדמנות אני שם את הדבר השני שלא ראיתי אותו כאן לאורך כל הדרך וזה סיפור התקורות והעלויות.

יואב גלנט: אנחנו רוצים דירות קטנות בדיור להשכרה.

אלכס קושניר: לאו דווקא.

אלכס קושניר: תשאל את מי שיושב לימינך.

יואב גלנט: אני התעסקתי בעניין הזה ארבע שנים ואני אומר לכם שצריך בגדול הרבה מאוד דירות קטנות בתמהיל, יותר מאשר קיים בשוק שבו אתה לא יכול להשיג דירות של חדר, שני חדרים ושלושה חדרים אלא רק מספר יותר גדול של חדרים.

יואב גלנט: זה משיקולי עלות תועלת של הקבלנים בכל הארץ.

יואב גלנט: אני חושב שצריך הרבה דירות קטנות או לפחות צריך ליצור את האופציה הזאת.

יואב גלנט: כדי שהדבר הזה יקרה, אתה צריך לעבור מחובה של ממ"ד בכל דירה קטנה למרחב מוגן קומתי כאפשרות ואז למעשה אתה מאפשר הוזלה של 10, 15, 20 אחוזים במחירי דירות קטנות כי לדירה של 50 מטרים, לבנות לה ממ"ד, זה דבר יקר.

יואב גלנט: היות וזה להשכרה, זה גם לא אכפת ללקוח כי הלקוח, כשהוא בא להשכרה, הוא פחות מודאג מהעניין הזה ובקצה, אם הקבלן מוכן, אתה עושה את העסקה והדבר הזה יכול לעמוד בתנאים.

יואב גלנט: אם תעשה את שני הדברים האלה – ואני אומר לכם את זה מפי הבונים, אי אומר לכם את זה מניסיון של כמה שנים סביב כל הנושא של בינוי להשכרה – יש לך סיכוי לייעל את המערכת ובקצה להגיע למצב שאפשר יהיה לבנות בהיקפים גדולים דיור להשכרה.

יואב גלנט: אם לא, כל הדברים האלה יהפכו בסוף להיות כל מיני סוגים של קומבינות וגם קנה המידה יהיה קטן.

יואב גלנט: אני לא מזלזל בכל מה שנעשה כאן.

יואב גלנט: זאת דעתי על העניין.

יואב גלנט: על הדרך של המע"מ, הכנסתי את הנושא השני.

אלכס קושניר: תודה.

אלכס קושניר: לגבי הסיפור של ההפרה.

אלכס קושניר: אני רוצה לסגור את זה.

אלכס קושניר: אני אגיד לכם מה נעשה.

אלכס קושניר: במשך חמש שנים הבונה ערב לעסקה.

אלכס קושניר: אחרי חמש השנים הוא מפסיק להיות ערב לעסקה ואז הקבלן השני הופך להיות הערב היחיד לעסקה אם הוא ממשיך.

אלכס קושניר: אני אומר שזה בכל זאת יעבוד כי כשהוא יצטרך לממש את הדירות, כי זה בעצם האקט המשמעותי, אם הוא יממש 66 אחוזים מהדירות והוא יממש אותן במחיר מלא של מס - זה הופך את העסקה לפחות רלוונטית ולפחות כדאית כי הוא קנה אותה כשהוא לקח בחשבון את הטבת המס.

אלכס קושניר: לכן זאת הסנקציה וכך אנחנו כותבים את זה.

יעל לינדנברג: אתה יכול בבקשה לחזור שוב על הדברים?

אלכס קושניר: בחמש השנים הראשונות הקבלן הראשון שמכר את הנכס יהיה ערב להפרה אצל השני.

אלכס קושניר: אחרי חמש שנים מי שערב, זה רק הקבלן השני.

אלכס קושניר: למה זאת עדיין סנקציה משמעותית?

אלכס קושניר: אם נגיד הוא הולך להפרה והוא מוכר 66 אחוזים מהדירות – זאת אומרת, כל הדירות שיש לו – והוא מוכר אותן במס מלא, עבורו זה הפסד של הרבה מאוד כסף.

אלכס קושניר: אני מזכיר לכם שכאשר הוא נכנס לעסקה, הוא נכנס לעסקה בשבעה אחוזים.

אלכס קושניר: לכן יש כאן סנקציה מספיק כבדה כדי לעצור אותו ממכירה.

מיכאל אסולין: אז למעשה יצא שנתתי הטבות מס על השכרה של 10 שנים.

אלכס קושניר: בסדר, אבל זה חלק מהסיכון שאתה לוקח.

אלכס קושניר: אין מה לעשות.

יעל לינדנברג: סיכון מאוד גדול.

אלכס קושניר: זה לא סיכון מאוד גדול.

אלכס קושניר: זה סיכון סביר ואני מבקש שכך זה יירשם בחוק.

יפתח עשהאל: חשבנו להגיד לממשלה שבסוף אנחנו לא מוצאים את זה כתמריץ.

יפתח עשהאל: בסוף, כשהיזם יעמוד אחרי עשר שנים, היזם השני, וישקול האם למכור ולהפר אחרי חמש שנים – כרגע הנטייה שלו תהיה כן להפר.

יעל לינדנברג: אנחנו לא רוצים להפוך את זה בחזרה לחוק של עשר שנים ולא של 15 שנים.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: אתם לא עושים את זה כי המשמעות של מכירה במס מלא, זה אירוע מבחינת הקבלן.

יפתח עשהאל: לא מדויק כי אחרי חמש שנים מס שבח עדיין לא יהיה משמעותי, במיוחד שהוא קיבל את ההטבה של חצי אחוז מס רכישה וזה בעצם העלה את המחיר שהוא הסכים לשלם בהתחלה.

יפתח עשהאל: הוא מבחינתו רואה יותר רווח אבל לרשות המסים המחיר של הבניין שהוא קנה בהתחלה גבוה יותר אודות להטבה של מס הרכישה ואז הוא מוכן לשלם על זה יותר לבן אדם הראשון במצב שהשבח יהיה נמוך.

אלכס קושניר: תקשיבו, יש כאן שלוש אופציות.

אלכס קושניר: אופציה אחת לא עבירה משפטית.

אלכס קושניר: אופציה שנייה לא עבירה כלכלית.

אלכס קושניר: אופציה שלישית זאת האופציה שאני מציע.

אלכס קושניר: לכן זאת הדרך אלא אם כן יש לכם איזושהי דרך אחרת.

יעל לינדנברג: אנחנו חושבים שזאת לא עבירה כלכלית, כמובן יש לה השפעות אבל לפחות היא נותנת לנו את הוודאות לגבי 15 שנים.

אלכס קושניר: היא לא נותנת לך ודאות כי פשוט לא תהיה עסקה.

אלכס קושניר: הבן אדם שנכנס עכשיו לעסקה, הוא יודע שאחרי חמש שנים הוא מוכר והוא צריך להיות ערב למישהו שהוא בכלל לא מכיר ולא יודע מי הוא למשך עשר שנים.

יעל לינדנברג: הוא יגלם את זה בחוזה והוא יגיד לו, רוכש יקר, שים לב, אם אתה תפר ותמכור לפני 15 שנים, שזה בעצם מה שהחוק אומר, תדע שאתה תשלם את כל מה שאני הייתי אומר לשלם.

יעל לינדנברג: זה בסדר גמור.

יעל לינדנברג: אני חושבת שאם אנחנו לא, אז אנחנו צריכים להודות בוועדה כאן שאנחנו נחזור למנגנון של עשר שנים.

אלכס קושניר: אפשר לומר דבר כזה בחוזה?

יעל לינדנברג: בטח.

יעל לינדנברג: ברור.

יעל לינדנברג: כל המשמעות מבחינתנו זה עיגון של הדבר הזה בחוזה.

מיכאל אסולין: הם גם יכולים להגיד מי יביא את הערבויות.

בצלאל סמוטריץ': אין בעיה אלא שלכל דבר כזה יש עלויות.

בצלאל סמוטריץ': אתם מעמיסים עכשיו עלויות ובירוקרטיה.

דב צור: אם זה לא קנס, הפחתה במס רכישה, לפחות פשרה הוגנת וסבירה כאן יכולה להיות ההחזרה של מס הרכישה לשישה אחוזים.

דב צור: זאת אומרת, הוא ישלם את ה-5.5 אחוזים.

מיכאל אסולין: זה ברור.

אלכס קושניר: זה ברור אבל זה לא סכום שימנע ממנו את המכירה.

דב צור: האוצר טען שגם הוא נהנה מהורדה של חצי אחוז וגם הוא נהנה מהאפשרות להפר ולמכור אחרי תקופה קצרה.

דב צור: אז לפחות יהיה לו את הקנס – שאסור להגיד כאן – של 5.5 אחוזים.

אלכס קושניר: זה בכל מקרה.

אלכס קושניר: זה ברור.

אלכס קושניר: אנחנו מדברים על הקנס הנוסף.

בצלאל סמוטריץ': כשהוא שילם, קל לקחת לו.

בצלאל סמוטריץ': הבעיה היא שאתה רוצה עכשיו גם לזקוף עליו גם את מה שהראשון שילם.

בצלאל סמוטריץ': אני טוען שזאת לא בעיה כי הוא נכנס לעסקה בדעה צלולה והוא יודע מה מחכה לו אם הוא יפר.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא מגלגל עליו עכשיו אחורה.

יעל לינדנברג: השאלה היא אם ההפרה – וזו השאלה המרכזית – מספיק משמעותית.

יעל לינדנברג: הסנקציה בגין ההפרה.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי.

בצלאל סמוטריץ': תנו 15 אחוזים כמו שעשינו ב-ריט.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מצליח להבין מי מתנגד לזה.

יעל לינדנברג: יש כאן בעיה משפטית.

בצלאל סמוטריץ': מי מתנגד לזה?

בצלאל סמוטריץ': למה ב-ריט זה היה בסדר?

אלעד סלומיאנסקי: אנחנו לא היינו מעורבים ב-ריט.

ינון אזולאי: איך לא הייתם מעורבים?

ינון אזולאי: יש מקום שאתם לא מעורבים בו?

אלעד סלומיאנסקי: לשאלת היושב ראש.

אלעד סלומיאנסקי: גם אנחנו לא רואים בעיה לעגן את זה בחוזים.

אלעד סלומיאנסקי: אנחנו מבינים שתהיה כאן עלות אבל יש עלות להרבה דברים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא רוצים את העלות.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רוצים שהשוק יעבוד.

בצלאל סמוטריץ': השאלה עכשיו היא או ביורוקרטיה משפטית או שהשוק יעבוד.

אלכס קושניר: אני מבקש לנסח כפי שאמרתי.

אלכס קושניר: זאת דרישת הוועדה.

אלכס קושניר: תעשו את זה.

שלומית ארליך: כדי שאני אבין, כשאנחנו מדברים על השלישי בשרשור, מה קורה במצב הזה?

אלכס קושניר: כל עוד יש מכירה, שניהם ערבים.

אלכס קושניר: אם הקונה מחזיק יותר מחמש שנים, הוא הערב היחיד.

שלומית ארליך: גם לגבי השלישי.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: בכל מקום.

בצלאל סמוטריץ': לראשון יש עוד חמש שנים אחרי שהוא מכר והוא ערב.

יעל לינדנברג: אנחנו באמת חושבים שזה יפגע וישאיר אותו עשר שנים.

אלכס קושניר: זה לא מודל לעשר שנים כי הקנס שלך הוא גבוה.

ינון אזולאי: למה הראשון צריך להחזיק עוד חמש שנים?

ינון אזולאי: אתה משית עליו יותר מדי.

בצלאל סמוטריץ': בסוף אתה עדיין מייצר את הסרבול.

ינון אזולאי: הראשון עשה את שלו.

ינון אזולאי: הוא מכר ולא מרוויח מזה.

אלכס קושניר: אבל אין לי ברירה אחרת.

בצלאל סמוטריץ': מי מתנגד ל-15 אחוזים?

אלכס קושניר: משרד המשפטים.

בצלאל סמוטריץ': אבל הוא לא מסביר את זה.

בצלאל סמוטריץ': שיסביר.

בצלאל סמוטריץ': לא הסברת.

ינון אזולאי: תסביר למה בקרן ריט כן וכאן לא.

אלכס קושניר: אני אשאל את השאלה פשוט.

אלכס קושניר: האם יש קושי משפטי או האם יש מניעה משפטית?

אלעד סלומיאנסקי: אני שוב אומר.

אלעד סלומיאנסקי: אפשר לקיים את הרציונל שאתם מדברים עליו בדרך אחרת.

אלעד סלומיאנסקי: אנחנו לא אומרים שאסור להטיל סנקציה.

אלעד סלומיאנסקי: אפשר להטיל סנקציה.

אלעד סלומיאנסקי: מס הוא לא סנקציה.

אלעד סלומיאנסקי: אפשר לעשות כאן עיצום כספי.

אלעד סלומיאנסקי: אפשר לדבר על זה.

בצלאל סמוטריץ': אל תקרא לזה מס.

אלעד סלומיאנסקי: אבל זה הולך לסרבל.

אלעד סלומיאנסקי: ייקח זמן.

בצלאל סמוטריץ': מה זה משנה?

בצלאל סמוטריץ': זה כסף למדינה.

בצלאל סמוטריץ': תטיל עליו עיצום כספי בסך 10 אחוזים מהעסקה שילכו לאוצר המדינה.

שלומית ארליך: חבר הכנסת סמוטריץ', מה שניסינו בכל זאת, במקום לקרוא לזה ענישה וסנקציה ולתת לזה כלים משפטיים אחרים של עיצומים כספיים או מינהליים, ניסינו להישאר בתוך מה שקיים היום בחוק עידוד השקעות הון ועם זה יותר "קל" לנו להתמודד.

בצלאל סמוטריץ': קל לחיות בחדר בתיאוריה וקשה ליישם פרקטית בשוק.

שלומית ארליך: לא.

שלומית ארליך: גם היום לחזור אחורה חמש שנים לרוכש הקודם, זה משהו שקיים היום בחוק.

שלומית ארליך: אני מבינה את הטענה לגבי עשר שנים והתייחסתי אליה גם עת היה מדובר ב-15 שנים כי באמת הזיקה הייתה נראית ארוכה.

שלומית ארליך: אבל כאן כשאנחנו אומרים לך צעד אחד אחורה - - -

בצלאל סמוטריץ': אני מסכים אתך מוסדית.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שפרקטית אנחנו שמים משקולות וזה כאשר כל המטרה של החוק הזה היא לתת בוסטר לשוק.

אלכס קושניר: אתה לא יכול להתעלם ממה שאומרים לך.

אלכס קושניר: אני שאלתי שאלה פשוטה.

יעל לינדנברג: אני רוצה לשאול אם יש דרך לשרשר את זה למה שכבר בעצם נחקק.

אלעד סלומיאנסקי: לפני שאני אגיע לזה.

אלעד סלומיאנסקי: לגבי האפשרות לעגן את זה כמס, יש מניעה הכי אי אפשר לעגן את זה כמס.

אלעד סלומיאנסקי: משפטית זה בעייתי.

אלעד סלומיאנסקי: יש דרכים אחרות לעגן את זה.

אלכס קושניר: אני יכול להגיד עיצום כספי של 15 אחוזים משווי העסקה?

בצלאל סמוטריץ': למה אי אפשר לעגן?

בצלאל סמוטריץ': זאת מניעה חוקתית לעגן כמס?

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: לזה אין.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: כי אין לזה סוג של מס?

אלעד סלומיאנסקי: אפשר לנסות לגן את זה כמנגנון של סנקציה.

ינון אזולאי: אבל אין לזה שם של מס.

אלכס קושניר: ינון, אני לא רוצה דיון פילוסופי.

אלעד סלומיאנסקי: אם יורשה לי, אני רוצה להתייחס לפתרון השני.

אלעד סלומיאנסקי: אנחנו באמת חושבים מצד משרד המשפטים ששני הרכיבים האחרונים בשרשרת, להטיל את זה עליהם, גם אם זה הרבה זמן, אנחנו מדברים כאן סוף על חוזה נדל"ן ואין בעיה גם אם זה נמשך קצת יותר זמן.

אלעד סלומיאנסקי: עשר שנים זה לא הרבה זמן בעסקי נדל"ן.

אלעד סלומיאנסקי: אנחנו לא רואים שום בעיה משפטית - - -

בצלאל סמוטריץ': יש פה התנגשות בין העולם המשפטי שאתה רוצה להיות אתו בסדר ולישון אתו טוב בלילה לבין העולם הפרקטי.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה להרגיש מכוסה משפטית.

בצלאל סמוטריץ': במחילה, זאת לא מטרת החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה גם צריך לישון טוב משפטית ובעיקר הוא צריך לשחרר את השוק.

בצלאל סמוטריץ': אתם מייצרים עכשיו מנגנונים מסורבלים, אתם מבקשים מאתנו לייצר מנגנונים מסובכים שמסבכים את השוק, ששמים עליו משקולות במקום להעיף אותו שיעוף קדימה וייבנו כאן עשרות אלפי יחידות דיור להשכרה.

בצלאל סמוטריץ': זו המטרה.

בצלאל סמוטריץ': אמרת מניעה משפטית.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין שזה נשק לא קונבנציונאלי.

בצלאל סמוטריץ': אתה יכול להסביר את הביטוי?

בצלאל סמוטריץ': אתה מוכן להסביר איך יכולה להיות מניעה משפטית?

בצלאל סמוטריץ': אתה יכול להגיד שזה לא מקובל בעולמות המס וזאת לא הרמוניה.

בצלאל סמוטריץ': אמרת מניעה משפטית חוקתית.

אלעד סלומיאנסקי: נכון.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת שזה ייפסל בבג"ץ כי מישהו ילך לבג"ץ ויגיד שזה סותר את כבוד האדם וחירותו.

אלעד סלומיאנסקי: אני שוב אומר, זה רק על עניין שיהיה את זה במיסוי.

בצלאל סמוטריץ': איפה?

בצלאל סמוטריץ': אתה מוכן להסביר לי למה יש מניעה משפטית?

אלכס קושניר: בצלאל, זה אחר כך.

אלכס קושניר: עזוב.

יעל לינדנברג: אנחנו יכולים להסביר איך ה-15 אחוזים האלה, הסכום הזה, בעצם הוא לא קנס, הוא לא מספר מומצא.

יעל לינדנברג: הוא בעצם גילום יותר פשוט שמהווה את מה שאנחנו מנסים לעשות.

אלכס קושניר: אז תעשו.

אלכס קושניר: תכתבו 15 אחוזים עיצום כספי.

בצלאל סמוטריץ': עיצום כספי לאוצר המדינה.

אלכס קושניר: מבחינתכם זה עביר?

אלכס קושניר: יופי.

אלכס קושניר: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא צריך 15 אחוזים.

אלעד סלומיאנסקי: אבל המנגנון הוא יותר מורכב.

בצלאל סמוטריץ': אתה צריך שישה אחוזים.

בצלאל סמוטריץ': תוסיף את הדלתא.

בצלאל סמוטריץ': 10 אחוזים.

קריאה: תוספת של 10 אחוזים על ביטול ההטבות.

בצלאל סמוטריץ': מצוין.

אלכס קושניר: סיון, יש מגנון כזה בחוק של עיצום כספי?

סיון סיגטי: אין מנגנון של עיצום כספי בעולם של המינהלה.

סיון סיגטי: להיפך.

סיון סיגטי: לפי חוק עידוד השקעות הון, סעיף 75ב מדבר על זה שאם מישהו לא עמד בתנאי כתב האישור שהוא קיבל או בתנאי החוק או התקנות, ראשית, המינהלה צריכה לדרוש את כל המענק, זולת אם היא סברה מנימוקים מיוחדים שיירשמו לדרוש פחות ממנו.

סיון סיגטי: זאת אומרת, המנגנון היום אומר קיבלת, תחזיר אלא אם המינהלה ויתרה לך, תוסיף לזה הפרשי ריבית והצמדה ואם לא תחזיר במועד שנקבע לך, תתווסף לזה גם ריבית פיגורים.

סיון סיגטי: כך ג לגבי סעיף הטבות המס, בסעיף 75א.

סיון סיגטי: המנגנון הוא תחזיר עם ריבית והפרשי הצמדה פלוס פיגורים.

אלכס קושניר: תרגמי את זה למקרה שלנו.

בצלאל סמוטריץ': תחזיר.

סיון סיגטי: לגבי הטבות המס, גם לזה יש סעיף.

אלכס קושניר: הרוכש השני, האם הוא יצטרך להחזיר את הטבות המס של הבונה?

סיון סיגטי: כרגע, למשל הסעיף שמדבר על מכירת לפחות 50 דירות לפני שהשכרת – ושוב, למכור אחרי חמש שנים זה גם סוג של מנגנון כזה – אומר שחוזרים גם למי שמכר.

אלכס קושניר: אם אני לא משנה כלום היום ומסתמך על מה שאמרת, מה יקרה?

אלכס קושניר: אם אני לא כותב כאן כלום.

סיון סיגטי: אם לא כותבים כלום ופשוט מתקנים את הסעיף של מכירת לפחות 50 דירות - - -

אלכס קושניר: עזבי את ה-50 דירות.

אלכס קושניר: אני מדבר אתך על המודל של חמש, חמש, חמש.

אלכס קושניר: אם אני לא כותב שום דבר ולא מגדיר את הסנקציה, מה יקרה אם הקונה מכר את הנכס והפר את התנאים?

אלכס קושניר: למעשה ולפי הכלים שבחוק, זה סעיף 75א, הוא צריך להחזיר את מה שהוא קיבל בתוספת ריבית והפרשי הצמדה.

אלכס קושניר: את מה שהוא קיבל או את מה שזה שאחריו קיבל?

שלומית ארליך: כולם.

סיון סיגטי: כל אחד מהם.

סיון סיגטי: בגלל ההגדרה של בניין לשכירות מוסדית שאומר 15 מתוך 18, זה הענן שמעלה ראש שלנו.

אלכס קושניר: זאת אומרת, כולם אחראים.

סיון סיגטי: על פניו, אבל למינהלה יש סמכות - - -

אלכס קושניר: בסדר, יש לה סמכות.

אלכס קושניר: עוד פעם, כדי להבין.

אלכס קושניר: אם אני מוריד את הסעיף הזה, את כל התיקונים שיש כרגע כאן, המשמעות של זה היא שגם אם הקונה מוכר את הנכס שלו אחרי שלוש שנים, בעצם המס מוחזר גם על ידי הרוכש וגם על ידי המוכר.

סיון סיגטי: כל מי שלא עומד, דורשים ממנו להחזיר את מה שהוא קיבל.

אלכס קושניר: אבל את לא עונה לי על השאלה.

אלכס קושניר: הראשון עמד.

סיון סיגטי: הראשון עמד בחמש מתוך שש אבל הוא לא עמד בהגדרה המלאה של בניין לשכירות מוסדית שהוא התחייב עליה.

אלכס קושניר: אם כן, למה אנחנו משנים כן משהו?

יפתח עשהאל: התיקון הוא לבקשת הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': אלכס, מה המטרה שלנו?

בצלאל סמוטריץ': להעיף את השוק.

סיון סיגטי: המשמעות היא, וזה מה שאמרנו בתחילת הדרך, שאם השלישי עושה את ההפרה, בפועל הראשון ישלם.

ינון אזולאי: גם הראשון ישלם.

ינון אזולאי: כולם ישלמו.

ינון אזולאי: לא מוכנים לזה.

סיון סיגטי: אבל היום זה לא קיים.

סיון סיגטי: היום זה קיים רק חמש שנים אחורה כי זאת מסגרת ההטבות.

סיון סיגטי: ניסינו למצוא את דרך הביניים.

סיון סיגטי: מצד אחד כן להגיד הוא יחזור אחד אחורה אבל לאפשר את זה גם כאשר מדובר ביותר מחמש שנים.

אלכס קושניר: בסדר תקשיבו, היות ויש את הסעיף הזה – לא ידעתי שהוא קיים – אנחנו כן נלך כאן להקלה ונעצור אחד אחורה, בלי הגבלה של שנים.

שלומית ארליך: זה בעצם מה שמנוסח עכשיו.

אלכס קושניר: כן, כי הגבלה של שנים זה 15 שנים.

אלכס קושניר: אם כן, משאירים את הנוסח כפי שהוא.

אלכס קושניר: יעל, השאלה האחרונה שנשארה לנו היא לגבי האחוז - שלוש, ארבע או חמש.

יעל לינדנברג: בוא נגיד שאם זה הדבר שעכשיו סוגר לנו את החוק הזה, חמישה אחוזים.

אלכס קושניר: חמישה אחוזים.

אלכס קושניר: תודה רבה.

ישי פרלמן: אני רק רוצה להסביר שזה אומר חמישה אחוזים על הכנסות שכירות לתקופה.

שלומית ארליך: מה השיעורים ליחיד?

ישי פרלמן: חמישה אחוזים מעכשיו והלאה.

בצלאל סמוטריץ': חמישה אחוזים הם ליחיד.

אלכס קושניר: למה מעכשיו והלאה?

ישי פרלמן: על ההכנסות מהשכירות.

ישי פרלמן: השכרת 20 שנים, כל דבר אחר כך - - -

קריאה: אין מגבלה של תקופת הטבות.

בצלאל סמוטריץ': שכירות היא מהשנה ה-16 והמכירה היא אחרי השנה ה-20.

ישי פרלמן: נכון.

קריאה: אבל לנצח.

אלכס קושניר: השכירות היא לנצח חמישה אחוזים?

אלכס קושניר: מצוין.

אלכס קושניר: בסדר גמור.

שלומית ארליך: המשמעות היא שאנחנו מכניסים את זה בפסקה (4).

שלומית ארליך: נכון?

ישי פרלמן: כן.

בצלאל סמוטריץ': אפשר להגביל את זה ל-25 שנים ואני אסביר.

בצלאל סמוטריץ': אחרי 25 שנים יש לי אינטרס שימכור ויבנה מחדש.

בצלאל סמוטריץ': אני הרי רוצה שהדירות לא יהיו אלטע זאכן.

אלכס קושניר: הוא צודק.

אלכס קושניר: יש דרך להגדיל את זה?

בצלאל סמוטריץ': כן.

בצלאל סמוטריץ': עד 25 שנים.

בצלאל סמוטריץ': אז זה גם מקביל ל-ריט.

בצלאל סמוטריץ': אחרי 25 שנים כבר אין לי עניין לתת לו הטבה.

בצלאל סמוטריץ': שימכור ויקנה דירות חדשות להשכרה.

אלכס קושניר: הגיוני.

בצלאל סמוטריץ': אין לי עניין שהשוק יהיה עכשיו מלא בדירות מתקלפות.

יעל לינדנברג: אם יש פרויקט שבסוף יוצא לצמיתות, למה אנחנו לא רוצים לאפשר?

בצלאל סמוטריץ': כי אחרי 25 שנים אני רוצה שיחדש את הדירות.

אלכס קושניר: היא צודקת.

אלכס קושניר: גם שלומית צודקת.

אלכס קושניר: היא אומרת שאחרי 25 שנים פתאום אתה מחזיר אותו למס רגיל.

בצלאל סמוטריץ': אין לי כבר עניין בזה.

יעל לינדנברג: למה?

יעל לינדנברג: יש לנו עניין.

בצלאל סמוטריץ': הוא חוזר לשוק רגיל.

אלכס קושניר: זה ימשיך.

אלכס קושניר: חמישה אחוזים בלי הגבלה.

שלומית ארליך: זה יוצא חמישה אחוזים.

שלומית ארליך: אני בפסקה (4).

שלומית ארליך: אנחנו מחליפים לחמישה אחוזים במקום 6.5, ובמקום 25 אחוזים לגבי יחיד, יהיה 24 אחוזים.

אלכס קושניר: רשות המסים, לגבי יחיד, שימו לב.

אלכס קושניר: כמה אחוזים?

שלומית ארליך: אמרנו 24 אחוזים.

אלכס קושניר: יש עוד משהו?

שלומית ארליך: אין.

אלכס קושניר: יופי.

אלכס קושניר: אנחנו עוברים להסתייגויות.

בצלאל סמוטריץ': רגע.

בצלאל סמוטריץ': מה קורה עם יהודה ושומרון?

אלכס קושניר: יהודה ושומרון לא נכנס לחוק.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול להסביר?

אלכס קושניר: לא, משתי סיבות.

אלכס קושניר: סיבה אחת, רוב הקרקעות שנמצאות ביהודה ושומרון אלה קרקעות ממשלה ולא רלוונטיות.

אלכס קושניר: זאת חקיקה פרטית.

בצלאל סמוטריץ': בשנים האחרונות יש המון רכישות.

אלכס קושניר: הסיבה השנייה, חוק עידוד השקעות הון כולו, חוץ מפרק אחד, לא נכנס ליהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': לא ביקשתי תכניס את כולו אלא רק את זה.

בצלאל סמוטריץ': אתה מייצר עכשיו הסדר חדש ומפלה חצי מיליון תושבים שהם אזרחי המדינה?

אלכס קושניר: אנחנו לא יכולים להכניס את זה עכשיו.

אלכס קושניר: יחד עם זאת, הממשלה הולכת להציג כלים נוספים לפתרון.

בצלאל סמוטריץ': מה זה לא יכולים?

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להבין.

בצלאל סמוטריץ': מה הבעיה?

בצלאל סמוטריץ': אני לא רוצה להחיל את כל החוק אלא רק את הפרק הזה.

אלכס קושניר: יש לזה השלכות.

בצלאל סמוטריץ': עבאס לא מרשה?

בצלאל סמוטריץ': מה?

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: יש לזה השלכות על כל החוק.

בצלאל סמוטריץ': אין לזה השלכות.

בצלאל סמוטריץ': אני מדבר על רק על הפרק הזה.

אלכס קושניר: יש לי עוד משהו קטן לומר.

אלכס קושניר: חוק עידוד השקעות הון בנושא של השכירות קיים כבר הרבה מאוד שנים.

אלכס קושניר: גם ממשלות קודמות לא עשו את זה, לצערי הרב.

בצלאל סמוטריץ': אבל עכשיו אתה מייצר מסלול שאמור לעודד דיור להשכרה במחירי שוק עם מצאי גדול, יש לך אוניברסיטה באריאל, יש לך מעלה אדומים, למה שתושבי יהודה ושומרון לא ייהנו מזה?

יעל לינדנברג: גם במעלה אדומים, כפי שהיושב ראש אמר, יש לך לא מעט קרקע מדינה.

בצלאל סמוטריץ': אז מה?

בצלאל סמוטריץ': אז מה הפתרון?

ינון אזולאי: מה קורה עם ביתר ועם מודיעין עלית?

ינון אזולאי: מה עם תל ציון?

ינון אזולאי: שם יש לך הרבה קרקעות פרטיות.

יעל לינדנברג: חוק עידוד – גם הצגנו את זה בהתחלה – הוא בעצם נותן מענה למקומות שלמדינה אין קרקע מדינה כי בקרקע מדינה היא פשוט לוקחת מתחם מסוים, צובעת אותו ואומרת לדירה להשכיר, קחו ואתם תעשו את זה.

יעל לינדנברג: זה מה שדירה להשכיר בעצם עושה.

בצלאל סמוטריץ': איפה זה קרה בשנים האחרונות ביהודה ושומרון?

אוראל יפרח: אנחנו מנסים לאתר קרקעות ביהודה ושומרון.

אוראל יפרח: ברגע שנצליח לאתר, אנחנו נכין את הפרויקטים שלנו גם במקומות האלה.

בצלאל סמוטריץ': יש עכשיו המון רכישות במבשרת, במעלה אדומים ועוד.

יעל לינדנברג: בסוף השאיפה היא לייצר את ההיקפים האלה גם ביהודה ושומרון.

יעל לינדנברג: יש את הכלים המאוד משמעותיים שדווקא שם יש להם כר פורה.

יעל לינדנברג: קח נגיד את אזורי הביקוש במדינה, שם בסוף קרקע פרטית היא השחקן המרכזי יותר.

יעל לינדנברג: דווקא ביהודה ושומרון, וגם בפריפריה הרחוקה יותר, יש - - -

בצלאל סמוטריץ': אבל החלת את זה בפריפריה והחלת את זה ביישובים הערבים.

יעל לינדנברג: בסדר.

יעל לינדנברג: אני לא אומרת למה לא אלא אני אומרת איך אפשר לעשות את זה בדרכים אחרות.

בצלאל סמוטריץ': אבל בעיניי יש לך בעיה.

בצלאל סמוטריץ': אני אגיד לך עכשיו הפוך.

בצלאל סמוטריץ': תשמע אלכס, בקרקעות נניח של החטיבה להתיישבות אתה בכלל לא יכול לעשות את זה כי הכול בנוי על הרשות שתוך 30 ימים אתה יוצא החוצה ואתה לא יכול לתת לאף אחד ל-25 שנים.

בצלאל סמוטריץ': אדמות שהממונה מנהל במרחב העירוני, יכול להיות שאתה יכול.

בצלאל סמוטריץ': במרחב הכפרי, אתה בכלל לא יכול להיכנס לזה תחת הסדרים של הרשות.

יעל לינדנברג: רוב הפרויקטים שמתבצעים הם ממילא במרחב העירוני, גם של דירה להשכיר וגם מה שאנחנו רואים בחוק עידוד - - -

בצלאל סמוטריץ': ביישובי המיעוטים אתם לא הולכים רק במרחב העירוני.

בצלאל סמוטריץ': אתם הולכים בכל מקום.

בצלאל סמוטריץ': להיפך, במקומות פריפריאליים אתם מורידים את הסטנדרט חשש דירות.

יעל לינדנברג: אני אגיד שגם הפיילוט שדירה להשכיר עושים ביישובי המיעוטים, מדובר לא במרחב הכפרי אלא הדגש שם הוא הרבה יותר הוא במרחב העירוני.

בצלאל סמוטריץ': אני אספר לכם שכמעט ואין בנייה צמודה.

בצלאל סמוטריץ': נגמרו הקרקעות.

יעל לינדנברג: לכן אתה יכול לעשות את זה - - -

אלכס קושניר: חבר הכנסת סמוטריץ', מתבצעת עכשיו עבודה רצינית בנושא הזה.

אלכס קושניר: אני אומר לך שממש בקרוב יהיו כלים משלימים, כלים אחרים כדי לאפשר שכירות מוסדית באזורים אבל לא בחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יכול לקבל את זה.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: נעבור להסתייגויות.

ינון אזולאי: רגע, אנחנו רוצים לטעון נושא חדש.

בצלאל סמוטריץ': לא עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': בהצבעות.

בצלאל סמוטריץ': אם אנחנו טוענים עכשיו נושא חדש, זה לא משנה, על ההסתייגויות הם מצביעים בכל מקרה.

אלכס קושניר: כן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יכולים רק לטעון נושא חדש בסעיף 1 ואז לא תוכל לעשות כלום.

נירה שפק: מה הנושא החדש?

אלכס קושניר: הוא אומר.

אלכס קושניר: סעיף שני.

ינון אזולאי: נטען גם לסעיף השני.

בצלאל סמוטריץ': הנוסח שבפנינו, יש בו את כל העקוב אחרי השינויים, נכון?

שלומית ארליך: כן.

ינון אזולאי: יש בסעיף 1, יש בסעיף 3, יש אחר כך בסעיף 2.

ינון אזולאי: כמעט בכל עמוד, כמעט בכל סעיף.

אלכס קושניר: אגב, חלק מהשינויים הם לבקשתכם.

יעל לינדנברג: השאלה אם נושא חדש, זה למעשה נטען בפועל.

ינון אזולאי: קודם כל, כן.

ינון אזולאי: אני לא מבין ממתי האוצר מתערב בהחלטות פוליטיות.

יעל לינדנברג: לא אמרתי כלום.

ינון אזולאי: שנבין איך זה הולך.

יעל לינדנברג: אתה צודק.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהעובדה שאתם משנים שנכס מאושר הוא עד לא עד ה-1 ביוני 2022 אלא עד ה-31 בדצמבר 2023, זה שינוי דרמטי בכל המודל.

אלכס קושניר: איזה סעיף זה?

בצלאל סמוטריץ': סעיף 3(2).

טמיר כהן: אתה טוען נושא חדש?

בצלאל סמוטריץ': אני טוען רק על זה.

בצלאל סמוטריץ': אני טוען שהשינוי שאתם משנים והמועד לגביו - הייתה צריכה להיות מוגשת בקשה הוא למניינם ה-1 ביולי 2022 ודחיתם אותו ל-31 בדצמבר 2023 - זה נושא חדש.

בצלאל סמוטריץ': זה משנה את כל המודל.

שלומית ארליך: גם בהוראת המעבר שמתייחסת לאותו מועד?

בצלאל סמוטריץ': כן.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזה משנה כאן את כל השוק.

בצלאל סמוטריץ': את מבינה כמה שחקנים זה מוציא החוצה?

שלומית ארליך: חד משמעית.

בצלאל סמוטריץ': יש עכשיו לאנשים עוד שנה להתלבט.

בצלאל סמוטריץ': במקום לקבל החלטה לקפוץ למים ולבנות דיור להשכרה, יש להם עוד שנה להתלבט.

אלכס קושניר: אין בעיה.

אלכס קושניר: אני מחזיר את זה למודד הקודם.

אלכס קושניר: אין נושא חדש.

בצלאל סמוטריץ': טוב.

בצלאל סמוטריץ': בעיה שלך.

אלכס קושניר: תחזירו את זה.

בצלאל סמוטריץ': 1 ביולי 2022?

אלכס קושניר: כן.

ינון אזולאי: אני רוצה להוסיף הסתייגות לגבי 31 בדצמבר 2023.

בצלאל סמוטריץ': עוד לא הגענו להסתייגויות.

ינון אזולאי: אני מוסיף שם הסתייגות.

אלכס קושניר: אין בעיה.

אלכס קושניר: אם כן, אין נושא חדש?

בצלאל סמוטריץ': בוודאי שיש.

אלכס קושניר: אבל החזרנו את התאריך.

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהעובדה שהורדת מ-10 דירות ל-6 דירות באזור פריפריאלי, בטח בדגש על יישובי מיעוטים, גם כאן את המשנה את כל המודל.

אלכס קושניר: אין בעיה.

אלכס קושניר: עשר דירות.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין מה תעשה עכשיו.

אלכס קושניר: אני אהרוג את המודל.

בצלאל סמוטריץ': אין בעיה.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא תהרוג את המודל.

בצלאל סמוטריץ': הוא רוצה שנעבור עכשיו על כל הנושאים ואז הוא יכנס את הוועדה בבת אחת.

אלכס קושניר: תגיד לי איזה נושאים חדשים.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר לך שגם זה נושא חדש.

אלכס קושניר: כרגע יש שני נושאים?

בצלאל סמוטריץ': רגע.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מתקדמים.

בצלאל סמוטריץ': אני עובר עכשיו על הכול.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע כמה נושאים חדשים יש כאן?

אלכס קושניר: אין כלום, בצלאל.

אלכס קושניר: אין נושאים חדשים.

בצלאל סמוטריץ': בוודאי שכן.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: אגב, כמה דברים כאן נכנסו ביוזמתך?

בצלאל סמוטריץ': מה זה משנה?

ינון אזולאי: מה זה קשור?

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזה משהו שצריך היה להיות בקריאה הראשונה וזה לא בסדר שאתה מכניס את זה עכשיו במחטף בדיוני הוועדה.

בצלאל סמוטריץ': תראה איזה שינויים דרמטיים אתה עושה כאן ואגב, לא אני ביקשתי.

בצלאל סמוטריץ': בנוסח המקורי שעבר בקריאה הראשונה ושהקואליציה אישרה, היה ברור שההגדרה של דירות לשכירות מוסדית יושכרו בהשכרה לטווח ארוך לתקופה של 15 מתוך 18 – זה עניין אובייקטיבי מוחלט.

נירה שפק: גם את החמישה אחוזים הוא לא רוצה.

בצלאל סמוטריץ': אתה מכניס לזה שיקול דעת ואומר שרק אם המנהלה שוכנעה כי בהתאם לתכנית שהוגשה לפי סעיף 2(3).

אלכס קושניר: בצלאל, אתה יכול להגיד בבקשה סעיף?

בצלאל סמוטריץ': אני בעמוד 2 בסעיף קטן (2).

בצלאל סמוטריץ': אתה מעביר את זה מדרישה עובדתית מוחלטת של מאפיין של הפרויקט לזה שאתה רוצה שרק המינהלה שוכנעה ואני לא סומך על המינהלה.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע איזה פתח לשחיתות הדבר הזה?

בצלאל סמוטריץ': שייתנו כסף מתחת לשולחן למינהלה ועכשיו המינהלה תשתכנע.

אלכס קושניר: נמצא כאן מנהל המינהלה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מטיל דופי.

בצלאל סמוטריץ': מחר הוא מתחלף והוא כבר לא כאן.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא היה כאן, יכול להיות שיכולתי להשתכנע.

אלכס קושניר: הנה, הוא כאן.

בצלאל סמוטריץ': מחר הוא יעזוב.

בצלאל סמוטריץ': כמה זמן עוד יש לך בתפקיד?

שלמה אטיאס: עוד חמש וחצי שנים.

בצלאל סמוטריץ': ומה יהיה בעוד שבע שנים?

בצלאל סמוטריץ': זה חוק ל-25 שנים.

בצלאל סמוטריץ': זה נושא חדש.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מוכן.

אלכס קושניר: כמה נושאים חדשים?

בצלאל סמוטריץ': אני עובר אתך עכשיו אחד-אחד.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע כמה יש כאן?

אלכס קושניר: עד עכשיו בסך הכול שלושה.

בצלאל סמוטריץ': על מה אתה מדבר?

שלומית ארליך: יש כבר יותר.

אלכס קושניר: מישהו רושם אותם?

שלומית ארליך: כן.

שלומית ארליך: אני.

בצלאל סמוטריץ': אני עובר לנושא החדש הבא.

בצלאל סמוטריץ': זה המשך לקודם כי הורדת שש דירות בפריפריה.

בצלאל סמוטריץ': בעמוד 2, בסעיף (3א2)(1)(א)(1).

שלומית ארליך: גם (ב).

בצלאל סמוטריץ': הוספתם שש דירות.

בצלאל סמוטריץ': גם ב-(ב), נכון.

בצלאל סמוטריץ': הוספתם ל-10 דירות.

בצלאל סמוטריץ': כל ההבחנה הזאת היא דרמטית במיזם.

בצלאל סמוטריץ': גם זה נושא חדש.

מיכאל אסולין: זה היה לבקשתך, חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': זה לא היה לבקשתי.

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום?

מיכאל אסולין: רצית שניתן את הנטו ולא את הברוטו.

מיכאל אסולין: ביקשת שניתן את הנטו ולא את הברוטו.

בצלאל סמוטריץ': בסדר אבל זה נושא חדש שמשנה כאן את כל המודל.

נירה שפק: הוא מתנגד באופן עקרוני לכל מה שהוא ביקש לשנות.

נירה שפק: אפשר לרשום את זה?

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזה נושא חדש ומן הראוי להביא אותו מחדש בחקיקה כמו שצריך במסלול נורמלי, בשלוש קריאות, ולא לבצע כאן מחטפים.

בצלאל סמוטריץ': אני עובר על זה עכשיו ואני פשוט בשוק.

ינון אזולאי: אלכס, עצה של חבר, תעשה הפסקה וכנס לחדר, אולי יהיה אפשר להסתדר.

בצלאל סמוטריץ': אני בסעיף קטן (4).

אלכס קושניר: בצלאל, בואו נעשה הפסקה.

אלכס קושניר: תעצור.

בצלאל סמוטריץ': רגע.

בצלאל סמוטריץ': רק את זה.

אלכס קושניר: בוא נדבר.

בצלאל סמוטריץ': רגע.

בצלאל סמוטריץ': תן לי להסביר את האחרון.

בצלאל סמוטריץ': אני עוד אסביר את זה בוועדת הכנסת באריכות אבל תבין מה עשית כאן.

בצלאל סמוטריץ': הכנסת כאן עכשיו את מנכ"ל משרד השיכון שהוא המנהל לפי התוספת השישית לחוק תכנון ובנייה.

בצלאל סמוטריץ': רק עכשיו אני תופס מה עשית כאן.

בצלאל סמוטריץ': הכנסת כאן עכשיו לתוך המודל את מנכ"ל משרד השיכון.

אלכס קושניר: שגם כך היה בפנים.

בצלאל סמוטריץ': לא נכון.

אלכס קושניר: בטח.

בצלאל סמוטריץ': הכנסנו אותו עכשיו והוא צריך לתת אישור כל שנה לכל יזם לרשות המסים כדי שהיא תקבל את ההטבה למס.

בצלאל סמוטריץ': אתה מסרבל, אתה מוסיף בירוקרטיה, אתה מוציא את היזמים החוצה.

בצלאל סמוטריץ': מאיפה הבאת את זה?

ולדימיר בליאק: גפני היה אומר שהרי זה דבר חמור.

בצלאל סמוטריץ': אכזרי.

אלכס קושניר: מה עוד?

בצלאל סמוטריץ': לעבור הלאה?

ינון אזולאי: חשבתי שאתה רוצה הפסקה.

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: אני רוצה שהוא יסיים את כל הנושאים החדשים.

נירה שפק: הוא אמר שזה אחרון.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שבסעיף (3ד), הוספת כאן הגדרה של המועד הראשון להשכרה שזה או תום הבניין או מי שרוכש.

בצלאל סמוטריץ': מאיפה הבאת את זה?

בצלאל סמוטריץ': זה לא היה בקריאה הראשונה.

בצלאל סמוטריץ': יותר מזה.

בצלאל סמוטריץ': נתת אפשרות ליזם למכור אחרי חמש שנים.

ינון אזולאי: צא להפסקה.

ינון אזולאי: לא נעים.

בצלאל סמוטריץ': לא רק מכירה אחת אלא נתת פעמיים מכירה.

בצלאל סמוטריץ': כל מה שרצינו ועבר קריאה ראשונה, זה לפחות 15 שנים, אותו בן אדם, בלי להכביד על השוכרים, בלי שאתה מעביר להם בעלים תוך כדי.

בצלאל סמוטריץ': אתה מבין מה קורה עכשיו כשאתה נותן שלוש פעמים להחליף ידיים בסיפור הזה?

שלומית ארליך: על כל אחד מהם אתה טוען נושא חדש?

בצלאל סמוטריץ': רגע.

בצלאל סמוטריץ': לאט לאט.

בצלאל סמוטריץ': זה פשוט משנה את המודל מקצה לקצה.

בצלאל סמוטריץ': במקום שתהיה שכירות ארוכת טווח ל-15 שנים עם יציבות והדייר יודע מי המשכיר שלו ומי הבעלים, כל חמש שנים אפשר להחליף יד.

בצלאל סמוטריץ': זה בעמוד 3 סעיף (3ה).

בצלאל סמוטריץ': הוספת הגדרה של משכיר ממשיך.

בצלאל סמוטריץ': זה נושא חדש.

בצלאל סמוטריץ': אני עכשיו בעמוד 5.

בצלאל סמוטריץ': כאן שינית פעמיים נושא חדש.

בצלאל סמוטריץ': תסתכלו בתחילת עמוד 5.

בצלאל סמוטריץ': אם היית משאיר את הנוסח כמו שהיה עם סעיף קטן (1) ו-(2) שני התנאים כמו שנוסחו - זה גם חדש ולא היה בקריאה הראשונה – לפחות יכולתי לחיות עם זה.

בצלאל סמוטריץ': אבל עשינו כאן ארבעה דיונים ואנחנו עכשיו בדיון החמישי.

אלכס קושניר: לא יודע.

אלכס קושניר: לא סופר.

בצלאל סמוטריץ': אני סופר.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בדיון החמישי.

בצלאל סמוטריץ': במשך ארבעה דיונים הגדרת את שתי ההגדרות של שני התנאים המצטברים, סעיף קטן (1) וסעיף קטן (2).

בצלאל סמוטריץ': זה נושא חדש אבל לא הייתי טוען אותו.

בצלאל סמוטריץ': אתה בא בדיון החמישי אחר הצהריים - הייתי אומר כמעט הדיון השישי כי בבוקר לא אמרתם את זה – ועכשיו אתה מחליף את שתי ההגדרות.

בצלאל סמוטריץ': אתה נותן תנאי ש"הוא השכיר את הדירות בשכירות מוסדית בהשכרה לטווח ארוך לתקופה של חמש שנים לפחות בממוצע מתוך שש השנים שלאחר המועד הראשון להשכרה" פלוס "הוא השכיר את הדירות לשכירות מוסדית בהשכרה לטווח ארוך" כך שאתה חוזר שוב לזה שההוא יכול למכור את זה פעמיים.

בצלאל סמוטריץ': זה פעמיים נושא חדש.

בצלאל סמוטריץ': תראה כמה אתה כועס שבא חבר כנסת ופתאום אחרי חמישה דיונים מתעורר.

אלכס קושניר: בעמוד 5, זה גם נושא חדש.

אלכס קושניר: שלומית, רשמת?

שלומית ארליך: ברור.

בצלאל סמוטריץ': על השאר אני צריך עוד להתייעץ.

אלכס קושניר: עם מי?

בצלאל סמוטריץ': אני אתייעץ קצת.

בצלאל סמוטריץ': תן לי חמש דקות הפסקה ואני ואתייעץ על השאר.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: אנחנו יוצאים להפסקה.

אלכס קושניר: נודיע על שעת חזרה.

אלכס קושניר: אנחנו מחדשים את הישיבה.

אלכס קושניר: הגיע אלינו אורח מכובד, מנכ"ל משרד השיכון והבינוי, אביעד פרידמן.

אלכס קושניר: יש לו הודעה חשובה לפרוטוקול.

אלכס קושניר: בבקשה.

אביעד פרידמן: כבר לפני שבועיים היו פניות של חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ' וינון אזולאי שהתחילו בדיונים לגבי חוק עידוד השקעות הון ומזה נכנסנו לכל העניין הזה.

אביעד פרידמן: לגבי חוק עידוד השקעות הון, זה פחות רלוונטי בקרקע פרטית ולכן לא הצלחנו למצוא פתרון במקומות הרלוונטיים בחוק עידוד השקעות הון.

אביעד פרידמן: אז נכנסנו קצת יותר לעומק יחד עם אוראל וענבל מחברת דירה להשכיר שלא נמצאים כאן כדי לראות היכן כן ניתן למצוא פתרונות במקומות האלה.

אביעד פרידמן: גם בעקבות פנייתו של חבר הכנסת אורבך לשר אלקין ניסינו למצוא פתרונות - שאני רוצה לשתף אתכם בהם - בשני מישורים, גם בשלב של הביצוע וגם בשלב של התכנון.

אביעד פרידמן: בשלב של הביצוע הגדרנו שבשנת 2022 אנחנו הולכים לעשות שנה היסטורית ולהגיע ל-6,500 יחידות בעולם של דיור להשכרה ודירה להשכיר, כאשר היעד בתוך התקופה הזאת הוא גם להכניס את יהודה ושומרון לתוך אחד המקומות שנפעל בהם ושנעזור וגם בקרב האוכלוסייה החרדית במרחב רכסים, שם אנחנו כבר יוצאים לדרך ואני מאמין שזה מכרז שיצליח וכך ניגע בעוד שתי אוכלוסיות שבעבר לא נגענו בהן.

אביעד פרידמן: זה בשלב של הביצוע.

אביעד פרידמן: בשלב של התכנון אנחנו ניכנס לתכנונים גם במקומות האלה וגם במקומות אחרים.

אביעד פרידמן: אני רוצה להדגיש שתי נקודות שצריך להכיר בכל הנושא הזה.

אביעד פרידמן: אנחנו לא עושים שום דבר בלי לתאם עם ראשי העיריות.

אביעד פרידמן: אני לא הולך לאף ראש עירייה ולאף ראש מועצה על הראש ואומר לו שהחלטתי שאצלך יהיה דיור להשכרה.

אביעד פרידמן: אני פועל רק במקומות שיש לי הסכמה עם ראשי הרשויות כי אחרת הוא לא ייתן לי היתרים ואני לא אצא מהסיפור הזה.

קריאה: הוועדות המקומיות.

אביעד פרידמן: לא ברשויות המקומיות ולא בעיריות, אין לי כוח לבזבז ניירות כדי לריב אחר כך עם ראשי הרשויות.

אביעד פרידמן: זאת נקודה אחת.

בצלאל סמוטריץ': אבל תהיה פנייה לראשי הרשויות.

אביעד פרידמן: בוודאי.

בצלאל סמוטריץ': יציעו להם.

אביעד פרידמן: בוודאי.

אביעד פרידמן: לא אנחנו נקבע לרשות כלשהי שאצלה זה יהיה.

אביעד פרידמן: אנחנו עוברים רשות-רשות עם כל האנשים כדי להגיע להסכמות.

אביעד פרידמן: לא עושים את זה על הראש של המועצות והעיריות.

אביעד פרידמן: נקודה נוספת שחשוב שאתם תכירו.

אביעד פרידמן: יחידת דיור של דירה להשכיר היא חליפית ליחידת דיור חדשה.

אביעד פרידמן: היא פשוט שיטה אחרת.

אביעד פרידמן: אם נניח החלטנו לשווק – לא משנה אם זה ברכסים, או ביהודה ושומרון או בעוטף עזה, או בכל מקום אחר – תכנית של אלף יחידות, אם החלטנו להקצות 150 דירות לדיור להשכרה, זה לא שיהיו עכשיו 1,150 דירות אלא מתוך האלף דירות יש 150 דירות שיהיו בשיטת השיווק הזאת.

אביעד פרידמן: אנחנו מאמינים בזה ואנחנו במשרד תחת הנהגתו של אלקין מאוד מאמינים בדיור להשכרה.

אביעד פרידמן: אני יכול לשתף אתכם – זה עוד לא פורסם – שהיעד של השנה היה 4,500 דירות ומשרד האוצר שיושב כאן לא האמין שנגיע ל-4,500 והנה השנה נגיע ל-5,500, בשנת 2021.

אביעד פרידמן: אני מקווה שגם בשנה הבאה אנחנו נפתיע לטובה את חברינו במשרד האוצר ונשבור את הקווים שהם לא האמינו שנגיע אליהם.

ינון אזולאי: לא בטוח שהם ישמחו בזה.

מיכאל אסולין: אחד מנציגי משרד האוצר שנמצא כאן היה מנהל המחוז שפרסם את רוב המכרזים.

אביעד פרידמן: ואחד המכרזים האלה קיבל כל כך הרבה כסף במכרז שמנהל המחוז פרסם, שאף אחד לא האמין שזה יעבוד.

אביעד פרידמן: צריך לתת לצחי קרדיט על מכרז בבורסת היהלומים שהגיע לסכומים מטורפים שאף אחד לא האמין שיהיו.

אלכס קושניר: אדוני המנכ"ל, בוועדת הכספים בדרך כלל אף פעם לא נותנים קרדיט לאגף תקציבים.

בצלאל סמוטריץ': הוא קיבל את הקרדיט בכובע הקודם שלו.

אלכס קושניר: תודה רבה למנכ"ל.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה המנכ"ל.

בצלאל סמוטריץ': קודם כל, בזמן שהיה לי לחשוב בהפסקה חככתי בדבר ונראה לי שאלה לא באמת נושאים חדשים.

בצלאל סמוטריץ': הכול באותו מתווה ובאותו מסלול.

בצלאל סמוטריץ': היה נראה לי בקריאה ראשונה שיש כאן הרבה דברים חדשים אבל למעשה נראה לי שלא.

בצלאל סמוטריץ': אני מודה לך היושב ראש, אני עושה את זה הרבה פעמים בוועדה כאן, קודם כל על דיון ענייני ואמיתי שלא עושה חשבונות של קואליציה ואופוזיציה ומשתף ומנסה להגיע לדברים הנכונים.

בצלאל סמוטריץ': אני מודה לשר אלקין ולמנכ"ל שטרח להגיע.

בצלאל סמוטריץ': אני מודה לאנשי האוצר ולחברת דירה להשכיר.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שהוסכם כאן על כולם שכאשר הולכים למתווה שאמור לעודד דיור להשכרה ארוכת טווח, לטפל ביוקר הדיור, במצאי הדיור, גם לרכישה ולא פחות מזה – להשכרה למי שידו איננה משגת – אי אפשר להחריג מזה ולהפלות חצי מיליון מתיישבים, כן ירבו בעזרת השם, שגרים ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': זה לא מושלם אבל בהחלט התקדמנו.

בצלאל סמוטריץ': נשמח לעבור להצבעות ולשחרר את החוק החשוב הזה למדינת ישראל כולה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: ניר אורבך, בבקשה.

ניר אורבך: תודה רבה לך אדוני היושב ראש, לשר ולמנכ"ל.

ניר אורבך: בהחלט זאת בשורה.

ניר אורבך: הצליחו להגיע למיזמים מול מה שאולי קיווינו בהתחלה לעומת מה שבסופו של דבר קיבלנו.

ניר אורבך: אני מודה גם לחברי הכנסת ששחררו את ועדת הכנסת מהצורך להישאר כאן ולדון.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: ינון אזולאי.

ינון אזולאי: אני רוצה להצטרף ולומר לך אדוני היושב ראש תודה רבה שנענית לבקשתנו – של בצלאל ושלי – ואני חייב להגיד לך שאנחנו עובדים תוך כדי ובאמת הייתה ועדה עניינית.

ינון אזולאי: תודה רבה על האוזן הקשבת ועל העזרה והסיוע.

ינון אזולאי: אני חושב שכאשר יש הישגים גם לאופוזיציה, אנחנו יכולים להרגיש בנוח, להיות פעילים ולהמשיך להיות פעילים.

ינון אזולאי: לפעמים אנחנו יושבים כאן שעות על גבי שעות, ימים על גבי ימים, ואם אתה לא עושה כאופוזיציה, אתה בעצם אומר שאין טעם לבוא.

ינון אזולאי: אני חושב שעצם הנוכחות שלנו כאן תורמת לכולנו למען עם ישראל.

ינון אזולאי: אני מודה גם למנכ"ל שטרח והגיע לכאן.

ינון אזולאי: לא מזמן היה לי אתו ניסיון טוב והוא שוב הוכיח את עצמו.

ינון אזולאי: אני מודה גם לו ולכולכם, לכל החברים בוועדה.

ינון אזולאי: לגבי הנושא החדש, אנחנו נמשוך את הנושאים החדשים אבל לא נמשוך את ההסתייגויות.

ינון אזולאי: יש בסך הכול 7,000 הסתייגויות.

ינון אזולאי: באמת, יש לנו הסתייגויות ענייניות, הסתייגויות דיבור, והן לא רבות, בסביבות עשר הסתייגויות דיבור במליאה.

בצלאל סמוטריץ': אני ארצה להוסיף הסתייגות אחת לגבי הנקודה של לשחרר את הראשון.

בצלאל סמוטריץ': להצמיד למודל של ה-ריט, של ה-15 אחוזים.

אלכס קושניר: בסדר גמור.

אלכס קושניר: אם כן, נעבור להצבעות על ההסתייגויות.

ינון אזולאי: אנחנו כמובן כולם ביחד.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו ביחד.

אלכס קושניר: בסדר.

אלכס קושניר: הסתייגויות של כולם.

אלכס קושניר: תודה רבה על שיתוף הפעולה.

אלכס קושניר: תודה רבה, ניר.

אלכס קושניר: שבועיים עבדת על הפתרון הזה.

אלכס קושניר: תודה לאביעד, מנכ"ל משרד השיכון שהגיע לכאן וגם לשר אלקין.

אלכס קושניר: אני מאוד שמח שהגענו לקונצנזוס.

ינון אזולאי: היועצת המשפטית, אם אפשר, מבחינתנו להצביע על כל ההסתייגויות אבל שתחשיבי לנו את זה לדיבור במליאה.

ינון אזולאי: אנחנו מוכנים.

ינון אזולאי: אין לנו בעיה.

ינון אזולאי: תסתכלו על זה אבל במליאה זה יהיה הדיבור שלנו.

ינון אזולאי: זה כדי להקל.

אלכס קושניר: יש הסתייגויות דיבור, לא?

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': זה יוצא 11 הסתייגויות.

בצלאל סמוטריץ': תצביע עליהן.

ינון אזולאי: בראשונות.

ינון אזולאי: יש את אלה של היום ויש את הראשונות שהוגשו קודם.

שלומית ארליך: יש לי אותן.

שלומית ארליך: אני לא קוראת מתוך הקובץ הגדול.

בצלאל סמוטריץ': בואו נעבור על זה.

ינון אזולאי: יש לי הסתייגויות ענייניות – 22.

ינון אזולאי: תכף נגיד.

נירה שפק: הקובץ הגדול הוא הלא ענייניות.

נירה שפק: תקראי מהקבוצה של ההסתייגויות הענייניות.

שלומית ארליך: אם כן, 22.

שלומית ארליך: אני עוברת ל-22.

ינון אזולאי: את יכולה לכווץ כמה מהן?

ינון אזולאי: אני רוצה להקל על החברים.

שלומית ארליך: אני אכווץ תוך כדי תנועה.

ינון אזולאי: בסדר.

ינון אזולאי: כדי להקל על החברים.

נירה שפק: והחברות.

ינון אזולאי: אצלי חברים אלה גם חברות.

ינון אזולאי: אלה גם חברי כנסת וכולם.

שלומית ארליך: הסתייגות ראשונה.

שלומית ארליך: סעיף 2(א2) – ימחק.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ינון אזולאי: אין רביזיה.

שלומית ארליך: לחילופין, במקום "עד יום 31 בדצמבר 2023" יבוא "עד יום 1 ביולי 2023".

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בסעיף (2א3), המילים "בצירוף היתר בנייה" – יימחקו.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בסעיף (2א3) – 10 במקום 20.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בסעיף (2א3ׂ) – בסוף התיקון יבוא "ואם מדובר בדירות הנבנות במסגרת התחדשות עירונית, לרבות במסגרת תכנית חיזוק בהתאם לתמ"א 38 או לתכנית פינוי-בינוי, יש בו שש דירות לפחות".

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בסעיף (2א3ׂ) – יימחק סעיף (3)(א1) המוצע.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בסעיף (2א3) - יבוא 8 במקום 15 ו-10 במקום 18.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בסעיף (2א3) – יבוא 50 אחוזים במקום 66 אחוזים.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

ינון אזולאי: אתה לא שואל מי נמנע?

אלכס קושניר: אצלי בוועדה אין כאן נמנעים.

שלומית ארליך: בסעיף (2א4), בסעיף (3ג) המובא בו יבוא "השכרת דירות אשר הסכם השכירות החל עליהן יהיה בכתב ויכלול לפחות השכרה לתקופה מינימלית מצטברת של חמש שנים לדייר ומשפחתו כאשר שכר הדירה והמנגנון לעדכונו למשך התקופה כאמור נקבעו בהסכם השכירות וכאשר השוכר התחייב לקיים את הסכם השכירות בתום כל שנת שכירות החל מתוך שנת השכירות השלישית בהודעה מראש ובכתב שתימסר למשכיר לפחות 90 ימים לפני תום כל שנת שכירות".

בצלאל סמוטריץ': זה לא נכנס?

בצלאל סמוטריץ': אני שואל ברצינות.

בצלאל סמוטריץ': את זה כן נתנו, לא?

אלכס קושניר: אני פספסתי את מה שהוקרא.

שלומית ארליך: אני אתאים.

שלומית ארליך: מה שניתן, אני אתאים.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שזה כן נכנס.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בסעיף (2א2) - סעיף (3ד) המוצע, יימחק.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בסעיף (3א), במקום הנוסח המוצע, יבוא "הדירות לשכירות מוסדית הושכרו לתקופה מצטברת של 15 שנים לפחות בממוצע מתוך 18 שנים שלאחר תום הבנייה ולא נעשתה לגביהן מכירה כמשמעותה בסעיף 88 לפקודה לפני שחלפו 15 שנות השכרה כאמור".

בצלאל סמוטריץ': תמשוך אותה.

בצלאל סמוטריץ': תמשכי את זה.

ינון אזולאי: בסדר.

ינון אזולאי: תמחקי אותה.

ינון אזולאי: מה מספר ההסתייגות?

שלומית ארליך: עכשיו אני בהסתייגות מספר 14.

שלומית ארליך: בסעיף (3ב1), במקום "ובלבד שמכר לפחות 50 דירות" יבוא "ובלבד שמכר לפחות שמונה דירות ושש דירות במקרה של בניין חדש להשכרה או שלושים דירות במקרה של בניין לשכירות מוסדית, לפי העניין".

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בסעיף (4ג), במקום "תשעה אחוזים", יבוא "שבעה אחוזים".

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בסעיף (4ג), במקום "שבעה אחוזים" יבוא "חמישה אחוזים".

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: אותו דבר לגבי 17, 18 ו-19.

בצלאל סמוטריץ': רגע.

בצלאל סמוטריץ': אם את יכולה להוסיף בסעיף (ד), שמתם 25 אחוזים, נכון?

שלומית ארליך: כן.

בצלאל סמוטריץ': תשימי הסתייגות על ארבעה אחוזים בתקופה הרביעית כאילו.

שלומית ארליך: בסדר.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בסעיף קטן (1ג), בהגדרה השכרה לטווח ארוך יבוא "השכרה של יחידת דיור למגורים כאמור בסעיף 53ב(ב1)(1) לחוק לעידוד השקעות הון".

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: יתווסף סעיף: "על מנת להגדיל את אטרקטיביות קרנות ה-ריט למשקיעים המוסדיים, יתאפשר לקרנות ה-ריט לשחלף את הדירות להשכרה בתוך תקופת האחזקה הנדרשת לאחר תקופה מינימלית של עשר שנים על מנת להתאים את המודל הכלכלי של הקרן לדרישות המשקיעים".

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: בזה סיימנו את הקובץ הזה.

שלומית ארליך: בשם מי הקובץ הזה?

בצלאל סמוטריץ': בשם שנינו.

ינון אזולאי: גם יהדות התורה נמצאים בו.

ינון אזולאי: שלא תצטרכי לבדוק עם הליכוד, תוסיפי.

ינון אזולאי: אני לא יודע אם זה אפשרי ואם אני יכול לומר לך בשמם.

בצלאל סמוטריץ': צרפי אותם.

בצלאל סמוטריץ': הם לא כאן.

שלומית ארליך: סמוטריץ', זה בשמך או בשם הסיעה?

בצלאל סמוטריץ': שיהיה בשם הסיעה.

ינון אזולאי: כתוב לך גם יהדות התורה, כן?

שלומית ארליך: כן.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה להוסיף הסתייגות אחת.

שלומית ארליך: 15 אחוזים כמו השכירות המוסדית?

בצלאל סמוטריץ': בדיוק.

בצלאל סמוטריץ': שהקנס יחול רק על הקונה עם 15 אחוזים מס רכישה.

אלכס קושניר: מי בעד ההסתייגות?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה

אלכס קושניר: ההסתייגות לא התקבלה.

שלומית ארליך: יש לנו הסתייגויות של חבר הכנסת אופיר כץ.

שלומית ארליך: אתה רוצה להצביע עליהן?

ינון אזולאי: כמה הסתייגויות יש לו?

שלומית ארליך: לא ממוספר אבל נראה סדר גודל של 30-20.

בצלאל סמוטריץ': צרפו אותן להסתייגויות שלנו בשביל זכות הדיבור.

בצלאל סמוטריץ': יש שם משהו מהותי מאוד?

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: שום דבר מהותי.

שלומית ארליך: יש לנו הסתייגויות של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אלכס קושניר: היא לא כאן.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אם יש משהו מאוד יסודי, אפשר.

בצלאל סמוטריץ': אם לא, אז צרפו אותן להסתייגויות שלנו.

שלומית ארליך: נצרף אותן.

שלומית ארליך: עד כאן.

אלכס קושניר: אפשר לעבור להצבעה על החוק?

שלומית ארליך: כן.

אלכס קושניר: לפי הסעיפים.

בצלאל סמוטריץ': אתה צריך אותנו כאן או תסתדר בלעדינו?

נירה שפק: אתה כל פעם הולך בכיף.

נירה שפק: חבל.

בצלאל סמוטריץ': הפעם אני אשאר.

שלומית ארליך: סעיף 47.

אלכס קושניר: פרק ז': שכירות מוסדית.

אלכס קושניר: אנחנו מתחילים להצביע על הסעיפים של הפרק הזה.

אלכס קושניר: סעיף 47 בפרק.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: אושר

אלכס קושניר: הסעיף נתקבל.

שלומית ארליך: סעיף 48.

אלכס קושניר: מי בעד אישור סעיף 48?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: אושר

אלכס קושניר: הסעיף נתקבל.

שלומית ארליך: תיקון לחוק עידוד השקעות הון, הוראת המעבר.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: אושר

אלכס קושניר: הסעיף נתקבל.

שלומית ארליך: סעיף 49, תיקון חוק מס ערך מוסף.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: אושר

אלכס קושניר: הסעיף נתקבל.

שלומית ארליך: סעיף 50, תיקון פקודת מס הכנסה.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: אושר

אלכס קושניר: הסעיף נתקבל.

שלומית ארליך: סעיף 52, תיקון חוק מיסוי מקרקעין.

אלכס קושניר: מי בעד?

אלכס קושניר: מי נגד?

אלכס קושניר: אושר

אלכס קושניר: הסעיף נתקבל.

בצלאל סמוטריץ': נראה לי שסיימת את כל חוק ההסדרים.

אלכס קושניר: לגבי החוק הזה.

אלכס קושניר: אני מזכיר לכם איך קיבלנו אותו ואיך הוא יוצא וזה בזכותכם, בזכות כל מי שיושב כאן וכל מי שהשתתף בדיוני הוועדה.

אלכס קושניר: עבדנו באמת קשה כדי לנסות מצד אחד להתאים את המודל שיהיה כלכלי ושלא רק יהיה יפה על הנייר, ואנחנו באמת הולכים – אני מאמין בכל לבי – לתת כאן בוסט משמעותי של דירות לשכירות ארוכת טווח למשק.

אלכס קושניר: אני מזכיר לכם שהכנסנו כאן את התוספת השישית שמגנה על הדיירים.

אלכס קושניר: מעבר לזה, בנינו מודל שהוא מודל גמיש וכלכלי עם אופציות יציאה מצד אחד ועם המשכיות של ההטבות.

אלכס קושניר: הכול כדי שהפרויקטים האלה באמת יצאו כי אני מזכיר לכם את המצב שבו אנחנו נמצאים לפיו 27 אחוזים מהאנשים בישראל חיים בשכירות וזו שכירות פרטית שלא מאפשרת ודאות וכל שנה הם צריכים שוב להיכנס למשא ומתן עם בעלי הדירות כאשר בעולם מדובר ב-40 אחוזים.

אלכס קושניר: אנחנו יכולים להגיע לשם עם שכירות הוגנת, שכירות מוסדית, שכירות ארוכת טווח באותם שלושת המסלולים שיש – דירה להשכיר, חוק עידוד השקעות הון וקרנות ה-ריט להשקעה למגורים.

אלכס קושניר: עשינו כאן באמת עבודה כוללת.

אלכס קושניר: דיברנו על כל המודלים האלה ואני בטוח שבשנה הבאה נראה את הפרויקטים האלה יוצאים לעולם.

אלכס קושניר: זה לגבי החוק.

אלכס קושניר: לגבי חוק ההסדרים.

אלכס קושניר: באמת סיימנו היום את חוק ההסדרים.

שלומית ארליך: לא סיימנו.

שלומית ארליך: יש תחילה.

שלומית ארליך: מטרה ותחילה.

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: נשאר למחר מטרה ותחילה של שני חוקים אבל את הדיונים המשמעותיים על הפרקים עשינו.

בצלאל סמוטריץ': אני כבר אומר לך שבמטרה יש נושא חדש.

אלכס קושניר: אם כן, סיימנו ובאמת התהליך שעברנו כאן כולנו יחד, קואליציה ואופוזיציה, הוא לא מובן מאליו.

אלכס קושניר: היו כאן חברי כנסת מהאופוזיציה שנכחו בדיונים, שניים יושבים כאן עכשיו, בצלאל וינון.

אלכס קושניר: גם אופיר כץ ושלמה קרעי היו כאן.

אלכס קושניר: כמובן היו גם חברי הקואליציה היו בדיונים – ולדימיר, נירה, ניר, מופיד שבא לכאן כל פעם בהקפצות, ג'ידא, אימאן, נעמה, יעל רון בן משה, יסמין פרידמן.

אלכס קושניר: כולם באמת השקיעו ונתנו.

אלכס קושניר: תודה רבה לחברינו באגף התקציבים, מי שנמצא כאן ומי שלא.

אלכס קושניר: תודה רבה למשרד המשפטים, רשות המסים, משרד הכלכלה ועוד משרדים שהיו כאן כי נגענו כאן בהרבה מאוד נושאים.

אלכס קושניר: תודה רבה למחלקת הפרוטוקולים.

אלכס קושניר: תודה רבה ליועצות המשפטיות.

אלכס קושניר: תודה רבה לדובר הוועדה ולערוץ הכנסת.

אלכס קושניר: תודה רבה לחברי הוועדה, למנהל הוועדה, לטמיר ולכל הבנות המקסימות שנמצאות כאן.

אלכס קושניר: תודה רבה גם לצוות שלי.

אלכס קושניר: באמת עשינו עבודה טובה, עשינו אותה ביחד ואני גאה על התהליך וגם גאה על התוצאה.

אלכס קושניר: הישיבה להיום נעולה.

אלכס קושניר: ניפגש מחר בשעה 9:00 בבוקר כדי להמשיך.

בצלאל סמוטריץ': תודה ליושב ראש.

אלכס קושניר: תודה.