ועדת ביטחון הפנים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 35, 2021-12-13 09:35

מירב בן ארי: אני פותחת את הישיבה של הוועדה לביטחון פנים, היום ה-13.12.2021, ט' בטבת התשפ"ב, הנושא הוא מסקנות המשטרה בעקבות מבצע שומר החומות והיערכות לעתיד, המשך דיון.

מירב בן ארי: אנחנו קיימנו כאן דיון ב-4.10 האחרון, בנושא של שומר החומות.

מירב בן ארי: במהלך הדיון עלה מולנו בזום רמ"ח מבצעים במשטרה ניצב שלומי טולדנו, כמובן היו עוד נציגים אחרים, פרסו את כל הפעולות שהיו במהלך מבצע שומר החומות.

מירב בן ארי: רמ"ח מבצעים טולדנו אמר שבמהלך התקופה הקרובה יש דיונים בתוך המשטרה לגבי מסקנות של שומר החומות ושבמהלך נובמבר הם מגישים את זה לשר לביטחון הפנים.

מירב בן ארי: לאחר שיחות שקיימתי עם המשטרה הבנתי שהיה, תכף אתם תדברו על זה, זה קצת נדחה עם השר ובסופו של דבר הדיון האחרון שהתקיים עם השר היה ביום רביעי האחרון ולכן ביקשתי לקיים את הדיון כאן ביום שני כדי שגם חברי הכנסת יוכלו לשמוע את המסקנות של המשטרה מהאירוע.

מירב בן ארי: יש כמובן עוד גורמים רלוונטיים שנשמע אותם גם, אבל מי שיוביל את הדיון ומי שיפתח הם נציגי המשטרה.

מירב בן ארי: אני מעדיפה שעל המסקנות נדבר אחרי זה, אני גם ביקשתי אגב מנציגי הכבאות שיצטרפו גם הם לדיון, כדי שנשמע גם מהם.

מירב בן ארי: היה לי ביקור מעניין בתחנת איילון, שנשמע מהם גם על ההתמודדות שלהם בתוך המבצע, אבל זה יהיה כמובן לאחר ההצגה של המשטרה.

אורית סטרוק: את גם רואה את זה פעם ראשונה עכשיו?

מירב בן ארי: כן.

אורית סטרוק: זה נראה לי מאוד לא ראוי.

מירב בן ארי: אבל זאת החלטה שלי וזה בסדר גמור, אני בדיוק כמוכם, אמנם אני יושבת ראש הוועדה.

אמיר אוחנה: נשארו עוד אייפדים או עותק קשיח?

מירב בן ארי: אוחנה שלום, לא ראיתי אותך.

אמיר אוחנה: בוקר טוב, מה שלומך גבירתי היושבת ראש.

מירב בן ארי: בוקר טוב לכל חברי הכנסת, וגם לשר לביטחון פנים לשעבר, אני מאוד שמחה שאתה מצטרף אלינו.

מירב בן ארי: המצגות הן בתוך הטבלטים של חברי הכנסת, אם יש כאן חבר כנסת שיושב ואין לו, בבקשה נא לדאוג לחבר הכנסת אוחנה.

מירב בן ארי: מי מהמשטרה מציג?

מוריס חן: אני.

מוריס חן: בוקר טוב לך חברת הכנסת ולכל חברי הכנסת הנכבדים.

מוריס חן: שמי מוריס חן, אני סגן ראש אגף המבצעים והשיטור, אני אציג את תמצית הממצאים של הלקחים שלמעשה הופקו באגף המבצעים, הם תוצר של עבודת מטה שהיתה בכל המחוזות, האופרטורים שלנו, שזה הוצג למפכ"ל והוצג גם לשר עצמו.

מוריס חן: במהלך שומר החומות אני גם במשך כשבוע הייתי ממלא מקום סגן מפקד מחוז מרכז, כך שאני יכול לתת לכם גם את הצבע של המטה וגם את הצבע המבצעי.

מוריס חן: מבחינת המאמצים העיקריים שלנו בהינתן אירוע שהוא גם אירוע מבצעי צה"לי וגם את החלק של ביטחון הפנים שבו אני אתמקד, אז אנחנו מדברים, קודם כל המאמץ על פיקוד ושליטה זה מאמץ של משטרת ישראל ולו אנחנו נדרשים ואחד הדברים המרכזיים שבו אנחנו מאותגרים וזה התפקיד שלנו, זה לגבש תמונת מצב.

מוריס חן: להבין לאיפה אנחנו שמים את התשומות שלנו כשאנחנו מדברים בעיקר על הסד"כ הלוחם, שאני אחזור על זה, מה זה סד"כ לוחם, מי מסוגל לתת מענה אל מול אירועי הפס"ד ותכף תראו את ההיקפים שלו.

מוריס חן: המשימה השניה זאת משימת הצלת חיים.

מוריס חן: אני מזכיר שברקע זה הרבה זירות של נפילות של רקטות כאשר בסוף המגיבים הראשונים זה גם משטרה לצד כוחות נוספים, גופי הצלה אחרים, השותפים שלנו מגן דוד אדום, כיבוי אש וגם צה"ל ברגע שהוא התגייס להיכן שהוא התגייס.

מוריס חן: מאמץ נוסף, השלישי לפני אחרון, זה מע"צ והציוות התפקודי.

מוריס חן: משטרת ישראל, זה לא חדש, אומר את זה המפכ"ל, ואני אומר את זה בכובע שאחראי על בנין הכוח המבצעי ומשטרת ישראל, היא קטנה מאוד על האתגרים שלה.

מוריס חן: ולכן אנחנו צריכים להיות מאוד מדוייקים בתכנון שלנו, גם בהקצאת הסד"כ אבל בעיקר ביכולת שלנו לשמר יציבות תפקודית לאורך זמן כאשר אנחנו מדברים פה על 12 יום.

מוריס חן: המאמץ הרביעי והאחרון זה לסייע לצה"ל.

מוריס חן: בסוף במבצע צבאי הקשב נמצא בצדק בחזית ובו אנחנו נדרשים החל מהובלת כוחות, אבטחה בהקשרים כאלה ואחרים, כאשר אני מזכיר שבחזית וגם בעוטף עזה האחריות הביטחונית הכוללת היא אחריות של צה"ל ואנחנו מלווים ותכף אתם תראו את זה כשהמצגת תעלה.

מוריס חן: כך שלפחות כשאנחנו מסתכלים על 12 הימים ותכף אתם תראו כאן במעלה הזמן את חלוקת הקשב שלנו, אז אפשר לראות שזה חוצה את כל המדינה שלנו כשמיקוד הקשב היה בעיקר בערים המעורבות, שם למעשה היה האתגר המרכזי.

מוריס חן: אלה המאמצים שדיברתי, ואנחנו נמצאים פה בשקף הבא.

מוריס חן: כאשר מיקוד הקשב שלנו בכל 12 הימים, אתם יכולים לראות את זה על בסיס חלוקה של המחוזות שלנו, כל השישה במספר, כולל תל אביב שזה השביעי, שהוא מתמקד בעיקר בערים המעורבות ואין פה מה להרחיב יותר מדי.

מוריס חן: תכף אתם תראו בסוף את היפרוט בחלק שלנו.

מוריס חן: אפשר לעבור הלאה.

מוריס חן: השקף הבא הוא השקף לדעתי הכי משמעותי.

מוריס חן: הוא נותן לכם להבין מה-10 לחודש ביום שבו זה התחיל בשעות הצוהריים המאוחרות עם הירי הרקטי לכיוון ירושלים, מה קרה בהיבט של זמן התגובה שלנו ואת היכולת שלנו גם ביום, חברת הכנסת מרב, לתת מענה.

מוריס חן: זה החלק הכי משמעתי.

מוריס חן: פה אתם תראו כמה זמן לקח לנו עד צבירת הסד"כ, שצבירת הסד"כ זה כוח שהוא לא כוח של משטרה, הוא כוח מג"ב אמנם, הוא כוח שהוא ת"פ צה"ל, שצה"ל נתן לנו את היכולת להביא אותו לתוך שטח ביטחון הפנים של משטרת ישראל וברגע שהוא הגיע, שאלה אותן פלוגות של איו"ש יחד עם כוח סד"כ מילואים שהתגייס, מאותו רגע, אפשר לומר מהיום הרביעי, יש פה למעשה שינוי די משמעותי ביכולת שלנו להכיל את כל האירועים בסך הכל המוקדים שאתם ראיתם אותם קודם לכן.

מוריס חן: כך שלמעשה איך שאנחנו לא מסתכלים על זה ואני ברשותך אשתמש בדוגמה שהייתי בדיון לא מכבר אצל שר הביטחון, באותו הקשר, אני שאלתי באותו דיון סגור, כמה אתם חושבים שיש סד"כ מבצעי למשטרת ישראל על מנת לתת מענה לאירועי הפס"ד.

מוריס חן: אירוע הפס"ד זה לא אירוע של להגיע לבית, לעצור מישהו בתחום האלמ"ב או בתחום הפשיעה.

מוריס חן: זה צריך להיות שוטר מיומן עם אמצעים, עם אימונים, עם יכולת גם של מפקדים בהקשר ואנחנו בהקשר הזה לא עולים, אני שם את הסד"כ של מג"ב, על שני גדודים בצה"ל.

מוריס חן: זה מה שיש לנו בסך הכל.

מוריס חן: אגב, זאת שאלה ששאלתי את אלוף פיקוד דרום, הוא כמעט נפל, אלוף פיקוד דרום התנצל שלא השתתף בסיכום המשותף שאנחנו עשינו שאגב היה סיכום מצויין, צריך להגיד פה ששיתוף הפעולה שלנו באותו הקשר עם גופי ההצלה, אם זה צה"ל ואם זה אחרים, הוא מצויין ונעשה פה הליך מאוד סדור בהקשר הזה.

מוריס חן: אם אנחנו נלך, תראו מה קרה מהרגע שקיבלנו את כל הסד"כ שלנו, היתה פה שליטה כמעט מוחלטת באירועים וצריך להגיד שהשימוש ביכולות שלנו היה בהחלט סביר ומידתי ואפשר לקחת את זה שנים אחורה לראות באירועים דומים איך האירועים הסתיימו ואנחנו השתדלנו לעשות את זה ממש בשום שכל ובהנחיה מאוד ברורה של המפכ"ל.

שמחה רוטמן: יש לך את השקף הזה ממוקד לפי איזור?

שמחה רוטמן: אם אני אשאל אותך למשל בלוד כמה - - -

מירב בן ארי: לא, אתה לא שואל אותו עכשיו כלום, אף אחד מחברי הכנסת לא שואל שאלות, אתם הרבה, אני רוצה לכבד את כולכם וכולכם תשאלו בזמן שלכם.

מירב בן ארי: כרגע רק מוריס מדבר.

מוריס חן: תראו את היחידות הארציות שלנו, כשאנחנו מדברים על סד"כ מבצעי שדיברתי עליו קודם לכן, הוא כמובן לא כולל את כל, אפשר לראות פה שכל היחידות שלנו היו לטובת המשימה ואנחנו מדברים על סד"כ של קצת מעל 10,000 שוטרים שהיו באתגר הזה ואפשר לראות פה שזה כולל גם את בתי הספר שלנו, גם את כוחות מג"ב, בהקשרים, גם היחידות המיוחדות, גם ימ"מ, גם המערכים המקצועיים שלנו, המערך האווירי וכו'.

מוריס חן: בשקף הבא אתם רואים את האמצעים שאנחנו הפעלנו וזאת סוגיה מאוד חשובה כבודה יושבת הראש.

מוריס חן: אנחנו עשינו את כל מה שניתן כדי לעשות שימוש באותם אמצעים שנקראים אפ"ה.

מוריס חן: אותם אמצעים שלמעשה הם בעגה המקצועית פחות מקטלניים, כדי שלא תהיה פה פגיעה חמורה באותם אנשים ולצורך הענין תראו פה, תוך כדי גם הכנסנו אמצעים ייחודיים על מנת לראות שלא מתבצע שימוש בנשק חם, אם בכלל, ואם כן רק היכן שנדרש וכמובן שכל זה בכפוף להוראות פתיחה באש.

אורית סטרוק: למה?

מירב בן ארי: לא, אני מבקשת לכבד את זה כי אני רוצה, לא שואלים שאלות כרגע.

מירב בן ארי: כרגע מוריס מדבר, כשהוא יסיים תשאלי למה לא היה שימוש בנשק חם, אם זה מאוד מטריד אותך.

איימן עודה: את רוצה נשק חם נגד אזרחים?

אורית סטרוק: לא, אני רוצה שאזרחים יהרגו והפורעים לא יהרגו.

מירב בן ארי: לא, אתם לא תהרסו לי את הדיון החשוב הזה שאני מחכה לו כל כך הרבה זמן וגם אתם.

מירב בן ארי: הוויכוחים האידאולוגים שלכם יהיו קיימים תמיד, אז תנו לי לשמוע לפחות.

מוריס חן: כאן אתם רואים למעשה את סדר הכוחות שאנחנו השקענו לטובת הענין כולל הגיוס שראיתם ביום הרביעי, יחד עם האמצעים, אגב, אמצעים שנדרשנו להמציא אותם תוך כדי אירועים הרבה בסיוע של צה"ל אבל לא רק, כי מדובר פה בסד"כ שאנחנו לא מכירים אותו בהקשר של מתן מענה בלוחות הזמנים האלה, גם נעזרנו כפי שעשינו זאת בעבר בשותפים שלנו, ביחידות המיוחדות של שב"ס, לעצם הענין גם ביחידות מצדה שסייעו בידינו, ואתם רואים פה למעשה גם תוך כדי אנחנו נדרשנו לתת את הסיוע לצה"ל באתגרים שבו הוא נדרש, אם זה בכונס נכסים שהיה כבר בראשית המבצע ואם זה בשלהי המבצע בהקשר של גבול לבנון.

מירב בן ארי: כונס הנכסים, הפעלת הימ"מ זה אומר שכל הימ"מ היה על הגבול עם עזה, נכון?

מוריס חן: לא רק כל הימ"מ, למעשה כמעט כל הסד"כ של המחוזי נדרש למשימה - - -

מירב בן ארי: כל הסד"כ הלך לסייע לצבא?

מוריס חן: יש אירועים שברגע שהם מתרחשים אנחנו נדרשים לשים שם את מלוא כובד המשקל שלנו כי אם מדובר פה בסכנה של טרור בתוך ישובים אז אין פה בכלל, אנחנו שמים את כל מה שיש לנו לטובת הענין.

מוריס חן: כן, גם על חשבון דברים אחרים.

מוריס חן: בואו נעבור הלאה.

קריאה: ימ"ס איו"ש היה איפה?

מוריס חן: גם ימ"ס איו"ש היה לטובת המשימה.

מוריס חן: כל הכוחות המיוחדים שעומדים לרשותנו.

מירב בן ארי: על הגבול עם עזה.

מוריס חן: לא על עזה, פה הם היו באיו"ש, אבל לא רק באיו"ש, גם בירושלים וגם במקומות אחרים.

מוריס חן: אחד האתגרים שלנו, ודיבר על זה לא אחת המפכ"ל, כשאנחנו נסיים את האירועים אנחנו נבוא בחשבון עם הפורעים.

מוריס חן: אחד הדברים הנהדרים שיש היום בארגון זה שכמעט כל שוטר שבא במגע עם אזרח העסק הזה מצולם.

מוריס חן: האירוע מצולם, יש מצלמת חזה, זה משהו שעושה טוב גם לשוטר בהיבט של איך הוא צריך להתנהג וגם לאזרח ברגע שהוא רואה שהעסק הזה מצולם.

מוריס חן: ולכן אנחנו הלכנו למבצע סדור ביום שאחרי ואתם רואים פה את התוצר שלו.

מוריס חן: התוצר שלו זה לבוא בחשבון עם כל אותם אנשים ומיד תראו את הנתונים.

מוריס חן: אתם רואים שסך הכל אנחנו עצרנו למעלה מ-3,000 אנשים.

מוריס חן: זה לא ענין של מה בכך.

מוריס חן: פה נדרשת לעשות עבודה סדורה בהיבט של חקירות, בלהסיע אותם, בלהלין אותם, בלמצות איתם את הדין ובסופו של דבר אנחנו הגענו למצב של למעלה מ-330 כתבי אישום עם למעלה מ-570 נאשמים ולמעשה עד היום יש הליך משפטי עם עשרות מהם כדי למצות איתם את הדין עד תום ובענין הזה אנחנו לא ויתרנו, אנחנו שמנו את זה בתיעדוף ראשון בהיבט של המשימות שלנו, גם חלק מההרתעה ומסר לקראת האירוע הבא.

מירב בן ארי: איך יש 338 כתבי אישום ו-573 נאשמים?

מוריס חן: כי בכתב אישום יכולים להיות כמה נאשמים.

מוריס חן: עוד פעם, אם אתם תראו, אחד האתגרים שלנו שאנחנו חווים אותם עד היום גם בהקשרים אחרים זה השקף הבא.

מוריס חן: זה שוטרים שנפגעו ולא מעט שוטרים נפגעו.

מירב בן ארי: הפצועים בינוני איפה הם היום?

מוריס חן: חלקם לא חזרו לתפקידם, חלקם אפילו קצינים בכירים.

מירב בן ארי: בבית?

מוריס חן: לא, הם חזרו לתפקידים מינהליים, אבל בהחלט תסתכלו גם על הציוד המשקי, עכשיו על מה מדובר, מדובר פה בציוד של מדינה, מדובר פה באלמנטים של משילות בהקשרים הרחבים של המילה, כמו למשל, אני מתנצל, זה לא מתקנים זה נקודות, זה לא תחנת משטרה אבל זה בכלל לא משנה, יש פה מסר, ואגב מפה אנחנו התחלנו את התיעדוף שלנו.

מוריס חן: אפשר לחזור למצגת.

מוריס חן: כלי רכב, תסתכלו על מספר כלי הרכב שנדרשנו וזה לא כולל את כלי הרכב כולל אתמול לצערי שרכב ממוגן עלה באש, ואין לנו הרבה אמצעים מהסוג הזה על מנת להגן על השוטרים.

מוריס חן: אני רוצה לעבור ברשות

מוריס חן: כם ללקחים המרכזיים שלנו.

מירב בן ארי: הנזק למשטרה הוא שלושה מיליון שקל?

מוריס חן: עוד הפעם, אני מדבר איתך רק על הנזק הזה.

מוריס חן: יש פה היבטים רחבים שאני מיד אגע בהם בהקשר של הלקחים.

שמחה רוטמן: ניידת אתם קונים נורא בזול לפי המספרים האלה, נשמע שהנזק הרבה יותר גבוה מזה, רק לפי המספרים של רכבים, רק הערך של הרכב.

מוריס חן: אם אנחנו מדברים על הפערים בגדול זה למעלה מרבע מיליארד.

מוריס חן: אבל תכף אתם תראו את זה איך זה בא לידי ביטוי.

מוריס חן: אנחנו הקמנו למעשה מספר צוותים כמו שנאמר פה בדיון הקודם, גבירתי יושבת הראש, כאשר הצוות הראשון היה צוות שלי שדן בסוגיות של הפעלת בנין הכוח וצוות שני שדן בהיבטים של הפעלה, אנחנו בצענו מספר תחקירים, זה נגע לערים מסויימות כגון לוד אבל לא רק, בהקשרים של אירועים מבצעיים ובעיקר בהסתכלות על לקחים גם בטווח הזמן המיידי וגם בטווח הארוך.

מוריס חן: אנחנו בצענו תחקירים משותפים כולל דיונים עד לרמה של השרים וציינתי קודם לכן את המפגש שהיה עם שר הביטחון ולמעשה הוקמו מספר צוותי עבודה שהסתכלו הרבה יותר מקדימה על האירוע הבא.

מוריס חן: נקודת הסיום של האירוע הקודם מבחינתנו הסתכלות של נקודת פתיחה, ויותר מזה.

מוריס חן: כמו למשל צוות שבוחן את תרחישי הייחוס הפס"ד הרב זירתי הבא וההקשרים שלו בהקשרים של בנין הכוח שיש לזה את המשעות גם בהיבט של הארגון, גם בהיבט של הסד"כ, גם בהיבט של אמצעים, גם בהיבט של תחמושת לסוגיה שרובה לא מיוצרת בארץ.

מוריס חן: את הלקחים שלנו כפי שציינתי בפתיח שלי, אנחנו הצגנו את זה גם למפכ"ל וגם לשר, אנחנו לקראת כנס ארצי של מפקדים בהשתתפות של כ-700 מפקדים ב-17 בינואר.

מוריס חן: אני אגע בשני שקפים מסכמים של הפערים המרכזיים שלנו.

מוריס חן: אז קודם כל אנחנו בוחנים גם את האיום, שאני מזכיר את האיום נותן את זה המודיעין, הקמ"ן, ותרחיש הייחוס שמי שקובע אותו זה המפקד.

מוריס חן: ויש פה גם הרבה שאלות קשות ששאלנו את עצמנו בהיבט של ההתרעה המודיעינית ומושג הרבה יותר רחב סביב האירועים האלה שנכנסנו לאירועים האלה להזכיר ללא התראה בכלל.

מוריס חן: פערי הכיסוי שאני לא ארחיב בהקשרים של הפס"ד על רקע לאומני כזה או אחר עם מעורבות, עם יכולות קיימות, חלקן יכולות שקיבלנו תוך כדי מהצבא ומגופים אחרים.

מוריס חן: סוגיית הפער המרכזי שלנו בהסתכלות קדימה, איך אנחנו מגיעים לאירוע הבא או לאירוע שהוא לא מתרחש מחר בבוקר, עם יכולת הרבה יותר טובה מזמן התגובה שלי עם סד"כ הרבה יותר גדול.

מירב בן ארי: איך אתה מגיע לאירוע הבא עם סד"כ הרבה יותר גדול?

מירב בן ארי: תסביר לנו במילים פשוטות.

מוריס חן: אני אסביר.

מירב בן ארי: כי אמרת שכרגע אתה ברמה של שני גדודים.

מוריס חן: אני ברמה רק לגבי הכחול.

מירב בן ארי: כן, הכחול, זה מה שאנחנו הכי רוצים לדעת.

מירב בן ארי: איך אתה מגיע לאירוע הבא.

מוריס חן: יש פה החלטה ארגונית בשלב הראשון לסד"כ של סדר גודל של כאלף לוחמים, יש לי סדר גודל של 1,000-1,200 לוחמים שמשתחררים מדי שנה ממג"ב והסיכום עם צה"ל שאנחנו נצבור מדי שנה את הסד"כ הזה בשנים הקרובות - - -

מירב בן ארי: הוא משתחרר והוא עושה מילואים, איך זה עובד?

מוריס חן: לא.

מוריס חן: בכלל לא.

מירב בן ארי: הוא משתחרר ממג"ב והולך לעבוד?

מוריס חן: בכלל לא.

מירב בן ארי: למה אין מילואים?

מוריס חן: את רוצה לפתוח את זה פה?

מירב בן ארי: כן, למה לא.

מירב בן ארי: בחור יכול לשרת במג"ב להיות לוחם מצויין ואחרי זה לצאת לאזרחות ולהיות עורך דין, הוא לא יכול לבוא למילואים באירועים כאלה?

מוריס חן: אז בואי אני אחדש לך, יש גם לוחמים הכי איכותיים שיש למדינה להציע שגם משתחררים מהשירות ולא עושים מילואים.

מוריס חן: יש פה היבטים של כשירות מבצעית שלהם, יש פה היבטים נוספים אבל בסך הכל כשאני מדבר על סדר גודל של אלף לוחמים זה לא רק האלף לוחמים, אני צריך לאמן אותם, אני צריך ימי מילואים, אני צריך את הציוד שלהם, אני צריך את הכלי רכב שלהם, אני צריך את הימ"חים שלהם, יש פה מעטפת שלמה של בנין הכוח כמו שעושה חיל האוויר לפני שנוחת מטוס, יש את כל המעטפת שצריכה לתמוך בו.

מוריס חן: וזה הענין ועל זה אנחנו הולכים בשלב הראשון.

קטי קטרין שטרית: מה שיושבת הראש אומרת יש בזה הגיון.

קטי קטרין שטרית: למה בצבא זה בסדר - - -

אמיר אוחנה: רק כדי להבהיר מוריס, אני לא בטוח שהובנת.

אמיר אוחנה: יש מילואים במשמר הגבול, יש לוחמים של משמר הגבול שמשתחררים ומגוייסים למילואים.

אמיר אוחנה: מה שמוריס אומר זה שצריך להגדיל את המערך הזה.

מוריס חן: יש לנו 16 פלוגות כאלה - - -

מירב בן ארי: מילואים?

מוריס חן: כן.

מיכל מרים וולדיגר: אז ה-10,000-1,200 זה כל יוצאי מג"ב?

מוריס חן: אני אנסה שוב אם לא הייתי ברור.

מירב בן ארי: קיבלתי את ההערות אבל בוא ננסה, תגיד לנו את הנתונים, 1,000-1,200 אמרת שהם ממג"ב.

מוריס חן: יש 16 פלוגות מילואים, כל פלוגה סדר גודל של 80 לוחמים, אלה למעשה הגיעו אלינו ביום הרביעי אם שמתם לב בטבלה, והכוונה היא שיהיה לנו מדי שנה עוד 1,000-1,200 לוחמים בנוסף - - -

קריאה: להכפיל את הכוח.

מוריס חן: כדי שבסופו של דבר נייצר פה גמישות לאופרטורים שזה מפקדי המחוזות.

מוריס חן: מפקד מחוז דרום שנדרש לתת מענה לתרחיש של כונס נכסים, תרחיש של רקטות, לתרחיש של הפס"ד ממגזר כזה או אחר, הסד"כ היום הוא סד"כ קטן מלהכיל אל מול האתגרים שלו.

מוריס חן: ועוד לא דיברתי פה על אתגרים משתנים קלאסיים - - -

מירב בן ארי: שעדיין ממשיכים.

מירב בן ארי: האלמ"ב שעלה - - -

מוריס חן: שהם עדיין ממשיכים והמשמעות היא שאנחנו מסתכלים ארוך טווח והיה ונקבל וברשותך חבר הכנסת אתה הערת את זה בצורה הכי מדוייקת שיכולה להיות, זה לא מסתכם בשלושה מיליון, כי אם אני לא אקבל את התקציב הנדרש ונכון לרגע זה אנחנו חסרים, לא אמרתי שלא קיבלנו אבל אנחנו מאוד חסרים.

מוריס חן: כדי שתהיה לי היכולת להחזיק את אותו סד"כ ולתת את הגמישות המבצעית גם למפכ"ל וגם לאופרטורים שלנו שהם מפקדי המחוזות, המקבילה לאלופי הפיקוד, אנחנו נהיה מאוד חסרים גם באירוע הבא.

מוריס חן: ולכן אנחנו חייבים להגיע למצב של אותו סד"כ שדיברתי עליו, סדר גודל של 1,000-1,200 לוחמים ויש פה הבנה מאוד ברורה עם צה"ל ואמר את זה באותו דיון שבו אני השתתפתי גם הרמטכ"ל, אנחנו מבינים את גודל השעה ואנחנו ניתן את כל התשומות הנדרשות אבל אני צריך גם אצלי את היכולת גמישות.

מוריס חן: אני אתן לך למשל דוגמה, היא מאוד חשובה ויסכים איתי כבוד השר שהוא חווה את זה.

מוריס חן: זה לא מספיק שאני מקבל את יכולת הגמישות הזאת בלגייס את המילואים, אם זה לא יהיה בעצמאות של השר לביטחון הפנים לגייס את אותם אנשי מילואים אז עוד פעם אנחנו נהיה בסוג של מגבלה ביכולת שלי להפעיל את הכוח.

מוריס חן: צריכה להיות פה גמישות למשרד לביטחון פנים בלייצר את הגמישות שלו אל מול מתערבים כמו בביטחון הפנים בהפעלה של אותו סד"כ.

מירב בן ארי: כמו שיש לשר הביטחון בנושא של מילואים במקרה של מבצע.

מוריס חן: בדיוק.

מוריס חן: זה אחד הדברים שאתם תכף - - -

אופיר סופר: אתה הראית לפני כן את הגרף של הגיוס, כמה זמן לקח לך לגייס את פלוגות המילואים האלה?

מוריס חן: אז קודם כל חיכיתי לאישור, זה בדיוק מה שאני אומר, אני לא רוצה לחכות.

מירב בן ארי: כמה זמן חיכית לאישור?

מוריס חן: זה לקח לנו סדר גודל של ארבעה ימים.

אמיר אוחנה: לא, מוריס, אני לא חושב שאתה מדייק.

אמיר אוחנה: קודם כל אני חייב לשבח כאן את שיתוף הפעולה - - -

מירב בן ארי: אני רק רוצה אם יש לך הערה לגבי הענין כי פשוט חברי הכנסת מחכים.

אמיר אוחנה: זה לקח שעות.

מירב בן ארי: למה לקח ארבעה ימים - - -

אמיר אוחנה: לא לקח ארבעה ימים, זה מה שאני מנסה להגיד, לא לקח ארבעה ימים, זה לקח שעות מהרגע שדרשנו לגייס את כל כוחות המילואים האפשריים ועד שקיבלנו את כל החתימות של שר הביטחון.

מירב בן ארי: אז ארבעה ימים לקח החתימות?

אמיר אוחנה: לא, קיבלנו את זה תוך שעות.

אמיר אוחנה: הגיוס, התהליך של להביא את האנשים מהאזרחות, הריזה צו שמונה, זה אנשים שנמצאים באזרחות.

מירב בן ארי: לא נכון, אני יודעת שצו שמונה אנשים מגיעים באותו יום.

מירב בן ארי: למה ארבעה ימים?

אורית סטרוק: הוא אומר לך שלקח זמן לקבל את ההחלטה.

מירב בן ארי: לא, הוא אומר שלא לקח זמן לקבל את ההחלטה.

אמיר אוחנה: תוך שעות היו את כל האישורים הנדרשים והתחיל תהליך הגיוס שהסתיים לאחר ארבעה ימים, אבל היו כוחות שכבר הגיעו לשטח ב-24 שעות הראשונות.

ניר אורבך: אבל את הירידה הרצינית, את הירידה מתחילים לראות רק אחרי ארבעה ימים, ארבעה ימים היה שם בלגן.

אמיר אוחנה: הגיוס הושלם לאחר ארבעה ימים, הוא לא התחיל לאחר ארבעה ימים.

ניר אורבך: בסדר, ארבעה ימים היה שמה מערב פרוע.

מוריס חן: צודק במאה אחוז.

מוריס חן: לנו לוקח זמן, צריך להבין, גם הסד"כ שקיבלתי מצה"ל מיהודה ושומרון זה לא סד"כ שעוזב גזרה, הוא מחזיק הרי גזרת אחריות, הוא שומר על ישובים, צריך להחליף אותו.

מוריס חן: עד שמגיע סד"כ שמחליף אותו, עד שהוא מגיע, הוא צריך לעבור אימון והתאמה, הוראות פתיחה באש באיו"ש הם לא דומות להוראות פתיחה בפנים, אני צריך לאמן אותם כדי שלא תהיינה פה שגיאות.

מוריס חן: זה לוקח עד, חלק מהסד"כ הגיע אחרי שעות, אבל הפרטו הגיע אחרי יומיים שלושה כפי שנאמר פה על ידי חבר הכנסת.

אורית סטרוק: במה הן שונות, אני רוצה להבין את זה.

אורית סטרוק: אני רוצה להבין את הסיפור הזה.

אורית סטרוק: עכשיו הוא אמר, הוראות פתיחה באש באיו"ש - - -

מירב בן ארי: לא עכשיו, להמשיך בבקשה.

מירב בן ארי: אוחנה התייחס ספציפית כי הוא היה שם לכן נתתי לו להתייחס והוא נתן הערה נכונה.

מירב בן ארי: את לא פותחת לי עכשיו הוראות פתיחה באש על אזרחים, ממש לא.

מירב בן ארי: מוריס תמשיך.

מוריס חן: המצב המשפטי דיברתי עליו קודם לכן בהקשר של הגמישות, גם בהיבטים של אמל"ח וראינו את השינוי רק בשבוע האחרון שעשיתם באחת הוועדות, ביכולת לסגור מעגל ולאפשר לנו לטייב את כל התהליך של להעמיד לדין כולל גם ההחמרה בדין לאנשים שנושאים נשק בביתם, זה משהו שמאוד עוזר לנו בהקשרים של אמל"ח, זה נכון גם לגבי המבצע בדגש על היום שאחרי.

מוריס חן: דיברתי על היעדר סמכות, וזה משהו שהיינו רוצים שייתר את כל, אם תהיה לנו את היכולת העצמאית לגייס את האנשים עם כל המורכבות של זה, זה לא כזה פשוט, לצערי כמישהו שמלווה את הממשק הבין ארגוני כבר קרוב ל-20 שנה אנחנו עדיין בלי מערכת שו"ב, שליטה ובקרה בין ארגוני עם כל השותפים שלנו.

מוריס חן: אין לנו מערכת אחת שיודעת להסתכל על שליטה.

מוריס חן: האתגר המרכזי באירועי חירום, במצב מלחמתי, זה לייצר שליטה, לייצר תמונת מצב נכונה שעליה ניתן להפעיל את הסד"כ.

מוריס חן: אין עדיין מערכת כזאת.

מוריס חן: אפשר לראות את דו"ח מבקר המדינה מ-2006, מלחמת לבנון השניה, זה אחד הדברים הבולטים שעולים שם, אנחנו לא מצליחים לגשר על הפער הזה היום וחווינו אירועים ולצערי גם נחווה במידה ולא תהיה מערכת.

מוריס חן: אני לא אמנה פה דוגמאות, רק השבוע היינו באזכרה לאסון הכרמל שגם שם זה עלה, האם יכול לקרות מצב שמסוק משטרתי רואה עדיין ניידת של מגן דוד אדום, הם לא נמצאים פה, ולא יודע להגיד שהוא נכנס לאש, התשובה היא כן.

מוריס חן: אין לנו היום מערכת שו"ב אחת שרואה תמונה שלמה.

מוריס חן: אמרתי את זה.

מירב בן ארי: מה זאת אומרת, אם אתה עכשיו רואה ניידת של מגן דוד אדום נכנסת לתוך שכונה שהכל שם בוער - - -

מוריס חן: אין לי היום מערכת שרואה שליטה ובקרה משותפת בין כל גופי ההצלה.

מוריס חן: גופי ההצלה במדינת ישראל על פי חוק בפרק שישי אחד בפקודת המשטרה, זה משטרת ישראל, זה צה"ל, זה מגן דוד אדום, מגן דוד אדום לצד איחוד והצלה, זה כיבוי אש והרשות המקומית.

מוריס חן: אלה הגופים שיצילו חיים באירועי חירום, באירועי מלחמה, בכל אירוע קטסטרופה במדינה באשר הוא.

מוריס חן: עדיין אין מערכת שליטה משולבת לכולם וזה מ-2006 מופיע בכל דו"ח וזה גם יופיע בעשור הבא.

מוריס חן: פער בכשירות.

מוריס חן: אנחנו עשינו תוכנית מאוד מסודרת, זאת אחת הוועדות שמניתי קודם לכן, שבוחנת איך לתת כלים טובים יותר בהקשר, כמו למשל סימולטור, אלה דברים שקיימים בעולם, סימולטור של יחידות, סימולטור שיתן לנו אפשרות לסמלץ ערים מסויימות בתרחישים מסויימים וגם לתת משוב למפקדים.

מוריס חן: שוב עולה הקושי בגיבוש תמונת מצב, הקושי הוא קושי גם אובייקטיבי וגם סובייקטיבי אבל אין ספק שהמערכת שדיברתי עליה יכולה לעשות את ההבדל.

מוריס חן: זהו, עד כאן.

מירב בן ארי: לא עד כאן כי הייתי באמצע השאלה שלי ואנחנו פשוט עברנו.

מירב בן ארי: אני שאלתי אותך איך אתם מגיעים לאירוע הבא, אז אמרת שעל הגיוס של המילואים צריך לתת יותר יד חופשית כמו אצל שר הביטחון שמגייס ורק אחרי זה זה מגיע לוועדת חוץ וביטחון.

מוריס חן: נכון.

מירב בן ארי: אז אולי צריך לעשות פה איזה שהוא, אבל איך אתם חוץ מגיוס של אנשי מילואים שזה דבר שחייבים לעשות, מה עוד בתוך הפקת הלקחים של המשטרה ישתנה במבצע הבא.

קטי קטרין שטרית: אני לא יודעת אם דיברתם על זה, אבל מרב דיברתם על מניעה, זאת אומרת הליכי מניעה, כי אתם כבר מדברים על תרחיש, השאלה אם אפשר צעד אחד ללכת אחורה.

מירב בן ארי: עוד לפני המניעה, אני לא הבנתי איך המשטרה מגיעה לאירוע הבא חוץ מזה שצריך לתת לך יד חופשית יותר בגיוס מילואים שאנחנו שם.

מירב בן ארי: מה עוד?

מירב בן ארי: מה עוד ישתנה במבצע הבא.

מוריס חן: במבצע הבא קודם כל אנחנו במסגרת הוועדות נתנו דגש על נושא הכשירות ועל הכשרות של המפקדים ושל השוטרים הייעודיים לטובת תרחיש כמוש ידברנו, אני קורא לו הפס"ד רב זירתי אלים מאחר והיה משולב בו ירי בחלק מהמקומות וזה מסוג הדברים שאנחנו צריכים לתת לזה מענה ודגש כדי לסגור את האירוע כמה שיותר מהר.

מוריס חן: זה דבר אחד.

מוריס חן: דבר שני, ניתן ביטוי בהקשרים של בנין הכוח לתוכנית שתיתן מענה לרציפות תפקודית מעבר ל-12 יום.

מוריס חן: התוכנית הזאת תומחרה, היא גם הוצגה למשרד לביטחון פנים, היא מתייחסת לסדר גודל של 270 מיליון שקל פלוס מינוס כדי שיתנו לנו את היכולת לתת מענה לאורך זמן.

מוריס חן: אני אתן לך למשל דוגמה.

מוריס חן: אנחנו מדברים פה על תחמושת, תחמושת מסוג, תחמושת להפס"ד מסוג ספוג.

מוריס חן: היא תחמושת שמיוצרת בארצות הברית על בסיס מדדים שנבחנו מכל הבחינות מבחינת משטרת ישראל, צריך לייצר לנו מלאי מתאים כדי שהיא לא תיגמר בפרק זמן של 12 יום אלא לטווח זמן כפי שמופיע היום בתרחיש הייחוס.

מוריס חן: תרחיש הייחוס אני מניח שאת יודעת שהוא הרבה יותר מ-12 יום וזה עולה המון כסף.

מוריס חן: נתתי לך דוגמה אבל יש פה היבטים נוספים שקשורים ברציפות תפקודית וזה לא רק בהקשרים של אמל"ח, שהם צריכים להיות קיימים.

מוריס חן: הם כרגע בסוג של עבודת מטה, הם צריכים להיות קיימים.

מוריס חן: אז לשאלתך, ולא נתחמק, באירוע הבא מה שיעמוד לרשות משטרת ישראל זה אותו סד"כ שעומד לרשותה היום בתוספת אנשי המילואים, 16 פלוגות מילואים, בתוספת הפלוגות של איו"ש בתקוה שצה"ל - - -

קריאה: מוריס, אתה מדבר על 16 הפלוגות הקיימות או אתה מדבר על ההכפלה?

מוריס חן: הכפלה זה עדיין לא.

מוריס חן: אין תקציב.

מירב בן ארי: אני לא שומעת מה אתה אומר.

מוריס חן: מה שעומד לרשותי היום בוא נדבר על היום עוד שנה ובתקוה בעוד שלוש ארבע שנים.

מוריס חן: היום סד"כ קיים, גיוס מילואים של ה-16 פלוגות שלי, כל פלוגה סדר גודל של 80 איש, יכולת בכפוף להערכת מצב עם צה"ל אם לתגבר אותו בפלוגות של יהודה ושומרון, זה גם מאוד תלוי בתרחיש, אם זה תרחיש של זירה אחת או שתי זירות וכו'.

מוריס חן: אני מקווה שהיום בעוד שנה אנחנו נהיה עם עוד 1,000-1,200 לוחמים.

מירב בן ארי: מאיפה?

מוריס חן: זה מה שדיברתי בהקשר של הגיוס ולזה יש עבודת מטה כולל תמחור ותקצוב של הדבר הזה.

אמיר אוחנה: אבל זה לא מילואים, זה השדה.

מוריס חן: לא, זה המילואים.

אמיר אוחנה: זה ההכפלה.

מוריס חן: זה ההכפלה.

מוריס חן: וזאת בנוסף לסד"כ שקיבלנו לתגבור.

מוריס חן: אנחנו נערכים בשנת 2022 להכשרות בסדר גודל של גיוסים קרוב ל-2,200 שוטרים חדשים.

מירב בן ארי: אבל אני חייבת להבין משהו אחד, לצורך הענין בהנחה שזה קורה נגיד במהלך הרמדאן, הרי כל מה שהיה האירוע שרוב כוחות המשטרה הלכו לתגבר את ירושלים בגלל הרמדאן.

מירב בן ארי: בהנחה, שוב, הכל בהנחה, אנחנו לא רוצים שיקרה שום דבר, אבל בהנחה שזה קורה שוב ברמדאן, האם שוב אתם שולחים את כל הכוחות שלכם לירושלים או שלצורך הענין, הרי אנחנו יודעים שזה יכול לבעור, בדרך כלל ברמדאן זה חודש קצת יותר מורכב, האם הכוחות שלכם ימשיכו שוב, כי הרי מה שאמרו רוב מפקדי המחוזות זה שפיזית בכלל הם לא היו לידם, אז האם אנחנו בערים שאנחנו יודעים שהן מעורבות ושהן יותר נפיצות, האם אנחנו מראש, אתם תשאירו שם כוחות שיתגברו ולא ישאירו את עכו נגיד עם עשרה חיילי משטרה.

מירב בן ארי: אני לא רואה את זה כתוב, אני לא רואה כתוב שבערים שהן יותר נפיצות כמו יפו כמו רמלה וכמו חיפה, בכבישים, בצירי תנועה כמו ואדי ערה, כמו כביש 31 בנגב, האם מראש ישארו שם יותר כוחות או שעוד פעם כל הכוחות ילכו לירושלים ואז עד שהוא ירד ועד שיגיע המילואימניק, שלושה ימים עכו נשרפת ובלוד נזרקים בקבוקי תבערה לתוך הבתים.

מוריס חן: אין לי תשובה בשלוף להגיד לך מעבר לעובדה שזה בסוף מגיע לשולחנו של המפכ"ל ורואים את התמונה השלמה.

מוריס חן: אבל מנסיוני ירושלים מקבלת את הקשב ובצדק.

מירב בן ארי: מקבלת הכי הרבה תגבור.

מוריס חן: כן, היא מקבלת את הקשב ובצדק.

מירב בן ארי: גם היום מה שקורה זה בעיקר בירושלים.

מוריס חן: בסוף אנחנו בימים אלה חווים אירועים ואת רואה את הפרטו של ירושלים ביחס לשאר.

מוריס חן: ירושלים תקבל את הקשב ובצדק ותשאלי מפקדים, הסד"כ שלי, דיברתי עליו, אם זה מקבילה, גם אם זה 1,200 לוחמים כחולים ואני כרגע שם בצד, 1,200 כחולים בירושלים זה לא מספיק אל מול התרחיש שאנחנו מדברים.

מוריס חן: זה לא מספיק.

מוריס חן: אנחנו צריכים יותר סד"כ.

שמחה רוטמן: גם 3,000 לא יספיק לך.

שמחה רוטמן: גם 4,800 לא יספיק לך, גם 10,000 לא יספיק לך.

מירב בן ארי: הנקודה ברורה.

שמחה רוטמן: אם לא תמנע אין שום סד"כ בעולם שיציל אותך.

מירב בן ארי: אני יודעת, אני רוצה לסכם כדי שתתחילו לדבר.

מירב בן ארי: כולכם רוצים וכולכם צריכים ללכת, אני מבינה, אתם גם כותבים לי, אני מבינה, אבל תנו לי לסיים עם מוריס.

מירב בן ארי: אני רוצה לתת קצת לחברי הכנסת כי הם צריכים ללכת.

מוריס חן: אני רוצה שיהיה ברור, זה לא שאין סד"כ במחוזות שיודע לטפל באירועים, אבל לא לאורך זמן.

מוריס חן: פה אנחנו צריכים בדיוק את אותו צבא מילואים שיש לצה"ל גם עבורנו כדי להמשיך את הרציפות התפקודית.

מוריס חן: זה לא הדיון על צה"ל אבל לא נדבר על מה קורה עם צה"ל אחרי שלושה ארבעה ימים אם הוא לא מקבל את המילואים שלו.

מירב בן ארי: בעיקרון רציתי עכשיו לתת לכבאות לדבר אבל בגלל שיש פה כמה חברי כנסת לחוצים מאוד, אני רואה את זה - - -

אורית סטרוק: תוסיפי אותי ללחוצים למרות שלא כתבתי.

מירב בן ארי: חשוב לי שגם תשמעו את הנציג של הכבאות, הנציב לא פה, אבל אני נותנת שניה ברשותכם לשמחה לדקה - - -

שמחה רוטמן: דקה, אפילו פחות.

מירב בן ארי: ולסופר.

מירב בן ארי: הם ביקשו מאתמול.

מירב בן ארי: אז בבקשה ברשותכם, אל תדאגו, כולכם רשומים.

מירב בן ארי: אני מציעה לכם להישאר, זה דיון מאוד מעניין אבל אני יודעת שאתם עסוקים.

שמחה רוטמן: אני אגיד נורא בקצרה.

שמחה רוטמן: דבר ראשון, יש לי בעיה קשה עם ציר הזמן, אתם מתחילים את האירועים במקום הלא נכון, בחודש אפריל כבר התחיל טרור הטיקטוק, היו לינצ'ים, הייתם צריכים להתחיל את ציר הזמן אז ואז אולי גם להתחיל את תגבור הכוחות ואז להתחיל את ההיערכויות ואז להתחיל את המעצרים.

שמחה רוטמן: ציר הזמן שלכם מתחיל במקום, אני אגיד בקצרה ואני אשאר לשמוע את התשובה, או שאני אצפה אחר כך בתשובה.

שמחה רוטמן: אז דבר ראשון יש לי בעיה קשה עם ציר הזמן שלכם, מיכי ג'ראדי ואלי רוזן שהותקפו במהלך אפריל בלינצ'ים בירושלים, אני אפילו לא מדבר על כמות האזרחים שנפגעו שגם אמורים לקבל פה את המענה ולא קיבלו.

שמחה רוטמן: יש בעיה, היתה בעיה קשה שגם לא ראיתי סקירה שלה בגרף של תפיסת מציאות.

שמחה רוטמן: אני לא יודע כמה זמן לקח מהרגע שביקשו את המילואים, אבל כשלוד כולה בערה, זה מה שאני ראיתי בעיני, כשלוד כולה בערה כשכל הכוח המשטרתי של לוד התמקד בשמירה על התחנות שלא ישרפו אותן ולא הוציא את האף משם, עמד סד"כ מאוד גדול בצומת גינתון ולא נכנס פנימה בכלל והמפכ"ל מול עיני אמר לראש הממשלה ולשר לביטחון הפנים שהמצב בשליטה.

שמחה רוטמן: אז יכול להיות שבגלל זה עוד לא התחילו לקרוא למילואים כאשר העיר בערה.

שמחה רוטמן: ודבר שלישי, גם מבחינת לוחות הזמנים של הכוחות, לפי מה שאני ראיתי כוחות מג"ב הגיעו לעיר לפני הזמן שקפץ לך הגרף והם לא עבדו.

שמחה רוטמן: זאת אומרת כבר ביום רביעי התחילו להסתובב כוחות מג"ב בעיר והם פשוט לא קיבלו את ההוראות הנכונות.

שמחה רוטמן: זאת אומרת יש לי בעיה בשלושה תחומים בתיאור מצב.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: סופר ואחרי זה אורבך כי גם הוא צריך ללכת.

אופיר סופר: גבירתי יושבת הראש אני רוצה להגיד שהאסימון לא נפל.

אופיר סופר: אני מקשיב למה שאמר מוריס בפתח דבריו, משטרת ישראל קטנה מאוד ביחס לאתגרים.

אופיר סופר: אני אומר שעד שלא נראה שינוי מהותי ומשמעותי, אני לא אומר רק בפעילות גיוס, ועל זה יש לי הרבה מה לומר, עד שלא נראה בניה והקמה של יחידות חדשות שבונים סד"כים בהתאם כנראה שהאסימון פה לא נפל ואני אומר לך שבאווירה הזאת האסימון לא נפל.

אופיר סופר: אני אמרתי את זה 20 פעם, אני חוזר על זה עוד פעם.

אופיר סופר: לא מדבר על השמועות ששוטרים משתחררים בגלל תנאי השכר והסכם השכר שנחתם, לא מדבר על המוטיבציה ועל הגיבוי ועל כל הדבר האלה שמקרינים על ההיבטים של הסד"כים.

אופיר סופר: האסימון לא נפל.

אופיר סופר: עכשיו אני אגע בנושא הערכת המצב.

אופיר סופר: הזכיר גם חברי רוטמן הערכת מצב, זחלנו אליה, נכנסנו ליום ירושלים והזכירה גם יושבת הראש, רוב הכוחות היו סביב ירושלים, היה פה כשל בהערכת המצב בכלל ברמה הכללית, לא רק ברמת המשטרה אלא גם ברמת המדינה.

אופיר סופר: אני מזכיר אבל שהערכת המצב לאירועים הבאים תהיה שונה.

אופיר סופר: כאן היה לנו פריבילגיה שלא היה לנו אירועים באיו"ש, לא היה לנו פח"ע, לא הי לנו הפס"דים באיו"ש, איו"ש היתה שקטה ולכן אנחנו צריכים להיערך לא למה שהיה בסיבוב הקודם אלא למה שיהיה בסיבוב הבא, שזה יכול להיות גם את איו"ש וגם גזרות אחרות מעבר לדרום וגם צפון, לשם אנחנו צריכים להיות ערוכים.

אופיר סופר: אם אני מדבר על הערכת מצב אז אני שואל איפה היו שינויים בהערכת המצב אצלכם, חשוב שנראה את זה על ציר הזמן פה, לא ראינו את זה.

אופיר סופר: אני מכיר מצה"ל מעבר משגרה לחירום, היפוך קערה, פקודה כזאת, פקודה כזאת, ואז גם נוכל לשמוע איפה זה בא לידי ביטוי בתפיסת ההפעלה, בסד"כים, בהוראות הפתיחה באש ובכל הדברים האלה.

אופיר סופר: דיברתי לפני כן על הנושא של הבניה של הכוח, כמובן שיש לזה משמעות גם מבחינת נשקים, גם מבחינת רכבים, גם מבחינת דברים אחרים.

אופיר סופר: אני חושב גבירתי שאם אנחנו מטפלים בסוגיית הסד"כ זה לא רק פותר את הבעיה של מצב החירום אלא זה גם פותר את הבעיה של איסוף הנשק וזה פותר לנו הרבה בעיות שהיום אנחנו לוקחים שמיכה קצרה מאוד מגלגלים אותה מהנגב לגליל, לערים המעורבות, לתנועה שאין לנו שם ניידות, בשום מקום.

אופיר סופר: אז הגיע הזמן שנגיד חבר'ה, זה לא בא לידי ביטוי בתקציב הזה, אני חושב שצריך לעשות עכשיו, לפתוח את התקציב ולטפל בתקציב של ביטחון הפנים.

אופיר סופר: וכמובן הנגזרות של זה, אני אומר אחר כך של שינוי הערכת מצב זה לגבי הוראות הפתיחה באש, לגבי שיטת ההפעלה, לגבי רשתות הקשר, חמ"ל לאזרחים, אזרח שמתקשר הוא מתקשר למאה, בעיר כמו לוד היה מקום שיהיה ממש חמ"ל אזרחי כמו חמ"ל אגמ"ר כזה.

אופיר סופר: למיטב ידיעתי לא ראיתי את זה שם פועל, היו אולי אזרחים - - -

מוריס חן: פעלו עצמאית.

אופיר סופר: הדברים האלה צריכים להיות אחרת, זה קשור מאוד לתפיסת ההפעלה ולהבין שאנחנו בסיטואציה אחרת.

מירב בן ארי: תודה.

אורית סטרוק: סליחה שחיכיתי, חשוב לי שגם את תשמעי.

אורית סטרוק: אני לא אדבר ואלך, אני אדבר ואשאר.

אורית סטרוק: אני רוצה להציב מספר שאלות וכיוונים לדיון.

אורית סטרוק: קודם כל עיקר מה ששמענו בדו"ח שלך מוריס, הייתי קוראת לזה כתב הגנה.

אורית סטרוק: כתב הגנה למה המשטרה היתה בכל זאת בסדר לאור האילוצים הרבים שהיא נאלצה לעמוד בהם, מחסור בכוח אדם והכל, בסדר, כולנו מבינים, אתם לא סופר מנים ואתם גם כבולים תחת אלף ואחת הנחיות שתיכף נדבר עליהן ואני חושבת גבירתי יושבת הראש שהוועדה הזאת צריכה להתעסק לא רק במה שהיה אלא בעיקר במה שיהיה.

אורית סטרוק: אני מציעה לחלק את הדיון לשלושה דברים, למערכה שהיתה, למערכה שתהיה ולמערכה שבין המערכות.

אורית סטרוק: ככה אני חושבת שאנחנו צריכים לדון וגם לדרוש מהמשטרה לדון.

אורית סטרוק: לגבי המערכה שהיתה, ההערה המרכזית שלי היא שהאמירה שלך מוריס שנכנסתם ללא התראה היא אמירה שמעידה על איזה שהוא כשל שבו צריך לטפל, כשל בחשיבה, כי כמו שאמר שמחה, היו אירועים לפני כן, לפחות חודש לפני כן היו אירועים לאומניים אנטישמיים בכל מיני מקומות, לא רק בירושלים וזה היה צריך להדליק, והיתה הסתה חזקה מאוד שבאה מכיוון החמאס בעזה, זה היה צריך להדליק אצלכם נורות אזהרה שלא נדלקו.

אורית סטרוק: אני לא אומרת את זה ככתב אישום כי אני לא רוצה ממך כתב הגנה בכלל.

אורית סטרוק: אני אומרת את זה כחשיבה להמשך.

אורית סטרוק: תשימו לב בבקשה ואל תעצמו עיניים כשאתם רואים את הלאומנות מתלקחת.

אורית סטרוק: תיערכו.

מוריס חן: ברשותך, בתוך המצגת שלי יש שקף שהוא פתיח, שהוא מציג את ציר הזמן לפני, מה עשינו בהקשר של המניעה.

מוריס חן: כשאני התייחסתי אני דיברתי על זה במובן הרחב של המילה, בהקשר המודיעיני של התראה מודיעינית בהסתכלות הרחבה של המקרים.

מוריס חן: אנחנו הבנו את התהליך אבל בהחלט אנחנו היינו - - -

אורית סטרוק: אני אומרת את זה בעיקר כלקח לעתיד.

אורית סטרוק: אין לי שום ענין לשים אתכם בפינה ולא לדפוק לכם בראש.

אורית סטרוק: אני מדברת לעתיד, תשימו לב כשקורים דברים כאלה.

אורית סטרוק: לגבי המערכה שהיתה, מה שהכי חשוב, שתי נקודות.

אורית סטרוק: אחד, אתה הצגת פה כמה שוטרים נפגעו, יותר אזרחים משוטרים וזה לא יכול להיות, לא בגלל שאני רוצה ששוטרים יפגעו חס ושלום, כל שוטר יקר לליבי מאוד, אבל לא יכול להיות שאזרחים יפגעו ויהרגו ויפגעו באופן קשה ביותר כשהם נושאים את הפגיעה עד היום, המשטרה היא כוח המגן, זה חילופי תפקידים לא נורמאליים ולא יכול להיות שאתה תדבר איתנו על נשק אל הרג כשאזרחים נהרגים וכשאזרחים נפגעים באורח אנוש.

אורית סטרוק: האל הרג הזה הוא טוב להפגנות, הוא טוב להפס"דים, וכשאתה אומר, כשאתה מדבר על הפס"ד שהוא כולל ירי, הפס"ד שכולל ירי הוא לא הפס"ד.

אורית סטרוק: הוא גמר להיות הפס"ד.

אורית סטרוק: הוא אירוע פיגוע ואם אזרחים בלוד יצאו והגנו על חייהם והרגו בן אדם, כתוצאה מזה שהם מוכרחים להגן על חייהם ועל חיי משפחותיהם ואתם סגרתם את התיק, הפרקליטות סגרה באין אשמה וטוב שכך, אז מה שרע בכך היה שמי שצריך היה לתת את ההגנה הזאת ולהרוג את מי שצריך להרוג כדי להציל חיי אדם, זה אתם, לא האזרחים.

אורית סטרוק: האזרחים עושים את זה כי אתם לא שם.

אורית סטרוק: וזה אני אומרת שוב לא בשביל לתת לא בשביל לדפוק לאף אחד כתב אישום, בשביל העתיד.

אורית סטרוק: לא יכול להיות סדר העדיפויות העקום הזה שהמשטרה נזהרת ומשתמשת בכל מיני אמצעים של אלפא, של אל הרג וכו', ואזרחים נהרגים.

אורית סטרוק: זה לא יתכן, זה לא יתכן.

אורית סטרוק: והדבר השני זה מיצוי הדין גם בפן הפלילי אבל גם בפן האזרחי הכלכלי.

אורית סטרוק: כשאתה מציג לנו, כמה אמרת שיש לך, שלושה מיליון שקל נזק זה רק לך למשטרה ועוד כמה הנזק היה מעמודי חשמל שהופלו, אלף ואחד נזקים כלכליים.

מירב בן ארי: שרפו ארונות חשמל.

אורית סטרוק: איפה התביעות האזרחיות נגד מי שעשה את זה ואני יודעת שזה לא אליך, אני יודעת שזה לפרקליטות יותר, אבל אני אומרת את זה בהיבט של המערכה שהיתה.

אורית סטרוק: בהיבט של המערכה שתהיה, טעות חמורה, שוב, זה לא רק אליך, אני מצטערת, אתה פה, זה צריך להיות לכל גורמי הביטחון במדינה, טעות חמורה לחשוב שהמערכה שתהיה, תהיה דומה למערכה שהיתה.

אורית סטרוק: היא תהיה חמורה פי כמה וכמה, צריכים להיערך אליה בצורה אחרת.

אורית סטרוק: זה יפה שאתה מנסה לייצר מכפלת כוח אבל מכפלת הכוח הראשונה שאתה צריך לייצר, הראשונה, היא מכפלת הכוח שנוהגת גם ביהודה ושומרון ואתה מכיר אותה כי היית גם ביהודה ושומרון, היא מכפלת כוח אזרחית.

אורית סטרוק: צריך שיהיו כיתות כוננות, צריך שיהיה משמר לאומי מקרב האזרחים היהודים בשביל לתת מענה, בשביל לייצר מכפלת כוח מיידית, שלא צריכים שום צו שמונה, כשיש פיגוע ביישוב, עוד שניה אחת מרב.

מירב בן ארי: אז לסכם כי את כבר מדברת הרבה זמן.

מירב בן ארי: אז בבקשה לסכם ואנחנו עוברים הלאה.

אורית סטרוק: אני אשתדל עכשיו לקצר מאוד.

אורית סטרוק: אבל חייבים לייצר את מכפלת הכוח האזרחית משום שהיא מכפלת הכוח הזמינה שמכירה את השטח ושאם אתה מאמן אותה מספיק זמן מראש היא נותנת לך את מה שצריך.

אורית סטרוק: שום דבר אחר לא יחליף את מכפלת הכוח האזרחית.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: טוב, חברים אני רוצה להרחיב את היריעה.

איימן עודה: אני חושב שאנחנו נלך סחור סחור, כל זמן שאין שלום ואין שיוויון, אלה הפכו למילים של גנאי לצערי הרב בשנים האחרונות, אבל ככל שהכיבוש הנתעב הזה מתמשך - - -

עמיחי שיקלי: חצוף.

עמיחי שיקלי: אתה בכלל צריך לשבת בכלא על החלק שלך בשומר החומות.

קריאה: איזה דבר זה.

קריאה: לקבל שלום באמצעות אלימות.

קרן ברק: אנחנו גם יכולים להגיד עמדות גזעניות ודמגוגיות, גם לנו מותר.

קרן ברק: או שמדברים על המבצע או שמדברים עכשיו אידיאולוגיה, אם מדברים אידיאולוגיה אז בואו נדבר עליו.

קרן ברק: חוצפן.

מירב בן ארי: חברת הכנסת קרן ברק, יש לי הרבה דברים שאני לא מסכימה עם היימן עודה - - -

קרן ברק: זה לא קשור, אבל זה לא לנושא.

מירב בן ארי: אבל את לא תפריעי לו.

קרן ברק: אבל זה לא הנושא.

איימן עודה: טוב, אחרי שאמרתי את דעתי האסטרטגית אני רוצה לענות עכשיו.

איימן עודה: אני הקשבתי לך ואני הרגשתי שאתה מדבר מהמשטרה אל הערבים ולא אל האזרחים בכלל.

איימן עודה: ושמעתי מילים שנלקחות אולי מעולם המאפיה.

איימן עודה: למשל לבוא איתם בחשבון.

איימן עודה: מאיפה אתה הבאת את המשפטים הללו.

מירב בן ארי: סליחה, אתה לא יכול להגיד - - -

איימן עודה: הוא יענה לי.

קרן ברק: הוא לא יענה לך.

מירב בן ארי: אל תפריעי לי בבקשה.

קרן ברק: מי אתה בכלל.

מירב בן ארי: אני יכולה לנהל את הדיון.

קרן ברק: בוא תרביץ לנו.

מירב בן ארי: קרן, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

מירב בן ארי: מספיק.

מירב בן ארי: אתה לא תגיד למשטרה שהם מדברים כמו מאפיה.

מירב בן ארי: לא יקרה בוועדה שלי.

איימן עודה: אני אגיד - - -

מירב בן ארי: לא יקרה, תעבור הלאה.

איימן עודה: אמרת ואני אמרתי.

מירב בן ארי: יש דברים שאתה אומר - - -

איימן עודה: אמרת ואני אמרתי.

מירב בן ארי: או-קי, אז אתה לא תקרא להם - - -

איימן עודה: אני אמרתי.

מירב בן ארי: ממש לא.

מירב בן ארי: אתה גם לא עונה.

איימן עודה: מה זאת אומרת לבוא איתם בחשבון, מה המונח הזה.

קרן ברק: אל תפחד ממנו, הוא מנסה לאיים עליך.

מירב בן ארי: קרן אני קוראת אותך לסדר פעם שניה.

קריאה: אתה דיברת על - - -

איימן עודה: תן לי להמשיך.

קרן ברק: הוא מנסה להפחיד ולאיים על המשטרה.

מירב בן ארי: אני קוראת אותך לסדר פעם שלישית, תצאי מהאולם.

קרן ברק: ככה גם האזרחים שלך נראים.

מירב בן ארי: תצאי מהאולם.

מירב בן ארי: לא יהיה כאן שכונה בוועדה הזאת.

מירב בן ארי: את יכולה להירגע ולהיכנס אחרי זה.

מירב בן ארי: חברת הכנסת קרן ברק יוצאת מאולם הוועדה

איימן עודה: מה זאת אומרת מעצרי הרתעה.

איימן עודה: זה מונח חוקי, מה זאת אומרת, מעצרי הרתעה, כלומר אם יש בעיה בקרב חלק מהיהודים אז אתה עוצר 2,000 יהודים בשביל לעשות הרתעה לאזרחים - - -

קטי קטרין שטרית: אפילו 40 לא נעצרו.

איימן עודה: מה זאת אומרת מעצרי הרתעה.

איימן עודה: עכשיו אני רוצה לשאול, המפכ"ל אמר מילה נכונה, אמר בן גביר אחראי.

איימן עודה: אבל כל מה שאני רואה גם מהמאורעות, גם אחרי, תגידו לי בבקשה, מה מספר העצורים היהודיים מאז המאורעות עד עכשיו.

קטי קטרין שטרית: אבל היהודים לא התפרעו, על מה אתה מדבר.

איימן עודה: מה מספר העצורים הערבים, שני ערבים נהרגו, מוסה חסוני ומוחמד מחמיד.

קטי קטרין שטרית: כי הוא בא עם פרחים, הוא צבא עם פרחים, הוא בא עם גרזנים.

איימן עודה: אני מבקש להמשיך משפט אחד.

קטי קטרין שטרית: הוא בא להרוג.

מירב בן ארי: סליחה, אני מקשיבה אבל עדיין, תקשיבו רגע, אני לא מסכימה עם שום דבר שהוא אומר, שום מילה שיוצאת לו מהפה, כבר תקופה ארוכה, לא תאמיני גם בכנסת הקודמת.

מירב בן ארי: ועדיין אם הוא רוצה לשאול שאלות, הוא חבר כנסת, את חושבת שאני מסכימה עם מה שהוא אומר, את חושבת שאני חושבת שהסימטריה, את חושבת שאני באמת חושבת שמספר הערבים, לא, אבל אני אתן לו לסיים את המשפט כמו שנתתי לך.

קטי קטרין שטרית: שלא יטיל אימה על המשטרה.

קטי קטרין שטרית: שלא יטיל אימה על המשטרה, אנחנו נשמור על המשטרה.

מירב בן ארי: אני לא צריכה שתשמרי על המשטרה.

קטי קטרין שטרית: הוא לא יטיל אימה על המשטרה.

מירב בן ארי: אני מבקשת ממך, שאני לא אצטרך להוציא אותך, קטי די.

מירב בן ארי: תנו לו לסיים.

קריאה: כבלו להם את הידיים.

מירב בן ארי: תנו לו לסיים.

איימן עודה: אני בשם אוכלוסיה שלמה רוצה לדעת מי - - -

קריאה: אתה לא מייצג את כולם, למזלנו.

איימן עודה: מי הרג את מוחמד קיוון מחמיד באום אל פאחם.

איימן עודה: שישה חודשים, איפה החקירות, איפה התוצאות של החקירות.

קריאה: מה זה קשור?

מירב בן ארי: או-קי, תודה.

איימן עודה: אני מסיים במשפט אחד, אם יש דבר שצריך להרתיע ממנו, לראות בו הדבר המדאיג ביותר זה המליציות המזויינות של פשיסטים שמגיעים לערים המעורבות.

איימן עודה: זה הדבר המסוכן ביותר.

מירב בן ארי: תודה, סיימת איימן.

מירב בן ארי: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה אדוני.

אמיר אוחנה: תודה גבירתי.

קטי קטרין שטרית: לא יאומן, הוא לא אמר מילה אחת נגד אותם פורעים, מילה אחת לגנות, מילה אחת.

אמיר אוחנה: יש לי התייחסות מסודרת אבל אני חייב להעיר על המשפט האחרון שאם יש דבר שאנחנו צריכים להפיק לקח זה שאזרחים כולל אזרחים חמושים הם מכפיל כוח בידי רשויות הביטחון וכך צריך להתייחס אליהם ולא לרדוף אותם ולא לבקש לסרס אותם, כי המשטרה - - -

איימן עודה: זה מה שאמרת בזמנו, זה מה שאמרת בזמנו ובעצם קראת להרג ערבים.

מירב בן ארי: לא, הוא לא הפריע לך כשדיברת ותאמין לי ראיתי אותו הוא היה על הקצה.

מירב בן ארי: אז אל תפריע לו איימן, אני שמרתי על הזכות שלך לדבר, תן לחבר הכנסת אוחנה.

אורית סטרוק: נציג הפורעים, דיברת מספיק.

מירב בן ארי: אורית אני לא צריכה עזרה.

אמיר אוחנה: משום שגם בעולם שבו יש משטרה מושלמת ואנחנו לא בעולם כזה ומיד נדבר על הדברים, לוקח זמן למשטרה להגיע לאירוע, אי אפשר שוטר בכל פינת רחוב.

אמיר אוחנה: והמגיבים הראשונים ככל שהם נמצאים והם קיימים, זה אזרחים, בין אם הם חמושים ובין אם אינם.

אמיר אוחנה: וכאשר הם עושים זאת והם עשו זאת - - -

איימן עודה: איך אפשר לשתוק.

אמיר אוחנה: והם עשו זאת בלוד, התפקיד שלנו, וכך אני נהגתי - - -

איימן עודה: אתה קורא למלחמת אזרחים.

קטי קטרין שטרית: לא, הוא לא קורא למלחמת אזרחים.

קטי קטרין שטרית: ממש לא, הוא קורא לאזרחים לשמור על עצמם.

אמיר אוחנה: איימן, אני קורא לאזרחים להגן על עצמם ולא לחכות לחייג מאה לחכות ולהירצח ולהיטבח ולהישרף עד שהמשטרה תגיע.

איימן עודה: אתה קורא לאזרחים הערבים להגן על עצמם?

אמיר אוחנה: אני קורא לכל אזרח שנמצא בסכנת חיים להגן על עצמו, בוודאי, איזה שאלה.

אמיר אוחנה: מי שבסכנת חיים יש שאלה בכלל, יש סעיף 34 י' לחוק העונשין קוראים לו הגנה עצמית, מי שצריך לנקוט בפעולה כדי להגן על עצמו יעשה זאת.

קריאה: קדמי אמר תנו לנו נשק, אל תשווה את זה.

קריאה: זה מה שהוא אמר, תנו לנו נשק.

קטי קטרין שטרית: הוא לא אמר את זה.

מירב בן ארי: אל תפריעו.

קריאה: הוא אמר בדיוק את זה.

מירב בן ארי: אל תפריעו.

אמיר אוחנה: אני יכול להגיד את מה שאני רוצה להגיד?

מירב בן ארי: כן, אתה יכול.

אמיר אוחנה: האירוע הזה הוא אירוע, צריך להבין את זה, חסר תקדים.

אמיר אוחנה: בתולדות משטרת ישראל לא היה אירוע שבו המשטרה נזקקה להגיב לכל כך הרבה אירועים של ירי והצתות וידויי אבנים והפלות עמודים וחסימות כבישים והפרות סדר וכו'.

אמיר אוחנה: זה היה אירוע חסר - - -

קטי קטרין שטרית: כי זה היה מאורגן.

קטי קטרין שטרית: זה לא היה ספונטני.

קטי קטרין שטרית: זה היה מאורגן.

מירב בן ארי: קטי את יכולה לעצור.

אמיר אוחנה: זה היה אירוע חסר תקדים ובהתאם גם גיוס הכוחות היה חסר תקדים.

אמיר אוחנה: לא היה עוד אירוע בתולדות מדינת ישראל שבו גוייסו כל כוחות המילואים האפשריים של משטרת ישראל, חשוב לי שתשמעי את זה מרב - - -

מירב בן ארי: אני שומעת.

אמיר אוחנה: לא היה עוד אירוע שבו גוייסו כל כוחות המילואים האפשריים בבת אחת, לא בדירוג, בבת אחת, ושנכנסו כל פלוגות מג"ב מאיו"ש לשטחי הערים, לא היה עוד אירוע כזה.

אמיר אוחנה: אני סבור שיש מקום להגדיל את הסד"כ של משטרת ישראל, אני רוצה להזכיר לך מוריס ואולי לאחרים גם שלא יודעים זאת, שאנחנו דיברנו גם ראש הממשלה וגם אני והצהרנו עד יעד של 5,000 שוטרים להגדלה במשטרת ישראל, אבל כל הגדלה היא מבורכת, יחד עם זאת לא שם טמונה הבעיה.

אמיר אוחנה: יש במשטרת ישראל 30 אלף שוטרים, אני חושב שההגדלה שאתם מדברים עליה של עוד 1,100 שוטרים היא מבורכת, זה לא הפתרון כי לא שם הבעיה.

אמיר אוחנה: תקציב הבט"פ גדל בעשור האחרון, הוא הוכפל, הוא יותר מהוכפל, 103 אחוז בין התקציב של 2009 לתקציב של 2019.

אמיר אוחנה: אבל אם לא נטפל בסירוס של המשטרה והמשטרה מסורסת כבר 20 שנה, מאז ועדת אור עבור דרך מח"ש, עבור דרך בתי המשפט, הפרקליטות, היועץ המשפטי לממשלה, לאר יעזור לנו גם אם נכפיל את כוחות המשטרה ואנחנו לא מכפילים אותם כאן, לא יעזור לנו, אנחנו צריכים לתת לשוטרים שלנו גב.

אמיר אוחנה: אני נכחתי באירועים הללו יום יום בלוד, יום יום כולל שישי כולל שבת, יום יום הייתי בלוד.

אמיר אוחנה: הייתי בשטח, דיברתי עם תושבים, דיברתי עם לוחמים, דיברתי עם קצינים, עם כל מי שהיה שם, אגב כולל ערבים שפגשתי ברחובות.

אמיר אוחנה: שוחחתי עם כולם.

אמיר אוחנה: ואם אני יכול להגיד לכם מה הדבר שעלה לי מהלוחמים של משמר הגבול ושל המשטרה, השר, אנחנו מרגישים שאין לנו גב.

אמיר אוחנה: ולכן דרשתי, ואני חושב שזה היה ביום שישי, שהיועץ המשפטי לממשלה שאחראי על מח"ש יבוא בעצמו להערכת מצב שהיתה עם ראש הממשלה בלוד, יחד עם מפקדי מג"ב והמשטרה וכולם, והשמיע בקולו אמירה שאפשר להבין ממנה שיש להם גב.

אמיר אוחנה: הא אמר לא יחקרו וכו'.

אמיר אוחנה: בעוד אנחנו נאבקים, בעוד אנחנו צריכים את הלוחמים שלנו כי התקפיים, הכי חותרים למגע, הכי יוזמים, הוא מזמין, הוא זה היועץ המשפטי לממשלה, מזמין לחקירה במח"ש שוטר מימ"ר ירושלים שלפני שש שנים ירה במחבל.

אמיר אוחנה: אגב, אין על זה מחלוקת שהוא ירה במחבל, מחבל בשם פאדי עלוואן שבאמצע - - -

מירב בן ארי: אמיר ממש במשפט, אין מה לעשות, אני מתנצלת, הזמן שלנו קצוב, יש כאן הרבה חברי כנסת וזה לא קשור.

אמיר אוחנה: ומה שעשיתי באותו ערב חוץ מלמחות את מחאתי בפני היועץ המשפטי לממשלה זה גם ליצור קשר עם אותו שוטר ועם מפקדיו ולהגיד לו, א', אתה יוצא לקורס קצינים, הוא פחד שזה ימנע ממנו קורס קצינים, ב', אתה מגיע אלי לקבל תעודת הערכה על זה שירית במחבל, כי זה מה שמגיע לך, תעודת הערכה וצל"ש וכבוד וייקר, ו-ג', לא יוגש נגדך כתב אישום, להערכתי, כי אני זוכר את הסרטון, אבל אם חס וחלילה אני טועה אני שר הבט"פ מתייצב איתך יד ביד בבית המשפט לכל הדיונים.

אמיר אוחנה: זה הגיבוי שאנחנו צריכים שיצא מהוועדה הזאת לכל השוטרים במשטרת ישראל, לכל הלוחמים במשטרת ישראל, שנאבקים למען שלומנו ולמען ביטחוננו ויש מי שמבקש לסרס אותם.

אמיר אוחנה: בעקבות המבצע הזה יצאה משטרת ישראל לחוק וסדר, מבצע חסר תקדים בהיקפו, חסר תקדים, לא היה בתולדות משטרת ישראל מבצע שבו נעצרו למעלה מ-3,000 עצורים.

אמיר אוחנה: השאלה מה נעשה איתם וראינו כאן מה נעשה איתם.

אמיר אוחנה: ומערכת המשפט, אני אומר, גם הפרקליטות, גם בתי המשפט לא התגייסו באותה מידה שמשטרת ישראל התגייסה וששירות בתי הסוהר דרך אגב שהזכרנו כאן במילה אבל לקח חלק במבצעים הללו והשתתף יחד עם מצדה ויחידת נחשון וכו', המערכת המשפטית לא התגייסה ואנחנו לא ראינו ענישה מחמירה ומעצרים ארוכים כדי להרתיע מפני המקרה הבא.

אמיר אוחנה: ומשפט אחרון, בעקבות המאורעות הללו אני כשר בט"פ ביקשתי שישבו יחד משטרה צה"ל שב"כ מל"ל, כל הגופים, גם בט"פ, כל הגופים כדי להכין תוכנית מסודרת איך נערכים לפעם הבאה.

אמיר אוחנה: איך נערכים, נמסר לי, אני חושב שזה היה בשבוע האחרון שלי בתפקיד, שהצוות הזה כבר ישב פעם אחת.

אמיר אוחנה: לאחר שסיימתי את תפקידי ביקשתי כחבר כנסת לדעת מה קורה עם ההכנות לאירוע הבא, ונמסר לי שאין צוות, לא היה צוות, לא יהיה צוות, לא יושבים יחד.

אמיר אוחנה: אז אני רוצה לדעת מה קורה בנושא הזה, זה חשוב מאין כמותו, התיאום הזה בין הגופים והיכולת שלהם להכין תוכנית אחודה של כולם להיערך לפעם הבאה כי היא תבוא, צר לי להגיד את זה, היא תבוא, במוקדם או במאוחר היא תבוא.

אמיר אוחנה: היא חיונית כדי שמדינת ישראל תמשיך.

מירב בן ארי: אז אנחנו נקבל על זה גם תשובה, מוריס, על הענין של הצוות.

עמיחי שיקלי: קודם כל אני חושב שהתחקיר שקיבלנו כאן הוא מה שנקרא no go, זה לא תחקיר, לא לזה ציפיתי מבחינת פירוט האירועים ואני אתייחס בצורה מדוייקת.

עמיחי שיקלי: עכשיו כמה בעיות יותר דרמטיות.

עמיחי שיקלי: מבחינת תפיסה, מוריס, אתה מדבר על מאמצים, אתה מדבר על פו"ש, אתה מדבר על הצלת חיים ובתוך הדבר הזה מכניס הפס"ד.

עמיחי שיקלי: הדבר הזה מצביע על כשל תפיסתי עמוק של משטרת ישראל, אתם לא מגן דוד אדום, אתם לא מכבי אש, והמשימה שלכם היא סיכול פח"ע במקרה כזה ולא הצלת חיים.

עמיחי שיקלי: התוצאה של זה, הנגזרת של סיכול הפח"ע היא הצלת חיים, אבל המשימה היא סיכול פח"ע.

עמיחי שיקלי: אז איך אתם לא כותבים את זה כאן כמשימה ראשית, סיכול פח"ע.

עמיחי שיקלי: דבר שני, הביטוי הפרות סדר הוא לא מן הענין פה.

עמיחי שיקלי: כשבאים נכים ועושים מחאה ויורדים לאיילון, זאת הפרת סדר.

עמיחי שיקלי: ענין אחד.

עמיחי שיקלי: כשיש מחאה ומחליטים עכשיו לצעוד באיזה רחוב, זה הפרת סדר.

עמיחי שיקלי: אבל כשהמון מוסת יוצא לרחובות עם בקבוקי תבערה, אבנים, מבצע לינצ'ים, קוראים לזה התקוממות לאומנית או אינתיפאדה.

קריאה: כמו בבת ים.

עמיחי שיקלי: זה אירוע לוחמתי, זה לא הפרת סדר וברגע שאתם קוראים לתופעות במילים שאין להן שום קשר למציאות, אתם מכשילים את כל המערכת, אתם מעבירים שדר עקום לאנשים שלכם בשטח ואתם מבלבלים ואתם יוצרים בעיה שבסוף מקרינה ללוחם בקצה שלא חותר למגע כי זה הפרת סדר ולא אירוע לוחמתי ושלא עושה את המשימה שלו.

עמיחי שיקלי: וצריך לומר את זה, קודם כל משטרת ישראל כשלה כישלון חרוץ בטיפול באירועי שומר החומות וזה שבאים לפה ומציגים כמה שוטרים נפגעו זה בסדר, זה חלק מתחקיר, אבל המשטרה צריכה היתה לומר ולהציג פה דברים אחרים.

עמיחי שיקלי: אני ציפיתי לשמוע קודם כל כמה אזרחים נפגעו, שאתם יכולתם למנוע את הפגיעה שלהם.

עמיחי שיקלי: כמה אזרחים נהרגו ולציין אותם בשמותיהם, פרופסור הר אבן, יגאל בן יהושע, אנשים שנפצעו בצורה אנושה, אלעד ברזילי, מורגנאשוילי, פעולה נחושה של המשטרה היתה מונעת פציעה אנושה של האנשים האלה, היתה מונעת את ההרג.

עמיחי שיקלי: פעולה רפה, מגומגמת, היא זאת שהביאה לתוצאות האומללות של שומר החומות.

עמיחי שיקלי: כמו כן לא היתה פה התייחסות בכלל לחסימות צירים, למחסומים שבהם עושים סלקציה בין יהודים לערבים, בלב מדינת ישראל בנגב ובגליל, למחסומים בדיר חנא עם דגלי פלשתין, אתם בכלל לא באירוע של מה שהיה כאן.

עמיחי שיקלי: אז אלה הדברים שהייתי מצפה לראות.

עמיחי שיקלי: ואיפה ההתייחסות למחוללי האלימות, למסיתים, שחלקם יושבים פה, ישב פה החצוף הזה איימן עודה, שתקף באלימות חבר כנסת, שבשומר החומות אמר אנחנו צריכים ללכת למוקוואמה, אנחנו צריכים להניף את דגלי פלשתין על חומות ירושלים.

עמיחי שיקלי: צריך להבין פה את הטרמינולוגיה, את המשמעות של המילים.

עמיחי שיקלי: בואו נדבר על עאידה תומא סלימאן שישבה פה קודם, שהלכה לחזק את מבצעי הלינצ'ים בעכו, בואו נדבר על סמי אבו שחאדה, שלפני שבועיים אומר בלוד אנחנו משבחים פה את השבאב, ששברו ליהודים את האף, פה חבר'ה ההנהגה הפלשתינאית משתוללת והנוכחות שלהם בכנסת היא חרפה שחונה על בג"צ שגם הוא יש לו חלק בדבר הזה, שהוא מגבה את ההנהגה הלאומנית הרדיקלית האלימה יחד עם ארגוני שמאל כמו יוזמות קרן אברהם שהנזק שלהם אחרי ועדת אור, עד היום מדינת ישראל משלמת על הנזק הזה של ארגון שכולו במימון מקורות זרים ולא דיברנו על חברי מועצת עיר בעכו ובלוד.

עמיחי שיקלי: אני מדבר על פידה שחאדה שמקוננת שהיא לא ראתה מספיק התנגדות, היא רצתה לראות יותר אלימות.

עמיחי שיקלי: חברת מועצת עיר בישראל.

עמיחי שיקלי: בולוס נאחס, חמסניק ארור, שאומר אנחנו נצא בפעם הבאה גם כן, זה בכלל לא בשליטתנו.

עמיחי שיקלי: והדבר האחרון, היום הולך להיות גם אירוע משמעותי באום אל פאחם, ראד סלאח, כאמל חטיב, התנועה האיסלמית פלג צפוני, זה שאתם מאפשרים להם לעשות צעדות ולתלות את הפוסטרים שלהם וליפול כאילו זה בסדר גמור.

עמיחי שיקלי: אני בכלל לא מבין את הענין הזה.

עמיחי שיקלי: ולכן אני מאוד מוטרד ממה שראינו כאן

עמיחי שיקלי: גם מבחינת הלבל, איזה מפקדים הגיעו לכאן, מי האנשים שהגיעו לכאן, זה דיון דל משתתפים, זה דיון טכנו טקטי על סד"כים, אין פה בכלל התייחסות ללב האירוע ואני לצערי בקצב הזה אנחנו לא נגיע למצב טוב והאחריות היא על הכתפיים שלכם.

מירב בן ארי: תודה רבה שיקלי, הדברים שלך ברורים.

מירב בן ארי: חברת הכנסת קטי שטרית בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אז אני אנסה למזג בין מה שניר אורבך השאיר לבין מה שאני חושבת.

קטי קטרין שטרית: אבל אני חושבת שהאירועים של שומר חומות חשפו את אזרחי ישראל לאתגר חדש שבערים המעורבות מדובר באתגר של פשיעה לאומנית.

קטי קטרין שטרית: לא פשיעה פלילית.

קטי קטרין שטרית: ואני חושבת שמשטרת ישראל ואני נותנת גיבוי למשטרת ישראל, כי אני ראיתי את חוסר האונים, אני ראיתי את הפחד מפני יוזמה כדי לנסות ולטפל בנושא הזה בצורה הרבה יותר יסודית.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שההתייחסות הכללית גם של קובעי המדיניות במדינה וגם של המשטרה היא שמדובר באיזה שהיא פשיעה שהיא פשיעה פלילית וזה לא נכון, כי מי שיצא לעשות את הלינצ'ים היו מדריכי נוער, מורים, מנהלים, עורכי דין, מהנדסים, אנשים שאי אפשר להגדיר אותם כאנשים שהם בפשיעה.

קטי קטרין שטרית: אגב, אני חושבת שאפילו בלוד וברמלה זה גם הפריע לאותם פושעים רגילים שאנחנו יודעים שהם קיימים בערים הללו, זה הפריע להם כי יותר מדי כוחות הוזרמו לערים הללו וזה הפריע להם להתנהלות הרגילה שלהם.

קטי קטרין שטרית: אז לכן אני חושבת, ואגב, לוד היא עיר הולדתי, אני גרתי בלוד כל השנים ואני מכירה כל רחוב שם וביקרתי לפני שלושה שבועות וצעדתי ברחוב שבו גדלתי, מגיל אפס גדלתי שם, וניגש אלי קצין מאוד נחמד ואמר לי את לא יכולה להסתובב פה עם הבנות כי זה מעורר פרובוקציה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על עשר דקות מתל אביב, מנתב"ג, המקום המרכזי במדינת ישראל, אני לא יכולה להסתובב עם הבנות.

קטי קטרין שטרית: פשוט צעדתי לאורך הרחוב שגרתי בו וגדלתי בו.

קטי קטרין שטרית: לכן אני חושבת שמה שקרה בחודש מאי במדינת ישראל זה אירוע מכונן, הוא לא אירוע פשוט, ינסו לעטוף את זה בכל מיני עטיפות שיש פה ארגוני פשע ויש פה כל מיני פורעים כאלה ואחרים ותסכולים ומה לא אמרו, אבל יש פה ענין של התקוממות, אני קוראת לזה התקוממות כפי שקרא לזה חבר הכנסת שיקלי ואני חושבת שהמבצע הבא יהיה מבצע מאוד מפחיד, הפעם הם השתמשו באבנים, בשריפות, למרות שמדובר בהרבה מאוד דברים שנעשו שם.

קטי קטרין שטרית: מה שקורה זה שאחרי חודש מאי כולם חשבו במדינה שזה נפסק, הכל טוב וממשיכים עם כל האהבה והאחווה והרעות, אז לא.

קטי קטרין שטרית: אז רק בחודש יולי, ואני מתייחסת מחודש יולי, אז ככה, זרקו אבנים לעבר תלמידים בבית ספר מעוז חיים, אני מדברת על העיר לוד, זרקו אבנים על רכבים של נוסעים, נסיון דריסה ותקיפה של קשיש אשר פונה לקבל טיפול בפגיעת ראש, אנחנו שומעים על קרבות ירי, ממש מערב פרוע שמתרחש בעיר לוד ובנוסף לזה כשהמשטרה עוצרת את אותם 40 פורעי חוק אז בתי המשפט משחררים אותם בתירוץ שחירותם של החשודים חשובה יותר.

קטי קטרין שטרית: אז מה שאני מבקשת ממשטרת ישראל, תביעו את דעתכם, אל תשתקו, כי אחר כך יאשימו אתכם במה שקורה.

קטי קטרין שטרית: כי הנטיה היא תמיד לשמור על הכל, לשדר שהכל בשליטה ויש שקט והכל רגוע, זה לא נכון, כי במסגדים ממשיכים לעודד ולעורר כל מיני אנשים משועממים שאני קוראת להם משועממים, כי אין שום סיבה עלי אדמות, יש לי אחות שמנהלת בית ספר בעיר לוד, היא טוענת שמה שהיא מקבלת, בתי הספר הערביים מקבלים אפילו כפול.

קטי קטרין שטרית: כפול מבחינה תקציבית.

קטי קטרין שטרית: כך שלא חסר לא כסף, לא כוח אדם, לא שום דבר.

קטי קטרין שטרית: יש התקוממות.

קטי קטרין שטרית: אותם אנשים שקראו לפרעות הם אנשים שרוצים להביא את המדינה הזאת ל-1948, לא 1967, ל-1948.

קטי קטרין שטרית: וזאת הסיבה שאנחנו רואים.

קטי קטרין שטרית: לכם המשטרה, אני רוצה הערה קטנה, כשקרו הפרעות ואתם חיכיתם שיגיעו כוחות וכו', דבר מאוד פשוט, למה לא פניתם למשטרה והבאתם כוחות ממודיעין, מיהוד, מאור יהודה, מהמקומות שעוטפים את הערים, לפחות הערים שבהן היתה ההתפרעות, כי אני חושבת שעד שהגיוס היה מגיע היה אפשר.

קטי קטרין שטרית: אני מדברת כמי שמגיעה ממערכת החינוך, אנחנו לא מחכים לילד שיגיע לכך שהוא נושר, צריכים לעשות תהליכי מניעה, אתם חייבים לחשוב על תהליכי מניעה.

קטי קטרין שטרית: תעצרו את אותם פורעים שיוצאים ברשתות החברתיות וקוראים להתפרעויות, לאימאמים שנמצאים במסגדים וקוראים לצאת החוצה, לאותם חברי מועצת עיר כפי שציין חבר הכנסת שיקלי, שקוראים להתפרע.

קטי קטרין שטרית: אני אכן חושבת שההתפרעות שהיתה בערים המעורבות לא היתה התפרעות של יהודים, היא היתה התפרעות של ערבים.

קטי קטרין שטרית: צריך להגיד את זה בשפה הכי ברורה, היתה התפרעות של ערבים ואנחנו, ויפה שעה אחת קודם, אם תמנעו את ההתפרעות הבאה, אני יודעת שההרתעה נעלמה כתוצאה מכל הוועדות ומכל העטיפות שעטפו ומכל הגבולות ששמו לכם.

מירב בן ארי: חברת הכנסת קטי שטרית, הנקודה ברורה.

קטי קטרין שטרית: אבל צריך לעשות עם זה מעשה, מניעה היא חשובה מאוד.

מירב בן ארי: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה אדוני.

מוסי רז: תודה.

מוסי רז: אני מצטער שאני אצא אחר כך כי אני מנהל ועדה.

מוסי רז: האחראים הם לא חד צדדיים כמו שנשמע פה מכמעט כל חברי הכנסת שדיברו.

מוסי רז: מה שקרה במאי, המלחמה במאי היתה מאוד פוצעת ופוגעת, אני באופן אישי ביקרתי משפחות שכולות גם יהודיות וגם ערביות וביקרתי פצועי לינצ'ים בבתי חולים גם יהודים וגם ערבים ומאוד מצער הצורה החד צדדית שזה מוצג פה על ידי הדוברים חברי הכנסת, זה פשוט ראיה שמדרדרת אותנו - - -

קטי קטרין שטרית: תעשה לנו חינוך מחדש.

מוסי רז: אל תפריע לי, לא הפרעתי לך.

מירב בן ארי: קטי די.

מוסי רז: אני רוצה קודם כל לשלוח מפה חיבוק לכל תושבי הערים המעורבות, יהודים וערבים שמתמודדים עם קשיים, מתמודדים עם קיפוח, הערים האלה הן הרבה פעמים הערים הפחות מטופחות בישראל, אני רוצה לחזק את יוזמות אברהם וארגונים שפועלים כדי לקדם את השותפות והשיוויון בין האוכלוסיות בערים האלה, זה מה שאנחנו צריכים לעשות כוועדה.

מוסי רז: אנחנו צריכים לחשוב קודם כל איך למנוע את האירועים הבאים, שלא יהיו, על ידי זה שנשדר יותר שיוויון, יותר הכלה, יותר יכולת לחיות יחד, הרי זה מה שאנחנו רוצים בסופו של דבר, לא לחלק נשק.

מוסי רז: כשאני הייתי בוועדה ואמרו לחלק נשק אמרו התקוממות, אמרו על זה את הדברים הכי נוראים בצדק, כי אסור לחלק נשק לאזרחים, הנשק לאזרחים הוא הבעיה.

מוסי רז: בואו נילחם בפשיעה שגורמת לדברים האלה, בואו נילחם באפליה שגורמת לדברים האלה, בואו נתמודד עם הדברים האלה, בואו נחבק את האזרחים שנפגעים, גם יהודים וגם ערבים, כי הם כולם, ואלה שפוגעים הם מיעוט שוודאי צריך להיענש, זה לא חשוב מה, כל אחד שנוקט באלימות.

מוסי רז: גם לי יש טענות למשטרה, אני חושב שהמשטרה יכלה לראות מראש חלק מהדברים גם כלפי יהודים וגם כלפי ערבים, התארגנו ברשתות החברתיות, לפעמים אפילו הטלוויזיה היתה שם לצלם, ראו מקרה בת ים.

מוסי רז: גם לי יש טענות למשטרת ירושלים בעיקר על האירועים שקדמו לאלימות הרבה מאוד שפיזרו את ההפגנה בשייח ג'ראח, הייתי שם, ראיתי איך זרקו רימונים לעבר אנשים שלא עשו דבר, שום אלימות כלשהי, סתם פתיל קצר של שוטרים.

עמיחי שיקלי: שווה שתגיד רימוני הלם, יש הבדל.

קטי קטרין שטרית: מעניין כשמדובר בחרדים אף אחד לא אומר מילה.

מוסי רז: את זה את לא יכולה להגיד עלי.

מוסי רז: תגידי על מישהו אחר, לא עלי.

מירב בן ארי: מוסי, דווקא בדיון של החרדים, אני אגן עליך, תן לי, זה קורה לעיתים נדירות, דווקא בדיון של הבועה של החרדים מי שהיה זה מוסי, הוא אפילו הגיש את הדיון דחוף.

מירב בן ארי: את יכולה גם לחזור בך, זה בסדר.

מוסי רז: וכנ"ל מה שהיה בהר הבית.

מוסי רז: מה שאני חושב שצריך לבוא מכאן ובכלל, יש חברי כנסת שעוסקים בזה ואני שמח, זה חיזוק הערים המעורבות, חיזוק היהודים בערים המעורבות וחיזוק הערבים בערים המעורבות וחיזוק הקשר בניהם והתרת האפליה, השילוב בעיריות שסתם דוגמה, הבאתם את עיריית לוד, נתונים שקיבלתי, זה לא מצדיק אלימות, אני לא מצדיק אלימות בשום מקרה.

קריאה: אתה יודע שהתקציב לא ניתן לראש העיר.

מוסי רז: 31 אחוז מהתושבים בלוד הם ערבים, אבל רק שלושה אחוז מעמדות הניהול בעירייה.

מוסי רז: אנחנו צריכים לשלב אותם כמה שיותר, ליצור את השילוב ואת השותפות הזאת וכמובן זה שיש הדרה וזה שיש אפליה זה לא מצדיק אלימות, לא מהצד הזה ולא מהצד הזה ובמאי היתה אלימות משני הצדדים ואני לא אומר שיש סימטריה, אני בכלל לא מחפש סימטריה, זה לא מעניין אותי, כשיש אזרחים נפגעים צריך לעזור להם, כשיש אזרחים אלימים צריך לטפל בהם ולהעמיד אותם לדין, מה זה משנה אם פה היה שניים ושם שלושה, זה ממש לא חשוב, פה היו 200 ושם 300, זה לא מעניין ואני מקווה שהמשטרה תהיה יותר באירועים בפעמים הבאות כדי למנוע אלימות מכל צד שהוא.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: חברת הכנסת רות וסרמן לנדה, בבקשה גבירתי.

רות וסרמן לנדה: אני גרתי בלוד 10 שנים, מכירה גם כל רחוב וכל סימטה, כולל בשכונת הרכבת, ממש בהכרות מעמיקה מאוד.

רות וסרמן לנדה: יש לי כבוד מאוד גדול למשטרה ולגורמי אכיפת החוק, אבל משהו קרה בשנים האחרונות למשטרה ולמנגנוני האכיפה.

רות וסרמן לנדה: אני אישית לא חושבת שזאת אשמת המשטרה, אני חושבת שיש נטל רב ועם הכבוד אני אומרת את זה ואתה יודע שיש לי הרבה כבוד למקבלי ההחלטות.

רות וסרמן לנדה: היתה החלשה, היתה החלשה של מנגנוני אכיפת החוק וטשטוש של גבולות וכשנזרקת אבן בעיני ואף אחד לא, מי שמכיר אותי יודע את דעותיי היחסית ליברליות, אבל כשנזרקת אבן, כשנשרף דגל, תוך שניה צריכה להיות משטרה ולעצור את הפורע.

רות וסרמן לנדה: זה נראה לי דבר שהוא ברור מאליו.

אמיר אוחנה: איך באה לידי ביטוי ההחלשה?

רות וסרמן לנדה: תקציבים, הסד"כ - - -

אמיר אוחנה: רות, לא היית פה אבל אמרתי, התקציב של משטרת ישראל הוכפל בעשור האחרון.

רות וסרמן לנדה: זה לא מספיק.

רות וסרמן לנדה: זה לא מספיק ואני מפנה את זה לא רק אליך, אני מפנה את זה גם אלינו.

אמיר אוחנה: מ-2009 עד 2019 19.5 מיליארד שקלים.

קריאה: יש שוטר על כל תושב?

קריאה: זה לא נגמר כאן.

רות וסרמן לנדה: זה לא מספיק, זה לא מספיק.

רות וסרמן לנדה: יש הבדל בין שוטר על כל תושב - - -

אמיר אוחנה: נפתחו תחנות יותר מאשר ב-70 - - -

רות וסרמן לנדה: אני כיבדתי מאוד אתכם.

אמיר אוחנה: אני בדיון, אני לא - - -

מירב בן ארי: אין בעיה, אני נותנת לכם.

רות וסרמן לנדה: אני רוצה לומר את דעתי.

רות וסרמן לנדה: אני עוסקת בערים מעורבות, אני עוסקת בפשיעה ואלימות בחברה הערבית, גרתי בלוד ואני בן אדם מאוד מכבד.

רות וסרמן לנדה: אני רוצה להגיד לכם כאדם מאוד מכבד, מי שמקבל את ההחלטות זה מקבלי ההחלטות, התקציב לא מספיק.

רות וסרמן לנדה: 5,000 שוטרים שמדברים עליהם גם היום, לא מספיק, זאת דעתי.

רות וסרמן לנדה: הסד"כ שאתם דיברתם עליו לא מספיק.

רות וסרמן לנדה: שלושה ימים לחכות אחרי שנשרפו דגלים ונזרקו אבנים והיה פחד נוראי ואנשים מכירים את דעותיי הליברליות, בקרב האוכלוסיה היהודית בלוד ולא היתה משטרה, זה היה פשוט נורא ואיום.

רות וסרמן לנדה: אני עליתי לארץ לפני למעלה מ-20 שנה, הפעם היחידה שאני פחדתי על המדינה והייתי בכל, תסלחו לי, חור אפשרי במדינה, אין כפרון, אין סימטה, אתם מכירים, בכל מקום, בדרום בצפון בפריפריה ערבית או יהודית שלא הייתי בה, הפעם היחידה שפחדתי זה היה במאי האחרון על המדינה שלי.

רות וסרמן לנדה: ואני רוצה להגיד כזה דבר, אני מסכימה עם שיקלי, אני מסכימה איתו על המלל בתחקיר, הוא מפריע לי, הוא מטעה, הוא מפריע לי, כאדם ליברלי הוא מפריע לי.

רות וסרמן לנדה: אני יכולה לנתח עכשיו שעה מה היה ספציפית בלוד, עם השבאב שזאת תנועה ארצית שאין לה הנהגה עדיין, מסודרת, שצריך לפעול נגדה בכל מיני איזורים שונים בנפרד, ועוד פעם אני אומרת, אני מאלה, ואני מצדיעה לגורמי אכיפת החוק, כך חונכתי וכך אני ממשיכה לחנך.

רות וסרמן לנדה: אבל אני אומרת, יש פה הסתכלות שהיא או לא מבינה את מה שקורה בחברה הערבית או שאני לא יודעת, איזה שהוא סוג של רכות בקרב מקבלי ההחלטות.

רות וסרמן לנדה: אני אומרת את זה ברכות ובכבוד.

קריאה: חלביות במונחים צה"ליים.

רות וסרמן לנדה: חלביות בעיניך, אבל אני לא נתתי ביקורת על איך שאתה דיברת.

מירב בן ארי: לא, הוא הגדיר את הדברים שלך.

מירב בן ארי: אתם שניכם באותו מקום.

רות וסרמן לנדה: הבנתי.

רות וסרמן לנדה: זאת היא דרכי, אבל בנוקשות בו בזמן.

רות וסרמן לנדה: הדברים שנאמרו על ידך חבר הכנסת איימן עודה כאבו לי בגוף ואני אומרת את זה כבן אדם שדובר ערבית, חי במדינה ערבית שלוש שנים, אני לא יודעת כמה עשרות אם לא מאות אם לא אלפי שעות השקעתי בחברה הערבית מליבי, בהתנדבות, שנים, ואני אומרת לך כמי שעודד, אני זוכרת את המילים זה הכאיב לי בגוף, זה לא הגיוני, לא מתאים, לא הולם את המעמד ואת ההשכלה.

רות וסרמן לנדה: ואני אומרת כזה דבר - - -

איימן עודה: מה ההתנשאות הזאת, אני לא מבין.

איימן עודה: מה את נותנת לי ציונים.

מירב בן ארי: מה זה ציונים, בסוף אם במהלך מבצע שומר חומות אתה מעלה פוסט שהעץ על הר הבית נשרף והוא מגיע לעשרות אלפים - - -

איימן עודה: אבל זה נכון.

מירב בן ארי: מה זה נכון, מי שרף את העץ הזה, מי שרף, למה, איזה נזק איימן, איזה נזק, לזה היא התכוונה.

רות וסרמן לנדה: זאת דעתי, אני עומדת מאחורי דעתי, כאדם שהשקיע מיליון ואני אמשיך להשקיע.

מירב בן ארי: אבל בואי נגיע לנקודה כי אני חייבת - - -

איימן עודה: אני כל חיי משקיע לדבר עם יהודים.

קריאה: תודה רבה.

רות וסרמן לנדה: הנקודה היא שמעולם לא עודדתי אלימות ואתה זה מה שעשית.

רות וסרמן לנדה: עכשיו אני אגיד כזה דבר, חבל שהשבאב האלה והלאומנות הזאת ואי אפשר לראות אותה אחרת, שהיתה בלוד, תצבע את כל החברה הערבית.

רות וסרמן לנדה: כמי שמכירה בעומק את החברה הערבית, לא רק מכירה גם מוקירה, יש נתח משמעותי וגדול של אנשים שרוצים, והדבר הזה צובע את כל החברה הזאת.

רות וסרמן לנדה: תשתיות, תעסוקה, דיברתם פה על רשתות חברתיות, הרבה ברשתות החברתיות, אין מספיק מנטרים, יש ארבעה מנטרים אחר רשתות חברתיות באגף סף לסיכול פשיעה ואלימות בחברה הערבית שחלקה נוטה ללאומנות, לא כולה.

רות וסרמן לנדה: אגב אני חייבת - - -

מירב בן ארי: אבל רות כבר שבע דקות, ברצינות, תקלו עלי, יש כאן אנשים שהגיעו במיוחד, תושבים, אז למה צריך על כל דבר 10 דקות לדבר.

מירב בן ארי: א בבקשה לסכם, לסכם בדקה.

רות וסרמן לנדה: בג'לג'וליה אני מכירה היטב גם את הרחובות וגם את ראשי המועצה וכו', ראש המועצה והשייח של המועצה עמד בכניסה לעיר ובגופו נתן קפה לאנשים שרצו לצאת ולנסוע לעבודה במהלך אותן תהלוכות.

רות וסרמן לנדה: פושעים התלבשו על הבלגן שהיה, על הברדק שהיה במדינה וחוסר המשילות ומנעו מהשייח, מראש המועצה ומאנשים לצאת לעבודה.

רות וסרמן לנדה: אותם עבריינים שמקבלים גושפנקא מהאוייבים שלנו מבחוץ.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: די, מספיק, אתם לא מקשיבים לי, ומעכשיו כל אחד מדבר שתי דקות ואני אעצור.

מירב בן ארי: אתם לא מכבדים אותי.

מירב בן ארי: זה לא מקובל עלי, אני נותנת לכם לדבר, אתם מעירים, מספיק, די.

מירב בן ארי: בבקשה נציג הכבאות, אני רוצה שנעשה הפסקה קצת במה שנקרא במתודיקה של מה שקורה כאן.

קריאה: אנחנו מדליקים שריפות, בוא תכבה.

איציק עוז: גבירתי יושבת הראש, חברי כנסת, שמי איציק עוז, רח"ט מבצעים בכב"ה, אני אעבור על מספרים בקצרה, נתונים שהיה לנו במהלך המבצע.

איציק עוז: אז למעשה אנחנו טיפלנו בלמעלה מ-7,000 אירועים במהלך המבצע, פי שתיים מתקופה מקבילה אשתקד, כאשר היו שני מאמצים עיקריים, מאמץ ראשון הצלת חיים והמאמץ השני רציפות תפקודית.

איציק עוז: המערך שלנו עבד במצב ארגוני שתיים ועברנו גם לאחר יומיים למצב ארגוני שלוש, המשמעות היא למעשה שעבדנו 24, 24.

איציק עוז: כדי לסבר את האוזן 50 אחוז מהסד"כ עבד יום אחד ולמחרת 50 אחוז אחר וככה היינו במהלך כל המבצע.

איציק עוז: עוד כמה נתונים.

איציק עוז: מחוז מרכז כפי שאתם רואים פה, טיפלנו ב-184 אירועים של שריפות רכבים, אני אומר בכוונה את הדברים האלה מכיוון שהם השפיעו לנו גם על חלק מההחלטות שלנו, בעיקר המעמס היה במחוז מרכז.

איציק עוז: מעבר לכך המאמץ העיקרי היה ירי התמ"ס, טיפלנו ב-149 אירועים כאשר החלק הארי של זה היה במחוז דרום, מתוכם שריפות, חילוצים שבצענו גם במהלך המבצע.

מירב בן ארי: תגברתם את התחנה של איילון שאחראית על רמלה לוד?

איציק עוז: כמובן.

איציק עוז: אני אדבר גם על התגבורים.

איציק עוז: מה שאתם רואים בשקף הזה, זה אותם אירועים שאנחנו הותקפנו, 204 אירועים שאותם צוותי כיבוי הותקפו, 14 רכבי כיבוי הושבתו במהלך המבצע.

איציק עוז: אני רוצה לסבר את האוזן, מתוך 280 כלי רכב כיבוי 14 רכבים, חמישה אחוז מכלל הרכבים, צריך להבין ששמשה של רכב שהיא מתנפצת לוקח זמן רכב משאית לטפל בזה וחלק מאותם רכבים גם היו באותם אירועי משיכה שלנו.

איציק עוז: עשינו גם השוואה כדי להבין מבחינתנו על בנין הכוח - - -

קטי קטרין שטרית: אגב פגעו בכם?

מירב בן ארי: תסתכלו על המצגת.

איציק עוז: הרכבים עצמם נרגמו באבנים והושבתו חלק מאותם רכבים.

אמיר אוחנה: גם אמבולנסים של מגן דוד אדום למיטב זיכרוני.

איציק עוז: עשינו השוואה כדי לנסות לקחת, נאמר פה גם, האם אנחנו מתכוננים למערכה הבאה ומה תהיה המערכה הבאה, אז לקחנו את צוק איתן אל מול שומר החומות כדי להבין את כמות האירועים, אז כמות האירועים בשומר חומות הוכפלה, אפשר לראות את זה גם בשקף הבא, וזה אמור להשפיע גם מבחינתנו על בנין הכוח ולשם אנחנו גם הולכים.

איציק עוז: אם אני אסכם את הדברים מבחינת תובנות, זה השקף שלאחר מכן, אז אנחנו בצענו מספר תחקירי עומק שאנחנו עדיין מבצעים, אפשר לראות את אותם תחקירי עומק שעל בסיס החלטה של הנציב אנחנו בצענו בכל מחוז ובסופו של דבר בהפעלה המבצעית, ופה אני גם אסכם בשני השקפים האחרונים, אז אנחנו הבנו שכל מה שקשור למיצוי המשאבים הלאומיים, דברים שאנחנו יכולים להשתמש במה שנמצא אצל האזרחים כדי לעזור לנו לקיים את האחריות שלנו, לשמר לנו גם עתודה ארצית, גם איך אנחנו פועלים מבצעית תחת אש, גם תחת אש של ירי תלול מסלול ובכלל תחת אותם הפס"דים, הפעלת הכבאים הכתומים אני אגע בזה, אותם כבאים כתומים זה כבאים שנמצאים בצה"ל ואיך אנחנו משמרים את היכולת להפעיל אותם מוקדם ככל שניתן.

איציק עוז: זה אותם 1,200 כבאים, שוחחנו על זה גם, גבירתי יושבת הראש במבצע מגן ערים שגם את חלקם גם הפעלנו שם.

איציק עוז: ואיך אנחנו מטפלים בזירות טילים ובכלל להעביר את המקל לצה"ל מוקדם ככל שניתן.

איציק עוז: אני רוצה לסכם ממש במספר משפטים.

איציק עוז: כל מה שקשור למתן מענה שלנו להסלמה, כבאות והצלה ישראל נושאת בנטל מרכזי בכל מה שקשור לאירועי הרס ושריפות וכנראה זה גם מה שאנחנו נעשה באירועים הבאים.

איציק עוז: כל מה שקשור למיסוד וגיוס מידי של מערך הכבאים הכתומים זה דברים שאנחנו אל מול צה"ל, אל מול אמ"ץ - - -

מירב בן ארי: גייסת מילואים?

איציק עוז: גוייסו מילואים כתומים גם.

מירב בן ארי: תוך כמה ימים הגיעו המילואימניקים שלכם?

איציק עוז: הם מגיעים בפרק זמן, אנחנו מוציאים את הדרישה וזה צו שמונה כמו שנאמר, זה צו תשע יותר נכון, ואז מגיעים תוך פרק זמן של 24 שעות, מתחיל צבירת הכוח, הסד"כ, והוא נמשך במשך פרק זמן קצר.

איציק עוז: תוך 24 שעות - - -

מירב בן ארי: הם כבר בתחנות מפוזרים.

איציק עוז: הם נמצאים כבר בתחנות מפוזרים.

קריאה: אתם נעזרים בצבא?

איציק עוז: זה הכתומים, הכתומים זה הצבא.

איציק עוז: הכבאים הכתומים זה אותם כבאים שעבדו בעבר ככבאים בחיל האוויר ואנחנו עושים להם הסבה במהלך השגרה כדי שיהיו לטובתנו במהלך החירום.

איציק עוז: כל מה שקשור, ואני אומר את זה כאן, שיש לקבוע מנגנון שיפוי תקציבי בעת גיוס מאוחר, זה משהו שצריך לקחת אותו בחשבון, לחזק את ציר המודיעין כחלק בלתי נפרד, שאנחנו לא נגיע לכל אותם אירועי משיכה שבהם יפגעו או עלולים להיפגע כבאים וכמובן אנחנו נערכים כבר עכשיו לרכש אמל"ח ייעודי.

איציק עוז: צריך להבין שכב"ה כגוף מציל חיים יש לנו רכבי כיבוי ממוגני ירי.

איציק עוז: אני לא יודע כמה יש את זה בעולם - - -

מירב בן ארי: יש לך רכב ממוגן ירי?

איציק עוז: יש לנו תשעה רכבים ממוגני ירי שהם מפוזרים גם במחוזות הרלוונטיים, זה מחוז דרום, מחוז צפון, מחוז חוף, ומחוז יו"ש כמובן.

איציק עוז: אלה עיקרי הדברים, כמו שאמרתי כב"ה מוריד פה את הלהבות קצת, אז בסדר גמור.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: זה חשוב היה שבאת גם כדי שנבין גם על הנזק שנגרם לכבאות בעקבות אירועי שומר חומות, אבל גם איך מתנהלים בצורה מהירה באירועים כאלה מורכבים.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע מהמשרד לביטחון פנים.

הרצל קבלו: הרצל, ראש אגף חירום במשרד לביטחון פנים.

מירב בן ארי: היית פה גם בדיון שהיה באוקטובר, נכון?

הרצל קבלו: כן, אני בכל הדיונים בוועדה, רובם, כולם.

מירב בן ארי: אני רוצה שתייחס לענין של הגיוס של המשטרה במילואים.

הרצל קבלו: גיוס משטרה במילואים זאת משימה שהמשטרה הציגה, אין לי הרבה מה להוסיף על הענין הזה.

הרצל קבלו: אני רק אומר שחלק מהלקחים כפי שהציג מוריס הם תגבור אותם במספרים בערך המוחלט שלהם.

הרצל קבלו: במספרים שהוא הציג.

הרצל קבלו: וזה גם סיכום של השר, כלומר הדברים שהוצגו פה הם סיכום של השר בהקשר הזה.

מירב בן ארי: מה אתם עושים במשרד כדי להתכונן לשומר חומות הבא.

הרצל קבלו: אנחנו במשרד, כמובן שתפקיד המשרד לתמוך את כל הגופים המבצעיים, משטרה, כבאות, שב"ס וכן הלאה.

מירב בן ארי: מה הצעדים האופרטיביים שאתם עושים.

הרצל קבלו: הלקחים האופרטיביים המשמעותיים מעבר למה שהוצג פה, אולי לחדד בנוסף למה שהוצג פה, כי מה שהוצג אלה לקחים משרדיים שרובם חוצי ארגון, זאת הסוגיה המאוד מרכזית שהציג פה מוריס.

הרצל קבלו: לבנות אמצעים שיוכלו לסייע לנו בלשלוט על אירועים, שזה אירוע לאומי לא קטן, שזה מערכות השו"ב שדיבר עליהם מוריס.

הרצל קבלו: אני לא אחזור על דבריו כי נאמרו פה דברים לגבי - - -

מירב בן ארי: אבל אתה זה שצריך לעשות את התכלול של השו"ב, מוריס העלה את זה אבל האחריות היא של המשרד.

הרצל קבלו: נכון מאוד.

מירב בן ארי: ואנחנו צריכים לבדוק את זה.

הרצל קבלו: וכך זה קורה.

הרצל קבלו: מוריס הציג את זה כי אלה הלקחים, אבל כך זה קורה.

הרצל קבלו: הריכוז הוא של המשרד, רוב עבודת המטה מתבצעת במשרד כגוף שתוך את הגופים האופרטיביים ומסייע להם, אבל הדברים הוצגו פה, כי זה הסיכום שהיה בפני השר.

מירב בן ארי: אבל מה אתם עושים עם זה?

מירב בן ארי: אתם מציגים לי אבל אני רוצה לדעת מה אתם עושים.

מירב בן ארי: יש לנו בעיה אמיתית של שו"ב, מה זה, כמו הודו.

מירב בן ארי: אי אפשר לדבר ביחד, סליחה, לא פגעתי בהודים עכשיו.

מירב בן ארי: מה הבעיה שאמבולנס נכנס שידע שיש שם, שיש לו סכנת חיים.

מירב בן ארי: שמכבי אש נכנסים ש הוא ידע.

מירב בן ארי: עכשיו את יושב בחמ"ל, אתה רואה אפליקציה מדהימה של מגן דוד אדום, אפליקציה מדהימה שכיבוי אש לקחו ממגן דוד אדום, כדי להיות הרבה יותר טובים והמשטרה לא באירוע.

הרצל קבלו: לא, זה לא מדוייק שהם לא באירוע.

הרצל קבלו: כי יש מערכות שו"ב לכל ארגון, גם במשטרה - - -

מירב בן ארי: מה זה לכל ארגון, לכולם ביחד.

הרצל קבלו: אז אני אשיב לך ברשותך.

הרצל קבלו: אז החיבור של כל המערכות יש כזאת פלטפורמה לאומית היום שמנוהלת על ידי פיקוד העורף, היא נקראת מערכת שו"ב שועל, ככה היא נקראת.

הרצל קבלו: והיא מחברת בכל מיני מודלים גם את הרשויות המקומיות וגם את הגופים המגיבים וגם את הצבא, כל אחד לפי החתך.

רות וסרמן לנדה: אבל בלי השב"כ, אין חמ"ל אחוד שמשלב את שירות הביטחון הכללי.

רות וסרמן לנדה: עדיין.

רות וסרמן לנדה: זה אחד מהדברים שצריכים להיעשות.

מירב בן ארי: אני לא דיברתי לא על השב"כ ולא על פיקוד העורף, לא מעניין אותי השו"ב של פיקוד העורף, אני יודעת שהצבא עובד בענין הזה מעולה.

מירב בן ארי: אני שואלת למה למשטרה אין את זה והאם המשרד לביטחון פנים מטפל בזה.

הרצל קבלו: אז אנחנו מטפלים, קמה ועדה שאנחנו מרכזים את עבודת המטה בתוכה, המשרד יתקצב, זה גם סיכום השר.

הרצל קבלו: יתקצב הקמת מודול למערכת, מודל שיקרא שו"ב בט"פ שיחבר את גופי הבט"פ ואת שאר - -

מירב בן ארי: יפה.

מירב בן ארי: לשם חתרתי.

הרצל קבלו: כן, זה מה שניסיתי לומר בענין הזה.

הרצל קבלו: דבר נוסף שאנחנו מרכזים ביחד עם הגופים, זאת אמנם עבודת מטה קצת יותר רחבה אבל היא פוגעת בדיוק בסוגיות האלה וכאן מדובר על גיבוש התרחיש הלאומי, תרחיש הפס"ד רב זירתי שהוא לא קיים היום.

הרצל קבלו: הוא לא קיים.

הרצל קבלו: ברמה של הגדרת תרחיש, התרחיש הזה הוצג ברמה עקרונית לוועדת השרים לפני שבועיים משהו כזה, אושר על ידי שר הביטחון ברובו, אנחנו קיבלנו, ביקש השר לביטחון פנים לעשות עבודה משלימה ולהציג את זה לוועדת השרים הבאה שתהיה בינואר, אנחנו גיבשנו צוות, התכנסנו אתמול, שלשום - - -

מירב בן ארי: זה הצוות שאוחנה דיבר עליו?

הרצל קבלו: אני לא חושב, לא.

הרצל קבלו: זה צוות שאנחנו גיבשנו והבאנו אלינו את הצבא כדי ללמוד איך הם עושים את זה, הבאנו עוד כל מיני מומחי תוכן שעושים את זה, והגיבוש של הדבר הזה בסופו של דבר הגדיר את התרחיש שאל מולו בונים את הכוח.

הרצל קבלו: בנין הכוח, תוכנית העבודה - - -

מירב בן ארי: ומה יש בינואר בהחלטת ממשלה?

הרצל קבלו: אנחנו נציג את החלק של ביטחון פנים, מה שהוצג בוועדת שרים האחרונה להגנת העורף זה החלק של משרד הביטחון, ואת החלק של המשרד לביטחון פנים באירועי חירום אזרחיים אנחנו ביקשנו ארכה, השר ביקש ארכה, להציג את זה, ואנחנו מתכוננים לכך, להציג את זה ב-13 בינואר בוועדה הבאה.

מירב בן ארי: או-קי.

מירב בן ארי: ואז אתה תבוא לפה ותציג את זה כאן.

הרצל קבלו: אין בעיה.

מירב בן ארי: עכשיו אני רוצה לשמוע את הנציגה של הפרקליטות, בבקשה.

גלית שוהם: שלום גבירתי, שמי עורכת דין גלית שוהם, אני ראשת צוות מעצרים בפרקליטות מחוז ירושלים פלילי.

גלית שוהם: בניגוד למה שנאמר כאן הפרקליטות בהחלט התגייסה לאירוע, היא מגוייסת 24/7.

גלית שוהם: למעשה כבר במאי הוקם פורום של כל הפרקליטויות כדי להתוות מדיניות אחידה בטיפול בתיקי שומר החומות.

גלית שוהם: בפורום הזה חברים פרקליטים בכירים בהנחיית גורמים מפרקליטות המדינה, המשנה לעניינים פליליים, תפקידים מיוחדים, ולמעשה במסגרת המבצע המדיניות של הפרקליטות הוחמרה במובן הזה שהתייחסנו לכמעט כל התיקים כתיקי מעצר.

גלית שוהם: ועמדנו על מעצרם של מי שהשתתף בתיקים.

גלית שוהם: מי שביצע עבירות, כשאני מדברת על עבירות גם נגד הסדר הציבורי, התפרעויות, תקיפות שוטרים, עבירות ממניע גזעני וכמובן תיקי לינץ' של פגיעה באזרחים.

מירב בן ארי: אז אם זה כזה אופטימי אז למה מתוך 3,000 הגישו רק 338 כתבי אישום?

מירב בן ארי: זה 10 אחוז.

גלית שוהם: אז אני כבר אתייחס גבירתי לנתונים.

גלית שוהם: אין לי נתונים לגבי התיקים שנסגרו - - -

מירב בן ארי: לא, נפתחו שאלתי.

גלית שוהם: התיקים שהגיעו אלינו וטופלו אצלנו במסלול של מעצר, הם התיקים החמורים יותר.

גלית שוהם: כמובן שיש תיקים נוספים שנשלחו להשלמות חקירה, תיקים שהבסיס הראייתי בהם לא היה מספיק חזק ולכן הם יחזרו מה שנקרא אצלנו במסלול הרגיל.

גלית שוהם: הם יטופלו אצלנו כתיקי הכנה.

מירב בן ארי: יש אצלכם עדיין תיקים שפתוחים לפני הגשת כתב אישום?

מירב בן ארי: כי אני ביקרתי לפני חודש בדרום ואמרו לי שעדיין המעצרים על שומר חומות בעיצומם.

גלית שוהם: אז אני אפרט גבירתי מבחינת הנתונים.

גלית שוהם: הוגשו 322 כתבי אישום נגד 554 נאשמים.

מירב בן ארי: המשטרה פה פרגנה לכם אני רואה.

אמיר אוחנה: לא, מה שאת אומרת זה רק פרקליטות או גם פרקליטות וגם תביעות?

גלית שוהם: פרקליטות.

גלית שוהם: התביעות לא מגישות תיקים של התפרעויות.

אמיר אוחנה: אז זה זה ועוד זה?

מוריס חן: כן.

אמיר אוחנה: אתה בטוח, הנתון שלך זה תביעות בלבד.

אמיר אוחנה: אם אתה לא בטוח - - -

מוריס חן: אני אבדוק את זה.

מוריס חן: אני לא בטוח.

מירב בן ארי: מה זה ה-338, זה תביעות של המשטרה, כי היא אומרת שלפרקליטות יש 320.

מירב בן ארי: זה לא כזה רחוק.

אמיר אוחנה: הוא אמר שהוא יבדוק.

מוריס חן: אני אבדוק את זה עוד פעם לגבי, אם זה ביחד.

איתמר בן גביר: אבל תביעות בדרך כלל לא מתעסקים בעבירות כאלה.

אמיר אוחנה: אם יש לך יידוי אבנים זה תביעות.

איתמר בן גביר: מה פתאום, יידוי אבנים זה פרקליטות.

גלית שוהם: זה אנחנו.

גלית שוהם: תיקי התפרעויות הם בסמכות הפרקליטות.

אמיר אוחנה: אז איזה תיקים התביעות מגישים?

מירב בן ארי: זה רלוונטי משומר חומות.

גלית שוהם: אם הם מגישים תיקי היזק בזדון, היזק לרכוש, תקיפה סתם - - -

אמיר אוחנה: יכול להיות שיש פה גם וגם, כי יש פה נזקי רכוש, צריך להסתכל על זה שלם.

מוריס חן: אז אני אבדוק את זה.

מירב בן ארי: טוב.

מירב בן ארי: בוא נתייחס לתיקים של הפרקליטות.

גלית שוהם: גבירתי רוצה את הפילוח לפי מחוזות?

מירב בן ארי: כן.

גלית שוהם: אז מחוז צפון הוגשו 27 כתבי אישום כנגד 45 נאשמים.

גלית שוהם: במחוז דרום הוגשו 63 כתבי אישום כנגד 127 נאשמים.

גלית שוהם: מחוז תל אביב הוגשו 35 כתבי אישום כנגד 62 נאשמים.

אמיר אוחנה: לזה אין לנו מצגת, נכון?

מירב בן ארי: אין לנו אבל את תעבירי לנו את הנתונים כמו שצריך.

מירב בן ארי: אגב, אני רק אגיד כשכבר באוקטובר הוועדה מבקשת מפרקליטות המדינה לספק לה בדיון הבא שיתקיים מספר כתבי אישום.

מירב בן ארי: אבל תעבירי לנו בכתב.

איתמר בן גביר: כמה יש לך סך הכל אצלך?

מירב בן ארי: 322.

גלית שוהם: זה נכון לסוף ספטמבר.

מירב בן ארי: שאלתי אותך אם יש עדיין תיקים.

גלית שוהם: אני מטפלת במעצרים אז אני לא יכולה לענות על השאלה הזאת.

גלית שוהם: מחוז חיפה הוגשו 73 כתבי אישום כנגד 112 נאשמים.

גלית שוהם: מחוז ירושלים הוגשו 90 כתבי אישום, זה המחוז שלנו, כנגד 142 נאשמים, כשאני אציין שהאירועים במחוז ירושלים החלו כבר באפריל.

גלית שוהם: כבר שהחל הרמדאן.

גלית שוהם: במחוז מרכז הוגשו 34 כתבי אישום כנגד 66 נאשמים.

גלית שוהם: אנחנו התייחסנו לתיקים האלה כתיקי מעצר מכיוון שההנחה שלנו היתה שיש מסוכנות קונקרטית כלפי אותם מבצעי עבירות, כשהם מבצעים את העבירות האלה על רקע הסתה שהיתה בשעתו, על רקע האווירה המלהיטה ולכן ראינו בחומרה את התיקים הללו.

גלית שוהם: כרגע התיקים הללו החלו להתנהל, יש תיקים, אנחנו מדברים על חצי שנה אחרי האירוע, יש תיקים שכבר יש בהם גזרי דין בעיקר תיקי התפרעויות ותקיפות שוטרים.

אמיר אוחנה: איזה עונשים?

גלית שוהם: אנחנו מדברים על עונשים של מספר חודשי מאסר בפועל.

אמיר אוחנה: שירוצו בעבודות שירות?

גלית שוהם: לא, מספר חודשי מאסר בפועל.

אמיר אוחנה: זה אנשים שהיו עצורים עד תום ההליכים?

גלית שוהם: כן.

אמיר אוחנה: זאת אומרת מסתפק מה שנקרא.

גלית שוהם: גם אנשים שהיו עצורים וגם אנשים שלא היו עצורים, שוב, אנחנו מבקשים ענישה יותר חמורה - -

אמיר אוחנה: את יכולה לתת דוגמאות של ענישה של חודשי מאסר שקיבלו?

גלית שוהם: אין לי מספרי תיקים, אני יכולה לתת דוגמאות כלליות.

גלית שוהם: למשל יש לנו תיק של קטין שהורשע בהיזק בזדון למצלמות מבט למשל - - -

אמיר אוחנה: איפה, באיזה עיר?

גלית שוהם: בירושלים.

גלית שוהם: והוא קיבל שמונה חודשים בפועל כולל מאסר על תנאי, כולל הפעלה של ארבעה חודשי מאסר על תנאי.

אמיר אוחנה: היה לו מאסר על תנאי בר הפעלה.

גלית שוהם: נכון.

גלית שוהם: אבל שוב, זאת עבירה של היזק בזדון.

גלית שוהם: תיק של הפרעה לשוטר שזה זריקת אבנים ממרחק - - -

איתמר בן גביר: זריקת אבנים זה הפרעה לשוטר?

מירב בן ארי: תסיימי רק את הדוגמאות לתיקים שכבר יש גזרי דין.

גלית שוהם: זה בעיקר תיקי שלום, אנחנו מבקשים בעיקרון בתיקים הללו בין 12 ל-24 חודשי מאסר כשמדובר בבגירים, ואנחנו מקבלים פחות.

איתמר בן גביר: אני חייב לשאול, אני מכיר את הפרקליטות, אני מכיר גם את גברת שוהם כי אני ייצגתי לא מעט בצד השני.

איתמר בן גביר: מה שאת אומרת לי כאן מעורר תמרור אזהרה עצום, אני יודע שבמקרים של לקוחות שלי אתם לא לקחתם את זה לשלום, על כל תיק הכנסתם מניע לאומני, כפל, ואז ישר זה הולך לבית משפט מחוזי, הרבה פעמים זה אפילו בהרכב ואם זה לא בהרכב זה בפני דן יחיד מחוזי.

איתמר בן גביר: אני מכיר שמעון הצדיק, אגב היום, היום הציתו רכב לבחור שכבר שבע פעמים - - -

מירב בן ארי: הוא בסדר עם אבא שלו עם אמא שלו ועם אחותו?

איתמר בן גביר: שבע פעמים הציתו לתושב שמעון הצדיק בשם טליו שביוב רכב.

איתמר בן גביר: עצרו, זה התחיל בשומר חומות, עצרו את האנשים שהציתו רכב, שחררו אותם, אני לא יודע, אני יודע שבתיקים של חבר'ה מהגבעות או שהציתו רכבים, הם יושבים עד תום ההליכים.

איתמר בן גביר: ואם הם משתחררים אתם דואגים להגיש ערר לבית משפט עליון.

איתמר בן גביר: מה הולך כאן, את אמרת קודם זרקו אבנים הפרעה לשוטר, זריקת אבנים זאת הפרעה לשוטר?

איתמר בן גביר: יש לך שורה ארוכה של סעיפים שהם פי מיליון יותר חמורים, השאלה היא למה זה מגיע לשלום, למה זה לא בלי מניע לאומני, ואני חייב להגיד, רק 63 כתבי אישום או 27 כתבי אישום על אינתיפאדה שלמה שעשו כאן, מה זה.

גלית שוהם: אתה מדבר על מחוז דרום.

איתמר בן גביר: נכון.

אמיר אוחנה: המספרים באופן כללי אכן נמוכים ביחס לעוצמת האירועים וביחס למאמצים שהשקיעו - - -

מירב בן ארי: איזה הרתעה תהיה.

אמיר אוחנה: שהשקיעה משטרת ישראל, שהשקיעו שירות בתי הסוהר, כל הגופים, המספרים קטנים, הם נמוכים.

אמיר אוחנה: וגם העונשים, שזה לא תלוי בכם, אבל גם העונשים מאוד נמוכים.

גלית שוהם: אז אני אתייחס.

עמיחי שיקלי: רק לחדד את השאלה, למה אין מניע לאומני, למה אין מניע גזעני, למה?

גלית שוהם: אני אתייחס.

גלית שוהם: קודם כל בוודאי שיש תיקים עם מניע גזעני, מניע לאומני זה משהו אחר, מניע לאומני זאת עבירה לפי חוק המאבק בטרור שאנחנו צריכים להוכיח פגיעה חמורה לסיכון לגופו של אדם או לרכוש, זה משהו אחר.

גלית שוהם: מניע גזעני בוודאי שיש תיקים, יש לנו הרבה תיקים שהוגשו כמניע גזעני וחלקם הגיעו למחוזי, כשאנחנו מכפילים את העונש זה כבר מגיע למחוזי.

גלית שוהם: אני כרגע התייחסתי, שאלו אותי מה גזרי הדין שהתקבלו, לכך התייחסתי, אני מדברת על כרגע נכון לעכשיו חצי שנה אחרי האירוע, רוב גזרי הדין שהתקבלו הם בתיקי שלום.

איתמר בן גביר: כמה מה-93 כתבי אישום היו עם מניע לאומני?

איתמר בן גביר: בירושלים.

איתמר בן גביר: זה נתון שאת צריכה לדעת.

גלית שוהם: יש לי נתונים על מניע גזעני.

גלית שוהם: אני רק אציין - - -

איתמר בן גביר: לא שמעתי.

מירב בן ארי: אבל אי אפשר שאתה מצד אחד וקטי מצד שני - - -

איתמר בן גביר: אבל לא שמעתי.

מירב בן ארי: גם אני לא שומעת כי אתה מדבר וקטי מדברת והיא מדברת.

איתמר בן גביר: אני דיברתי הכי פחות כאן.

מירב בן ארי: הגעת לפני חמש דקות.

איתמר בן גביר: נו אז בסדר, דיברתי פחות.

מירב בן ארי: אנשים יושבים פה מתשע וחצי, ברור שהם ידברו יותר ממך.

גלית שוהם: אם חבר הכנסת בן גביר ירצה נתון מדוייק על סך התיקים הלאומניים והגזעניים שהוגשו אני אצטרך לבדוק את זה.

מירב בן ארי: אז את תבדקי לנו.

גלית שוהם: יש את הנתון הזה.

גלית שוהם: אבל מה שאני אומרת זה שאנחנו פועלים קודם כל כשאנחנו בוחנים את התיק שמגיע מהמשטרה אנחנו בוחנים אותו מבחינה ראייתית.

גלית שוהם: אני לא אגיש תיק שאין בו ראיות.

מירב בן ארי: זה תאמיני לי חודשיים בוועדה, את זה הבנתי בערך ביום הראשון.

גלית שוהם: ולכן הרבה פעמים הפער מכמות התיקים שנפתחו לעומת כמות התיקים שהוגשו בפועל, נובע מהעובדה שאין ראיות בתיקים.

גלית שוהם: התיקים האלה לא נסגרים מחוסר ענין לציבור, אני רוצה להבהיר.

גלית שוהם: יש תיקים שנשלחו להשלמות חקירה וכמו שאמרתי יחזרו אלינו במסלול - - -

מירב בן ארי: אז אני שאלתי אותך שאלה אחת, כמה עוד אירועים או תיקים פתוחים, כי אני הבנתי שיש עוד חבר'ה שעדיין בחקירה, כמה החזרתם, כמה עוד יש, כי אומרים חברי הכנסת ובצדק, היו מאות אירועים, איך יכול להיות שיש כל כך מעט כתבי אישום.

מירב בן ארי: תסתכלי על הנתונים של כיבוי אש.

גלית שוהם: ראיתי.

מירב בן ארי: כשאת מסתכלת על הנתונים של כיבוי אש שזה באלפים, של המשטרה שזה באלפים, לא הגיוני.

רות וסרמן לנדה: אם המשטרה מגיעה אחרי כמה ימים, אם המשטרה לא מגיעה מיד, מחבלים בראיות.

רות וסרמן לנדה: גם אם המשטרה לא מגיע מיד מחבלים בראיות מבחינת המצלמות וכו', חלק מהענין הזה גם קרה בלוד, ואז אין אנשים שמוכנים להעיד כי זה מפחיד.

מירב בן ארי: איך את מסבירה את המספר הנמוך הזה?

גלית שוהם: אני יכולה להסביר אותו, בעיני הפער נובע מקושי ראייתי.

גלית שוהם: כל תיק שהגיע אלינו לצורך הענין כתיק של שומר חומות, בין אם התפרעויות, בין אם לינצ'ים, כמובן טופל במסגרת מעצר.

גלית שוהם: תיקים שלא היו בהם ראיות - - -

איתמר בן גביר: זה לא נכון.

איתמר בן גביר: אני מכיר מקרים של אותו יושבייב, יש מצלמות אבטחה, הביאו לכם מצלמות אבטחה, בצילום רואים איך שורפים לו רכב או איך זורקים צבע על הרכב שלו, עד היום לא הגישו כתב אישום על זריקת צבע על הרכב.

איתמר בן גביר: יש לכם מצלמות.

גלית שוהם: אני אישית עברתי על הכל בירושלים.

איתמר בן גביר: אני אעביר לך את השם, אני אעביר לך את הפרטים.

גלית שוהם: אני לא מכירה את המקרה הספציפי הזה, אבל שוב, בכל מקרה כמו שאמרתי כרגע התיקים מתנהלים, יש לנו למשל תיק בקת"ב במחוזי, שהוגש כמעשה טרור שניתן לפני שבוע גזר דין של 30 חודשים.

מירב בן ארי: על מה?

גלית שוהם: על זריקת בקת"ב והתפרעות בבית חנינה.

אמיר אוחנה: שהעונש המקסימלי אם אני זוכר נכון זה 14 שנים על הצתה, זה הצתה.

גלית שוהם: אם זה יהיה 329 אז זה 20 שנה יכול להיות.

גלית שוהם: אנחנו ביקשנו יותר, קיבלנו 30 חודשים.

מירב בן ארי: את צריכה לחזור לוועדה לגבי הנושא של לאומנות - - -

אמיר אוחנה: מניע לאומני וגזעני.

מירב בן ארי: כי דווקא בדיון כזה חשוב הבעיה שלנו היתה בעיקר המניע הלאומני גזעני לא הבאת לנו את הנתון הזה.

קריאה: אני רוצה שתביני שבכל תיק מכניסים את הלאומני, זה אוטומטי.

מירב בן ארי: לא, תן לי להגיד לה, שיחסית לנציגי פרקליטות באת עם נתונים שזה כבר שינוי מרענן.

איתמר בן גביר: היא מאוד יסודית.

איתמר בן גביר: פרקליטה מאוד יסודית, אני יכול להעיד, הופעתי מולה גם.

קטי קטרין שטרית: גם אהבתי את הפתיח שהיא אמרה שהנהלים קצת יותר הוחמרו, כי אני אגיד לך מה אני צופה - - -

מירב בן ארי: לא, את לא אומרת לה מה את צופה.

קטי קטרין שטרית: אני מסתכלת על החברים מלוד, יש גירוש אתני.

קטי קטרין שטרית: מגרשים את התושבים היהודיים מהעיר.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את קרן אשחר מלוד ולאחר מכן יוזמות אברהם.

מירב בן ארי: יש עוד אנשים חוץ מחברי הכנסת שנמצאים כאן.

קרן אשחר: שמי קרן אשחר, אני גרה בלוד ומגדלת בה את חמשת ילדיי.

קרן אשחר: ב-10 למאי בלילה ערבים פורעים הציתו את בית הספר של הבן שלי ושרפו לחברה טובה שלי את האוטו.

קרן אשחר: יום למחרת הרכב הנוסף שלה הוצת, שלי הושחת לגמרי, מיום ליום המצב ברחוב נהיה יותר גרוע.

קרן אשחר: כוחות משטרה נוספים זרמו לעיר בשביל שיותר שוטרים לא יעשו את העבודה שלהם.

קרן אשחר: יותר שוטרים עמדו מסביב לשכונה במקום להיכנס לעבודה.

קרן אשחר: כך הוצתו בתי כנסת בזה אחר זה, בתי עסק, לינצ'ים וירי חי היו מנת לילותינו.

קרן אשחר: לאט לאט התחלנו גם להתבשר על המתים.

קרן אשחר: אחרי ארבעה ימים של פרעות נשארו הדיכאון השיקום והחרדה.

קרן אשחר: מאז הם אורחים קבועים בבתינו.

קרן אשחר: נזכיר את משפחתם של פגועי הלינצ'ים והירי שכנראה יהיו בשיקום כל החיים.

קרן אשחר: קשה מאוד לתאר במילים כמה בסיסי הצורך המודרני במשטרה, להיות עם חופשי בארצנו.

קרן אשחר: התחושה שהמון לובש שחורים מגיע לשרוף ולרצוח אותך ואין אף אחד במוקד מאה שזה מעניין אותו, או שפנוי לענות לנו לשיחה.

קרן אשחר: היא קשה מלהכיל.

קרן אשחר: קשה מלהכיל אותה גם חצי שנה אחרי המאורעות.

קרן אשחר: אחרי הפרעות הגיע השלב של הבגידה, הנטשת וגם שיקרת, המשטרה דיבררה את חוסר ההצלחה שלה באופן כזה שהאשים קהילה תמימה באלימות רק בגלל כיסוי הראש הססגוני שלה.

קרן אשחר: במקום לשמור על הסדר ולהגן על תושבים שומרי חוק, לנטרל מחבלים, המשטרה הציגה מצג שווא שהכל בשליטה, שהיא מפרידה בין ניצים, שהיא אוספת חומרים כדי להביא לדין פושעים.

קרן אשחר: בפועל אלפים מהפושעים האלה מסתובבים בינינו היום בשווקים, ברחובות ומשלמים לנו ועד בית.

קרן אשחר: בלוד אנחנו התושבים החלפנו אתכם בתפקידכם.

קרן אשחר: סטודנט לפילוסופיה נהיה רכז ביטחון, מורה נהיה רכז עירוני, פרקליט כלכלי נהיה חובש, מזכיר ישוב נהיה ראש כיתת כוננות.

קרן אשחר: לא דיברתם איתנו פעם אחת במהלך עריכת התחקיר הזה, אנחנו היינו שמה פרץ ולא היינו חלק מהתחקיר.

קרן אשחר: לאור המסקנות שהוצגו אני בכל זאת רוצה לשאול עוד כמה שאלות את השוטרים על הפעם הבאה.

קרן אשחר: מה נעשה היום, מה משטרת ישראל עושה היום נגד הפשיעה הלאומנית שקורית ברחובות, עבירות קטנות יגדלו להיות עבירות גדולות והיום אנחנו חווים אותם המון.

קרן אשחר: לא בעוצמה גבוהה אלא בנפח גדול ברחובות, גם בעכו, גם בלוד גם ביפו גם ברמלה.

קרן אשחר: האם אי פעם בדקתם מי היו הארגונים והמארגנים שגרמו להתפרצות הפרעות בכמה מקומות במקביל, בכל הארץ בבת אחת באותו ערב.

קרן אשחר: האם באתם עם המארגנים האלה חשבון, הבאתם אותם לדין, האם בדקתם, וידאתם, האם אתם יודעים להגיד האם הפרעות האלה היו מתוכננות מראש ומי תכנן אותם.

קרן אשחר: כחלק מהתחקיר לא נשמע לפחות, לא הזכרת את זה הרבה שבחנתם את הוראות הפתיחה באש, מה המסקנה שלכם על הפעולות של השוטרים בשטח.

קרן אשחר: האם הם פעלו לפי ההנחיות.

קרן אשחר: שאלה אמיתית שלי בעצם היא מה יעשה השוטר בפעם הבאה כשאני אפגוש ברחוב בקט"ביסט או זורק אבנים.

קרן אשחר: האם הוא ישלוף את הנשק שלו או לא ישלוף את הנשק שלו, האם הוא יגן עלי או ישאר מהצד ויפריד בין העצים.

קרן אשחר: איך אתם הולכים לשנות את מערך הסד"כ שלכם ככה שבמקום להביא כוחות לעיר תוך ארבעה ימים, כוחות כשירים לעיר תוך ארבעה ימים, אתם עושים את זה בזמן קצר יותר.

קרן אשחר: תוך שעות, בזמן שהעיר נשרפת.

קרן אשחר: מה אתם הולכים לשנות במוקד מאה, מוקד מאה קיבל אלפי קריאות, 4ם דקות המתנה בלילה הראשון בעיר לוד, זה חייב להתנהל אחרת בפעם הבאה.

קרן אשחר: חלק אינהרנטי מצדק הוא הדין, פורע שלא נתפס ושלא מוצה איתו הדין מרגיש חופשי לחזור ולפרוע, יהווה סמן לאחרים להצטרף.

קרן אשחר: המשטרה מציירת את גבולות המותר בעצם הדרישה שלה לקיום החוק, פשעים שהיא פועלת לפענח ולמצות עליהם את הדין ישארו מחוץ לחוק ופשעים שהיא לא פועלת לפענח ולמצות את הדין יהפכו להיתר.

קרן אשחר: זה יהיה מותר.

קרן אשחר: אני רוצה לשאול האם פיענחתם, האם חקרתם את הצתות בתי הכנסת, מתי או מה היא המסקנה של הלינץ' של אלעד ברזילי שלא פוענח עד היום, לגבי מקרי הירי שקרו בלוד ביפו בעכו ברמלה.

קרן אשחר: הצתות הרכבים, הצתות מבני ציבור.

מירב בן ארי: תודה קרן.

מירב בן ארי: יוזמות אברהם.

אמנון בארי-סוליציאנו: אמנון בארי-סוליציאנו, אני מנכ"ל שותף ולידי עמיתי דוקטור ת'אבת אבו ראס.

אמנון בארי-סוליציאנו: אני אגיד בקצרה, אנחנו עמותה שבמקרה יושבת בלוד, אבל אנחנו דואגים לזה שיהודים וערבים יוכלו לחיות בשלום ובשיוויון במדינת ישראל, כי אף אחד לא הולך להתאדות מכאן ומבחינתנו עבריינים צריכים לעמוד לדין ולא משנה זהותם הלאומית.

אמנון בארי-סוליציאנו: בישראל יש מאות אלפי נקודות מגע בין יהודים וערבים, לא רק בערים המעורבות, גם בתפר שבין השכונות, גם באיזורים מעורבים, והמשטרה צריכה, אנחנו מדברים על הפעם הבאה, המשטרה צריכה להיערך, להיות פרוסה במאות ואלפי מקומות, אין מנוס מזה משום שכל נקודה כזאת היא נקודת תבערה פוטנציאלית, האלימות שפורצת ושפרצה ושתפרוץ היא לעולם אלימות דו צדדית, היא לא חד כיוונית - - -

איתמר בן גביר: למה אתה משווה?

איתמר בן גביר: אין סינרגיה.

אמנון בארי-סוליציאנו: אני לא משווה.

איתמר בן גביר: על כל מאה אירועים יש אירוע אחד, איפה אתם, איפה הייתם, איפה הייתם כשפגעו בילדים יהודים.

איתמר בן גביר: איפה הייתם?

אמנון בארי-סוליציאנו: היינו שם ואנחנו לא משווים.

איתמר בן גביר: מה אמרתם, עשיתם משהו?

אמנון בארי-סוליציאנו: כן, אמרנו והיינו - - -

מירב בן ארי: איתמר תן לו לסיים.

אמנון בארי-סוליציאנו: אמרנו והיינו והאלימות היא דו צדדית, אנחנו לא טוענים ולא טענו שיש סימטריה - - -

איתמר בן גביר: חוצפן.

אמנון בארי-סוליציאנו: אבל האלימות היא לעולם דו צדדית.

אמנון בארי-סוליציאנו: והשטח רווי בנשק וכשמדובר פה על מכפלת כוח אזרחי צריך לשים לב, נשק נמצא אצל כולם ומי שקורא פה למכפלת כוח אזרחית קורא לזה מלחמת אזרחים וזה מה שיהיה.

איתמר בן גביר: אתה לא מבין שיש הבדל בין נשק חוקי לנשק לא חוקי?

אמנון בארי-סוליציאנו: לא, זה לא משנה.

איתמר בן גביר: נשק שהוחזק ברשיון כדי להגן על בתים של יהודים.

איתמר בן גביר: זרקו עליהם בקבוקי תבערה, וירי יורים סתם?

אמנון בארי-סוליציאנו: מי שהרג את מוסה חסונה - - -

איתמר בן גביר: מוסה חסונה בא לזרוק בקבוק תבערה.

איתמר בן גביר: מוסה חסונה בא לזרוק ולרצוח את הילד הזה.

איתמר בן גביר: מוסה חסונה בא לרצוח את הילד הזה.

איתמר בן גביר: חוצפה.

מירב בן ארי: יש הבדל משמעותי בין נשק שמוחזק עם רשיון בצורה חוקית כמו שקורה בכל המדינות הדמוקרטיות בעולם, מותר לאנשים לשאת נשק, אנחנו תומכים בזה גם בוועדה הזאת, לבין נשק מוברח שמיוצר במחרטות בשטחים שהרבה פעמים אין לו בטח רשיון והרבה פעמים הוא נועד מי כמוך יודע לשימוש ולפשיעה פלילית.

מירב בן ארי: לכן אני מבקשת ממך, כשאתה אומר נשק, תבדיל גם אתה, הרי בסוף - - -

אמנון בארי-סוליציאנו: אני עושה את ההבחנה.

מירב בן ארי: אתה לא יכול להגיד כל הנשק.

אמנון בארי-סוליציאנו: אני עושה את ההבחנה, אני רק אומר שמי שמדבר על מכפלת כוח אזרחית ולצייד את האזרחים שנמצאים במרחק נגיעה או באותו אירוע, ובעצם לא משאיר את העבודה בידי מי שמוסמך לכך המשטרה - - -

איתמר בן גביר: אבל מה רצית שהם יעשו, הם לא באו, המשטרה לא באה, זרקו בקבוקי תבערה על בתים עם תינוקות, מה הם היו אמורים לעשות.

איתמר בן גביר: מה התינוק הזה, מה אמא שלו היתה צריכה לעשות.

אמנון בארי-סוליציאנו: אני חושב שבמדינת חוק למשטרה צריך להישאר המונופול על הפעלת כוח.

איתמר בן גביר: אבל היא לא באה.

אמנון בארי-סוליציאנו: ולא לתת אותו לאזרחים, כי זה מתכון בדוק למלחמת אזרחים.

מירב בן ארי: אין ויכוח שהמשטרה היא זו שצריכה כמובן דבר ראשון, כל חבר כנסת כאן יגיד את זה, כשמחייגים מאה כל אדם שמתקשר מצפה, אבל כשאתה מחייג מאה במשך 40 דקות - - -

אמנון בארי-סוליציאנו: 40 דקות לא באו.

מירב בן ארי: גם אזרח לא משנה, בכלל לא שואלים, הרי כשהוא מחכה בטלפון בכלל לא יודעים אם הוא ערבי או יהודי, אבל בסוף מי שחיכה על הקו זה אותם אזרחים יהודים ולכן כשאנחנו אומרים אנחנו רוצים לעודד אזרחים שיהיה להם נשק חוקי וברשיון, אנחנו לא מעודדים, זאת לא המטרה, אנחנו כן מעודדים אנשים להגן על עצמם.

אמנון בארי-סוליציאנו: מדובר על נשק חוקי בידי יהודים והנשק הלא חוקי הוא בידי הערבים - - -

מירב בן ארי: אבל זה הביטוי בשטח.

אמנון בארי-סוליציאנו: השיח החד צדדי אף אחד לא מדמיין שיתחילו לחלק נשק חוקי לערבים.

אמיר אוחנה: זה מה אתה מציע, שנחלק נשק לפורעים האלה.

אמנון בארי-סוליציאנו: לא, אני מציע שלא יחולק נשק לאיש.

אמנון בארי-סוליציאנו: לא ליהודים ולא לערבים.

אמנון בארי-סוליציאנו: משום שאז אנשים מאויימים ירו אחד על השני.

אמיר אוחנה: אז לשמחתי אתה במיעוט.

אמיר אוחנה: אתה במיעוט מזהיר, משום שגם בעולם שבו יש משטרה אידיאלית והמשטרה מגיעה תוך דקה, תוך 60 שניות לאירוע, עדיין בסכנת חיים אנשים צריכים להגיב, אנשים צריכים להגן על חייהם.

אמיר אוחנה: ולשם כך הם צריכים כלי להגנה עצמית.

אמיר אוחנה: מדינת ישראל מאפשרת את זה.

איתמר בן גביר: מה הם היו צריכים לעשות, זרקו על הבית שלהם בקבוק תבערה, היו צריכים לבוא עם זרי פרחים, מה אתה רצית.

איתמר בן גביר: מה רצית, 40 דקות כמו שאומרת יושבת הראש, הם אמרו תבואו.

איתמר בן גביר: התחננו למשטרה, המשטרה לא באה.

איתמר בן גביר: אגב אם היו אומרים להם תג מחיר תוך שתי דקות היו מגיעים.

אמנון בארי-סוליציאנו: אז שוב אני אומר, במדינה שכולה מנוקדת בנקודות מגע, נקודות תבערה בין יהודים וערבים, המשטרה צריכה להיות פרוסה בצורה כזאת כדי לנטרל את מוקדי החיכוך האלה.

אמנון בארי-סוליציאנו: זה לא יכול להיות בידי אזרחים, שוב אני אומר, זה מתכון למלחמה.

אמיר אוחנה: אני מציע שנרחיב את מאגר נושאי הנשק, אם זאת הפילוסופיה אנחנו צריכים להרחיב את המאגר הזה.

אמנון בארי-סוליציאנו: לא.

אמיר אוחנה: בוודאי.

אמיר אוחנה: להכפיל ולאפשר לאזרחים להגן על חייהם ולגבות אותם.

אמיר אוחנה: דרך אגב את זה אני אומר, כי אותם יורים שבצדק ירו והגנו על חייהם נעצרו, אני מזכיר לכולם.

אמיר אוחנה: טוב שלא הוגש כתב אישום.

אמנון בארי-סוליציאנו: טוב לשמוע הכל על הכתפיים שלך, אבל זה היה פאול גדול, גדול שהם עצרו אותו.

מירב בן ארי: חברת הכנסת נירה שפק.

נירה שפק: אני רוצה לומר כמה דברים.

נירה שפק: קודם כל אחד הדברים, מדובר כאן על לקחים של ביטחון הפנים, אחד הדברים שכחברת ועדת חוץ וביטחון לי היה ברור והצגתי את זה, שלא יתכן יותר הערכות מצב נפרדות.

נירה שפק: לא יכול להיות שלוועדת חוץ וביטחון באים ומציגים גורמי ביטחון שונים ומשטרת ישראל לא חלק מהערכת המצב.

נירה שפק: העמדה הזאת התקבלה וזה הדבר הראשון שאנחנו צריכים לוודא.

נירה שפק: כי בסוף יש השפעה, ראינו במבצע הזה, ראינו במה שקרה עכשיו שיש קשר הדוק בין מה שקורה בזירה הצבאית, נקרא לזה ככה, למה שקורה בזירה האזרחית.

נירה שפק: אז אני חושבת שזה אחד הלקחים הראשונים שאני רוצה שמשטרת ישראל, אני לא יודעת, לא הייתי כאן כל הזמן אבל הייתי קשובה ולא שמעתי את זה ואני חושבת שזה אחד הדברים הברורים.

נירה שפק: למה, כי בין תכנון אסטרטגי לבין הערכת מצב לבין הידרדרות המערכה, מושג שאני שונאת אותו, מערכה לא מידרדרת.

נירה שפק: צריך להיות נקודות בחינה וכולנו מכירים את השפה או לא כולנו אבל אני אגיד שדפא ובדרך פעולה אפשרית יש את הדפא המסוכנת, ובדפא המסוכנת אנחנו צריכים לדעת אותה ואם לא ניהלנו אותה אנחנו בבעיה.

נירה שפק: ואם יש לנו דפא מסוכנת ולא חשבנו עליה אנחנו עוד פעם בבעיה.

נירה שפק: אז זה קודם כל הדבר הראשון שלי חשוב להגיד כאן.

נירה שפק: ואני רוצה לשמוע ממשטרת ישראל איפה זה בא לידי ביטוי.

נירה שפק: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו זה הגדרת תרחיש הייחוס.

נירה שפק: אני רוצה להתייחס לתרחיש הייחוס, אני יודעת שדיברתם.

נירה שפק: אז דיברתם על נגזרת כוח אדם, דיברתם, קראתי בעיתונות על הגדרת משך המערכה של 35 יום במצבי קיצון.

נירה שפק: אני רוצה לשאול אתכם אם יש לכם מדרגות.

נירה שפק: אם קיימות מדרגות ואם קיימת תוכנית לכל מדרגה והאם היא משולבת עם המדרגות של כלל ארגוני הביטחון.

נירה שפק: והדבר השני זה כל נושא האמל"ח.

נירה שפק: עוד פעם, קראתי בתקשורת, לא שמעתי על זה בחומרים, גם לא בדיון הראשון אצלך כבוד יושבת הראש, של חוסר באמל"ח, הפס"ד, כל הציוד ושני דברים היו כשלים, פעם אחת שלא היה מספיק, אז צריך להתאים את האמצעים לתרחיש לכמה צריך לרכוש, ושתיים, כשל מבני שכשבט"פ או משטרת ישראל נדרשו ורצו לרכוש מהצבא או להעביר מהצבא, אין הסדרה לנושא הזה.

נירה שפק: וצריך לראות, כי יתכנו מצבים כנראה שנצטרך להעביר וצריך לראות איך עושים את זה רגולטורית, חוקית.

נירה שפק: אני הבנתי שכשניסו לעשות את זה אי אפשר היה לממש את זה.

נירה שפק: אז גם לזה השאלה, האם אכן ואם נעשה משהו בכיוון הזה.

נירה שפק: אני אשמח לקבל כמה מילים על התחקיר של אבי ביטון ראש אגף מבצעים שנאמר לי שנעשה בעקבות זה, ממש שתי שורות ולהגיד עוד שני דברים שלי עולה בחיכוך מה שנקרא או בהבנות שבין שתי הוועדות, הנושא של חיזוק הישובים, דובר כאן, או חיזוק המרחב האזרחי, הבנת הצח"י, צח"י זה מושג, צוות חירום יישובי זה מצב שמוגדר למצבי חירום ואנחנו מבינים שאת הצח"י צריך להכניס גם בהקשרים של פנים ובהקשר הזה כל הרב"שים, רבש"צים וקב"טים.

נירה שפק: היום יש עבודה שנעשית על מעמד הרבש"צים, בין השלטון המקומי לבין משרד הביטחון לבין הבט"פ, האם להכפיף את זה למג"ב כן או לא, אני חושבת שזה משהו שצריך לשים אותו כי אנחנו יודעים לייצר כיפת ברזל בירי מבחוץ, אנחנו חייבים לייצר כיפת ברזל לביטחון התושבים מבפנים.

נירה שפק: אז אני גם ממליצה שיהיה דיון, ראיתי שכתבתם 13 לינואר, לעשות דיון משותף של ועחו"ב ובט"פ - - -

מירב בן ארי: אני כתבתי את זה?

נירה שפק: 13 בינואר הם אמרו.

קריאה: אני אמרתי, זה מה שאני מכיר.

נירה שפק: אז אני אומרת, בואו ניקח את הכל, כשתגמרו את כל הדברים, אמרתי אחרי ה-13 בינואר, המערכה יכולה להיות מחר בבוקר, אז אני ממש אשמח לקבל תשובות על כל מה שאמרתי.

נירה שפק: אני יודעת שבוועדת חוץ וביטחון אני אדרוש שיהיה דיון בנושא.

מירב בן ארי: גם נשמח אם הצבא יקח יותר מעורבות באירוע, אבל זה אני כבר אתייחס.

מירב בן ארי: איתמר, יש לך עוד הערות, כי הערת והערת, יש לך שתי דקות, אני כבר אומרת לך, אל תתפזר כי נתתי לך להעיר כאן חופשי.

איתמר בן גביר: תראו, זה לא סוד שיש לי קשר מאוד טוב, אני חורש את כל הארץ ומסתובב בכל הארץ ועם אנשי שכונת שמעון הצדיק.

איתמר בן גביר: ממש הרגע תוך כדי דיון שאנחנו מדברים אני מקבל מהם עוד הודעה.

איתמר בן גביר: אני על כל אלימות שמופעלת כלפיהם, מציתים להם רכבים, מרביצים להם, פוגעים בהם, אני מקבל הודעות.

איתמר בן גביר: הכל מצולם.

איתמר בן גביר: יש שם מצלמות אבטחה בערך כמו מבט 2000, הכל מרושת הכל מצולם מעבירים למשטרה פעם אחר פעם אחר פעם חומרים.

איתמר בן גביר: זה פשוט מדהים.

איתמר בן גביר: אני מבין שמבחינת המשטרה יש מדרג - - -

קריאה: איפה הכל מצולם?

איתמר בן גביר: יש להם מצלמות והם מעבירים את כל החומר למשטרה.

איתמר בן גביר: מצלמה על הבתים שלהם.

איתמר בן גביר: על הבתים יש מצלמות, הרי מתנכלים למכוניות שלהם, לילדים שלהם שהולכים ברחוב - - -

קריאה: בלוד?

איתמר בן גביר: לא, בשמעון הצדיק בירושלים, זה מה שנקרא שייח ג'ראח.

איתמר בן גביר: ילד מסתובב שם על המדרכה חוטף אגרוף, ילדה מסתובבת חוטפת בעיטה, אמא הולכת, מוריס אתה מכיר את התוואי, כמה זה, 100, 200 מטר מהבסיס של מג"ב, מה הולך כאן.

איתמר בן גביר: יש משטרה, אני לא מכיר מציאות שעשרות אם לא מאות אירועים של טרור, אירועים לאומניים, אם זה פיגוע אבנים, אם זה פיגוע בקת"ב, ואם זה אפילו ריסוסי גרפיטי או לשפוך צבע או לשפוך זבל או לא יודע מה לשפוך על הבתים שלהם.

איתמר בן גביר: והמשטרה לא פועלת.

איתמר בן גביר: כלומר אנחנו מדברים כאן גבירתי על המסקנות של שמור החומות, אבל כנראה שמה שהיה ממשיך להתקיים.

איתמר בן גביר: אני מכיר משטרה אחרת, אני יודע שכשאתם רוצים לעבוד אתם יודעים לעבוד הכי טוב בעולם.

איתמר בן גביר: אני יודע שכשה

איתמר בן גביר: פרקליטות רוצה לעבוד היא לא עוזבת, אם יש איזה שהוא פרוייקט שהיא לוקחת היא יודעת לעבוד הכי טוב שבעולם.

איתמר בן גביר: גם מולך הייתי וגם מולה הייתי לא פעם ולא פעמיים וראיתי את היכולות וראיתי את האיכויות, ולכן אני שואל מה קורה כאן.

איתמר בן גביר: הרי זה לא, אני מניח, לא שמישהו מהדרג המדיני הפוליטי בא אליכם ואומר לכם אל תעשו, אין דבר כזה, לפחות לפי ההצהרות שאומרים, נותנים הנחיה מפורשת, תעבדו תעבדו תעבדו, אז מה קרה, פתאום הפרקליטות והמשטרה שכחה לעבוד.

איתמר בן גביר: אני רוצה להגיד עוד דבר, תבינו מה קורה, זה אירוע רודף אירוע רודף אירוע, אתמול ראיינו אותי על זה שיהודים עשו פנצ'רים לערבים בשכונת שמעון הצדיק, אני לא מקל בזה ראש, ואני גם לא רוצה שתצא מכאן איזה שהיא הבנה שאני יכול להבין דבר כזה.

איתמר בן גביר: אבל אני רק אומר לכם בואו תהיו במקום היהודים שם, וכנראה שהיהודים שעשו את זה לא מאותו איזור, אבל תחשבו שניה בראש, פוגעים בהם, מרביצים להם מציתים להם רכבים, אין משטרה, אתם מבינים מה זה גורם לציבור, אתם מבינים מה זה גורם, אנשים שאומרים אם אין משטרה אז אני אהפוך להיות שוטר.

איתמר בן גביר: לכן הפעילות שלכם היא כל כך הכרחית כדי לעצור הכל וכדי לנוע דברים של השלכות אחר כך ואני אומר שוב גבירתי יושבת הראש, זה מצויין שאנחנו יושבים כאן ומדברים על שומר החומות וזה חשוב מאוד לשמוע על המשטרה שהפיקה לקחים ומגייסים יותר שוטרים בצורה מהירה וכן הלאה.

איתמר בן גביר: אבל אם לא, אם המשטרה והפרקליטות לא יעשו את העבודה הקלאסית הראשונה שלהם, את התנאי הראשון בעבודת המשטרה, למנוע עבירות, כך כתוב בפקודת המשטרה, למנוע עבירות, זה הדבר הראשון, אם המשטרה לא תבין ולא תפנים את זה - - -

אמיר אוחנה: הנחות של בתי המשפט.

אמיר אוחנה: ראית כמה הם עצרו.

איתמר בן גביר: אמיר, יש לבתי המשפט חלק אבל אני חייב להגיד לך שכשאני שומע על 93 כתבי אישום וזה ירושלים שעובדים יחסית הרבה, ו-63 או 27 בצפון ובדרום והנתונים על הפשיעה הלאומנית לא מביאים לנו וכנראה שרוב התיקים האלה הולכים לשלום, אז אפשר להאשים את בתי המשפט אבל בוא נתחיל בלהסתכל על המשטרה ולהסתכל על הפרקליטות ולהבין איך יכול להיות מצב שלא מפענחים את העבירות ואיך יכול להיות מצב שלא מתייחסים לעבירות הללו לפחות כמו שהפרקליטות מתייחסת לתג מחיר.

איתמר בן גביר: לפחות.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני רוצה להעלות את רביבו בלוד, הוא ממש האחרון ואנחנו עוברים למשטרה, הוא ביקש.

מירב בן ארי: יאיר שתי דקות, אתה כבר מתורגל.

יאיר רביבו: בסדר גמור.

יאיר רביבו: אני רוצה קודם כל להודות על הדיון החשוב, שוב להודות לוועדה החשובה שלך מרב.

יאיר רביבו: אני רוצה להתחיל באופטימיות, אני חושב שהמשטרה בחודשים האחרונים מאז שומר חומות מגלה שיפור ניכר מאוד בתפקוד שלה וברצינות שלה, אין ספק ש-48 השעות הראשונות של שומר חומות היוו טראומה גדולה מאוד למשטרת ישראל, היא פשוט לא היתה בשטח, היא לא הבינה את גודל השעה, אבל מאז ניכר שיפור גדול מאוד בתפקוד שלה.

יאיר רביבו: אני מאלה שלא אוהבים להגיד, שמונה שנים שאני ראש עיר אני חזיתי למעשה את הפרעות כולל יום פתיחתם.

יאיר רביבו: הרי חודש לפני הפרעות אמרתי שמשהו מתבשל בלוד ותמיד לעגו לי, אמרתי כמויות הנשק שיש במישור הפלילי עלולים לעבור למישור הלאומני וכך אכן קרה.

יאיר רביבו: תוכנית הוט"פ המצויינת שאת מובילה בתקציב של 2.5 מיליארד שקלים כן כללה את הערים המעורבות, אבל דווקא בתוכנית של מנסור עבאס עם ה-30 מיליארד, הדירו את הערים המעורבות.

יאיר רביבו: הערים שהמצב שלהם הוא כל כך קשה ורמת החיכוך היא מאוד גבוהה, החליטו להדיר אותם מהתוכנית הזאת ושלא יתפלאו אחר כך למה המצב של התושבים הערבים שגרים בערים האלה שוב הולך לכיוונים של ניכור, של תסכול, של הוצאת הלאומנות החוצה שהיתה חבויה הרבה שנים.

יאיר רביבו: אני רוצה להגיד את הביקורת המרכזית שלי היא על מערכת המשפט.

יאיר רביבו: אין מה לבוא בטענות למשטרה, היא בשבועיים האחרונים חווה גל טרור פלילי שהיא לא ידעה כמותו, בכל ערב צרורות ירי שמפלחים את השמים ופוגעים באיכות החיים של התושבים היהודים והערבים, המשטרה עצרה 40 עצורים והם לא נשארו אפילו 48 שעות במעצר.

יאיר רביבו: העבריינים הערבים מעבירים מסר, זה הכי כייף, אתה יורה, עושה מה שאתה רוצה הולך לנוח יומיים במעצר מקבל סופגניות שם בחנוכה והשתחררת.

יאיר רביבו: זה פשוט בדיחה.

יאיר רביבו: ההליך הפלילי פשט את הרגל במדינת ישראל.

יאיר רביבו: אני היום חושב רק על הליכים אזרחיים, אני מנסה לחשוב על כל מיני חקיקת עזר או כל מיני חוקים אזרחיים שאני אוכל להציק לעבריינים.

יאיר רביבו: כי במישור הפלילי איבדנו את ההרתעה.

יאיר רביבו: בן אדם חושב ויודע שאם הוא ירה לא יקרה לו שום דבר ובמדינה דמוקרטית אם קורה מצב שבן אדם חושב ויודע שהוא ישוחרר ולצערי אותו שופט ששחרר 20 עצורים זה אותו שופט בראשון לציון ששחרר אחרי 24 שעות את העצורים בשומר חומות.

יאיר רביבו: אי אפשר ככה להתקדם חברים.

יאיר רביבו: לכן לסיכום, אני רוצה לחזק את המשטרה שניכר שיפור בעבודתה, אני סמוך ובטוח שבפרעות חלילה אם יגיעו המשטרה תהיה יותר ערוכה, היא מכירה איפה להתפרס, היא יודעת כמה כוחות להביא, אבל הנה עכשיו לוד היתה צריכה לקחת מאה לוחמי מג"ב מירושלים ואיו"ש כי לשמור על השקט, על הטרור הפלילי שמתרחש ברחובותינו.

יאיר רביבו: צריך פה הרבה כוחות, צריך פה הרתעה ובעיקר אתם בכנסת צריכים לעשות החמרה בחקיקה.

יאיר רביבו: מי שיורה צריך לקבל עשר שנות מאסר ולא שנה במקרה הטוב, רק אם יהיו פה עשר שנות מאסר ההרתעה תחזור.

יאיר רביבו: צריך לשנות את דיני הראיות, היום דיני הראיות הם כמעט לא מאפשרים לעצור בן אדם, אתה צריך להוכיח שרק בזמן שתפסת אותו יורה, שזה דבר נדיר, יש מספיק ראיות נסיבתיות שאפשר לתפוס על פיהן את העבריין.

יאיר רביבו: לכן אני חושב, החמרת הענישה, סגירת הברזים הכלכליים של העבריינים האלה שזה כספים שזורמים פה בכמויות מטורפות, כל הדברים האלה יובילו אותנו לשקט ואני אומר עוד פעם, אני יודע שלא אוהבים לשמוע את זה, אני עדיין חושב שלשנה שנתיים הקרובות צריך שילוב של שירות הביטחון הכללי בטיפול בפשיעה בחברה הערבית, הדבר הזה הוכיח את עצמו בשומר חומות ואין שום סיבה שהוא לא יעזור למשטרה לזמן קצוב כדי להחזיר את השקט למקומות.

יאיר רביבו: שוב תודה על האפשרות לדבר ואני רוצה להיות אופטימי ואני שם לב, אני לא יודע מי נמצא שמה, כי לא ראיתי, אבל אני רוצה לפרגן למשטרה על הרוח החדשה ועל הבנת גודל השעה שמבינים שאירועים כאלה כמו שומר חומות במרכז הארץ ובכלל לא יכולים לקרות יותר.

מירב בן ארי: תודה רביבו.

מירב בן ארי: מוריס, עלו כאן כמה דברים מתוך חברי הכנסת.

מירב בן ארי: אני רוצה שתתייחס לכמה נקודות ספציפיות - - -

קריאה: אני יכולה דקה, כתושבת לוד.

מירב בן ארי: תקשיבי, לא נעים לי, היתה תושבת לוד, היה ראש עיר לוד, תנו לי להגיע לסיכום.

מירב בן ארי: אז דקה כי הלב שלי רחמן ותאפשרו לי להתקדם גם.

מירב בן ארי: כי אני לא מצליחה להתקדם לכלום.

דבורה גונן: שמי דבורה גונן, אני אם שכולה, הבן שלי נרצח בפיגוע לפני שש שנים מאז אני פועלת להציל חיים.

דבורה גונן: מה בעצם אני קשורה, אני כבר אם שכולה, בלוד המציאות של התושבים היא מציאות הזויה שאני בטוחה שכל היושבים באולם הזה לא רוצים שזאת תהיה המציאות של הילדים שלהם.

דבורה גונן: לא יכול להיות שכנופיות ילחמו בנשק חם לא חוקי ברחובות בלילה וביום ועוצרים אותם משחררים אותם והם חוזרים לרחובות והנסיון להרג ולרצח הזה ממשיך ואין נותן את הדין.

דבורה גונן: זאת המציאות של הילדים שלנו ובעיר כמו לוד עיר עם דו קיום שכל הקונספציה של דו קיום נפסקה לחלוטין אדוני מיוזמות אברהם, ובלוד אנחנו צריכים לבקש אישור לצעוד עם דגל ישראל, כי אם לא קיבלנו אישור ואנחנו נצעד עם דגלי ישראל החברה הערבית שאנחנו צריכים לבקש ממנה רשות לצעוד עם הדגל שלי במדינה שלי בעיר שלי, אני צריכה לבקש רשות.

דבורה גונן: בושה וחרפה שזאת המציאות שלנו.

דבורה גונן: ואין שני צדדים שישתמשו באלימות, צד אחד התחיל הצד השני שמר על החיים שלו.

דבורה גונן: זאת הזכות של כל תושב וכל אזרח במדינה הזאת, לא משנה אם הוא יהודי או ערבי.

מירב בן ארי: תודה רבה לך.

מירב בן ארי: אני רוצה שתתייחס, מה שהתחלתי להגיד, להערות של חברי הכנסת ולשאלות שלהם.

מירב בן ארי: אני רוצה שתתייחס להתנהלות שלכם מבחינת חיילי המילואים של מג"ב, מה שהיה חסר פה וחסר פה זה זה כל ההתנהלות מול האוכלוסיה האזרחית כי רוב האירוע היה בתוך הערים המעורבות.

מירב בן ארי: ודבר אחרון, שגם תתייחס, זה גם ההתנהלות שלכם מול הצבא.

מירב בן ארי: כי אם, מילא שהיה את האירוע בעכו אי אפשר להקפיץ שום חיל לצורך הענין משרגא שזה מטר משם כי הצבא לא ערוך להתנהל מול אוכלוסיה אזרחית, אבל אם יחידות משטרתיות מיוחדות מתגברות את הצבא אז אני לא מצליחה להבין אם לוקחים לכם את אותם שוטרים למשימות של הצבא והצבא לא מסייע אפילו במקומות שבהם יש טרור לאומני אז תספר לנו איך זה אמור להיות בפעם הבאה.

מירב בן ארי: כי אני מאוד מוטרדת, אני מוטרדת כי יש כאן דברים או שלא התייחסו אליהם, אני יודעת שכן התייחסתם, עד כמה המשטרה תהיה מוכנה לעימות הבא בעזה ועד כמה אותם חיילי מג"ב במילואים שזה סוג של משמר לאומי אני מניחה, עד כמה הם מוכנים ויש לכם סיוע, כי אם צריך אז חברי הכנסת יעזרו.

מירב בן ארי: אני יודעת שנאמרו כאן דברים קשים, אבל הדברים הקשים כאן הם בעיקר נובעים מתוך דאגה, דאגה אמיתית לשלום של אזרחים בתוך מדינת ישראל.

מירב בן ארי: ובהנחה שכמו שאמרתי ודיברתי פה הכי פחות בוועדה הזאת, אבל אני אגיד את זה, אנשים חוששים שבפעם הבאה זה יהיה גרוע יותר, שהלאומנות תהיה בכל הארץ, שישובים יהיו כאן נצורים, אז מילא שהולך אלוף בצה"ל ואומר בפעם הבאה לא יהיה לוחמים על ואדי ערה, זה אירוע שצריך לפתור אותו מול הצבא.

מירב בן ארי: אבל השאלה מה אנחנו ככנסת, ממשלה, צריכים לסייע היום למשטרה כדי שבפעם הבאה לא יראה ככה.

מוריס חן: אז קודם כל ברשותך אני אודה לקרן על הדברים שלה וגם לך.

דבורה גונן: דבורה גונן.

מוריס חן: לוד זה קרוב לליבי, גם אשתי ילידת לוד והמשפחה שלה מתגוררת בלוד ולא בכדי קפצתי ואמרתי אני באירוע שהיה הייתי במפקדה בלוד שבוע ימים לא יצאתי הביתה וזה התפקיד שלנו.

מוריס חן: יש לנו לא מעט לקחים שעלו קרן, אני מאוד מתחבר למה שאת אומרת, את צודקת במרבית העובדות שאת הצגת ואין לי פה לספר לך סיפורים.

מוריס חן: יחד עם זאת אני יכול להגיד לך שמחר, וזה נקבע הרבה לפני הוועדה, המפכ"ל נמצא שם עם הפיקוד הבכיר כדי לוודא שיישום הלקחים מתבצע על הצד הטוב ביותר.

מוריס חן: אבל יחד עם זאת ברשותך, אנחנו לא יכולים לדבר באוויר, אירוע כזה זה אירוע כמו שאמר חבר הכנסת, זה אירוע בסדר גודל שהמדינה לא חוותה, זה אירוע ארצי שהוא לא רק היה בלוד, בלוד היינו במצב מיוחד שהמדינה לא הכריזה מעודה באף עיר בשטח מדינת ישראל במשך תשעה ימים, כך שהאם יכול לקרות אירוע, ואני אומר את זה בזהירות רבה, בסדר גודל הזה בהנחה ואנחנו לא נתקדם בסד"כים שדיברתי עליהם ושמתי פה תעודות על השולחן למרות שלצערי כבר קיבלתי פושים מהצוותים שלי שצוטטתי לא נכון בתקשורת, אני דיברתי על סד"כים כחולים, דיברתי על אורך נשימה שלנו בהקשר של הכחול וזה לא כולל את הסד"כ של מג"ב, אבל מיד אני ארחיב.

מוריס חן: מחר המפכ"ל נמצא כדי לוודא שאנחנו נמצאים בכיוון הנכון ונותנים את המענה כדי שאירוע כזה יהיה במינימום האפשרי בזמן תגובה שלנו.

מוריס חן: יש לנו גם פתרונות שאנחנו עשינו, גם בהקשרים של מוקד מאה ביכולת שלנו לתת גיבויים למחוזות אחרים שהם פחות לחוצים.

מוריס חן: אבל צריך לשים דברים על השולחן, באירוע כזה ארצי בהפס"ד רב זירתי אלים, אנחנו נידרש לתת מענה בסד"כ, מחר בבוקר בסד"כ הקיים עד מתי שיגיעו פלוגות המילואים 16 במספר, עד מתי שנקבל את הסיוע מצה"ל.

מוריס חן: ואני פותח פה סוגריים לשאלתך, אנחנו מדברים פה על אירוע במצב של לחימה, כשצה"ל נמצא בחזית.

מוריס חן: כך שסיוע מצה"ל באמצעות סד"כ או אחר הוא נמצא כרגע בבחינה ועבודת מטה מול מי שנדרש אצלנו שמטפל בזה.

מירב בן ארי: אגב, גם חלילה בפעם הבאה כנראה שזה גם יהיה, הרי אותה התפרעות הגיעה בעקבות ההתנהלות בשומר חומות ועזה, זאת אומרת סביר להניח שגם בפעם הבאה זה יהיה משולב עם לחימה.

מוריס חן: בהחלט, זאת הנחת העבודה, אנחנו יודעים מה הצד השני רוצה שיקרה, אנחנו רואים את זה גם היום בהיבטים אחרים של הפח"ע שמתרגש עלינו, ובהחלט אני מסכים מאוד עם מה שאת אומרת.

מוריס חן: לגבי מרבית האנשים אגב שהיו מעורבים בפעילות האלימה, הם נעצרו, יש לנו למעלה מ-660 אנשים שהם עדיין עצורים ובהליך כזה או אחר, בהליך משפטי, אגב הנתונים בדיוק יצתאה פה חברת הכנסת, הנתונים שאני הצגתי הם נתונים מהפרקליטות.

מירב בן ארי: של הפרקליטות.

מוריס חן: כן, של הפרקליטות.

מירב בן ארי: ושל התביעות?

מוריס חן: של התביעות אין לי, אני אבדוק את זה.

מוריס חן: לגבי סוגיות שעלו פה, קודם כל יש לנו צוותים חמישה במספר ואפילו תתי צוותים שהם משולבים בהם הגופים הבן ארגוניים, אין צוות אחד אם הבנתי נכון את חבר הכנסת, שהוא רואה מבט על או אסטרטגית את התמונה, אבל בהחלט כולם משולבים.

מוריס חן: אני אתן לך למשל דוגמה בהקשר של חקירות הפס"ד אז גם הפרקליטות, גם שב"כ, גם אמ"ן בהיבטים מסויימים כך שבהחלט יש שיתוף פעולה מצויין.

מוריס חן: הסוגיה, לשאלתך, בהקשר של שת"פ צה"ל משרד הביטחון סיוע, ויצא לי באופן אישי לטפל ברמות הכי בכירות, לא זכור לי משהו שביקשנו ולא עזרו לנו.

מוריס חן: ויותר מזה, להתגבר על הרבה מאוד בעיות שקיימות אובייקטיביות במתן אמצעים למשטרת ישראל ואני יכול להגיד לך שאני מאוד שקט בענין הזה.

מוריס חן: אנחנו מאוד ביחד, אני חושב שהצבא הבין ומבין היום יותר את החשיבות, אני חושב שגם אתם מבינים, כמה המשטרה חייבת להיות חזקה כי היא משפיעה גם על האזרחים אבל גם על החזית לא רק בשינוע של סד"כ, בביטחון הפנים, בתחושת הביטחון, ולא סתם הגדירו את החזית השניה וחשיבותה את חזית העורף, החזית האזרחית.

מוריס חן: לגבי אמל"ח לא הספיק, אמל"ח הוא תמיד לא יספיק, כשמתחילה מלחמה או סוג של לחימה או סוג של אירוע מהסדר גודל שאנחנו מדברים, אז אמל"ח הולך ואוזל עם הימים.

מוריס חן: ונדרש לכך גם חלופות ותוכניות כאלה ואחרות וזה מתחבר לדבר האחרון שלי ברשותך, אם יש לך עוד שאלות, סוגיות אני אשמח לענות.

מוריס חן: אני רוצה להודות לך על ההזדמנות ולכל הצוות להציג את כיווני הפעולה שלנו.

מוריס חן: באו אלי בביקורת למה לא הצגנו תחקיר, לא היתה כוונה להציג פה תחקיר, בטח לא באירוע מצולם, וגם ניסיתי שזה יהיה מאוד זהיר במגבלות של הבלמ"ס ואני מאוד מקווה ואני גם בטוח שאני מדבר בשם המפכ"ל, שכל מה שאנחנו רוצים, איפה אנחנו רוצים להיות היום בעוד שנה.

מוריס חן: לא דיברתי על מחר בבוקר בהקשר של הסד"כ, בהקשר של עוד מילואים, בהקשר של האמצעים שלהם, בהקשר של כל מה שהפלטפורמה של בניית הכוח שכרוכה בזה, שהם צריכים נשק, הם צריכים תקנים, והם צריכים אימונים והם צריכים מילואים והם צריכים את הגמישות של הגיוס שלהם, כל זה יעמוד לרשותנו שלא נהיה פה בעוד שנה ואני אגיד לכם תשמעו, זה לא קרה ואז בצדק תבוא קרן ותגיד איפה המשטרה, כי המשטרה לא תהיה בכל מקום.

מוריס חן: היא לא מסוגלת להיות בכל מקום.

רות וסרמן לנדה: השאלה היא האם הועבר סד"כ מדוייק לגבי כמה אנשים צריך עוד במשטרה?

מוריס חן: בהחלט.

רות וסרמן לנדה: כי מדובר על 5,000 והמספר הוא לא נהיר לפחות ברמה של התודעה הציבורית.

רות וסרמן לנדה: כמה צריך כדי לשמר את הסדר בהינתן העובדה שהדברים האלה יכולים לקרות.

מוריס חן: זה בדיוק מה שאת אמרת.

מוריס חן: המפכ"ל דיבר על 555, התגבור של חמישה מיליארד, 5,000 שוטרים וכו'.

מוריס חן: אנחנו מדברים על סד"כ של עוד חמש חטיבות סדר גודל של אלף לחטיבה, בשלב הראשון 1,000-1,200 כל שנה בהקשר שזה קשור לגיוסים והשחרורים של מג"ב - - -

רות וסרמן לנדה: אז אתה מדבר על כ-10,000.

מוריס חן: אני מדבר על 5,000 וזה בנוסף ל-1,600.

מירב בן ארי: האם אתה בהנחה שיאושר לך אותו סד"כ מילואים, אפשר להקים את אותו משמר לאומי שמדובר כאן של חיילי מג"ב במילואים שהם מוקפצים אבל מגיעים תוך כמה שעות בצו שמונה ולא בארבעה ימים.

מוריס חן: נכון מאוד, שם אנחנו רוצים להיות.

מירב בן ארי: זה הדיונים שלכם עכשיו?

מוריס חן: קודם כל על בסיס מג"ב, המפכ"ל רואה את מג"ב כחלק ממשמר לאומי שבבסיסו זה הכוח הסדיר שלו, ועליו בדיוק כמו שנתתי את הדוגמה של צה"ל מה קורה עם צה"ל אחרי 72 שעות.

מוריס חן: זה בדיוק הדוגמה.

מירב בן ארי: אבל מה צריך לקרות כדי שזה יתקדם?

מוריס חן: אנחנו רוצים סד"כ של עוד 5,000 שוטרים מג"ב במילואים מאומנים ומיומנים, על כלל ציודם, סדר גודל של חמש חטיבות בשלב ראשון חטיבה אחת של אלף שוטרים מדי שנה כדי שנוכל לתת פה את הגמישות לכל הארץ.

מירב בן ארי: היום חייל מילואים של מג"ב מתאמן כמו חייל בצבא במילואים?

מירב בן ארי: הם מהנהנים שם לא.

מוריס חן: תלוי, הפלוגות מילואים שלנו, אני אשמח להראות לך את זה, אבל אני יכול להגיד לך שרמת הכשירות היא טובה.

רות וסרמן לנדה: היא טובה אבל היא לא אותו דבר.

מירב בן ארי: זה לא כמו חייל בצבא.

מירב בן ארי: למרות שהיום - - -

מוריס חן: אבל זה תלוי.

מירב בן ארי: אם יש דברים שאתה לא יכול לדבר אז נעשה את זה בוועדה חסויה ותגיד לי איך מקימים משמר לאומי כשיר ובכושר.

מוריס חן: בואי נגיד את זה אחרת, היום כדי לשמר את ה-16 פלוגות שלנו, הן כשירות לבצע את המשימה, הן מבצעות את האימונים שלהם בזמן, הדבר הזה מתוקצב.

רות וסרמן לנדה: כמה יש בכל פלוגה?

מירב בן ארי: הוא אמר.

מוריס חן: סדר גודל של כ-80.

מירב בן ארי: אבל זה לא מספיק.

מוריס חן: ברור שלא, אנחנו ראינו מה קרה, אמנם נתנו לזה מענה כעבור שלושה ימים כפי שאני הצגתי, אבל אנחנו רוצים מהתחלה.

מירב בן ארי: וגם הם הגיעו אחרי ארבעה ימים.

מוריס חן: אני במיידי, רוצה את זה כעבור שעות.

מוריס חן: אני רוצה למנוע את כל מה שמסביב שאני יודע שהוא עומד לרשותי כדי שבסוף האגרופים האלה יהיו בכל הארץ ולא רק במקום אחד.

מירב בן ארי: אבל אתה יודע, גם לא הצלחתי להבין, תסביר לי מוריס - - -

מוריס חן: מה יקרה מחר בבוקר בירושלים, אנחנו נהיה בירושלים, צריך להבין את זה.

מירב בן ארי: זה מה שאני אמרתי מהתחלה, שהייתם כולכם בירושלים.

מירב בן ארי: אז אני שואלת, אם נגיד מה שעוד לא הבנתי זה למה לקח ארבעה ימים להביא את אנשי המילואים, חיילים מגיעים באותו לילה לבסיס.

מירב בן ארי: יום למחרת הוא כבר נמצא, ארבעה ימים.

מירב בן ארי: זה לא נכון, אני רואה את חברים שלי שמתגייסים בצו שמונה, בערב הוא כבר שם תמונה בפייסבוק עם מדים.

מוריס חן: את צודקת, כי חלק מהפלוגות הגיעו מיד, ארבע פלוגות הגיעו מיד, חלק מהפלוגות לקח זמן.

מוריס חן: זה צו שמונה.

מוריס חן: אנשים היו בחוץ לארץ, אנשים היו בטיול, עד שהגיעו.

מירב בן ארי: אבל ארבעה ימים, איזה חוץ לארץ.

מוריס חן: עכשיו תביני, אגב את יודעת, - - -

מירב בן ארי: אל תסתבך.

מוריס חן: גם במקומות מסויימים לוקח יותר מ-48 שעות, אני אומר יותר, אני יודע בדיוק כמה, עד שמגיעים.

מוריס חן: את לא צריכה, אני קניתי שכל הסד"כ שדיברתי עליו יעמוד לרשותי עד שלושה ימים אבל תביני, זה לא רק שאני מביא אותו, אני גם בודק שהוא עבר בזמן את התדריכים שלו, את אימוני הנשק שלו ואת הכל.

מוריס חן: אני מרגיש עם זה מאוד טוב בהנחה וכך התהליך של בנין הכוח שדיברתי עליו יעבוד כמו שצריך.

רות וסרמן לנדה: אני רוצה - - -

מירב בן ארי: לא, את לא, ממש לא.

מירב בן ארי: אני עכשיו סיכמתי.

מירב בן ארי: סיימת, נכון?

מוריס חן: כן.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: הדיון הזה היה צריך להסתיים לפני 45 דקות.

מירב בן ארי: אבל בסדר.

מירב בן ארי: אף אחד לא מעיר, סיימנו את הדיון אני רוצה להיכנס לסיכום.

מירב בן ארי: קודם כל אני מבינה שיש דברים בדברים שלך שאתה אומר על בנין הכוח שהם דברים שהם כנראה מסווגים או חסויים ולכן יש כאן ועדה לביטחון פנים חסויה, אני רוצה שהוועדה הזאת תתעסק בכל הנושא של הבניה של המשמר הלאומי כולל מה אפשר לסייע לך מתוך הכנסת כדי לבנות את אותו משמר לאומי.

מירב בן ארי: כדי לתגבר אותו, כדי לחזק אותו, ואם בוועדה חסויה סגורה תרגיש יותר בנוח, את גם ככה חברה שמה, תוכלי לשאול את כל השאלות שלך שמה כי אני מרגישה שהוא יושב שם, יש בסך הכל שני חברים חוץ ממני.

מירב בן ארי: רות יושבת כאן ומאיר.

ת'אבת אבו ראס: על מה את מדברת, אני ערבי, אני כלול בלאום הזה?

מירב בן ארי: אתה מתגייס לצבא?

מירב בן ארי: אתה מוזמן להצטרף למשמר הלאומי.

מירב בן ארי: מאוד פשוט בעיני.

מירב בן ארי: אדוני, קודם כל אני רוצה להסביר לך משהו, קודם כל נתתי לכם לדבר, לא הפרעתי לכם לאורך כל הדרך, היום המשמר הלאומי - - -

רות וסרמן לנדה: אבל במג"ב יש גם מוסלמים.

מירב בן ארי: זה מפריע לי, את לא עוזרת לי.

רות וסרמן לנדה: יש מוסלמים במג"ב.

מירב בן ארי: לא, מספיק עם זה כבר.

ת'אבת אבו ראס: דברים מסוכנים את אומרת.

מירב בן ארי: אדוני, מדינת ישראל צריכה משמר לאומי, היא צריכה להגן על האזרחים שלה שזורקים להם בקבוקי תבערה לתוך הבית.

ת'אבת אבו ראס: תגידי איזה לאום.

מירב בן ארי: אתה לא תטיף לי, אתה שומע אותי, לפני שאני אוציא אותך מהוועדה.

ת'אבת אבו ראס: על איזה לאום את מדברת?

מירב בן ארי: מה זה איזה לאום - - -

ת'אבת אבו ראס: זה חשוב.

מירב בן ארי: מי שרף את בתי הכנסת, מי שרף את הבתים.

ת'אבת אבו ראס: אני רוצה לדעת על איזה לאום את מדברת.

מירב בן ארי: מה זה לאום, אתה רוצה שאני אגיד לך מי שרף, אתה רוצה להסתובב, או-קי.

קריאה: לאום שמתגונן לא הלאום שתוקף.

ת'אבת אבו ראס: על איזה לאום את מדברת.

מירב בן ארי: אדוני צא בבקשה החוצה.

מירב בן ארי: צא החוצה.

מירב בן ארי: תוציא אותו בבקשה מהוועדה.

מירב בן ארי: כל הדיון הזה אני שומרת על הכבוד של המשתתפים, נותנת לדבר.

מירב בן ארי: אתה ממש לא תעיר לי.

מירב בן ארי: זה פשוט מדהים.

מירב בן ארי: אני כל הדיון שומעת את כל מה שנאמר כאן ואני שומרת על כבוד המשתתפים.

מירב בן ארי: אבל מספיק.

מירב בן ארי: זה כמו שעושים סרט בערוץ 13 על מבצעי הלינץ' היהודיים.

מירב בן ארי: ארבעה אנשים שמאושפזים עדיין, עם פגיעות שאני לא יודעת אם יום אחד הם יצאו מהן.

מירב בן ארי: הכל נהיה או-קי, הם תקפו ואנחנו החזרנו.

מירב בן ארי: האירוע הסתיים כאן אבל אני לא נכנסת עכשיו לזה, העמדות שלי ידועות אני אומרת אותן בכל מקום.

מירב בן ארי: והוועדה ב-2 בינואר תגיע ללוד.

מירב בן ארי: חברי הוועדה מוזמנים להצטרף.

מירב בן ארי: מחר המפכ"ל בלוד, אני יודעת את זה משבוע שעבר כי שאלתי ונאמר לי בלי קשר לדיון הזה הוא קבע את הסיור הזה.

מירב בן ארי: ואנחנו מאחוריו פה.

מירב בן ארי: ואנחנו נחזק ונעשה כל מה שאפשר כדי לתת כוח למשטרה כדי לסייע לאזרחים.

מירב בן ארי: אני בכלל הגעתי ללוד, לא הגעתי לגרעינים, אמרו לי את תומכת, הגעתי לכפר הסטודנטים, בכנסת הקודמת הקמתי כפר סטודנטים בלוד ביחד עם חבר הכנסת איציק שמולי.

מירב בן ארי: הראשונים שפגשתי בלוד זה סטודנטים שלי שאני שמתי אותם שם.

מירב בן ארי: בקטע של לחזק את העיר כי העיר היתה חלשה מבחינה סוציו אקונומית, רצינו לתת סטודנטים שישבו בשכונות ויתגברו.

מירב בן ארי: ובסוף מי התקשר אלי ואמר לי זרקו לי בקבוק תבערה לתוך הבית, סטודנטית ששמתי אותה שם.

מירב בן ארי: אני הגעתי לגרעין רק אחר כך, את קרן פגשתי רק אחר כך, את החבר'ה במעוז שם, בכלל באתי לכפר.

מירב בן ארי: ולכן לצבוע לי את הוועדה פה בגוונים האלה זה לא מתאים.

מירב בן ארי: אני רוצה לתת ביטחון לתושבים כי הם גרים במרכז הארץ, הם גרים בתוך המדינה, עזבו מרכז, הם גרים במדינה.

רות וסרמן לנדה: כן, אבל במקרה במג"ב, את צודקת, מה שמחזק את דברייך - - -

מירב בן ארי: אני ממש מבקשת, את מקשה עלי היום ממש.

מירב בן ארי: את דיברת, לא הפרעתי לך, מספיק.

מירב בן ארי: אני בסיכום.

מירב בן ארי: אחד, משמר לאומי, די.

רות וסרמן לנדה: מרב, יש גורמים ערביים במשמר הגבול.

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין, את רוצה שאני אוציא אותך?

מירב בן ארי: לי בסיכום לא מפריעים.

רות וסרמן לנדה: אבל משהו שהוא אמר - - -

מירב בן ארי: אני אוציא אותך, זה לא מתאים.

מירב בן ארי: זה לא מתאים שאני אוציא אותך.

מירב בן ארי: סיכום.

מירב בן ארי: אחד, הנושא של המשמר הלאומי, הקמה שלו, גיוס המילואים, כוחות, משאבים, ידון כאן בוועדה חסויה.

מירב בן ארי: סיור בלוד, יש כאן של הוועדה ב-2 בינואר, ביחד עם המשטרה, ביחד עם ראש העיר, ביחד עם תושבים, כולם מוזמנים, גם ערבים גם יהודים מוזמנים, אנחנו לא סותמים פיות פה לאף אחד.

מירב בן ארי: אבל יתקיים סיור של הוועדה כדי להבין, כי לצערי בלוד יש לנו עדיין אירועים מדי יום ואנחנו צריכים לחזק את תושבי העיר, לתת להם ביטחון.

מירב בן ארי: דבר שלישי, אנחנו רוצים לקבל לוועדה את הנתונים על המשטרה, הפרקליטות נתנה כאן נתונים נמוכים מאוד, אבל המשטרה חייבת להביא לנו את הנתונים שלהם.

מירב בן ארי: וזה חסר וזה משמעותי פה בעיקר שאני יודעת ממפקדי מחוז שעדיין אתם עוצרים, עדיין עוצרים אנשים שהיו מעורבים באירועי שומר חומות, אז אתם חייבים לתת לנו איזה שהיא תמונת מצב על זה.

מירב בן ארי: כמובן הביקורת תישמע, אני חושבת שגם בפרקליטות עם כמה שהגעת, נתת נתונים ודווקא הצגת בצורה טובה יותר ממה שראיתי בעבר, עדיין הביקורת של חברי הכנסת נשמעת ובצדק שזה לא מספיק.

מירב בן ארי: לא מרגישים שיש מספיק.

מירב בן ארי: באירוע הזה כתבי אישום נגד אותם אנשים ובלי שום קשר לביקורת שלי על זה שמשחררים בשחרור מוקדם שזה אני מתנהלת פה כמעט בכל אירוע.

מירב בן ארי: שגם כאן חשוב לציין את הענין.

מירב בן ארי: מניע לאומני, בהחלט אנחנו לא קיבלנו על זה שום, כמה תיקים, כתבי אישום, משהו על לאומני כי בסוף מה שהיה שם זה הכל היה מתוך מניעים לאומניים אז למה אנחנו לא רואים את זה.

מירב בן ארי: עכשיו אני רוצה להגיד משהו למשטרה, תראו, אני חושבת שזה חשוב מאוד העבודה שעשיתם ואני גם מודה לכם על זה שהגעת מוריס ושענית שהתייחסת גם לתלונות של התושבים בלי למצמץ בצורה מאוד ישירה וברורה עם נטילת אחריות ולכן אני חושבת שהמקום פה בוועדה הוא מאוד קריטי גם אם לקחו חצי מהדברים שאמרת או ציטוט, זה מאוד חשוב.

מירב בן ארי: מי שעוקב אחרי הוועדה ועוקבים הרבה אנשים וצופים בה, רוצה לדעת, המשטרה זה לא שב"כ, המשטרה זה לא צבא, המשטרה היא בסוף, איך הגדיר המפקד הקודם שלהם, חדר המיון של מדינת ישראל.

מירב בן ארי: אנחנו צריכים לתת לאזרחים תשובות.

מירב בן ארי: זה לא ועדת חוץ וביטחון עם כל הכבוד לנירה שפק, אני גם הייתי חברה בוועדה הזאת ארבע שנים, זה בכלל לא אותו סרט.

מירב בן ארי: אתם אלה שמתמודדים עם אזרחים יום יום ואזרחים צריכים לקבל תשובות.

מירב בן ארי: אז יושבת כאן, אבל יש כאן עוד מלא אנשים שצופים ורוצים לדעת.

מירב בן ארי: כשאני הייתי אצל מאיר דוידסון הבעלים של עכו טיקה שרוב הצימרים שלו נשרפו, הוא צריך לקבל תשובות, הוא צריך לדעת שהתחנה בעכו נפתחת, שיש שוטרים, שיש ביטחון, כי זה משפיע, זה משפיע על החיים שלו בלי קשר לעניינים עם הצבא.

מירב בן ארי: ולכן כמשטרה זה מאוד חשוב שאתם מגיעים לפה, שנותנים תשובות, תקחו מתוך דברי חברי הכנסת, נאמרו פה כמה דברים מאוד נכונים, מאוד ראויים גם, תקחו חלק מהדברים של חברי הכנסת ותעשו אצלכם עוד עבודה כי אני חושבת שזה לא היה מספיק.

מירב בן ארי: יש כאן ביקורת שנשמעה, אני בכלל חושבת ואני גם אדבר עם השר על זה, שאני חושבת שזה צריך להגיע גם לקבינט המדיני ביטחוני.

מירב בן ארי: אני לא יודעת, היה דיון בקבינט על מסקנות שומר חומות?

מירב בן ארי: אני לא מצליחה להבין את זה, זה אחת המסקנות הכי ברורות שלי.

מירב בן ארי: שרי הממשלה צריכים לשבת ביחד וגם הם להבין, כי בסוף גם הכסף צריך לבוא מהם, ואני אפנה לשר בצורה מסודרת מהוועדה שקוראת לשר לקיים דיון בקבינט כדי למנוע את שומר חומות, מה זה למנוע, איך להתמודד עם שומר חומות הבא.

מירב בן ארי: ואם אין דיון בקבינט והכל מתנהל פה בכנסת, זה טוב ואני שמחה, תראו כמה חברי כנסת היו כאן מקואליציה ואופוזיציה מימין ומשמאל, למה כי חברי הכנסת הם הנציגים של הציבור והציבור מוטרד.

מירב בן ארי: הציבור מוטרד.

מירב בן ארי: הוא חושש לחיים שלו בתוך מדינת ישראל, בבית שלו.

מירב בן ארי: אז חייב להתקיים דיון בקבינט.

מירב בן ארי: והוועדה הזאת תמשיך להתנהל על אירועי שומר חומות.

מירב בן ארי: הסיור שלנו הבא הוא בלוד כמו שאמרתי, מתוך הסיור בלוד נראה איזה דברים אנחנו צריכים להביא עוד.

מירב בן ארי: בכל מקום שבו אזרחי ישראל ירצו לקבל תשובה מהמשטרה אנחנו נעשה את זה כאן בטח בגלל שכל מי שיושב כאן בשולחן הזה וכל מי שמאזין יודע שיכול להיות שומר חומות הבא ממש בקרוב.

מירב בן ארי: כל מי שיושב פה יודע הרי.

מירב בן ארי: כל עוד עזה היא כמו חבית חומר נפץ זה יתחיל שם וזה יתגלגל לכל מקום.

מירב בן ארי: ולכן הוועדה הזאת תמשיך ללוות את המסקנות של המשטרה כולל מתן סיוע ומענה למשטרה אבל גם למתוח ביקורת והיתה כאן ביקורת וזאת ביקורת לגיטימית על ההתנהלות של המשטרה ואיך להפיק את הלקחים בתוך הארגון.

מירב בן ארי: אני רוצה גם להודות לכבאות שהגיעו לכאן ושיקפו לנו, זה היה לי מאוד חשוב, היה לי סיור האיילון וראיתי את מה שעברו האנשים שלנו בכיבוי אש וטוב מאוד שזה הגעתם לפה והצגתם את מה שעברתם בעצמכם.

מירב בן ארי: אני בטוחה אגב גם במגן דוד אדום מהכרות עם הארגון שגם הם ספגו לא פחות פגיעות לתוך ניידות שבאו להציל חיים.

מירב בן ארי: אני מודה לחברי הכנסת, אני מודה לכולם.

מירב בן ארי: הישיבה נעולה.