ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 22, 2021-12-07 11:00

יוליה מלינובסקי: שלום לכולכם.

יוליה מלינובסקי: אנחנו פותחים את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: נדון היום בסעיפים 1 ו-2 בחוק רכבת תחתית (מטרו), ובהמשך נגלוש לפרק ד': תיאום תשתיות, וכל זאת בתקווה שנתקדם היום.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת מהאוצר להתחיל לקרוא את כל סעיף 1, ואחר כך נפתח את זה לסבב.

מירב ליבנה: מירב ליבנה, הלשכה המשפטית במשרד האוצר.

מירב ליבנה: סעיף 1 הוא סעיף הגדרות.

מירב ליבנה: יש הגדרות שחוזרות על עצמן לאורך כל החוק, כמו חוקים, ויש פה הרבה, אבל ההגדרות המשמעותיות זה אישור לביצוע פעולה.

מירב ליבנה: זה כל סוג של אישור או רישיון שנדרש מהגורמים המוסמכים, מגורמי ציבור, על מנת לבצע פעולה לטובת קידום מיזם המטרו.

מירב ליבנה: יש הגדרה לתשתית והיא הגדרה רחבה.

מירב ליבנה: אנחנו רוצים לכלול בה כל סוג של תשתית.

מירב ליבנה: זו הגדרה שנעשה בה גם שימוש בחוק החברות הממשלתיות.

מירב ליבנה: למעשה, אלו ההגדרות המהותיות שנוספו פה.

גלעד קריב: כפי שהקריאה מירב, אספנו פה כמה הגדרות שהיה בהם צורך, גם בעקבות הדיון שעשינו לפני שבועיים לגבי המועצה המאסדרת, וגם לגבי הגדרות שנשתמש בהן בהמשך החוק.

גלעד קריב: מבחינתנו, יש פה הערה מרכזית ומשמעותית אחת לסעיף 1, סעיף ההגדרות, שנוגעת דווקא להגדרות שבחוק הקיים, הגדרות שהממשלה לא מציעה לתקן כרגע.

גלעד קריב: למעשה, מהשילוב של ההגדרה של מיזם המטרו ופעולה לקידום מיזם המטרה", שזו פעולה שזוכה לכל ההגנות שהחוק הזה מנסה להסדיר, גם מבחינת רעש, המועצה המאסדרת – כל ההסדר הייחודי של החוק הזה חל על כל פעולה לקידום מיזם המטרו.

גלעד קריב: השילוב של שתי ההגדרות האלה יוצר מצב, שלדעתי לא התכוונו אליו, ותיכף נשמע, שגם מבנים שאין להם שום קשר למטרו עצמו, למשל, מבנה מסחרי שמוקם מעל תחנת דפו או מעל תחנת מטרו, גם לגביו יחולו כל ההגנות של החוק הזה, כולל לעניין התחזוקה של אותו מבנה.

גלעד קריב: לדוגמה, אם בעוד עשרים שנה יצטרכו להחליף חלונות בקניון שנמצא מעל תחנת הדפו שיבנו באזור ראשונים, יחולו עליו כל ההחרגות שיש בחוק הזה.

גלעד קריב: למשל, רעש.

יוליה מלינובסקי: קודם כול, יש שלב של הבנייה ויש אחר כך שלב של תחזוקה.

יוליה מלינובסקי: כרגע, לפי ההגדרות היום, גם תחזוקה אחר כך, בעוד עשרים שנה, כפי שהגדרת, תזכה לכל ההגנות של החוק.

גלעד קריב: כן, אבל חשוב להבין שגם הבנייה של המבנה הזה לא באמת קשורה למיזם המטרו, למעט שלב אחד שהוא כן קשור, ואנחנו מסכימים שהוא צריך חלק מפעולה לקידום מיזם המטרו, שזה השלב שצריך לבנות את הקונסטרוקציה שתאפשר את הקמת המבנה הזה בעתיד.

גלעד קריב: המבנה הזה לא מוקם יחד עם המטרו.

יוליה מלינובסקי: ישנם שלושה שלבים: יש שלב של בניית קונסטרוקציה של הדפו, שמעליה אחר כך, בעתיד, תהיה בנייה, השלב השני הוא בנייה עצמה על מתחם הדפו, ויש סיפור של התחזוקה של אותם מבנים ב-X שנים.

גלעד קריב: בלי הגבלה של זמן בכלל.

יוליה מלינובסקי: החוק כרגע לא עושה שום הבדל בין שלוש השלבים האלה, נכון?

גלעד קריב: נכון.

גלעד קריב: מבחינת הבנייה – צריך להפריד בין בניית התחנות, הרכבת, המסילות, והבנייה של הקונסטרוקציה במתחמי דפו.

גלעד קריב: .

גלעד קריב: כדי שיהיה אפשר בעתיד לבנות את אותו מרכז מסחרי או מבנה מגורים, יש צורך כבר בשלב הראשוני לבנות קונסטרוקציה שתאפשר את הבנייה הזו בעתיד.

גלעד קריב: מבחינתנו, זה חלק שקשור באמת למיזם המטרו.

גלעד קריב: אבל את הבנייה העתידית של הבניינים האלה, שהם לא קשורים למטרו בשום צורה, הם פשוט בניינים שנבנים במקרה מעל המתחמים האלה, צריך להחריג, לדעתנו.

יוליה מלינובסקי: השלב השלישי זה תחזוקה שוטפת, לא של המטרו.

גלעד קריב: כן, ברור.

גלעד קריב: אין לנו ויכוח על התחזוקה של המטרו.

גלעד קריב: כל מה שקשור למטרו עצמו ולתחזוקה שלו צריך לחול עליו.

יוליה מלינובסקי: התחזוקה של אותה בנייה שתהיה מעל הדפו.

גלעד קריב: נכון, בדיוק.

יוליה מלינובסקי: תסבירו ותתייחסו.

איציק דניאל: איציק דניאל, אגף התקציבים, משרד האוצר.

איציק דניאל: אנסה להתייחס, ואם יש פה גורם מקצועי מנת"ע שיוכל להרחיב אחריי.

איציק דניאל: לפני שבועיים-שלושה היינו בסיור, ובאמת תיארו לנו את מה שתיאר היועץ המשפטי לוועדה, שיש שלב ראשון שבונים את הדפו, ולאחר מכן עושים לו איזשהו קירוי מסוים, ומעל הקירוי נבנה המבנה, בין אם מסחרי ובין אם מגורים.

איציק דניאל: הנחת העבודה שלנו, וכך אנחנו מנחים גם את החברות שהולכות לבצע את הפרויקט, אנחנו הולכים להקים את הקונסטרוקציה הזו בהינף אחד.

איציק דניאל: זאת אומרת, לא הולכים להיות מקטעים.

איציק דניאל: לא הולך להיות דפו ואחרי חמש שנים נעשה את הקירוי, ואחרי עשר שנים נבנה את בניין המגורים.

איציק דניאל: מבחינתנו, הפרויקט הזה, גם בהקשר הכלכליים שלו, אנחנו מסתכלים על הבנייה מעל הדפואים, מעל התחנות, כחלק מהאמצעים למממן את הפרויקט עצמו.

איציק דניאל: אנחנו רוצים לעשות הכול בהינף אחד.

איציק דניאל: אנחנו לא רואים סיטואציה שאחרי שהדפו בנוי וקירו אותו, אז אנחנו נשאיר את החלל מעליו ריק למשך תקופה ארוכה של 10 – 15 שנה, ואז לאחר מכן נהפוך את הדפו.

גלעד קריב: אבל הצעת החוק שלכם מאפשרת.

איציק דניאל: רגע, אני רק אגיד במהות מה אנחנו מקווים, וגם לכן עשינו את הצעת החוק בצורה הזו.

איציק דניאל: אנחנו רוצים שהבנייה מעל הדפו תהיה יחד עם הקמת הדפו ויחד עם הקירוי.

איציק דניאל: אנחנו לא רואים סיטואציה שאחרי 10 – 15 שנה שהמטרו עובד והדפו פעיל וקירינו אותו, נהפוך את הדפו עכשיו לאתר בנייה ונתחיל לבנות עכשיו מעל הדפו.

יוליה מלינובסקי: אני לא שואלת אותך אם אתה רואה את זה או לא.

יוליה מלינובסקי: ראינו כבר הכול במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: לא קרה מה שאתה מתכנן, איך זה קשור?

גלעד קריב: איציק, חשוב להגיד שגם אם ההנחה שלך, ואגב, בהצעת החוק אתם מאפשרים פה אפילו טווח של 20 שנה להתחיל להקים את המבנים האלה, אבל נניח שמקימים את זה בו זמנית, עדיין השלב שאחרי בניית הקונסטרוקציה הוא שלב של בניית מבנה רגילה שלא קשורה למטרו, גם אם זה באותו זמן.

איציק דניאל: ניסיתי להסביר שהיא לא רגילה במובן הזה שהיא נעשית מעל דפו.

איציק דניאל: היא לא רגילה במובן הזה שבהנחה שהדפו גם יעבוד, המקום והמתחם הזה, שראית אותו, הוא עצום.

איציק דניאל: דפו זה לא תחנה קטנה שאתה אומר:

איציק דניאל: נבנה מעליה מה שרוצים.

איציק דניאל: זה מתחם עצום, מתחם תפעולי שעובדים בו, ולא יכול להיות שבמקביל לעבודה על המטרו והפעלתו, לפי שאתה מתאר עכשיו, המקום הזה גם יהפוך לאתר בנייה.

גלעד קריב: זו ההצעה - חד משמעית.

גלעד קריב: אשמח לשמוע את הגורמים.

איציק דניאל: מה זה "הצעה"?

איציק דניאל: אנחנו מדברים פה על הרצון שלנו שכל ההקלות שניתנו, יינתנו גם לחלק שמעל הדפו.

גלעד קריב: למה?

רעות בינג: האם אפשרי להפעיל את המטרו מבלי שהמבנים נבנים?

איציק דניאל: אפשר הכול, השאלה היא מה המשמעות של זה מבחינה תפעולית.

איציק דניאל: אם אתם רוצים לשמוע מה המשמעות מבחינת הפעלת הדפו, התיאומים שצריך לעשות, היכולת להפעיל דפו, בין אם בהקמתו, בין אם בשלב תפעול הרכבות עצמן, להפוך את המתחם מעל לאתר בנייה.

גלעד קריב: לא הבנתי, בכל מקרה אתה אומר שהוא יהיה אתר בנייה.

גלעד קריב: הרי לוקח שנים לבנות את המבנה, גם אם הוא נבנה באותו רגע יחד עם המטרו.

איציק דניאל: הקו האדום עוד לא פעיל בהקשר הזה.

איציק דניאל: אנחנו רוצים שכל הקונסטרוקציה הזו, גם מעל הדפו, תהיה ביחד באותו תהליך, לא נרצה לפצל את זה עכשיו לתהליכים אחרים, מה גם שזה משמעותית יכול לעכב את הבנייה מעל הדפו, ואתה מסכים איתי.

גלעד קריב: לא, אבל הבנייה מעל הדפו לא מעכבת את המטרו.

גלעד קריב: גם לפי ההצעה שלכם היא לא מעכבת.

יוליה מלינובסקי: אני באמת לא מצליחה להבין איך זה קשור לעיכוב של המטרו.

יוליה מלינובסקי: כי ברגע שנבנה דפו, כל הקונסטרוקציה מבחינתי זה כמו קרקע.

יוליה מלינובסקי: זו קרקע שמעליה בונים בצורה כזו או אחר אחרת.

יוליה מלינובסקי: איך זה יכול לעכב?

יוליה מלינובסקי: ואגב, גם נושא התפעול אחר כך.

יוליה מלינובסקי: אם הכול בנוי ויש מטרו, למה אחר כך, כפי שאמר גלעד, החלפת חלונות בקניון צריכה לזכות בכל ההגנות של החוק הזה?

יוליה מלינובסקי: התפעול לאחר שזה כבר נבנה יהיה לפי כללים רגילים, אני לא רואה שום סיבה אחרת.

איציק דניאל: אגיד שיקול נוסף והוא השיקול הכלכלי.

איציק דניאל: חלק מההכנסות שאנחנו מצפים לקבל מהבנייה מעל הדפואים, ונגיע לחלקים הרלוונטיים האלה בהמשך לחוק, אנחנו מתכוונים שזה יממן את הפרויקט.

איציק דניאל: ככל ויהיה את פרק הזמן הזה בין המטרו לבין החלקים מעליו בהקשר של הדפו, זה ייצור עיכוב מאוד משמעותי ביכולת שלנו לקבל החלטות.

יוליה מלינובסקי: זה לא אנחנו.

יוליה מלינובסקי: אני יכולה להגביל בתקופת זמן, אפילו ל-X שנים, את הבנייה מעל הדפו.

יוליה מלינובסקי: אם זה יגלוש ליותר שנים אז ההגנות לא יחולו.

יוליה מלינובסקי: כי לפי מה שאתה אומר, אתם מתכוונים שהכול יהיה ביחד, ואפשר להגביל את זה ל-X שנים ולפתור את הבעיה שם.

יוליה מלינובסקי: תסבירו לנו מה ההיגיון, ולמה צריך לתת הגנה לבנייה מעל הדפו בלי שום הגבלות ומבלי לקצוב זמן.

יוליה מלינובסקי: אגב, גם לתחזוקה – וזה בכלל לא מובן לי.

רון כץ: קרן כץ, חברת נת"ע.

רון כץ: אנחנו מתייחסים לבנייה מעל הדפו כבינוי בהינף אחד ובבנייה אחת, וזאת ממספר היבטים: הן מבחינת תפעול, מבחינת ניהול וסנכרון העבודות, והן בהיבט של מילוט, יש צורך שגם המבנה מלמעלה יהיה באותן דרישות, ושיש מילוט מבחינת החלק התחתון.

יוליה מלינובסקי: הבנו, אלו נושאים תכנוניים.

יוליה מלינובסקי: איך זה קשור להגנות?

יוליה מלינובסקי: תסבירי לי למה הבנייה מעל הדפו צריכה לקבל הגנות בחוק כמו יזם המטרו כולו.

יוליה מלינובסקי: זה מעל הדפו, מה הקשר?

יוליה מלינובסקי: וגם התחזוקה.

גיל נכט: גיל נכט, מנהל אגף הנדסה מטרו, נת"ע.

גיל נכט: אני רוצה לציין שאנחנו נמצאים בשלבי תכנון מאוד מאוד מוקדמים.

גיל נכט: אתם שואלים שאלות טובות, אבל אנחנו לא יודעים להגיד היום שדברים שלא ייכנסו לא יגבילו אחר כך את בניית המטרו, גם את תקופת הבנייה של הבנייה מלמעלה.

גיל נכט: זה לא יהיה אחראי מצדנו לתת עכשיו תשובות, העסק הזה נמצא בשלבי תכנון ראשוניים.

גיל נכט: צריך לאפשר למתחם הזה להיות עם כל ההקלות האפשריות על מנת שההקמה של הדפו ותפעולו לא ייפגעו.

יוליה מלינובסקי: האם עוד מישהו רוצה להתייחס לשאלה הזו?

יוליה מלינובסקי: משרד התחבורה?

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא חושבים שזה נכון, אנחנו עשינו על זה דיון גם קודם.

יוליה מלינובסקי: יש כמה אופציות ונחזור עוד לשאלה הזו.

יוליה מלינובסקי: נעשה הפסקה באמצע ונחשוב על פתרונות.

יוליה מלינובסקי: יש הגנות על כל הבנייה של המטרו, וזה בסדר כי זה בחוק.

יוליה מלינובסקי: גלעד, אנחנו נחשוב על מתן אופציה ל-X שנים לתת הגנות לבנייה מעל המטרו כדי לאפשר פה שיקול כלכלי, וצריך לחשוב על פרק זמן סביר אחרי שהדפו כבר בנוי כדי לאפשר שם עבודות בקצב מהיר.

יוליה מלינובסקי: כמובן שנושא התחזוקה השוטפת על מה שבנוי אחר כך מעל המטרו, בכלל לא צריך לקבל הגנות של חוק המטרו, אי אפשר.

יוליה מלינובסקי: ברגע שזה כבר בנוי זה נדל"ן לכל דבר ועניין, וזה לא קשור.

יוליה מלינובסקי: זה כבר בנוי, והחקיקה הרגילה כבר חלה על זה.

יוליה מלינובסקי: משרד האוצר, משרד התחבורה, נת"ע, אני מעלה בפניכם עכשיו שאלה.

יוליה מלינובסקי: לפי התחשיבים הכלכליים, מהו הזמן הסביר שאתם מעריכים שצריך כדי לתמרץ את הפרויקט ולא לפגוע בו.

יוליה מלינובסקי: מצד שני, כדי להגיע לאיזשהו איזון, צריך שהבנייה מעל המטרו כן תקבל הגנה.

יוליה מלינובסקי: אבל זה לא יהיה מוגבל.

יוליה מלינובסקי: בעיניי, חמש שנים.

גלעד קריב: גם לגבי ההיבטים הכספיים-כלכליים עליהם דיבר איציק, לפי ההצעה הממשלתית כרגע, ועוד לא דנו בפרק הזה, ההליך שאמור לקרות הוא שהמדינה, שמקבלת לידיה את הקרקע הזו, מוכרת אותה ליזמים פרטיים בהקשרים מסחריים.

גלעד קריב: הכסף מתקבל ברגע שמתבצעת המכירה, עוד הרבה הרבה לפני הבנייה.

גלעד קריב: המדינה מקבלת את הכסף כשהיא מוכרת את הקרקע, והקבלן צריך לבנות כמה שיותר מהר.

גלעד קריב: אבל הקבלן הפרטי הזה לא צריך לזכות להגנה.

יוליה מלינובסקי: אני כן רוצה שהקבלן הפרטי יבנה שם, לא רק שיקנה את הקרקע.

יוליה מלינובסקי: לכן, אני רוצה לתת לקבלן הפרטי הזה הגנה בחוק הזה, אבל ל-X שנים.

יוליה מלינובסקי: לגבי הבנייה מעל הדפו - הוא צריך לדעת שלא מספיק שהוא קנה את הקרקע, אני רוצה שהוא יבנה כמה שיותר מהר.

יוליה מלינובסקי: החוק הזה והקלות בחוק יתמרצו את הקבלנים לצאת לדרך כמה שיותר מהר לא למשוך זמן.

גלעד קריב: אני חושב שזה בהחלט נכון לתמרץ אותם לבנות כמה שיותר מהר, ואנחנו יכולים לגעת בזה בסעיפי הבנייה.

גלעד קריב: לקצר שם את הסעיפים שמדברים על משך הזמן המרבי לבנייה, גם מטעם המדינה וגם מטעם בעלי הקרקע הפרטיים אם הם רוצים לבנות.

גלעד קריב: אבל כשאנחנו מדברים בחוק הזה לגבי הבנייה של המטרו, אנחנו נותנים את ההגנות לחברה ממשלתית בהכרח.

גלעד קריב: החברה המבצעת היא חברה ממשלתית.

גלעד קריב: כאן אנחנו מדברים על לתת את ההגנות האלה לגורמים פרטיים.

רעות בינג: בהיבטים של רעש, בטיחות אש.

איציק דניאל: מעל הדפו – גלעד צודק, אפשר למכור את הקרקע ואפשר גם שהמדינה תפתח בעצמה, וזו השאיפה שלנו.

איציק דניאל: אני לא רוצה להיכנס כרגע לכל המטרות שאנחנו רוצים בקרקע של הדפו ומה יהיה מעליה, אבל את זוכרת שגם שימושים ציבוריים נכללים בתוך המטרות האלה, וחשוב לנו שאנחנו רוצים לעשות את זה בעצמנו.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת, אז גם המדינה תיאלץ לעשות את זה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נחשוב איך לעשות נכון משפטית את התיקון בסעיף הזה.

יוליה מלינובסקי: כרגע אני משאירה את זה פתוח.

יוליה מלינובסקי: השאיפה היא כזו: ההגנות, כפי שגלעד אמר, הן לחברה מבצעת ולמדינה.

יוליה מלינובסקי: אבל, מצד שני, לא יהיה מצב שברגע שדפו נבנה אז זה כמו קרקע, המדינה מוכרת את הקרקע לקבלנים פרטיים, וזה יהיה עם כל ההגנות של החוק בלי סוף.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נעשה הפסקה ונחשוב על זה יחד.

יוליה מלינובסקי: אנחנו צריכים להגיע למצב שמצד אחד יש הגנות, ומצד שני, זה לא יהיה בלתי מוגבל בזמן.

יוליה מלינובסקי: הבנייה מעל הדפו חשובה כי זה גם תמריץ כלכלי וזה גם תמריץ למטרות בנייה של דיור ולמטרות ציבוריות, אבל אנחנו רוצים גם לתמרץ את המדינה לבנות כמו שצריך וכמה שיותר מהר.

יוליה מלינובסקי: ההגנות האלה הן תמריץ: תעבדו מהר, תקבלו הגנות.

יוליה מלינובסקי: נחשוב על זה יחד איך לעשות את זה מבחינה טכנית שחמש שנים לאחר שהדפו כבר נבנה והקרקע נמכרה – הגנות, זה בסדר, זה מספיק זמן לכל בנייה.

יוליה מלינובסקי: לפי טכנולוגיות הבנייה היום, בונים מגדלים בשנתיים וחצי.

יוליה מלינובסקי: זה לגבי נושא הבנייה מעל הדפו, גלעד.

יוליה מלינובסקי: לגבי התחזוקה השוטפת לאחר שזה נבנה – זה בכלל לא יהיה בחוק.

יוליה מלינובסקי: יש הבדל בין תחזוקה שוטפת של תחנות המטרו עצמן, זה סיפור אחר.

גלעד קריב: זה ברור, אין ספק.

גלעד קריב: על זה אין ויכוח.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מדברים על הבנייה מסחרית או של מדינה מעל הדפואים שלא קשורה לעבודת הרכבת עצמה - שם לא יהיו הגנות.

יוליה מלינובסקי: בסדר?

יוליה מלינובסקי: זו רוח הדברים.

יוליה מלינובסקי: תחשבו.

יוליה מלינובסקי: נעשה הפסקה באמצע, נחזור לזה וננסח, תיקון פה ושם.

יוליה מלינובסקי: אסתי, את עדיין איתנו, וטוב שכך.

יוליה מלינובסקי: תחשבו איך אנחנו עושים את זה.

יוליה מלינובסקי: אגב, ההגבלה הזו גם כן יכולה לתמרץ את המדינה לעבוד קצת יותר מהר.

יוליה מלינובסקי: למי תהיה שייכת הקרקע מעל הדפואים?

איציק דניאל: זה בהמשך.

גלעד קריב: שאלה מעניינת, זו שאלה קשה.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שזו שאלה קשה, לא סתם שאלתי אותה.

יוליה מלינובסקי: אותו גוף שהקרקע תהיה שייכת לו, יצטרך לעבוד מאוד מהר, גם מבחינת המכרזים.

יוליה מלינובסקי: אתם יודעים מה?

יוליה מלינובסקי: חמש שנים מבניית הדפו, שהדפו סגור כאילו, שאחר כך לא יהיה מצב שעשרים שנה הם עושים מכרז לבניית הקרקע.

יוליה מלינובסקי: גלעד, זה תיקון חשוב כי אנחנו מכירים את הנפשות.

תומר חזות: בוקר טוב, תומר חזות, רשות הכבאות.

תומר חזות: אשמח שכשאתם נותנים את הדעת לתיקון הזה, תיתנו את הדעת גם לסעיף 75(ב).

יוליה מלינובסקי: זה לא קשור כרגע, אנחנו לא בפרק הזה.

תומר חזות: זה התחדד עכשיו כי זה משתמש באותם נושאים.

תומר חזות: סעיף 75ב מגביל את דרישות בטיחות האש לשלושה תקנים, ולכאורה כשאנחנו מדברים עכשיו שיהיו שם מבני מגורים ומבנים מסחריים, התקנים האלה בכלל לא רלוונטיים.

תומר חזות: התקנים האלה מתעסקים במנהור, וזה אותן מילים וזה שימוש באותן הגדרות.

תומר חזות: ההגדרה שתהיה כאן תשפיע גם על 75(ב).

יוליה מלינובסקי: מצוין, בשביל זה יש לי שני יועצים משפטיים ועוד מתמחה פה.

יוליה מלינובסקי: זה ברור, ברגע שנגיע לשם.

יוליה מלינובסקי: רעות, תרשמי את ההערה.

יוליה מלינובסקי: דבר גורר דבר.

יוליה מלינובסקי: ברור שברגע שאנחנו עושים כאן תיקון זה - - -.

יוליה מלינובסקי: שים לב לזה, ברור שיהיה פה שינוי בהגדרה וברור שזה ישפיע בהמשך.

גלעד קריב: ברגע שאנחנו משנים את ההגדרה זה משפיע על הכול.

יוליה מלינובסקי: ברור.

יוליה מלינובסקי: כפי שאמרתי, תחשבו.

יוליה מלינובסקי: נעשה הפסקה באמצע ונחזור לזה בהמשך.

יוליה מלינובסקי: רוח הדברים ברורה – הגבלת הזמן מיום הבנייה.

יוליה מלינובסקי: מרגע שזה בנוי וקיבל אישור - הגבלת זמן, כדי שאותו גוף שיהיה אחראי על הדפו ירצה לעשות שם מכרזים כמה שיותר מהר, ושהקבלנים שיזכו במכרזים ירצו לבנות כמה שיותר מהר וליהנות מכל ההקלות האלה.

יוליה מלינובסקי: תחזוקה שוטפת של המבנים מעל הדפואים היא מחוץ לעניין בכלל, אם זה לא קשור למיזם עצמו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עוברים לסעיף 2.

מירב ליבנה: למעשה, זהו סעיף שמתווסף כסעיף קטן לסעיף 2 לחוק העיקרי, שבו יש חובה של גופים ציבוריים לשקול שיקולים שנוגעים למיזם המטרו.

מירב ליבנה: כאן יש הבנייה של אופן הפנייה לוועדה המנהלת, שהיא מומחית לתקציב המטרו ואחראית עליו.

מירב ליבנה: אותו גוף יתייעץ עם הוועדה המנהלת בקשר להשפעה על המיזם.

מירב ליבנה: החרגנו כאן הוראות או הנחיות שנדרשות באופן מיידי לשם מניעת סכנה.

מירב ליבנה: בנוסף, החרגנו גם הוראה, הנחיה, שנוגעת להוראה נוספת שנותנת רשות הכבאות מאחר והיא ממילא מגיעה לאישורה של המועצה המאסדרת שתוכל לתת את הדעת על ההשפעה של מיזם המטרו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עבדנו על הסעיף הזה, והבנתי שהתיקון הזה בא בעקבות הערות הייעוץ המשפטי של הכנסת.

יוליה מלינובסקי: כי אמרנו מה קורה אם משהו קורה פתאום ואנחנו לא יכולים להרשות מצב של אישורים בזמן חירום.

מירב ליבנה: זו לא היתה הכוונה וזה הובהר גם בנוסח.

יוליה מלינובסקי: אוקיי.

יוליה מלינובסקי: גלעד, האם יש לך הערות?

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: זו הנוסח שהצענו, ואני מבין שזה מקובל.

יוליה מלינובסקי: מקובל על כולם?

יוליה מלינובסקי: כי דאגנו לעשות פה הסדר נכון לגבי מצבי חירום לכל זה.

גלעד קריב: לגבי סעיפים 3, 4 ו-5, שכביכול אנחנו דנים בהם היום, אבל למעשה כבר דנו בהם בדיון הקודם – בגלל שזה נושא שמדברים על המועצה המאסדרת, אנחנו הכנסנו אותם כבר לנוסח שדנו בו לפני שבועיים ולכן אין צורך לחזור עליהם כרגע ואפשר ישר לעבור לפרק ד'.

יוליה מלינובסקי: האם הגעתם כבר למשהו לגבי סעיף 1?

איציק דניאל: תני לנו בסוף הדיון.

תומר חזות: גברתי, אני מבקש להתייחס לסעיף 2(ב) שקראנו עכשיו.

תומר חזות: אני רוצה להציף כמה שאלות ובעיות: האחת, בהליכי תכנון ובנייה פועלים היום מכוני בקרה.

תומר חזות: הסמכות שלהם כרגע מוגבלת למבנה מגורים עד 29 מטר, אבל הם צפויים להתרחב לסוגי מבני נוספים.

תומר חזות: מכוני הבקרה הם גופים פרטיים, הם לא נכנסים להגדרה של גורם מוסמך פה, להבנתי, לפחות, ויכול להיות שיהיו מבנים שיעברו דרך מכוני בקרה וצריך לתת פה את הדעת.

יוליה מלינובסקי: כנראה שצריך לתת על זה את הדעת בהרחבת החוק על מכוני בקרה, לא?

תומר חזות: או להחריג אותם מכאן או להכניס אותם ללוחות זמנים שכאן.

תומר חזות: יש פה איזשהו נושא.

יוליה מלינובסקי: מתי הסמכות של מכוני הבקרה אמורה להתרחב?

תומר חזות: למיטב זכרוני, נכון להיום, זה ב-24'.

תומר חזות: זה תוקן בחוק ההסדרים האחרון.

גלעד קריב: לא הבנתי איך זה קשור לסעיף.

תומר חזות: אפילו היום מבנה מגורים בתוואי המטרו, לכאורה נכנס להגדרה של מיזם המטרו, והמבנה הזה לא יעבור אצל גורם מוסמך, הוא יעבור אצל מכון בקרה.

תומר חזות: זה כולל את פקע"ר, את הכבאות, את הגנ"ס ואת הבריאות, שמאשרים את המבנים האלה בהליכי התכנון והבנייה.

תומר חזות: מכון הבקרה נכנס בנעליהם ובודק את המבנים האלה, וכאן לא ברורה התחולה של ההסדרים בחוק הזה על מכון הבקרה שהוא גוף פרטי למעשה.

גלעד קריב: לא, הוא גם לא צריך לחול.

גלעד קריב: הסעיף הזה מדבר על הוראה או הנחיה של גורם מוסמך שיש לו השפעה על מיזם המטרו.

גלעד קריב: אני לא מבין מכיוון שזה לא גורם מסמך.

תומר חזות: אבל מכון הבקרה ייתן דרישות שישפיעו על מיזם המטרו, והוא לא כפוף לחוק הזה.

תומר חזות: צריך לתת על זה את הדעת.

תומר חזות: אם אתם אומרים שזה לא רלוונטי, אז לא רלוונטי.

תומר חזות: זה ספציפי ל-(ב), אבל זה נכון גם לכל ההוראות בחוק.

תומר חזות: מכוני הבקרה נכנסים בנעליהם של ארבעה משרדים ממשלתיים היום: כבאות, פקע"ר, הגנ"ס ובריאות, והם גוף פרטי שמחליף אותם כגורם מאשר בהליכי התכנון והבנייה.

יוליה מלינובסקי: אבל הם מוסמכים כמו גוף מוסמך.

תומר חזות: נכון, יש להם סמכויות מכוח חוק התכנון והבנייה.

תומר חזות: אבל מכיוון שהם גוף פרטי ולא גוף ציבורי הם לא נכנסים פה להגדרה וצריך.

תומר חזות: בהגדרה של גורם מוסמך כתוב: גוף ציבורי או גוף תשתית, ויש הגדרה של גוף ציבורי, ולדעתי הם לא נכנסים.

תומר חזות: אם אתם חושבים שהם נכנסים אז בסדר, או שאולי ראוי להחריג את זה.

תומר חזות: צריך לחשוב על זה.

רעות בינג: הם לא נכנסים להגדרה של גוף ציבורי.

רעות בינג: למה אתה חושב שסעיף קטן (ב) רלוונטי להקשרים האלה?

תומר חזות: כי הם מתעסקים, לצורך העניין, בבטיחות האש, הם מחליפים את רשות הכבאות.

תומר חזות: יש מפקח.

תומר חזות: זה נכון גם בכלל.

תומר חזות: זה לא המשרד הממשלתי מפעיל גוף פרטי.

גלעד קריב: זו לא הסיטואציה, מכון הבקרה לא מופעל על ידי הגוף הממשלתי וזה משהו אחר לגמרי.

תומר חזות: אם יבנו היום מבנה שהוא בסמכות מכוני בקרה בתוואי מיזם המטרו, הוא לא יעבור אצל הגורם הממשלתי, הוא יעבור למכון הבקרה, והוא יהיה כפוף ללוחות זמנים אחרים.

יוליה מלינובסקי: מכון בקרה מחליף את רשויות התכנון.

תומר חזות: לא, הוא מחליף גם את גורמי המאשרים.

תומר חזות: הליך התכנון והבנייה מתחיל ברשות הרישוי ומסתיים ברשות הרישוי.

תומר חזות: אבל כל בקרת התכן ובקרת ביצוע באמצע נעשית על ידי מכון הבקרה.

יוליה מלינובסקי: ענית לעצמך.

יוליה מלינובסקי: גוף הבקרה הוא לא סמכות שנותן חותמת.

יוליה מלינובסקי: בסוף רשויות הרישוי הן אלה שמאשרות או לא.

תומר חזות: זה נכון, אבל בציר המקצועי הוא נכנס לסמכויות של הגורמים המאשרים והוא רשאי להורות לתקן את התוכנית ולעשות כך וכך.

יוליה מלינובסקי: הוא רשאי, אבל בסוף יש את רשויות התכנון שהן מאשרות.

יוליה מלינובסקי: הוא לא רלוונטי לנו.

תומר חזות: מה שגברתי אומרת הוא שבהליכי התכנון והבנייה זה לא רלוונטי.

תומר חזות: אני רק רוצה להבהיר ולשים על השולחן שזה לא יהיה גם רלוונטי לפעולת רשות הכבאות מכוח דיני התכנון והבנייה כי הם מחליפים אותי כגורם מייעץ.

יוליה מלינובסקי: אתה נכנס עכשיו למשהו אחר, אתה מנסה להביא את הכאב שלך.

יוליה מלינובסקי: בסוף יש לי חותמת של גוף סמכות רישוי.

יוליה מלינובסקי: מכון הבקרה עושה עבודה באמצע, מי שמאשר או לא מאשר את הדרישות שלו היא רשות הרישוי, נכון?

תומר חזות: נכון.

יוליה מלינובסקי: זהו, סיימנו.

יוליה מלינובסקי: זה לא רלוונטי.

תומר חזות: אנחנו מברכים על ההחרגה של סעיף 75(ב), אבל אני רוצה לתת הערה כללית.

תומר חזות: יש לנו היום רשות הסדרה מכוח חוק עקרונות ההסדרה, ועדה להסדרה מכוח חוק רישוי עסקים וועדה מייעצת להסדרה מכוח חוק הכבאות.

תומר חזות: יש כאן כפילות של ועדות כשלא ברור מה היחס ביניהן, והאם צריך לפנות גם וגם וגם.

יוליה מלינובסקי: אתה רוצה שאני אעשה פה רפורמה בכבאות?

תומר חזות: לא.

אסתי פלדמן: יש כאן הצעת חוק ממשלתית שהמשרד שלכם הצביע בעדה.

אסתי פלדמן: אתם לא צריכים להתיישר עם הוועדה, אתם צריכים להתיישר עם הממשלה כנציגיה.

אסתי פלדמן: ולכן, הערות שהן לא נובעות מתיקונים חדשים בנוסח, אני מציעה שנלבן בתוך הממשלה.

תומר חזות: בסדר גמור.

רעות בינג: האם אתם יכולים להסביר איך זה משתלב כדי שנבין איך המועצה המאסדרת והוועדה שהקימו לכבאות עובדים ביחד?

רעות בינג: למעשה, יש כאן כמה גופים.

גלעד קריב: למרות שזה לא בסעיפים האלה.

יוליה מלינובסקי: רעות, זה לא בסעיפים האלה.

יוליה מלינובסקי: זה לא רלוונטי.

אסתי פלדמן: הן בכלל לא מדברות באותן מישורים.

אסתי פלדמן: הוועדה בכבאות מדברת על הנחיות שיש להן עלות מסוימת, ולפי העלות הזו הם - - - , ואנחנו מדברים כאן על דברים - - -

גלעד קריב: כשנגיע לסעיפים הספציפיים של רישוי עסקים בפרק ה' או בפרק הבא, כדאי לשאול את השאלה הזו של איך זה בא לידי ביטוי.

יוליה מלינובסקי: תעשו דיון ביניכם ותביאו לנו תשובות כבר לדיון הבא.

יוליה מלינובסקי: הישיבה הבאה תתקיים ב-21 בחודש וכבר שריינו שם את כל השעות כי זה פרק רציני וגדול, עם כל התסבוכת שם.

יוליה מלינובסקי: תעשו את ההתאמות ביניכם לקראת הפרק הבא, וגם את השאלות שהאדון שאל ומה שאת ענית כי השאלות רלוונטיות.

יוליה מלינובסקי: אבל אני לא מתכוונת לפתור את זה תוך כדי דיון פה כי הממשלה צריכה להתכנס ולפתור את זה במקום אחר.

עידן כץ: לגבי סעיף 2(ב) – בסיפה של הסעיף מדובר: לשם מניעת סכנה ממשית ומיידית.

עידן כץ: אומנם, פקודת המשטרה מדברת על מצב ששוטר צריך להפעיל את הסמכויות שלו כשמדובר בהוראה חיונית שדרושה לשם הגנה על אדם או חשש ממשי בפגיעה באדם.

עידן כץ: לכן, אנחנו חושבים שהרבה יותר נכון לרשום בהוראה: חיונית הנדרשת לשם מניעת סכנה ממשית.

עידן כץ: המיידיות פה לא נדרשת במסגרת סעיף 4(א) לפקודת המשטרה כי גם שוטר יכול לתת הנחיה כשהוא יודע שבזמן הלא מיידי עלול לקרות והוא צריך לפנות את הקהל שמא הולך לקרות דבר מסוים.

עידן כץ: זה לא אמור מיידי, ולכן אני חושב שהרבה יותר נכון לרשום: הוראה חיונית לשם מניעת סכנה ממשית, ולהשמיט את המונח "מיידי".

אסתי פלדמן: לא.

אסתי פלדמן: מבחינתנו, הדבר הזה צריך להצטמצם באמת למצבי חירום.

יוליה מלינובסקי: אם אתה יודע שיש לך בעוד חודש אירוע שם ואתה צריך את זה, תעשה את זה בדרך מקובלת.

יוליה מלינובסקי: העדכון הזה נולד ונועד לכך שקרה משהו עכשיו וכדי לחסוך את הבוכהלטריה בדרך ולאפשר לפעול.

יוליה מלינובסקי: אם אתה יודע שיש לך מרוץ בתל אביב בעוד חודש אז תפעל בהתאם לפי זה.

יוליה מלינובסקי: פה זה סכנה מיידית עכשיו, קרה משהו.

רעות בינג: המבחן של 4(א) הוא יותר מצמצם.

יוליה מלינובסקי: סיימנו עם סעיף 2.

יוליה מלינובסקי: נחזור בסוף הדיון לסעיף 1.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עוברים לפרק הבא, פרק ד': פעילות גורם מוסמך לקידום מיזם המטרו, סימן א': עדיפות המיזם.

מירב ליבנה: בסעיף הקטן הזה יש תוספת שאנחנו מבקשים להכניס.

מירב ליבנה: אני אקריא אותה: החברה המבצעת תמסור לגורם המוסמך הודעה בכתב כי חלפה התקופה למענה.

מירב ליבנה: התיקון הזה נועד למען הסדר הטוב, שיהיה ברור שחלפה תקופה למענה ותהיה על כך הודעה מסודרת.

מירב ליבנה: זה מה שדיברנו אתמול.

גלעד קריב: נכון, יש לי שאלה לגבי זה.

גלעד קריב: מירב, את רוצה לחזור על מה שהקראת בסעיף קטן (ג)?

מירב ליבנה: כן.

מירב ליבנה: בסעיף קטן (ג) בסופו יבוא; החברה המבצעת תמסור לגורם המוסמך הודעה בכתב כי חלפה התקופה למענה.

מירב ליבנה: זה למען הסדר הטוב.

איציק דניאל: היא צריכה ליידע אותה שנגמר הזמן.

איציק דניאל: למעשה, שהיא לא תישאר באוויר, אלא שתהיה איזושהי פעולה של הודעה לגורם המוסמך: חלף הזמן.

איציק דניאל: לעדכן אותו.

גלעד קריב: השאלה שלי בהקשר הזה היא: מה המשמעות של ההודעה הזו?

גלעד קריב: מה קורה אם לא מודיעים את ההודעה הזו, ומה המשמעות של ההודעה?

גלעד קריב: כי יש מקרים שבהם הגורם המוסמך לא השיב, נגמר לו הזמן לפי סעיף קטן (ג), ולמעשה באותו רגע יכול להיות שהתקבל כאילו רישיון בפועל או אישור לביצוע פעולה מסוימת.

גלעד קריב: מה המשמעות שהמכתב לא יגיע באותו שנייה?

מירב ליבנה: התוספת הזו לא נועדה לגרוע מהסעיף אלא לייצר פה איזושהי הבהרה.

יוליה מלינובסקי: סופיות הדיון.

גלעד קריב: יש פה סתירה פנימית בסעיף.

גלעד קריב: כי, מצד אחד, הסעיף אומר שברגע חלף הזמן, אוטומטית ניתן האישור – באותה שנייה, האישור כבר ניתן – זו היתה ההצעה הממשלתית.

גלעד קריב: ועכשיו אומרים: האישור ניתן, אבל תודיע להם שעבר הזמן.

גלעד קריב: מה המשמעות של הדבר הזה?

יוליה מלינובסקי: למען הסדר הטוב.

יוליה מלינובסקי: אדוני, מי אתה?

אהוד נדב: אהוד נדב, ואני יועץ משפטי להתאחדות הקבלנים בוני הארץ.

אהוד נדב: אנחנו גם הגשנו תגובה כתובה.

יוליה מלינובסקי: אתמול בעשר וחצי בלילה.

יוליה מלינובסקי: זה לא ילך כך שאתם מגישים לנו את ההערות שלכם בעשר וחצי בערב הקודם לפני הדיון.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא רובוטים פה, ועם כל הכבוד, זה לא יעבוד כך.

יוליה מלינובסקי: אני לא מתייחסת בכלל למסמך שהתקבל אתמול כי בשעה עשר וחצי בערב לא שולחים הערות לדיון של היום.

יוליה מלינובסקי: לא היתה לנו אפשרות ללמוד את זה.

אהוד נדב: אני מבין את גברתי, אין לי משהו יותר טוב להגיד.

אהוד נדב: מכל מקום, ארצה להתייחס לנקודה הזו, ברשותך, וזאת מתוך השטח והניסיון.

אהוד נדב: אני רוצה להבהיר כאן שני דברים: ראשית, הנושא של קביעת מועד בחוק למתן תשובה של רשות והפיכת התשובה לחיובית אם פקע המועד והרשות לא ענתה – לא המצאנו את הגלגל, החוק הזה לא ממציא את הגלגל, זה קבוע בהרבה מאוד מקומות.

אהוד נדב: אין שום מקום שבו נזכרת התוספת הזו, למיטב ידיעתי, שבו צריך להודיע גם ולהיות מזכירים.

יוליה מלינובסקי: למה זה רע?

יוליה מלינובסקי: אני דווקא ראיתי בזה משהו חיובי, אפשר לוותר על זה.

אהוד נדב: הכלל המשפטי אומר:

אהוד נדב: המחוקק לא משחית את מילותיו לריק.

אהוד נדב: ושואל כאן היועץ המשפטי של הוועדה, ובצדק רב: מה משמעות ההודעה הזו?

אהוד נדב: הרי זה לא נכתב בחוק כדי להיות מזכירים או השעון המעורר של הגוף המאסדר, זה נקבע בחוק כי יש לזה איזו משמעות משפטית.

אהוד נדב: המשמעות המשפטית היא מאוד בעייתית.

אהוד נדב: לא הודיעו.

אהוד נדב: מה קרה?

אהוד נדב: לא הודיע הגוף המבצע, מה המשמעות?

אהוד נדב: האם יש לזה תוקף או אין?

אהוד נדב: ואם אין לזה תוקף ואין לזה שיניים, אז למה צריך שהוא יודיע?

אהוד נדב: ההערה השנייה היא אפילו יותר חשובה מבחינתנו, ככאלה שיבצעו כנראה את הדברים האלה בסופו של דבר.

אהוד נדב: אנחנו מכירים בתחומים אחרים את הנושא הזה שבו פונים לגוף שצריך לתת אישור והוא מתמהמה.

אהוד נדב: אנחנו גם מכירים את הטכניקה שנוצרה בחוק שאומרים: אוקיי, לא תודיע במועד, התשובה היא חיובית.

אהוד נדב: מה עושים בהליכי תכנון ובנייה, בלי יותר מדי לבקר רשויות כאלה ואחרות?

אהוד נדב: הם פשוט נותנים תשובה שלילית: לא הספקנו לעמוד, לא הספקנו לבחון.

אהוד נדב: קופצת להם במחשב תזכורת שעוברת תקופת הזמן, והם נותנים תשובה שלילית.

אהוד נדב: אחר כך הולכים לערר ולעתירה מינהלית, עוברים חודשים ויותר, ובסוף אין אף סנקציה נגד הגוף שלא מילא את תפקידו.

אהוד נדב: המטרה שלנו בסיפור הזה היא לצמצם את לוח הזמנים.

יוליה מלינובסקי: הערה מאוד מעניינת.

יוליה מלינובסקי: מה קורה?

יוליה מלינובסקי: הוא אומר: שלחתי הודעות, הגוף פספס ולא נתן לי תשובה.

יוליה מלינובסקי: קפצה לו תזכורת בלו"ז ואז הוא חייב לתת תשובה.

יוליה מלינובסקי: אם הוא לא נתן תשובה, אפשר לפעול.

יוליה מלינובסקי: אז מה הוא עושה?

יוליה מלינובסקי: הוא נותן לי תשובה שלילית, ואז תסתדרו, מה שנקרא.

אהוד נדב: אנחנו יודעים את זה מהיום יום, זה לא משהו תיאורטי.

גלעד קריב: קודם כול, אי אפשר לפתור את כל הבעיות, אבל ההצעה הממשלתית, ושינינו קצת את הנוסח פה, כן מנסה לפתור את העניין הזה.

גלעד קריב: היא כותבת שבמקרה של סירוב חייבים להיות נימוקים לסירוב.

גלעד קריב: זה לא שהוא יכול להגיד לא.

יוליה מלינובסקי: הוא צריך לנמק את זה, עדיין יצטרכו לעבוד.

קריאה: לא רק לנמק, גם להגיש הצעה חליפית.

אהוד נדב: קודם כול, אנחנו נשמח להתמודד עם נימוקים.

אהוד נדב: זה כבר טוב.

אהוד נדב: אנחנו צריכים סנקציה.

אהוד נדב: זה גם מטרת החוק, לא רק המטרה של הקבלנים.

גלעד קריב: הסנקציה אם הם לא מתייחסים בכלל היא מאוד מאוד חריפה.

גלעד קריב: יש כאלה שיגידו שהיא אולי חריפה מדי , שאם הם לא עונים בכלל האישור ניתן.

קריאה: רק להבהיר אתם בתור אזרחים?

אהוד נדב: אנחנו בתור הקבלן שמבקש עכשיו אישור.

איציק דניאל: זה לא חל עליכם.

איציק דניאל: חברה מבצעת.

גלעד קריב: הם אומרים שלפי ההצעה שלכם זה יחול עליהם כשהם יבנו את הקניון מעל המיזם.

אהוד נדב: מי מבצע את זה בסופו של דבר?

איציק דניאל: לגבי ההודעה – אם היושבת-ראש חושבת שזה לא רלוונטי, אפשר למחוק ולהיצמד לנוסח המקורי.

איציק דניאל: מבחינתנו, אנחנו מסכימים להוסיף.

איציק דניאל: אנחנו מבקשים להוסיף.

איציק דניאל: אם אתה חושב שזה לא רלוונטי, תאמין לי, אנחנו נשמח ל - - -

יוליה מלינובסקי: גלעד חושב שזה יצור לנו בלגן.

גלעד קריב: צריך להבין מה המשמעות של ההודעה הזו.

גלעד קריב: אם אני לא מבין מה המשמעות שלה ואני פוחד שזה ייצור לנו אחר כך בעיות שכן הודיעו ולא הודיעו.

גלעד קריב: צריך לכתוב את זה.

איציק דניאל: אז אנחנו נגיד בצורה מאוד ברורה.

איציק דניאל: ההודעה היא לא זו שמקימה את האישור.

איציק דניאל: האישור ניתן בחלוף הזמן, כמו שאמרת.

גלעד קריב: אז מה משמעות ההודעה?

איציק דניאל: משמעות ההודעה היא לעדכן את הרגולטור, שיידע במערכות ובכלים שלו ובמאגר המידע שלו, לגבי הגופים שניתן להם רישיון או אישור כזה או אחר, שגם לחברה המבצעת יש את האישור.

איציק דניאל: זה רק לבוא ולהגיד לרגולטור: תכיר, חלף הזמן.

איציק דניאל: החוק מקים לנו אישור, זה מה שיצרנו עכשיו, תדע.

איציק דניאל: תוסיף אותנו עכשיו לתוך מערכות המידע של הבקרה והאכיפה וכל מה שאתה צריך במתן ההודעה.

גלעד קריב: מה האינטרס של החברה לעשות את זה אם זה בכל מקרה לא משפיע על הרישיון או האישור?

איציק דניאל: אנחנו מחייבים אותה.

איציק דניאל: מה זה "אינטרס"?

איציק דניאל: החוק מחייב אותה.

אסתי פלדמן: במובן זה היא דקלרטיבית.

אסתי פלדמן: היא לא מקימה שום רישיון ושום זכות ושום דבר, היא דקלרטיבית.

אהוד נדב: איפה אתם מכירים כזה דבר שפעמיים אני מודיע לאותו גוף?

אסתי פלדמן: כמו שאמר איציק, אנחנו לא נעמוד על כך.

יוליה מלינובסקי: זו הגנה נוספת.

יוליה מלינובסקי: זה כמו שמשטרת ישראל שולחת לי קנס עם חתימה של מסירת דואר.

יוליה מלינובסקי: כלומר, בגדר של הודעה כזו.

גלעד קריב: ההודעה – אין בה כדי לגרוע מהאישור שניתן בעקבות - - -

יוליה מלינובסקי: זה מין חובת יידוע כזו.

רעות בינג: כן.

רעות בינג: אבל ההודעה היא לא שחלף הזמן, אלא שלכאורה ניתן האישור.

יוליה מלינובסקי: תקריאי מה כתבת שם?

מירב ליבנה: כתבתי קודם:

מירב ליבנה: החברה המבצעת תמסור לגורם המוסמך הודעה בכתב כי חלפה התקופה למענה, ואפשר לכתוב - - -

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לשמוע נוסח.

מירב ליבנה: החברה המבצעת תמסור לגורם המוסמך הודעה בכתב על מתן האישור.

גלעד קריב: לא, אין באי מסירת הודעה כאמור.

יוליה מלינובסקי: זה גם לסוף הדיון.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה שנעשה הפסקה, וגם ב-(ג) נעשה נוסח מדויק.

אהוד נדב: אני רוצה לוודא שאני מבין נכון.

אהוד נדב: אנחנו מדברים על כך שלא תהיה לזה שום משמעות משפטית, ואנחנו מסכמים שלא תהיה לזה משמעות משפטית, יהיה לזה כן משהו דקלרטיבי כמו שציינו כאן של יידוע.

יוליה מלינובסקי: בדיוק, דקלרטיבי.

אסתי פלדמן: אנחנו נבהיר את זה בנוסח.

אסתי פלדמן: זה לא יעכב את מתן האישור.

אסתי פלדמן: כלומר, אי הודעה אין משמעותה שלא ניתן אישור.

אסתי פלדמן: האישור ניתן.

יוליה מלינובסקי: חובת היידוע היא הגנה נוספת.

יוליה מלינובסקי: אוקיי, נחשוב.

יוליה מלינובסקי: אני משאירה כרגע את (ג) בצד כדי שנחשוב על זה בצורה מדויקת.

יוליה מלינובסקי: כל השאר בסדר.

אהוד נדב: גברתי, אני חוזר על הנושא השני, שדיברתי עליו, של הסנקציה כנגד תשובה שלילית שיצאה מהפה אל החוץ.

גלעד קריב: יש נימוקים, יש מקומות ספציפיים שלמועצה המאסדרת יש גם סמכויות ספציפיות לעשות over rolling לכל מיני גורמים מוסמכים, וזה בהמשך הפרק הבא.

גלעד קריב: מותר גם לסרב ולהגיד לא.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חושבים שזה בסדר.

יוליה מלינובסקי: חוץ מזה, מי שיתמודד עם הדבר הזה זה לא קבלן ביצוע כמוך אלא החברה הממשלתית - נת"ע, שהיא הגורם המוסמך בעניין.

אהוד נדב: אבל זה משפיע על לוח הזמנים שלי.

גלעד קריב: אם יש נימוקים טובים, מותר גם לסרב.

אהוד נדב: נכון.

אהוד נדב: אנחנו מדברים מה קורה אם בסופו של דבר יסתבר שהסירוב הזה לא עומד.

יוליה מלינובסקי: זו לא הבעיה שלך, בשביל זה יש אותם.

יוליה מלינובסקי: חברות ממשלתיות צריכות לדעת להסתדר עם זה.

יאיר ארז: בשביל זה יש את הפרק של המועצה המאסדרת, והחברה המבצעת תוכל לפנות למועצה המאסדרת ולהעיר שהנימוקים לא היו מספקים.

יגל דויטש: האם את יכולה לחזור, בבקשה, על תחילת הסעיף כשדיברת על מה צריך להגיש לצורך תיאום?

יגל דויטש: זה מהותי.

יגל דויטש: כי כמו שאמרת קודם, ובצדק, שהם פשוט יסרבו ללא שום נימוק.

יגל דויטש: הנימוק שלהם באותה מידה יכול להיות: לא העברתם איזשהו נייר רקע וכותרת למה שנדרש.

יגל דויטש: האם בתוך הרשימה שהקראת בהתחלה יש נספח שמורה בדיוק מה צריך להגיש לצורך תיאום על מנת שלא תוכל להיות טענה אחרי זה שלא הגשתם איזה כותרת או כריכה עבה?

יוליה מלינובסקי: סליחה, זה לא רלוונטי לדיון עכשיו.

יוליה מלינובסקי: תעשו את זה בפנים.

גלעד קריב: הבקשה צריכה להיות מלאה, וזה ברור.

אהוד נדב: לגבי עדכון הנוסח – שהנימוקים יהיו לגופו של עניין.

יוליה מלינובסקי: זה בכלל לא פה כרגע, זה ברור.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כרגע בסעיפים אחרים.

גלעד קריב: לא, זה פה.

גלעד קריב: אבל כתוב: נימוקים, וזה נימוקים.

אהוד נדב: שלא יהיה נימוק טכני, כמו: לא צירפת איזה חתימה.

גלעד קריב: לא צירפת זה אומר שלא הגשת את הבקשה, זה לא החלטה בבקשה.

גלעד קריב: ואם סרב לבקשה, ימסור את תשובתו המנומקת לבקשה.

יוליה מלינובסקי: תקשיבו, אל תעשו מאיתנו צחוק.

יוליה מלינובסקי: תשובתו המנומקת זה לא: לא מסרת לנו טופס בגרסה 65 – לא.

אהוד נדב: נערים היינו וגם בגרנו.

אהוד נדב: ראינו דבר אחד או שנינו בימי חיינו.

יוליה מלינובסקי: אוקיי.

יוליה מלינובסקי: אז מה אתה מציע לגבי נימוקים?

אהוד נדב: לגופו של עניין.

גלעד קריב: לא, כי זה ברור.

גלעד קריב: זו רשות מינהלית.

קריאות: חלות עליה החובות שחלות על הרשות המינהלית, היא חייבת לנמק.

קריאות: יש כאן הרבה מאוד מנגנוני בקרה.

קריאות: זה גוף ציבורי.

גלעד קריב: למעשה, הסעיף הזה אומר שהנימוקים צריכים להיות לגופו של עניין, ותשובה מנומקת לבקשה.

גלעד קריב: הנימוקים לא יכולים להיות לא קשורים לבקשה.

גלעד קריב: אם הוא לא צירף את כל הדברים הרלוונטיים אז הבקשה לא הוגשה בכלל, וזה נושא אחר.

גלעד קריב: החשש קיים גם מהצד השני, שתבוא החברה המבצעת, שעליה אנחנו מדברים כרגע, וקבלנים בעתיד, וישלחו איזה טופס הכי סתמי ופשוט ויגידו: אנחנו הגשנו את הבקשה שלנו, יש לכם שבועיים לתת לנו תשובה.

גלעד קריב: לכן, אני חושב, שמצד אחד, הבקשה צריכה להיות מלאה.

גלעד קריב: מצד שני, צריכים להיות נימוקים.

גלעד קריב: לדעתי, הנוסח הוא טוב.

יוליה מלינובסקי: אי אפשר לצפות מראש מה יהיה כל כך הרבה שנים קדימה.

יוליה מלינובסקי: יכול לשבת אדם כזה או אחר בתפקיד כזה או אחר ונצטרך כנראה להתמודד תוך כדי.

יוליה מלינובסקי: אי אפשר לסגור את כל הפינות.

יוליה מלינובסקי: בינתיים אנחנו משאירים את סעיף (ג) פתוח, כל השאר בסדר.

מירב ליבנה: לעניין סעיף 54, שדיברנו עליו עכשיו באופן כללי, אעיר שוועדת התדרים שמורידה תדרים לא נכנסת כאן להסדר הזה, יש לה הסדר אחר שנקבע בהחלטת ממשלה שקובע לוחות זמנים.

גלעד קריב: האם זה הערה לנוסח או לפרוטוקול?

מירב ליבנה: אמירה לפרוטוקול.

גלעד קריב: למה?

גלעד קריב: הם לא גורם מוסמך בהקשר הזה?

אסתי פלדמן: רק להשלים את התמונה לגבי השלמת התדרים שנקבע לה איזשהו הסדר ספציפי בהחלטת הממשלה.

רעות בינג: אבל החלטת ממשלה לא יכולה להתגבר על החוק.

אסתי פלדמן: היא לא גוברת, אבל היא יכולה להנחות את הוועדה המאסדרת.

גלעד קריב: אני לא יודע מה המשמעות של הוועדה הזו, אבל האם היא גורם מוסמך בהקשר זה?

קריאה: היא מאצילה סמכויות לפי פקודת הטלגרף.

מירב ליבנה: אנחנו לא משנים פה את החוק, זו הערה פרשנית לעניין ועדת התדרים.

מירב ליבנה: ועדים התדרים מועידה תדרים.

יוליה מלינובסקי: אמרתי לכולם שגופי ממשלה, חברה ממשלתית, באים לוועדה.

יוליה מלינובסקי: הזום הוא לאזרחים או לגופים ציבוריים.

יוליה מלינובסקי: עובדי ממשלה מקבלים משכורת ובאים לכנסת על חשבון זמן עבודתם.

יוליה מלינובסקי: אם חברת החשמל רוצה – שיבואו לפה.

יוליה מלינובסקי: אין זום לחברות ממשלתיות.

יוליה מלינובסקי: אמרתי את זה בדיון הקודם, תעבירי לכולם, לאה.

יוליה מלינובסקי: אתמול שאלת והבהרתי את זה.

נתי שוברט: שלום, שמי נתי שוברט ואני ממשרד התקשורת.

נתי שוברט: אני גם יושב-ראש ועדת התדרים.

נתי שוברט: ועדת התדרים פועלת בהתאם לפי פקודת הטלגרף האלחוטי.

נתי שוברט: התפקיד שלה הוא להוריד ולהקצות תדרים לשימושים במדינת ישראל.

נתי שוברט: ולכן, הסבירו פה החברות שיושבות מולי שהוועדה היא לא גוף ציבורי ומאחר ופעולתה כרוכה בקבלת נתונים, כינוס, החלטה ובדיקה האם הבקשה שתהיה לשימוש בתדרים במסגרת הפרויקט תואמת את מה שקיים בישראל או עלולה להפריע למה שקיים בישראל.

נתי שוברט: לכן, נקבע לגביה שמשך תגובתה הוא יהיה לקיים דיון תוך 60 יום מקבלת הבקשה.

נתי שוברט: במסגרת הזמן הזה היא כמובן לא כפופה לסעיף שקובע שצריך לתת אישור תוך 21 יום.

יוליה מלינובסקי: אדוני, אולי אני לא מספיק מקצועית בנושא הזה, אבל אם אני זוכרת מלימודי פיזיקה, תדרי רדיו הם באוויר ואנחנו מתחת לאדמה.

נתי שוברט: נכון, גם מתחת לאדמה פועלות כל מיני מערכות.

נתי שוברט: יושבים פה גורמי הצלה שיש להם מערכות משלהם.

יוליה מלינובסקי: התדרים של המשטרה קשורים לוועדה?

נתי שוברט: גם הם.

נתי שוברט: הוועדה מורידה ומקצה תדרים לכל המשתמשים במדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: אבל 40 מטר מתחת לאדמה.

נתי שוברט: בוודאי, גם מתחת לאדמה.

נתי שוברט: כי כשכל מיני מערכות אלחוטיות פועלות, תדרי הרדיו מתפשטים גם בתוך המנהרה ויכולים להפריע האחד לשני.

נתי שוברט: המטרה היא שהמערכות האלחוטיות שצריך לשם פעולה - - -

יוליה מלינובסקי: אתה מתכוון שזה כבר יהיה.

יוליה מלינובסקי: כלומר, אתה תקצה את התדר לגוף משטרתי מתחת לאדמה או לגוף אחר ברגע שתהיה כבר מנהרה.

נתי שוברט: לא.

נתי שוברט: לגופים יש היום תדרים שמוקצים להם.

נתי שוברט: הם יכולים להשתמש בהם באוויר, בים, ביבשה, מתחת לקרקע, מעל הקרקע – זה לא משנה.

נתי שוברט: למטרו יצטרכו תדרים מסוימים שיהיו לשימושם.

נתי שוברט: אם הם משתמשים בתדרים שכבר הוקצו לגוף, למשל, אם החליטו שמספיק להם הכיסוי הסלולרי בתוך המנהרה, אז הם לא צריכים לפנות אלינו, לוועדה, בכלל, וכל הדיון מתייתר.

נתי שוברט: אבל אם הם רוצים להביא משהו שעדיין לא הועד והוקצה בו התדר עבורו, לא הוקצה לאף גורם בארץ, צריך לוודא שזה לא מתנגש עם שום דבר אחר שפועל, כמובן בידיעה איזה מערכות פועלות במנהרה.

נתי שוברט: הרי אנחנו לא נבקש שלא יפריעו למשהו שקורה בנמל אילת, לדוגמא.

יוליה מלינובסקי: אדוני, סליחה.

יוליה מלינובסקי: זה נושא מקצועי שקצת לא מסתדר לי.

יוליה מלינובסקי: אבל אם ההערה הזו מקובלת על הממשלה ואתם מבינים את הצורך המקצועי לדבר הזה.

יוליה מלינובסקי: בעיקרון אנחנו לא הגוף המוסמך מקצועית.

יוליה מלינובסקי: זה נשמע לי קצת לא זה, אבל בסדר.

אסתי פלדמן: רק רצינו לשקף את זה לפרוטוקול.

אסתי פלדמן: למשרד התקשורת היה חשוב שנשקף את זה.

גלעד קריב: אתם אחרי זה צריכים לפרש אם זה גורם מוסמך או לא.

אסתי פלדמן: לא אמרנו שהם לא.

גלעד קריב: קחו בחשבון שהחוק גובר על החלטות ממשלה, ואני אומר את זה גם לוועדת התדרים.

גלעד קריב: אם כתוב שגורם מוסמך צריך לתת תשובה, ואתם הגורם המוסמך, ואין החרגה מפורשת בחוק, אתם תצטרכו לתת תשובה.

יוליה מלינובסקי: החוק הוא מעל החלטת ממשלה.

רעות בינג: להבנתי, ועדת התדרים מורכבת מגורמים ממשלתיים.

יוליה מלינובסקי: אין לנו בעיה עם זה כי זה משהו שהוא נושא מקצועי, זה לא נושא שאנחנו יכולים לתת עליו את הדעת בחקיקה.

יוליה מלינובסקי: אם אתם חושבים שזה מה שצריך להיות, זה בסדר.

יוליה מלינובסקי: אבל קחו בחשבון את ההערות של הייעוץ המשפטי.

אילת פלדמן: אילת פלדמן, משרד המשפטים.

אילת פלדמן: כמו שנאמר, הוועדה באמת מפעילה סמכויות לפי פקודת הטלגרף.

אילת פלדמן: היא עושה הורדה והקצאה של תדרים, כמו שנאמר כאן.

אילת פלדמן: לעיתים נדרש אישור שלה, וכמו שנאמר גם על ידי נציגי האוצר, יש הסדר מיוחד.

יוליה מלינובסקי: הלוואי ונגיע למצב שיהיו לנו כבר מנהרות ושנצטרך לדון לתדר למשטרה ולעובדי המטרו.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לראות שזה כבר קורה.

יוליה מלינובסקי: כולנו נברך כשנגיע ליעד.

יוליה מלינובסקי: הבנו, זו הערה לפרוטוקול.

יוליה מלינובסקי: תסתדרו בתוך הממשלה.

יוליה מלינובסקי: נחזור לסעיף (ג) אחרי ההפסקה.

יוליה מלינובסקי: לאה, תסבירי לי.

יוליה מלינובסקי: חברת החשמל פנו אתמול וביקשו להיות בזום.

יוליה מלינובסקי: תבדקי, כי לדעתי אני עניתי לך שכל הגורמים רק בזה.

יוליה מלינובסקי: תבדקי לי מה היה שם עם חברת חשמל.

יוליה מלינובסקי: נחזור אחרי ההפסקה לסעיף (ג).

יוליה מלינובסקי: אנחנו עוברים לסימן ב'.

יוליה מלינובסקי: חברת חשמל לא ביקשו לא להגיע והם בחרו להיות בזום, הם הכי עמוסים.

יוליה מלינובסקי: אני בפעם האחרונה אתן להם אפשרות להתייחס.

יוליה מלינובסקי: שוב, גורמי ממשל, חברות ממשלתיות - פיזית.

יוליה מלינובסקי: אם אני יכולה אחרי לילה להגיע פיזית היום לדיון ולא לדחות אותו ולא לעשות שום דבר, גם גורמי ממשל מקבלים משכורת ועושים את זה על חשבון ימי העבודה - לא יקרה שום דבר.

יוליה מלינובסקי: אני אאפשר להם להתייחס אבל זו הפעם האחרונה.

יוליה מלינובסקי: לאה, להבא אין יותר זום.

יוליה מלינובסקי: הזום הוא לאזרחים כי הם לא מקבלים כסף על זה שהם מגיעים לכנסת.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה תשובה לשאלה מה זה 7 ק"מ ומאיפה זה נולד.

רון כץ: אנחנו מדברים על מידע מגוף התשתית ברדיוס של 7 ק"מ.

רון כץ: אנחנו מדברים על מידע קיים וזמין.

רון כץ: זה לא מידע שצריך לעבד אותו או מידע שהוא לא קיים, אלא מידע קיים לצורך תכנון, העתקת תשתיות ותיאום.

רון כץ: נשאלנו למה נקבעו 7 ק"מ?

רון כץ: בעיקרון, אנחנו מדברים על שטח שכביכול אנחנו יכולים לעבוד איתו ואנחנו צריכים מידע עליו.

רון כץ: אם יש לנו חלופות לתכנון, אנחנו צריכים לראות מה קיים בשטח.

רון כץ: לדוגמא, אנחנו צריכים שבעה תחמ"שים להזנה של המטרו.

רון כץ: בתחילת התהליך ביקשנו מחברת החשמל, לצורך מיקום התחמ"ש, מידע קיים לגבי מתח עליון קיים במטרופולין תל אביב.

רון כץ: לא קיבלנו את המידע אלא התבקשנו להעביר את התכנון ואת הבקשה שלנו והם יגידו לנו היכן ניתן.

רון כץ: לא קיבלנו את המידע הקיים אלא רק אם נעביר.

רון כץ: אנחנו צריכים להפעיל את השיקולים שלנו, הן מבחינת התוואי והן מבחינת התשתית שלנו והנחיצות שלנו מבחינת המיקום.

רון כץ: לא היינו חשופים פה ולא הצלחנו לקבל את המידע.

רון כץ: אנחנו מדברים על שבעה, אבל רצינו גם יותר.

רון כץ: זה לא סתם, זה באמת כדי לאפשר לנו חלופות ואת המידע הזה.

רון כץ: זה לא מידע שצריך להמציא אלא זה מידע שקיים במערכת.

יוליה מלינובסקי: למה 7 ק"מ?

יוליה מלינובסקי: למה לא 6, 8 או 16?

גלעד קריב: צריך לזכור שזה 7, פלוס אפשרות להאריך.

רעות בינג: בדיוק, יש כאן חריג גם שמאפשר להרחיב.

יוליה מלינובסקי: גם יכול להיות מצב של 7 פה ו-7 שם, ובסופו של דבר יהיה שטח משותף.

רון כץ: הדוגמה על התחמ"שים היא דוגמה שהיינו צריכים לראות מה קורה בכל המטרופולין ולא להיכנס לדיוק.

רון כץ: ה-7 ק"מ הוא טווח שנותן לנו את הגמישות הזו לחלופות כדי לראות את המצב הקים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו גם כן לא רוצים להעמיס על גופי התשתית.

דנה דובר: דנה דובר, אגף התקציבים.

דנה דובר: בסופו של דבר, זה מידע שקיים אצל גופי התשתית כבר היום, וגם בהוראות המעבר הכנסנו עוד ערכאה למקרה שגופי התשתית היום לא יודעים איפה התשתיות שלהם כדי לתת עוד זמן להמציא את המידע.

דנה דובר: אנחנו חושבים שזה סביר לחלוטין שגופי התשתית ימסרו מידע רלוונטי לצורך תיאום ותכנון טוב יותר.

יוליה מלינובסקי: אולי סוף סוף יהיה לנו סדר בתשתיות וכולם יידעו מה יש לנו.

דנה דובר: הלוואי, הלוואי.

דנה דובר: זה ממש ממש נראה לי סביר שגופי התשתית, שיודעים איפה התשתיות שלהם ממוקמות, יעבירו את המידע הזה בצורה שיאפשר לגופי תשתית אחרים להקים ולבנות מבלי לבזבז את כספי הציבור פעם אחר פעם אחר פעם לעוד עבודת גישושים, בדיקה ותיאום.

יוליה מלינובסקי: משרד התחבורה, מה אתם אומרים?

עילם שגיא: אנחנו לגמרי בעד.

עילם שגיא: לגבי 7 ק"מ – אין פה מידע מדויק, זה חוק אצבע.

עילם שגיא: יכולנו לבקש עשרה.

עילם שגיא: אנחנו שותפים, כמו שנאמר פה, שתהיה לנו, כי יש התחלה של מערכת שממילא כל המידע יהיה זמין בלי קשר למיקום או גבולות גזרה.

גלעד קריב: המידע זמין לממשלה, לא לנת"ע.

גלעד קריב: הסעיף הזה מדבר על העברת מידע לחברה המבצעת.

עילם שגיא: חברה ממשלתית.

עילם שגיא: לכן, אנחנו מקווים שמספר 7 יהיה המספר הנכון שיספיק לנו.

עילם שגיא: יכולנו לבקש עשרה, אין לי איזה משהו.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להבין האם זה מוצדק מבחינה מקצועית.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת לשמוע את חברת החשמל.

יוליה מלינובסקי: הם התעצבנו ולא הגיעו לפה היום.

עילם שגיא: האם את מתכוונת אם מקצועית המספר 7 מוצדק או אם מקצועית המידע נדרש לנו?

יוליה מלינובסקי: לא, 7.

יוליה מלינובסקי: ברור שהמידע נדרש ושאתה צריך לדעת מה יש לך שם מתחת ומסביב לאזור.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת להעלות את חברת החשמל.

יוליה מלינובסקי: לפרוטוקול – זו הפעם האחרונה שאתם עושים את זה בזום.

יוליה מלינובסקי: זה לפרוטוקול וגם בפועל.

בן ציון קרוגליאק: שלום.

בן ציון קרוגליאק: אשמח להגיע לירושלים.

בן ציון קרוגליאק: היתה פה איזו אי הבנה.

בן ציון קרוגליאק: אני בן ציון קרוגליאק, אני יושב-ראש מינהלת המטרו בתוך חברת החשמל.

בן ציון קרוגליאק: אנחנו מתייחסים לנושא זה בשיא הרצינות.

בן ציון קרוגליאק: לגבי טווחי המידע שאנחנו נדרשנו לתת – גם לדעתנו 7 ק"מ זה מוגזם מאוד.

בן ציון קרוגליאק: זה דורש מאיתנו הרבה עבודה, זה לא מידע שעובר as is.

בן ציון קרוגליאק: יש גם מידע חסוי שאנחנו לא יכולים לחשוף אותו בצורה מלאה, צריך לנקות את הקבצים.

בן ציון קרוגליאק: אנחנו ביקשנו להקטין את המידע לעד 100 מטר.

בן ציון קרוגליאק: אם ישכנעו אותנו שטווח אחר הוא הגיוני אז בשמחה.

בן ציון קרוגליאק: אנחנו שותפים במערכת של שיתוף מידע.

יוליה מלינובסקי: לגבי מידע חסוי – אתם חייבים במסגרת ההתאמות ביניכם עם גורמים רלוונטיים גם להתייחס לנושא הזה, כי לא יכול להיות מצב שהם יתחילו לעבוד והם יגלו שם משהו תוך כדי שהם לא יודעים עליו.

גלעד קריב: החשש שלהם הוא שלא יפגעו להם בתשתית.

יוליה מלינובסקי: ושלא יפגעו בתשתית.

יוליה מלינובסקי: האם נמצאים פה נציגי משטרה?

יוליה מלינובסקי: הוא אמר עכשיו משהו חמור מאוד.

יוליה מלינובסקי: תחזור על מה שאמרת עכשיו על מידע חסוי ועל ניקוי קבצים.

בן ציון קרוגליאק: התכוונתי שצריך לעבד את הקבצים.

בן ציון קרוגליאק: יש הרבה מידע שנמצא על התשתיות ואי אפשר להעביר אותו כך as is.

יוליה מלינובסקי: יופי.

יוליה מלינובסקי: פה אני פונה, ותעבירו את זה למי שצריך, נת"ע, ממשלה, אתם, אתם חייבים לעשות.

יוליה מלינובסקי: גלעד, חשבתי שאולי לא צריך, ועכשיו אני מבינה שכן צריך, וזו שאלה שצריך לרשום.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לקיים דיון סגור עם כל הגורמים הרלוונטיים גם לנושא הזה: כבאות, משטרה, צה"ל.

יוליה מלינובסקי: זו אחת השאלות שצריך לשאול.

יוליה מלינובסקי: נציגי הממשלה, תחשבו על משהו חסוי למצבים כאלה, אולי במסגרת מועצה מאסדרת.

יוליה מלינובסקי: כי אם יש להם שם משהו חסוי והם ינקו קבצים וזה יעבור לנת"ע בצורה חלקית והם יתחילו לעבוד ויגלו מה שיגלו, ויכולים לפגוע שם בתשתיות חיוניות, זה חמור ביותר.

יוליה מלינובסקי: זו הערה מאוד רלוונטית ומעניינת.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נצטרך לתת על זה את הדעת במסגרת דיון סגור עם גורמים רלוונטיים.

יוליה מלינובסקי: תחשבו על זה.

יוליה מלינובסקי: גלעד, אנחנו נחשוב יחד איך עושים.

בן ציון קרוגליאק: הנושא הזה עלה גם בוועדה שקשורה לסייבר.

יוליה מלינובסקי: בסדר, אני מתעסקת במטרו.

יוליה מלינובסקי: המטרו הוא פרויקט לאומי בכל ההיבטים, כולל ההיבטים האחרים.

בן ציון קרוגליאק: לגמרי.

בן ציון קרוגליאק: האם אני יכול להגיד את שאר ההערות שלנו?

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: קודם כול אנחנו מדברים על הסעיף הזה עכשיו.

יוליה מלינובסקי: מאה מטר לא יהיה - הבנתי, בסדר.

יוליה מלינובסקי: אתם תצטרכו לעשות את זה בצורה אחרת.

יוליה מלינובסקי: האם יש עוד גופי תשתית שרוצים להתייחס לסיפור של הטווח?

עידו רוזנבלום: שלום.

עידו רוזנבלום: עידו רוזנבלום, מנהל אגף תיאום תשתיות, משרד התחבורה.

עידו רוזנבלום: חשוב להסתכל על זה בפרספקטיבה רחבה יותר.

עידו רוזנבלום: באופן כללי, חלוקת מידע בין גופי ממשלה זה אחד החסמים הכי גדולים שלנו לפיתוח תשתיות בצורה חכמה.

עידו רוזנבלום: מה שקורה היום זה שכל גוף שומר את המידע אצלו, ואפשר להגיד שיש מנגנון קצת של סחר במידע.

עידו רוזנבלום: כלומר, אני אעביר לך רק מה שאני רוצה להעביר לך, ורק מה שאני חייב.

עידו רוזנבלום: הנקודה חשובה פה.

עידו רוזנבלום: השאלה האם זה 6, 7, או 10 ק"מ - זה מספר אצבע.

עידו רוזנבלום: כלומר, היה אפשר לקבוע פה באמת כמעט כל סביב סדר הגודל הזה.

עידו רוזנבלום: חשוב שחברה שפועלת בכל מרחב גוש דן, כמו נת"ע, על המטרו בפרויקט כל כך מורכב, עם הרבה העתקות תשתיות שנצטרך למצוא חלופות לאורך הדרך, יהיה לה כמה שיותר מידע כדי לתכנן באופן חכם את ההעתקות האלה, ושלא נתקע בסוף ונגלה שיש כל מיני תשתיות שלא ידענו עליהן ולכן לא יכולים להעתיק את מה שרצינו להעתיק לאיפה שרצינו.

עידו רוזנבלום: אני לאורך כל הדרך תמכתי במספר יותר גדול מ-7 ולאורך הדרך הצטמצמנו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו משאירים את המספר 7 עם אופציה להרחבה.

יוליה מלינובסקי: אבקש מנת"ע לחשוב על זה שבסוף בסוף בסוף תבנו לנו מפה של גוש דן עם כל התשתיות.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שזו התרומה הכי גדולה שתהיה בסוף בכל העסק הזה, ואמרתי את זה עכשיו ברצינות.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שכדאי להקצות לזה משאבים באוצר כי יכול להיות שזו עבודה תכנונית שתיתן לנו בשורה פה בסוף.

יוליה מלינובסקי: בואו נתקדם לסעיף 57.

יוליה מלינובסקי: האם היא קיימת וכבר עובדת או לסירוגין?

עידו רוזנבלום: כן, כבר שנתיים.

עידו רוזנבלום: עובדת באופן קבוע.

עידו רוזנבלום: לא היתה באוויר שעות בודדות במשך שנתיים, 2,000 פניות בשטח, 40 כמעט גופים בתוך המערכת מאשרים רק על גבי המערכת הזו.

יוליה מלינובסקי: האם המערכת מוגנת?

עידו רוזנבלום: מוגנת סייבר, מלווה על ידי אגף סייבר במשרד התחבורה.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה חוות דעת על המערכת הזו של מערך הסייבר, תעבירו לנו.

עידו רוזנבלום: נעביר לכם.

יוליה מלינובסקי: לאור ההתרחשויות העניינים, זה צריך להיות הדבר הכי מוגן.

יוליה מלינובסקי: מי אחראי על התחזוקה שלו?

עידו רוזנבלום: חברת נתיבי ישראל אחראית על התחזוקה שלה.

יוליה מלינובסקי: זה שלכם?

עידו רוזנבלום: לא, לא שלהם.

יוליה מלינובסקי: אה, נתיבי ישראל.

עידו רוזנבלום: נתיבי ישראל.

עידו רוזנבלום: אבל מלווה באופן צמוד עם ועדה ייעודית על ידי מנהלת אגף סייבר במשרד התחבורה.

עידו רוזנבלום: רק עכשיו יצאנו לרכש משמעותי.

יוליה מלינובסקי: אבל יש רשות הסייבר במשרד ראש הממשלה.

עידו רוזנבלום: היא כפופה לרשות הסייבר, היא מדווחת לרשות הסייבר.

יאיר ווקנין: גברתי, רשות הסייבר - זה רק מי שבתוספת החמישית.

יאיר ווקנין: את כל שאר הגופים מנחים מחלקות הסייבר בתוך אגפי ביטחון במשרדי הממשלה.

יאיר ווקנין: אגפי הביטחון במשרדי הממשלה סייברית מונחים על ידי רשות הסייבר הלאומית, אבל ההנחיה ישירה כמו נת"ע, שהם מנויים בתוספת החמישית, רק הם מקבלים הנחיה ישירה.

יוליה מלינובסקי: מי יכול להגיד לי שהמערכת הזו מספיק מוגנת וששמים עליה דגש כמו שצריך?

עידו רוזנבלום: אני יכול לארגן לך מכתב של מנהלת האגף שיפרט את כל הפעולות שאנחנו נוקטים בשביל להגן על המערכת.

יוליה מלינובסקי: האם זו מערכת ממשלתית?

עידו רוזנבלום: המערכת יושבת בחברת נתיבי ישראל בענן.

יוליה מלינובסקי: אני לא רוצה לפתוח את זה פה, אבל אני ממליצה לכם.

יוליה מלינובסקי: נחזור לזה גם בדיון הסגור, תרשמו לי את זה.

יוליה מלינובסקי: התעסקתי המון עם כל מערכות הסייבר, ובכלל בכל נושא הסייבר.

יוליה מלינובסקי: אולי כדאי לחשוב פה, לאור חשיבות הנושא, על מערכת אחרת, בדומה לדרכון ביומטרי כמו שיש במשרד הפנים.

יוליה מלינובסקי: זה לא צריך להיות בענן.

יוליה מלינובסקי: אני לא רוצה לפתוח את זה עכשיו.

עידו רוזנבלום: בדיוק.

עידו רוזנבלום: לדעתי, שווה לעשות דיון ייעודי על זה.

עידו רוזנבלום: יש לנו תשובות טובות לנושא הזה.

יוליה מלינובסקי: אני לא רוצה לפתוח את זה עכשיו, רק נתתי רמז.

יוליה מלינובסקי: תחשבו על מודל של משרד הפנים בנושא דרכונים ביומטריים.

גלעד קריב: בכל מקרה, הסעיף הזה מדבר על פעולה דרך מערכת לאומית לתיאום תשתיות, הוא לא אומר שזו חייבת להיות המערכת הספציפית הזו שהיום - - -.

גלעד קריב: גם אם - - - את הסעיף כך, עדיין אפשר יהיה לעשות דברים.

יוליה מלינובסקי: בסדר, אני רק מבקשת מכם לחשוב על זה.

יוליה מלינובסקי: תבואו עם פתרונות לדיון הסגור שנעשה.

יוליה מלינובסקי: בינתיים תלמדו מה קורה במשרד הפנים בנושא תביעות אצבע וזהות ביומטרי בדרכונים ותעודות זהות ביומטריים.

יוליה מלינובסקי: אם אני מבינה נכון, אנחנו הולכים להתבסס על המערכת הזו.

יוליה מלינובסקי: יש כאן שאלות כבדות משקל, אני לא רוצה להיכנס יותר מדי.

יוליה מלינובסקי: אין בעיות עם סעיף 57, נכון?

יוליה מלינובסקי: זה מוסכם על כולם לפי הנוסח המעודכן, נכון, גלעד?

גלעד קריב: כן, מבחינתנו זה הנוסח.

יוליה מלינובסקי: זה בסדר גמור.

יוליה מלינובסקי: נעבור לסעיף 58.

גלעד קריב: זה מתקשר למה שדיברנו קודם לגבי מה זה שטח סמוך.

גלעד קריב: זו שאלה מקצועית, אנחנו מציפים את זה כשאלה.

גלעד קריב: אם אנחנו לוקחים בחשבון שזה 7 ק"מ, ומה שאמרו חברת חשמל, האם 14 הימים האלה הם לא קצרים מדי?

מירב ליבנה: אציין שיש את הוראת המעבר לגבי 120 יום.

מירב ליבנה: קודם כול, יש 120 יום מיום תחילתו של החוק לעשות את המיפוי, אז המידע כבר אמור להיות קיים.

מירב ליבנה: זה לא אמור להיות מידע שעכשיו צריך לעשות עבודה כדי לאתר אותו.

מירב ליבנה: לכן, נראה לנו ש-14 יום זה זמן מספק.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להתייחס פה לנושא העברת המידע ושמירת סודיות.

יוליה מלינובסקי: אתם לא חושבים שצריך להרחיב פה את חובת הסודיות וקצת לתת מי שומר ומי אחראי על המידע, האם החברה המבצעת?

יוליה מלינובסקי: מה קורה שם?

יוליה מלינובסקי: היום זה נת"ע, מחר זה חברה אחרת.

גלעד קריב: לפי ההצעה הממשלתית יכולות להיות כמה חברות מבצעות, וכמו שאמרה היושבת-ראש, היום זה נת"ע ומחר יכולה להיות חברה ממשלתית אחרת.

גלעד קריב: השאלה היא גם איך מעבירים את המידע הזה בין החברות.

איציק דניאל: במצב הנוכחי היום, בלי קשר למטרו, יש היום הסדרים שכל החברות: גופי תשתית, גופי ביצוע, מחויבים לשמור על סודיות.

איציק דניאל: זה לא איזה עניין שאנחנו אגב המטרו, אם נבוא ונקשה, אגב אותן חברות שמבצעות את התהליך הזה.

איציק דניאל: יש תהליך של העברת מידע היום, יש היום הסדרים של שמירה על סודיות, בין כל החברות בכל פרויקטים.

איציק דניאל: בפרויקטים מורכבים הרבה יותר בהקשר של סודיות והעברת מידע, צריך להבין באיזה אזורים הם עוברים ובאיזה לא, העברת צה"ל וכו'.

איציק דניאל: יש המון המון פרויקטים לאומיים בהם אנחנו מתעסקים.

איציק דניאל: לא נכון, אגב החוק הזה של המטרו, ליצור הסדרים מיוחדים שיערימו קשיים על אותן חברות וגופי ביצוע, ולכן כתבנו שישמרו על הסטנדרט הקיים וכתבנו על סודיות על המידע שיועבר לפי סעיף קטן (א), ולא רצינו להרחיב מעבר לכך.

יוליה מלינובסקי: האם מישהו רוצה להתייחס לחששות שלי בסעיף 58 בנושא שמירת הסודיות, העברת המידע, ואם תהיה מחר נת"ע א'?

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שצריך להגדיר איש מסוים בחברות הביצוע שיהיה חשוף לכל המידע ושזה לא יהיה במחשבים לכולם.

מירב ליבנה: הרי היום המצב הזה מוסדר, היום הן מעבירות ביניהן כל הזמן מידע ויש NDA, ויש טפסים שחותמים עליהם, וזה מוסדר ביניהן אם ניצור פה תקנות עכשיו או הסדרים מיוחדים אז זה יחול אך ורק על נת"ע וזה יסטה מהסדרי הסודיות הרגילים שקיימים וזה ייצור הכבדה דווקא במצב שלנו.

רעות בינג: היום הם לא מחויבים, השימוש במערכת הוא וולונטרי, נכון?

איציק דניאל: כמו כל פרויקטי התשתית האחרים.

איציק דניאל: איך עשו את כביש 6 ואת הרק"לים עד עכשיו?

איציק דניאל: אנחנו, אגב המטרו הזה, לא רוצים להקשות.

איציק דניאל: אנחנו רוצים לסייע, להקל ולזרז את התהליכים.

מירב ליבנה: לא נפגע בסודיות הקיימת, לא רוצים להפחית ולא להוסיף על המצב הקיים מבחינת סודיות.

גלעד בן ברוך: צריך להבין שבסוף מדובר בפרויקט הנדסי כמו כל פרויקט הנדסי אחר.

גלעד בן ברוך: זה נכון שזה מטרו, אבל בסוף מדובר ברכבת ובפרויקט שרובו הנדסה אזרחית ונעשים כאלה לא מעט גם בנת"ע וגם בחברות אחרות.

גלעד בן ברוך: אני גם לא רואה סיבה שהחוק הזה דווקא יקבע הוראות ספציפיות לגבי העניין הזה.

גלעד קריב: מה אתם עושים בפועל בשמירה על סודיות?

גלעד קריב: עכשיו הסעיף אומר: חברה מבצעת תנקוט את האמצעים הנדרשים לשם שמירה על סודיות המידע שהועבר אליה.

גלעד קריב: מה אתם עושים מחר בבוקר כשהחוק הזה עובר?

גלעד קריב: איך אתם שומרים על הסודיות של המידע אחרי שהחוק הזה יעבור לפי ההצעה הממשלתית?

גיל נכט: המידע הזה קיים בתוך מערכות תיאום תשתיות של משרד התחבורה.

גלעד קריב: אז מה המשמעות הסעיף הזה שמציעה הממשלה?

גלעד קריב: מצד אחד, הממשלה אומרת שזה המצב בפועל.

גלעד קריב: מצד שני, נת"ע אומרים: אנחנו לא יודעים, אין לנו אמצעים לשמירה על סודיות.

עידו רוזנבלום: בסופו של דבר, כשיש אינטראקציות בין חברת תשתית לחברת תשתית, נקבעת רמת הסודיות וחותמים על מסמך.

עידו רוזנבלום: כשנת"ע מקבלת חומר מחברת חשמל או מנתג"ז, היא חותמת על מסמך מולם בהתאם לכללים שנתג"ז קובעת מה מותר לה ומה אסור לה לעשות על המידע.

עידו רוזנבלום: ביחד עם תיאומי התכנון וכל הדברים האלה, יש תמיד סעיף שמדבר לאן אפשר ולמי אפשר להעביר את המידע בהתאם לרמת הסודיות.

עידו רוזנבלום: תחשבו על הקו האדום.

עידו רוזנבלום: יש שם מקטע שהוא מהרגישים שבוצעו בארץ, כשחפרו שם ליד מתקנים מסוימים בלב תל אביב, והצליחו לחפור ולהעביר את המידע על התשתיות שקיימות שם בתת הקרקע.

עידו רוזנבלום: כלומר, יש הסדרים היום.

יוליה מלינובסקי: אולי סעיף 58 לא רלוונטי והוא רק מקשה אם זה כבר קורה עכשיו בפועל.

רעות בינג: עכשיו יש חקיקה שמחייבת העברה.

עידו רוזנבלום: גם היום יש העברה, זה לא שאנחנו משנים את המצב.

גלעד קריב: שאלתי את נת"ע מה הם עושים היום כדי לשמור על הסודיות.

גלעד קריב: הם אמרו שהם לא יודעים.

גיל נכט: לא.

גיל נכט: אנחנו פועלים על פי אותם כללים והסכמים שקיימים כבר היום.

גיל נכט: אנחנו חותמים על הסכמים ומעבירים את המידע בהתאם למה שרשום באותם הסכמים לאנשים הרלוונטיים בחברה שלנו וגורמי תכנון שפועלים.

גלעד קריב: האם אתה יכול לוועדה דוגמה, מבלי להיכנס לפרט הסודי, למקרה שבו חברת חשמל אמרה: יש לנו משהו סודי, זה לעיני אנשים מסווגים בלבד בנת"ע?

גלעד קריב: האם יש דבר כזה?

גיל נכט: אני לא נתקלתי במידע באופן אישי, אני לא נתקלתי במצב שהעבירו אליי מידע מחברת תשתית ואמרו לי: הנה המידע, אל תעביר אותו לאף אחד, מעבר לדברים הרגילים שרשומים בהסכם.

גיל נכט: לכן, אני לא חושב שהסוגיה היא מיוחדת כמו שנאמר פה לפרויקט הספציפי הזה.

יוליה מלינובסקי: אז יכול להיות שסעיף 58 בכלל לא רלוונטי.

איציק דניאל: הוא כן רלוונטי.

איציק דניאל: מה שרלוונטי לנו בסעיף 58 זה משך הזמן, שהגוף שצריך להעביר את המידע לא ייקח פרק זמן ארוך ומשמעותי מאוד.

איציק דניאל: מצד שני, לא רצינו ליצור עכשיו הסדר מיוחד ולהקשיח את התהליכים.

יוליה מלינובסקי: החוזים בין הגופים יהיו חוזים של חשכ"ל, נכון?

יוליה מלינובסקי: בחוזים יהיה סטנדרט ונוסח סטנדרטי?

איציק דניאל: בהמשך יש, סעיף 61 מדבר על זה.

קריאה: בשלב הזה אלו חוזים ביניהם שמוסדרים.

יוליה מלינובסקי: אוקיי, נשאיר את זה כך – בסדר.

יוליה מלינובסקי: נעבור לסעיף 59.

יוליה מלינובסקי: המשנה למנכ"ל משרד התקשורת ביקש להתייחס.

יוליה מלינובסקי: מימון שמילה, שלום, אדוני.

יוליה מלינובסקי: בפעם הבאה אם יש לך מה להגיד אז או דרך נציגים או פיזית בוועדה, בבקשה.

מימון שמילה: גברתי, תודה רבה שאת מאפשרת לי לדבר.

מימון שמילה: חשוב לי להתייחס לנושא האישור של 21 יום שנדון קודם, שבהנחה שנשלחת הודעה, בקשה, לחברה המבצעת, לרגולטור מסוים, ובמקרה שלנו למשרד התקשורת, יש לא מעט מקרים שההודעה בכלל לא מגיעה, ואנחנו רואים את זה בחיים.

מימון שמילה: שולחים לי מייל והוא בכלל לא מגיע.

יוליה מלינובסקי: אבל יש לך פה מערכת לתיאום תשתיות.

מימון שמילה: המערכת לתיאום תשתיות לא קיימת אצלנו, היא עדיין לא נמצאת אצל כולם, כפי שנאמר קודם.

מימון שמילה: צריך שתהיה מערכת כזו.

יוליה מלינובסקי: ואת זה אומר לי נציג של משרד התקשורת - רע מאוד.

יוליה מלינובסקי: תתחברו.

גלעד קריב: הצעת החוק מחייבת שימוש במערכת.

יוליה מלינובסקי: זה מחייב שימוש במערכת, זה לא יהיה כמו בדואר ישראל.

מימון שמילה: אני מסכים איתך.

יוליה מלינובסקי: זה לא יהיה עם אישור מסירה בחתימה.

יוליה מלינובסקי: הכול בסדר, כולכם תצטרכו להתחבר למערכת הזו של תיאום תשתיות.

יוליה מלינובסקי: משרד התקשורת צריך דווקא להוביל את המהלך.

מימון שמילה: אנחנו נשמח שתהיה לנו מערכת.

מימון שמילה: רק כדי שתהיה מערכת לכולנו, חשוב שהיא תהיה מערכת - - - ולא לעבור למסלול אוטומטי, כי תדרים, כמו שהסביר נתי שוברט, זה עולם מורכב.

מימון שמילה: אגב, אני חושש למטרו, למערכות ההגנה של המטרו, העצירה האוטומטית, שגם מתבססת על תדרים, שהמערכת הזו לא - - -.

מימון שמילה: תודה.

יוליה מלינובסקי: את זה פתרנו.

יוליה מלינובסקי: הסבירו לנו פה את נושא התדרים ואנחנו זרמנו.

יוליה מלינובסקי: זה לא שהבנו.

יוליה מלינובסקי: ההערה שלך לגבי המערכת היא מעניינת.

יוליה מלינובסקי: תמסור לשר התקשורת שיש לו מה לעשות.

יוליה מלינובסקי: תתחברו, בבקשה, למערכת הזו שכבר קיימת שנתיים.

יוליה מלינובסקי: האחראי במשרדים הרלוונטיים צריך לדאוג לחבר את משרד התקשורת.

יוליה מלינובסקי: תודה, אדוני.

יוליה מלינובסקי: חברת החשמל, בבקשה.

בן ציון קרוגליאק: אנחנו רוצים להעלות לדיון את הסתירה בין אמות המידה של רשות החשמל בנושא לוחות זמנים.

בן ציון קרוגליאק: יש סתירות מהותיות עם החוק.

בן ציון קרוגליאק: אנחנו כרגע מחויבים לאמות מידה בתגובה ובהתחייבות לצרכנים וכו'.

בן ציון קרוגליאק: בחוק יש כמה וכמה סתירות.

בן ציון קרוגליאק: לא נרד עכשיו לפרטים כי יש כמה רמות של אמות מידה, אבל אנחנו מבקשים להעלות את זה לדיון.

עידו רוזנבלום: חברת החשמל פועלת תחת אמות המידה שהוציאה רשות החשמל, והחקיקה פה גוברת עליה וקובעת כללים אחרים.

עידו רוזנבלום: לכן, החקיקה קובעת ואמות המידה יצטרכו להיות מתוקנים בהתאם.

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: החוק גובר על התקנות.

יוליה מלינובסקי: למעשה, למה שאנחנו נקבע פה תהיה השלכה ישירה על מה שיהיה שם.

יוליה מלינובסקי: פרויקט הלאומי המטרו גובר על כל הסדר אחר.

גלעד קריב: גם מידע ספציפי, גם בחקיקה ראשית.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עוברים לסעיף 60.

גלעד קריב: יש לנו כמה הערות לגבי סעיף 60, ובעיקר לסעיפים קטנים (א) ו-(ד).

גלעד קריב: שתי הערות לסעיף קטן (א): ההערה הראשונה מתייחסת למה שהקריאה עכשיו מירב בסעיף קטן (ה).

גלעד קריב: סעיף קטן (ה) אומר שבמקרה שהמועצה המאסדרת התירה לחברה מבצעת לבצע פעולות במקום גוף התשתית, יהיה איזשהו תהליך של תיאום, יהיה מפקח מטעם גוף התשתית, כל עוד זה לא מעכב את ההליך כמובן, שיבוא וייראה שהכול מתבצע כמו שצריך, כי בכל זאת התשתית שייכת לגוף התשתית.

גלעד קריב: אנחנו חושבים שזה ברור שכל ההליך הזה צריך לחול גם על סעיף קטן (א).

גלעד קריב: סעיף קטן (א) מדבר על מקרה שבו גוף התשתית בכלל לא השיב לפנייה.

גלעד קריב: אנחנו מקבלים את זה, ותיכף נראה באיזשהו הליך, שבסוף אפשר לבצע במקומו.

גלעד קריב: אבל זה לא אומר שלא צריך להודיע לו ולתאם איתו, ושהוא יוכל להגיד שהוא רוצה שיהיה מפקח שיפקח על העבודות.

יוליה מלינובסקי: אבל אם הם זלזלו ולא השיבו ולא עשו כלום?

יוליה מלינובסקי: מה אתה רוצה?

גלעד קריב: אי אפשר לבוא מחר בבוקר ולהיכנס מבלי שהם יודעים בכלל שנכנסים אליהם.

גלעד קריב: אם הם לא השיבו, לקחת להם את הסמכות ואמרת להם שמעכשיו את מבצעת – אין בעיה.

יוליה מלינובסקי: אני יכולה לשלוח להם מכתב: חבר'ה, אנחנו מתחילים את העבודה.

גלעד קריב: צריך לתאם איתם ולהגיד.

יוליה מלינובסקי: אם הם מזלזלים ולא משיבים, אי אפשר לתאם איתם.

גלעד קריב: אם הם לא משיבים ומעכבים, כמובן שאפשר לבצע.

גלעד קריב: אבל כמו שכתוב בסעיף קטן (ה) - - -

יוליה מלינובסקי: אבל נתת כבר את כל האפשרויות.

גלעד קריב: לא, פה לא נתתי להם שום אפשרות.

גלעד קריב: אמרתי: עבר הזמן, הם לא ענו, מחר בבוקר לפי ההצעה הזו אני יכול להיכנס מבלי לתאם עם אף אחד ומבלי שהם יוכלו בכלל לשלוח מישהו רק להסתכל על העבודות.

גלעד קריב: הם לא יודעים מתי נכנסים.

יוליה מלינובסקי: מה זה "לא יודעים?

יוליה מלינובסקי: סליחה, פה אנחנו מדברים על פרויקט לאומי.

יוליה מלינובסקי: ביצענו הכול, שלחנו הודעות, ביקשנו קודם מידע, ביקשנו מהם תיאום.

יוליה מלינובסקי: האם אנחנו צריכים עכשיו לבקש מהם עכשיו בכל זאת לבוא?

גלעד קריב: לא צריך לבקש, צריך רק לתאם.

יוליה מלינובסקי: אבל אם הם לא מסכימים לתאם?

גלעד קריב: כמובן שסעיף קטן (ה) נכון גם לגבי המשך הפרק.

גלעד קריב: הממשלה מציעה גם לגבי מקרה שבו זו החלטה של המועצה המאסדרת שיהיה: תמסור הודעה בכתב.

יוליה מלינובסקי: מה אתה מציע פה בסעיף?

גלעד קריב: אני מציע שעל כל סעיף קטן (ה).

גלעד קריב: הוא אומר דבר מאוד ברור.

גלעד קריב: אני אומר שצריך להחיל את (ה) על (א).

גלעד קריב: כלומר, שגם במקרה שהיא לא עונה, ההליך יהיה כזה שהחברה המבצעת מודיעה על זה שהיא הולכת לבצע את העבודות והיא אומרת מועד.

גלעד קריב: היא אומרת מועד, לא גוף התשתית.

גלעד קריב: היא אומרת לו: תדע שאני באה עוד שבוע.

יוליה מלינובסקי: כלומר, החברה המבצעת מודיעה לגוף התשתית: בתאריך כזה וכזה אני מתחילה לבצע את העבודות.

גלעד קריב: נכון.

גלעד קריב: ואם אתה רוצה: שלח מפקח מטעמך שיפקח על העסק הזה – זו ההצעה.

יוליה מלינובסקי: מה אתם אומרים?

מירב ליבנה: לעניין המפקח – סעיף קטן (ה) מתייחס לסיטואציה ספציפית כרגע של סעיף קטן (ד) שגוף התשתית כן ענה, ואז החברה המבצעת תישא בשכרו של המפקח.

מירב ליבנה: במצב שבו גוף התשתית לא עונה ומתעלם מהפניות של החברה המבצעת, אנחנו לא חושבים שזה ראוי שהחברה המבצעת תממן.

גלעד קריב: אבל הוא יכול לשלוח מישהו?

רעות בינג: הוא יכול לשלוח מפקח לצורך העניין בלי המימון.

גלעד קריב: שאלת השכר היא שאלה אחרת.

יוליה מלינובסקי: עזבו את המפקח.

יוליה מלינובסקי: אם הם ירצו אז שישלחו מטעמם ושהם יממנו, אני בכלל לא מתייחסת לזה.

יוליה מלינובסקי: יש פה עניין אחר.

יוליה מלינובסקי: אחרי שהם לא ענו והגענו למצב שהחברה המבצעת עושה את העבודות האלה במקום חברת התשתית, אפשר לשלוח מכתב לחברה: דעו לכם, בתאריך 14 בחודש, אנחנו מתחילים לבצע עבודות.

יוליה מלינובסקי: אולי זה המקסימום שאפשר לעשות פה.

יוליה מלינובסקי: אם הם רוצים לשלוח מפקח מטעמם - שיישלחו.

יוליה מלינובסקי: זה לא קשור אליי.

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: בסעיף קטן (ה) כתוב במפורש שהם יכולים לשלוח מפקח.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: סעיף קטן (ה) מתייחס לסעיף קטן (ג) כאשר הם כן משתפים פעולה.

גלעד קריב: ההבדל לבין מה שקורה ב-(ד) למה שקורה ב-(א) צריך להיות רק עניין השכר.

יוליה מלינובסקי: לא, אני בכלל לא צריכה.

יוליה מלינובסקי: אם הם רוצים לשלוח מפקח - שיישלחו.

גלעד קריב: זה מה שהסעיף אומר, שאם הם רוצים.

גלעד קריב: הם לא חייבים לשלוח מפקח.

מירב ליבנה: זו תשתית שלהם ושטח שלהם, הם רשאים למנות מפקח בלי קשר.

יוליה מלינובסקי: בלי שום קשר.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת ב-60(א) להוסיף משפט שאחרי שהגענו לסיטואציה הזו, החברה המבצעת שולחת הודעה על תהליך תחילת העבודות.

גלעד קריב: כמו שכתוב בתחילת סעיף קטן (ה): תמסור הודעה בכתב על כוונתה לבצע ואת המועד לביצוע.

יוליה מלינובסקי: זהו, זה הכול.

יוליה מלינובסקי: זה המקסימום שאני מוכנה פה.

קריאות: מקובל עלינו, משהו דקלרטיבי.

יוליה מלינובסקי: דקלרטיבי ביותר, חובת יידוע.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מוסיפים בסוף סעיף 60(א) משפט שהוא בעצם התחילה של סעיף (ג), נכון?

איציק דניאל: אפשר גם להגיד אותו:

איציק דניאל: החברה המבצעת תמסור לגוף התשתית הודעה בכתב על כוונתה לבצע את העבודות כאמור והמועד לביצוע העבודות.

יוליה מלינובסקי: יופי, מצוין.

יוליה מלינובסקי: זה המקסימום.

יוליה מלינובסקי: אם רוצים מפקח, שיתכבדו וישלחו.

יוליה מלינובסקי: נושא השכר כמובן לא רלוונטי.

גלעד קריב: הערה נוספת לסעיף קטן (א).

גלעד קריב: אנחנו סבורים שבכל זאת צריך להיות משהו.

גלעד קריב: כיוון שמדובר כאן על אישור בשתיקה, לא שמו לב, לא ענו, לא ישנו, לא התעוררו, אנחנו רוצים שיהיה עוד איזשהו שלב של אישור נוסף.

גלעד קריב: אנחנו מדברים פה על כניסה לציוד של גוף אחר ולתשתית של גוף אחר.

גלעד קריב: אנחנו חושבים שכן צריך להיות אישור של המועצה המאסדרת או עוד מכתב האומר: שימו לב.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: כבר יש מכתב, הוספנו את זה עכשיו וזה מספיק.

גלעד קריב: לא.

גלעד קריב: הוספנו מכתב הפוך, לא את המכתב הזה.

יוליה מלינובסקי: לא, אני לא קונה את זה.

יוליה מלינובסקי: כולם יודעים שזה הפרויקט.

יוליה מלינובסקי: יש מערכת והם יודעים לגבי המידע.

יוליה מלינובסקי: אין דבר כזה שהם לא התעוררו, פספסו, היו בחופש.

יוליה מלינובסקי: כולם ילדים גדולים.

יוליה מלינובסקי: זה יותר מדי כסף ואחריות, זה לא שטויות.

יוליה מלינובסקי: בסעיף 60(א) הוספנו עכשיו שאם נשלח כבר מכתב בסוף על מועד תחילת העבודות ואם גוף מסרב וזה.

יוליה מלינובסקי: יש פה מספיק שלבי הגנה, לא צריך יותר.

יוליה מלינובסקי: אני לא מסכימה עם זה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא בגן ילדים.

יוליה מלינובסקי: גופים גדולים הם גופים רציניים, ומושקע כסף בפרויקט החשוב הזה.

יוליה מלינובסקי: הם צריכים להתרגל, ללמוד, ושלא יהיה מצב שפספסו את כל העניין בגלל שיצאו לחופש ולא פתחו את המחשב חודש.

יוליה מלינובסקי: הם צריכים למצוא חלופות.

גלעד קריב: טוב.

גלעד קריב: לגבי סעיף קטן (ד) – אנחנו חושבים שהנוסח שמציעה הממשלה כרגע פה הוא מאוד מאוד בעייתי.

גלעד קריב: לדעתנו, הסעיף הזה מאוד מאוד בעייתי בנוסחו כרגע.

גלעד קריב: המשמעות של הסעיף הזה היא שאנחנו פנינו לחברת החשמל, לדוגמא, הם גוף התשתית היחיד שהגיע ולכן אני מתייחס אליהם, ואמרנו לה: צריך לבצע עבודה כזו או אחרת.

גלעד קריב: חברת החשמל ענתה תוך יומיים ואמרה שהיא מחר בבוקר באה לבצע את מה שהם ביקשו ושהיא נותנת הכול לטובת המטרו.

גלעד קריב: הסעיף הזה אומר שגם אם זה מה שהם אמרו, המועצה המאסדרת, ולא כתוב פה באיזה נסיבות, יכולה להגיד שהיא שמעה אותם ושלא בא לה שהם יעשו ושהיא תיכנס לציוד שלהם ותעשה במקומם.

גלעד קריב: אנחנו אומרים שזה צריך להיות אם חברת התשתית אומרת:

גלעד קריב: אני אעשה את הדברים, ורוצה לעשות ובאה לעשות, רק במקרה מאוד מאוד מאוד חריג אפשר להגיד לה: לא, למרות שבאתם, אנחנו נעשה את זה במקומכם.

יגל דויטש: אני חושב שלמען הלו"ז והתקציב של הפרויקט - לו"ז, בגלל עיכובים שיש להם עלויות, השליטה והיכולת להפעיל את הקבלן, חייבת להיות בידיים של נת"ע.

מירב ליבנה: בסופו של דבר, רצינו למנוע מצבים שבהם אומנם גוף התשתית ענה, אבל יש לו בתוכנית העבודה שלו פרויקטים קודמים והעתקות תשתית קודמות שהוא רצה לעשות, והוא יוכל רק עוד כמה חודשים להידרש לזה, וזה בנתיב הקריטי של הפרויקט.

גלעד קריב: זה לא כתוב.

גלעד קריב: איפה זה כתוב?

מירב ליבנה: זו הכוונה.

גלעד קריב: אין התייחסות לעיכוב ואין התייחסות לנסיבות בסעיף הזה.

רעות בינג: הוא גם יכול להגיד שמחר בבוקר הוא יכול, ועדיין המועצה המאסדרת תוכל להגיד לו: אתה לא.

יוליה מלינובסקי: הבנתי, יש פה באמת עניין.

אסתי פלדמן: יש פה גם עניין של סבירות.

אסתי פלדמן: יש בפני הוועדה המאסדרת פנייה.

אסתי פלדמן: אומר גוף התשתית: אני מוכן לעשות את זה מחר בבוקר.

אסתי פלדמן: איך הוועדה המאסדרת תיתן אישור לחברת נת"ע לבצע את זה במקומה?

גלעד קריב: החוק מתיר לה.

אסתי פלדמן: לא.

אסתי פלדמן: הסבירות שלפיה פועלת הוועדה המאסדרת היא סבירות כללית שחלה על כל ההחלטות שלה.

גלעד קריב: לא, חייבים להגיד.

יוליה מלינובסקי: סעיף (ד) פה עושה שכל.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת שיהיה ברור.

יוליה מלינובסקי: אם גוף התשתית הוא בסדר גמור ורוצה לבצע, אנחנו לא נעשה פה מכתבים.

יוליה מלינובסקי: צריך להיות פה היגיון וגם סבירות.

גלעד קריב: אם יש נסיבות חריגות.

יוליה מלינובסקי: זהו.

יוליה מלינובסקי: אני משאירה גם את סעיף 60(ד) כרגע בצד.

איציק דניאל: אנחנו רוצים להציע משהו.

יוליה מלינובסקי: חכו.

יוליה מלינובסקי: בסעיף 1 יש לנו בעיה, בסעיף (ג) שם יש, בסעיף (ד) פה.

יוליה מלינובסקי: נעשה הפסקה היום ונלבן דברים ונגיע לנוסח.

יוליה מלינובסקי: גלעד, צודק פה.

יוליה מלינובסקי: זה נשמע פשוט לא סביר.

אסתי פלדמן: יש לנו הצעה לריכוך הנוסח.

יוליה מלינובסקי: בסדר.

יוליה מלינובסקי: בואו נתקדם.

יוליה מלינובסקי: אנחנו שמים כרגע את (ד) בצד.

יוליה מלינובסקי: אין לנו בעיה עם (ה).

יוליה מלינובסקי: אנחנו עוברים לסעיף 61.

יוליה מלינובסקי: הייתי פה בדין ובדברים עם משרד האוצר.

יוליה מלינובסקי: איציק, בבקשה, תעדכן.

איציק דניאל: אמרנו שנמחק את השורה הרביעית: תבצע עבודות לשיקום או לפיתוח כאמור ברמה שוות ערך, וכל החלק שלאחר מכן: או שאינה עולה על הרמה המקובלת באזור שבו מתבצעות העבודות יימחק.

גלעד קריב: עד הסוף?

איציק דניאל: לא עד הסוף.

איציק דניאל: יישאר החלק: רשאית המועצה המנהלת לאשר חריגה מהרמה כאמור.

איציק דניאל: הסברנו ליושבת-ראש הוועדה שלפעמים יש שיח בין הרשות המקומית לבין החברה המבצעת שבמקרים מסוימים עושים פחות ובמקרים מסוימים עושים יותר, וזה נעשה במסגרת ההסכמות.

איציק דניאל: צריך שתהיה רמה שווה.

איציק דניאל: אם צריך לחרוג מלמעלה או למטה, צריך אישור.

גלעד קריב: אתה אומר שלפעמים יש חריגה שהיא בהסכם בין הרשות המקומית, אז למה אני צריך את הוועדה המנהלת פה?

איציק דניאל: אנחנו רוצים לדעת שבאמת כך.

איציק דניאל: הדיפולט שאתם רציתם זה בשווי ערך.

איציק דניאל: אם רוצים עושים חריגה למעלה או למטה, צריך אישור של הוועדה.

גלעד קריב: הוועדה המנהלת יכולה להחליט כך גם אם אין הסכם – זה מה שכתוב כרגע.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: לא הכול בהסכם.

יוליה מלינובסקי: הנוהל הוא שזה בשווה ערך, ברירת המחדל היא שזה שווה ערך.

יוליה מלינובסקי: לפעמים רשות רוצה פחות או יותר בנקודות מסוימות, ואנחנו רוצים שזה יעבור דרך אישור חריג.

גלעד קריב: כן, זה בסדר.

גלעד קריב: השאלה היא מה קורה כשהרשות אומרת: אני רוצה שוות ערך והחברה המבצעת אומרת שהיא רוצה פחות.

גלעד קריב: לפי ההצעה כרגע, גם אם מוחקים את השורה הזו, החברה המבצעת יכולה לפנות לוועדה המנהלת ולהגיד לה שהיא רוצה פחות, על הראש של הרשות המקומית.

יוליה מלינובסקי: אבל לרשות יש שם זכות טיעון, ואל תשכח שיושב שם נציג של השלטון המקומי.

יוליה מלינובסקי: אני מסכימה עם זה, זה ברור.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מוחקים את המילים: או שאינה עולה על הרמה המקובלת באזור שבו מתבצעות העבודות.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת, אנחנו משאירים ברירת מחדל, וזה חריגות וזה כבר באישור.

יוליה מלינובסקי: כלומר, זה לא שהם החליטו אלא באישור.

גלעד קריב: האם הוועדה המנהלת היא הגוף הנכון פה?

גלעד קריב: לא המועצה המאסדרת?

מירב ליבנה: הוועדה המנהלת היא אחראית על תקציב הפרויקט.

מירב ליבנה: כלומר, אם משיתים עלויות נוספות על התקציב אז זה אמור להיות - - -

גלעד קריב: כאן את מדברת לא על העלות אלא על האיכות.

יוליה מלינובסקי: אבל האיכות באה לידי ביטוי בעלות, זה קשור.

מירב ליבנה: יש לזה השלכה ישירה על תקציב הפרויקט.

מירב ליבנה: בסעיף (ב) אנחנו מדברים על מהי הרמה המקובלת, ושם זה המועצה המאסדרת.

גלעד קריב: אוקיי.

יוליה מלינובסקי: לסיכום, אנחנו רוצים להבהיר את סעיף 1 לפי ההוראות עליהן דיברנו עכשיו, בסעיף 54(ג) צריך לסדר את הנוסח ולהגיע להסכמות, וכן סעיף 60(ד).

איציק דניאל: יושבת-ראש הוועדה, לגבי סעיף (ג) יש לנו נוסח.

איציק דניאל: את רוצה שנגיד אותו עכשיו?

יוליה מלינובסקי: לא, חכו.

יוליה מלינובסקי: לא צריך למהר.

יוליה מלינובסקי: יש לנו זמן.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נעשה הפסקה.

יוליה מלינובסקי: שבו עם גלעד ואיתי, ועם כל מי שצריך להיות רלוונטי לנושא.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה שנגיע להבנות ושנסיים את הפרק הזה.

יוליה מלינובסקי: ההפסקה תהיה עד השעה שתיים.

יוליה מלינובסקי: הוועדה יוצאת להפסקה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: שלום לכולם, אני מחדשת את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: אני מבינה שיש לנו עדכונים והסכמות לגבי הדברים עליהם דיברנו.

יוליה מלינובסקי: קודם כול, מה הוסכם לגבי סעיף 54(ג)?

יוליה מלינובסקי: הסעיף אומר: לא השיב הגורם המוסמך לבקשת החברה המבצעת לאישור עד תום התקופה למענה, יראו בכך בתום התקופה האמורה כאילו קיבלה החברה המבצעת אישור בהתאם לבקשתה.

יוליה מלינובסקי: תקראו מה הוסכם.

איציק דניאל: סעיף 54 הוא לגבי ההודעה.

איציק דניאל: ההמשך שהוספנו עכשיו: החברה המבצעת תמסור לגורם המוסמך הודעה בכתב כי חלפה התקופה למענה, וכי קיבלה החברה המבצעת אישור בהתאם לבקשתה או בהתאם לסעיף - אנחנו ננסח את זה יחד עם נסחות הכנסת - אין במסירת ההודעה האמורה או אי מסירה כדי להשפיע על תוקף הרישיון או על מועד מתן הרישיון.

יוליה מלינובסקי: בסדר.

יוליה מלינובסקי: אתם תעשו את הנוסח לסעיף הזה, התוכן ברור.

יוליה מלינובסקי: לא נחזור על זה יותר.

אהוד נדב: זה לא רישיון, אישור.

איציק דניאל: אישור, בהתאם לסעיף.

איציק דניאל: תוקף הרישיון או האישור בהתאם לסעיף.

יוליה מלינובסקי: תקראו את סעיף 60(ד).

מירב ליבנה: המועצה המאסדרת רשאית, על אף האמור בכל דין, להתיר לחברה מבצעת לבצע עבודה במקום גוף תשתית, אם הדבר נדרש על מנת למנוע עיכוב משמעותי בלוחות הזמנים או לטובת חיסכון משמעותי בעלות המיזם.

איציק דניאל: כסף או זמן.

גלעד קריב: רק אם זה משמעותי.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת לשמוע עכשיו את כל סעיף (ד) מתחילתו ועד סופו.

מירב ליבנה: המועצה המאסדרת רשאית, על אף האמור בכל דין, להתיר לחברה מבצעת לבצע עבודה במקום גוף תשתית, אם הדבר נדרש על מנת למנוע עיכוב משמעותי בלוחות הזמנים של המיזם או לטובת חיסכון משמעותי בעלות המיזם, ובלבד שהעבודות נכללו בבקשה לתיאום, ואם דחה גוף התשתית את ההצעה הכלולה בבקשה והציע הצעה חלופות – שהעבודות נכללו בהצעה החלופית.

יוליה מלינובסקי: אוקיי, סגור.

איציק דניאל: לגבי הנקודה השלישית – אנחנו נעדכן גם פה.

איציק דניאל: אמרנו שיש לנו הסכמות כלליות לגבי התחולה על המבנים מעל הדפואים.

איציק דניאל: אנחנו ננסח ונחשוב על איזשהו פתרון יחד עם הייעוץ המשפטי של הוועדה, ולדיון הבא נשתדל להביא.

יוליה מלינובסקי: ברשותכם, על מנת שהדברים יהיו ברורים אחזור על מה שאנו מבקשים.

יוליה מלינובסקי: תביאו נוסח לדיון הבא ואת הדיון הבא נתחיל מהנקודה הזו כדי שהדבר הזה יהיה כבר סגור.

יוליה מלינובסקי: יש דפו וכל ההגנות של החוק חלות על בניית הדפו שם.

יוליה מלינובסקי: אחר כך בנו גג, בטון.

יוליה מלינובסקי: המטרה היא שברגע שיש כבר אישור שהמקום הזה קיבל טופס 4, או אישור אחר שאתם תגדירו אותו, שהוא מוכן לבנייה עתידית, שגם הגורם הממשלתי שיהיה אחראי על השטח הזה, ישווק את זה כמה שיותר מהר, וגם שהקבלנים שיזכו שם בקרקע יעשו מאמץ לבנות כמה שיותר מהר.

יוליה מלינובסקי: לכן, אנחנו נגביל את הגנות החוק על בנייה מעל הדפואים לחמש שנים בלבד, כולל שיווק, בנייה – כולל הכול.

קריאה: חמש שנים ממתי?

גלעד קריב: סיום הבנייה של הדפו.

יוליה מלינובסקי: זהו.

יוליה מלינובסקי: התברר שאנחנו מכירים את טופס 4 בתחום.

יוליה מלינובסקי: על דפואים אין טופס 4 ולכן הם צריכים למצוא לי משפטית נוסח של אישור מסירה.

איציק דניאל: אמרו אולי רישיון עסק, אנחנו נבדוק את זה.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: אולי זה אישור מסירה כי ברגע שתסיימו לבנות את זה.

אהוד נדב: תחילת הפעלה מסחרית?

יוליה מלינובסקי: לא, ממש לא.

יוליה מלינובסקי: לא תחילה.

יוליה מלינובסקי: ברגע שתסיימו לבנות, זה יעבור לגוף ממשלתי שיצטרך לשווק את זה ולהיות אחראי על זה, נכון?

גלעד קריב: אולי ישווקו עוד לפני, אבל המועד הוא חמש שנים מהסיום.

יוליה מלינובסקי: הכוונה פה היא חמש שנים מרגע שזה נבנה.

יוליה מלינובסקי: בבנייה אזרחית נורמלית ההגדרה היא טופס 4, זו המטרה פה.

גלעד קריב: נמצא את הדבר המקביל לטופס 4 בהקשר הזה.

יוליה מלינובסקי: זהו.

יוליה מלינובסקי: ופה חמש שנים גם לשיווק וגם לבנייה.

יוליה מלינובסקי: כי אני רוצה שהמדינה תעשה שיווק כמה שיותר מהר, ושהקבלן יבנה שם במהירות שיא, כי הוא יודע שהגנות החוק הזה חלות עליו בסך הכול חמש שנים, כולל הכול, בלי הארכות ובלי שום דבר.

יוליה מלינובסקי: אין הגנות אחר כך בנושא תחזוקה שוטפת.

איציק דניאל: על המיזם יש, על הבינוי מעל אין.

גלעד קריב: אנחנו מדברים על הבינוי מעל.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מדברים על הבינוי מעל.

יוליה מלינובסקי: אין הגנות על מה שנבנה מעל הדפואים כי זה כבר נבנה וזה שימושים אזרחים, וזה כבר סיפור אחר.

יוליה מלינובסקי: התחזוקה השוטפת לא צריכה להיות מוגנת על פי החוק הזה.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת להתחיל את הדיון הבא, ב-21 לחודש, מהנקודה הזו כדי שנסגור את הנושא ושיהיה לנו כבר ברור היכן אנחנו נמצאים.

יוליה מלינובסקי: תמצאו את הנוסח המשפטי איך זה יהיה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לכולם, אנחנו עשינו היום אחלה עבודה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לכל הגורמים שעבדו מאוד קשה, כמו תמיד, ועשו עבודת הכנה מצוינת.

יוליה מלינובסקי: מנהלת הוועדה, להבא אין יותר גורמי ממשל בזום.

יוליה מלינובסקי: מי שרוצה – שיתכבד ויבוא.

יוליה מלינובסקי: הדיון נסגר.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.