ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 106, 2021-12-06 10:00

מיכאל ביטון: הנושא שאנחנו הולכים לדון בו זה מבט כללי על מצב הדואר בישראל, השירותים שלו, והמציאות שפועלים בה, כולל השלכות של המצב הקיים על האזרחים.

מיכאל ביטון: בתוך זה גם יש הצעת חוק של הממשלה.

מיכאל ביטון: אני כבר אומר שהיום לא נעבור להקראה.

מיכאל ביטון: היום נאפשר לשר ולמנכ"לית להציג ראשונים, אחר כך לח"כים להתייחס להצגה הכללית, ואחר כך למנכ"ל הדואר להתייחס ולגורמים נוספים שמושפעים משינוי רפורמה כזאת או אחרת.

מיכאל ביטון: היום לא תהיה הקראה של החוק, אבל יהיה דיון כוללני בכוונות, ברציונל וכו'.

מיכאל ביטון: אם אנחנו נרגיש שאנחנו יכולים לנוע בדיון הבא להשלמת הדיון הכללי ולהתחלת הקראה, זה מה שנעשה החל מהדיון הבא.

מיכאל ביטון: על מה כולם מסכימים?

מיכאל ביטון: על כך שמצב הדואר בישראל לא כל כך טוב, כלכלית לא כל כך טוב.

מיכאל ביטון: חלק מהיציבות הכלכלית מושפעת ממהלכים של מימוש נכסים, אבל לא לעולם חוסן, לא תמיד יהיו נכסים לממש.

מיכאל ביטון: יש חוסר אמיתי בהכנסות.

מיכאל ביטון: הדבר השני שמסכימים עליו זה שמכתבים הולכים ודועכים בישראל ובעולם.

מיכאל ביטון: המכתב המודפס הולך ודועך, במיוחד המכתב הפרטי לעומת מכתבים שחייבים לשלוח, וגם הם הולכים ודועכים כי חלק מהלקוחות עוברים לדיגיטציה של השירותים שהם מקבלים.

מיכאל ביטון: מה שכן הולך וגדל בעולם זה חבילות ומשלוחים, כשהנתון הזה מושפע גם מפעילות הדואר.

מיכאל ביטון: דבר נוסף עקרוני שמסכימים זה שאולי יש מקום להפריט את הדואר בישראל, אבל הסכמות לחוד ומעשים לחוד.

מיכאל ביטון: היה רעיון של ועדת השרים להפרטה להתחיל עם 20% משקיע פרטי ו-20% פעילות בבורסה.

מיכאל ביטון: הדבר הזה לא קרה בשלוש או ארבע השנים האחרונות, למרות שיש החלטה כזאת.

מיכאל ביטון: יש הסכמה שאולי נכון להפריט את הדואר, אבל יש היסוס כללי של הממשלה.

מיכאל ביטון: גם על הרעיון של להפריט בחתיכות של 20 ועוד 20 ועוד 20 יש ספק.

מיכאל ביטון: במצגות של הדואר כתוב שהשירות השתפר, אבל אני חושב שבאופן כללי, לפי מה ששומעים מהאזרחים וחווים את הדואר, יש היעלמות של חבילות, יש בעיות בזמן האספקה וכו'.

מיכאל ביטון: זה אומר שהשירות של האזרח נפגע.

מיכאל ביטון: מוסכם על הצדדים שחייב להיות פה שינוי.

מיכאל ביטון: יש הצעה לתיקון החוק כך שמצד אחד מאפשרים לדואר יותר פעילות עסקית וכך יורידו כבלים רגולטוריים, ומצד שני נותנים לממשלה, שאין לה מספיק כוח של פיקוח על הדואר, להחיל כללים נוספים על הפיקוח.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד לכם מה הקו המנחה שלי בדיון הזה.

מיכאל ביטון: אחד, שיפור שירות אמיתי.

מיכאל ביטון: לא אגדות, לא תחזיות, לא מודלים כלכליים, אלא ממש שיפור שירות חודשי מדיד.

מיכאל ביטון: זה דבר אחד שאני רוצה לראות.

מיכאל ביטון: הדבר השני זה שלא תהיה חס ושלום פגיעה בכך שמישהו ישלם יותר.

מיכאל ביטון: אם הולכים פה למושג של מחיר סביר, כשיש חופש לתמחר דברים מסוימים, לא נקבל אפשרות שאדם בשלומי, בדימונה, ברמת הנגב או בגליל עליון ישלם יותר מתושב תל אביב על שירותי דואר של חברה ממשלתית.

מיכאל ביטון: לא נאפשר את הדבר הזה.

מיכאל ביטון: נצטרך לוודא שבתיקוני החקיקה אין מצב שמשלמים יותר.

מיכאל ביטון: הדבר השני שמטריד אותנו זה פגיעה באוכלוסיות מוחלשות.

מיכאל ביטון: יש לנו פה את נציג הגמלאים ואת האוכלוסיות הנוספות שהאוריינות הדיגיטלית שלהם פחותה, שהתלות שלהם בדואר גדולה, שהצורך שלהם להגיע לדואר על בסיס חודשי קיים.

מיכאל ביטון: עוד לא עסקנו בסוגיית בנק הדואר, מעמדו ועתידו, אבל הוא חלק מהסיפור.

מיכאל ביטון: הדרישה היא להפריד אותו כיום.

מיכאל ביטון: כל עוד לא מאפשרים לו להיות בנק, אז הוא לא באמת בנק.

מיכאל ביטון: אם הוא לא באמת בנק, אז הוא חלק מחבילת שירות שמגיע לאוכלוסיות מוחלשות ביותר שתלויות בו בהיבטים מסוימים של היום יום שלהן.

מיכאל ביטון: כל מערך השיקולים האלה ינחה אותנו בבואנו לקדם את החוק הזה כפי שהוא, לתקן אותו, או להוסיף לו נדבכים.

מיכאל ביטון: אני חושב שיש בתוך החקיקה גם מרכיבים נכונים, מחשבה נכונה.

מיכאל ביטון: החקיקה הזאת שמוצעת תאפשר איזון תקציבי של הדואר, שיפור שירות ראשוני, יכולת לפקח טוב יותר על פעולתו ואולי הכנתו כגוף מתפקד להפרטה עתידית כך שהיא תהיה אטרקטיבית גם למי שירצה אותו וגם בתוצאות התפקודיות שלו.

מיכאל ביטון: שר התקשורת, בבקשה.

יועז הנדל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יועז הנדל: אני שמח שאמרת דברים שאני מסכים עם כולם או רובם.

יועז הנדל: לי חשוב שהכנסת תקיים דיון ענייני סביב סוגיית הדואר.

יועז הנדל: תפקיד הכנסת לפקח על עבודת הממשלה.

יועז הנדל: זה חשוב מאוד כשנוגעים בסוגיית הדואר, שזו סוגיה שנמצאת לפתחנו כבר הרבה מאוד זמן עם אותן בעיות.

יועז הנדל: בנקודת זמן מסוימת צריך גם להתמודד עם הבעיה, לא לטמון את הראש, שזה חלק מהאתגר של כולנו ושלי כשר תקשורת.

יועז הנדל: תמונת המצב כפי שתיארת היא אכן מדויקת.

יועז הנדל: חבר הכנסת גפני שלא נמצא כאן, לפני שהוא קרא לי פריץ היה שולח בדואר ברכות שנה טובה שהיו מגיעות בערך בחנוכה ולפעמים גם בפורים.

יועז הנדל: אני לא מכיר מישהו שרוצה לשלוח הזמנה לחתונה ושזה יגיע בברית.

יועז הנדל: אנחנו רואים ששוק המכתבים הולך ודועך, גם על פי קצב התמותה, גם על פי העובדה שרוב אזרחי ישראל הולכים ומצמצמים את השימוש בדואר, בשוק המכתבים, וגם לאור זה שחברות ממשלתיות וחברות ציבוריות עוברות משליחת מכתבים, ואנחנו מעודדים את זה, לשירותים אלקטרוניים.

יועז הנדל: יש לזה גם השלכות מאוד חיוביות, כי מעכשיו אין ויכוח על אם הדוח הגיע אליך או לא הגיע אליך.

יועז הנדל: אני אומר לכם את זה, כי עיקלו לאשתי את החשבון כמה פעמים בגלל דוח שלא הגיע.

יועז הנדל: ניסיתי להעביר איזו הצעת חוק שיהיו חייבים לשלוח אס.

יועז הנדל: אם.

יועז הנדל: אס או מייל.

יועז הנדל: יש יתרונות מאוד גדולים שלא שולחים רק במכתב כפי שהיה בעבר.

יועז הנדל: השוק הזה הולך ודועך, הופך להיות פחות רלוונטי, ואילו שוק החבילות הולך וגדל.

יועז הנדל: בתוך המציאות הזאת אנחנו עושים היום חלק מההתאמות.

יועז הנדל: יש פה כמה עניינים משמעותיים שאתה, אדוני היושב-ראש, מנית את חלקם.

יועז הנדל: קודם כל, שירות טוב לאזרח, שאזרח יקבל את מה שהוא צריך בזמן ויהיה מרוצה.

יועז הנדל: היום, כמו שאמרת, לא מרוצים מספיק.

יועז הנדל: יש אתגר נוסף, וזה האיתנות הפיננסית של הדואר.

יועז הנדל: התחלתי בקיטורים על הדואר כי אני מקבל כל הזמן תלונות על הדואר.

יועז הנדל: אנחנו עובדים על זה מול הנהלת הדואר שעושה מאמץ מאוד גדול לתת שירות לאזרחים.

יועז הנדל: אני דורש מהם גם אוניברסליות וגם שלא יפסידו כסף.

יועז הנדל: שנה אחרי שנה הם לא מגיעים לאיתנות פיננסית, הם לא מגיעים למצב שבו החברה הממשלתית הזאת מרוויחה, וכל כמה שנים מדינת ישראל מזרימה כסף לחברת הדואר.

סמי אבו שחאדה: האם במדינות אחרות בעולם שירות הדואר הוא שירות רווחי או שהמדינה מסבסדת אותו?

יועז הנדל: יש מדינות שהפריטו את הדואר ב-100%, יש מדינות שהפריטו את הדואר חלקית, ויש מדינות שמחזיקות את הדואר ומסבסדות את חלקו.

יועז הנדל: כל מדינה והמודל שלה.

יועז הנדל: ברור שבכל העולם שירותי הדואר השתנו.

יועז הנדל: בכל העולם שוק המכתבים נעלם ושוק החבילות עלה.

יועז הנדל: גם בארצות הברית, שפעם היית מוציא מכתב בבוקר והוא היה מגיע בצוהריים כשעוד לא היו אמצעים מתוחכמים, יש תלונות דומות.

יועז הנדל: אנחנו מדברים על האתגר שלנו כישראלים.

יועז הנדל: אנחנו חייבים לתת לזה מענה.

יועז הנדל: מה לא לעשות אני יודע.

יועז הנדל: כולם אומרים לי מה לעשות.

יועז הנדל: אני רוצה להתעסק במה כן, ולכן באתי לכאן להגיד לכם מה כן.

יועז הנדל: אנחנו הולכים להפריט את הדואר.

יועז הנדל: אני בשיח עם משרד האוצר על הפרטת הדואר.

יועז הנדל: אנחנו נגיע לתשובות מדויקות בזמן המאוד קרוב בנוגע לאיך מפריטים את הדואר.

יעקב מרגי: ב-20% הפרטה?

יועז הנדל: אני לא רואה את ה-20% כהפרטה, אני חושב שזאת הייתה טעות.

יועז הנדל: זאת החלטה שהתקבלה לפני שלוש שנים.

יעקב מרגי: זה לא להחליט.

יועז הנדל: היא התקבלה ב-2017, לפני כמעט חמש שנים.

יועז הנדל: זאת הייתה החלטה לא להחליט.

יועז הנדל: תוך כדי זה מוכרים נכסים, שזה מה שמחזיק את הדואר.

יועז הנדל: אגב, נכסים במחירים יחסית נמוכים.

יועז הנדל: כל האירוע הוא איזה כיסוי על בור כלכלי.

יועז הנדל: ברור לנו שהחלטה על הפרטה של 20% היא לא החלטה וצריך לעשות שינוי, גם אם השינוי הזה כואב ולא נוח.

יועז הנדל: המגמה שלי היא הפרטה מלאה, רק שלהפרטה מלאה יש משמעויות.

יעקב מרגי: חברה אחת, או ארבע חברות בכל הארץ?

יעקב מרגי: אם כבר תעשו ארבע, כדי שתהיה תחרות, תהיה הוזלת מחירים, יהיה שיפור שירות.

יועז הנדל: קל לי מאוד עם הסיבים האופטיים, קשה לי עם האירוע של הדואר.

יועז הנדל: למה הוא קשה לי?

יועז הנדל: כי אין לי מה להבטיח.

יועז הנדל: אנחנו במציאות קשה מבחינת האיתנות הפיננסית של החברה הזאת, אנחנו במציאות קשה של שירות לציבור.

יועז הנדל: אני צריך לסנכרן בין השירות לציבור שחייב להגיע לכל מקום, לבין העובדה שהדואר לא יכול לעמוד בזה.

יועז הנדל: אני לא יכול להטיל על הדואר עוד ועוד גזרות וגם להגיד לו שירוויח כסף.

יועז הנדל: אתה צודק, הפתרון הוא תחרות, הפתרון הוא הפרטה, והפתרון הוא שהדואר ירוויח משוק שמתפתח ומתעצם, שוק החבילות.

יועז הנדל: יש חברות אחרות שמתעסקות בחבילות ומרוויחות, לכן הדואר גם צריך להרוויח.

יועז הנדל: פעם הדואר היה כלי פוליטי.

יועז הנדל: מאז שאני שר תקשורת לא ביקשתי ממנכ"ל הדואר למנות אפילו אדם אחד.

יועז הנדל: לא מענייני מי הדואר ממנה, מענייני שהדואר יצליח לעבוד ביעילות כלכלית.

יועז הנדל: במשך שנים הדואר היה איזה מרחב פוליטי של מתפקדים, לא משנה לאיזו מפלגה.

יועז הנדל: נוצר מצב שבו גם היעילות מבחינת כמות העובדים היא לא במקום הנכון.

יועז הנדל: כשמדברים על הפרטה צריך לייצר הסכמים עם העובדים שגם עולים כסף.

יועז הנדל: את כל אלה אני רוצה שתשימו בתוך סל השיקולים שלכם.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, אתה צודק, אי אפשר להסכים שהאזרחים לא יקבלו שירות כמו שצריך, אי אפשר להסכים שלא ייעשו ההתאמות הנדרשות.

יועז הנדל: סניפים נסגרים, כי זה לא עומד במבחן הכלכלי.

יועז הנדל: אני תמיד גרתי בדואר נע.

יועז הנדל: שם יש צמצום הולך וגדל של השימוש שהאזרחים עושים בשירותים.

יועז הנדל: שם אתה מגלה שמגיע מישהו עם רכב ובא אליו בן אדם אחד.

יועז הנדל: אנחנו לאט לאט מגלים שיש חוסר יעילות בעולם הישן שאיתו אנחנו מתעסקים שמשפיע בהכרח על חוסר היעילות בעולם החדש של המכתבים.

יועז הנדל: מה אנחנו עושים כאן?

יועז הנדל: אנחנו מנסים לשפר את המצב נכון לעכשיו.

יועז הנדל: אני לא יודע בהקראה הזאת לשפר את המקרו.

יועז הנדל: אני אתן לכם תשובות אחרי ששר האוצר יחזור אלי עם תשובות וננהל שיג ושיח, אולי מו"מ, אולי ויכוח, על איך ההפרטה תיראה וכמה משקיעים.

יועז הנדל: מה שאנחנו יכולים בינתיים לעשות זה לפתוח את שוק המכתבים לתחרות.

יועז הנדל: אני רוצה לקדם את הדואר במדינת ישראל, לא את חברת הדואר.

יועז הנדל: לא הגיוני היום שאי אפשר לשבת בבית ולכתוב אי מייל לחברה שיגיע בצורת מכתב ליעדו.

יועז הנדל: היום אנחנו לא יודעים לעשות את זה.

יועז הנדל: למה אתה צריך ללכת לקנות את הבול ולהדביק אותו על המכתב?

יועז הנדל: אנחנו רוצים לפתוח את שוק המכתבים לתחרות, למרות שהוא שוק הולך ודועך.

יועז הנדל: עדיין יש לו כמה שנים.

יועז הנדל: את זה אנחנו עושים.

יועז הנדל: אנחנו מתאימים את הרגולציה למציאות, פותחים את זה לתחרות.

יועז הנדל: אנחנו מנסים לאזן את התחרות הלא שוויונית ולפתוח לעוד חברות שייכנסו לתוך אותו מתחם של שוק מכתבים, לתמרץ ערוצים ישירים ומקוונים.

יועז הנדל: אנחנו מסירים את הפיקוח על המחירים.

יועז הנדל: הכי חשוב זה שנקבע טיב למדדי שירות.

יועז הנדל: אני רוצה שאזרח ידע שאם יש שלוש חברות שמספקות מכתבים, לחברה אחת לוקח ארבעה ימים, לחברה אחת לוקח שבעה ימים, ולחברה אחת לוקח מחזור חיים של דולפין ממוצע.

יועז הנדל: אני רוצה שכל אחד ידע כמה זמן לוקח לו עד שמגיע מכתב.

יועז הנדל: בשוק הטלפונים הניידים אנחנו נותנים שקיפות לציבור לגבי איפה יש קליטה, איזו חברה מספקת קליטה, איזו חברה לא מספקת, כמה זמן לוקח עד שעונים לטלפון.

יועז הנדל: אנחנו בעד שכל תחום במשרד התקשורת יהיה שקוף לציבור.

יועז הנדל: אנחנו חייבים להביא את הדואר למאה ה-21.

יועז הנדל: התהליך שעובר עכשיו בחקיקה הוא כלי לעזור לנו בדרך הזאת, אבל זה לא הפתרון למצב שאותו תיארת, אדוני היושב-ראש.

יועז הנדל: על המצב הזה נצטרך לדון בוועדה ארוכות.

יועז הנדל: חבריי חברי הכנסת, אם יש לכם רעיונות טובים על המה כן ולא על המה לא, אנחנו נשמח לשמוע כל אחד מכם.

יועז הנדל: במשך שנים רבות מידי לא נגעו בדואר, זנחו אותו עם הרבה מאוד דרישות ומעט מאוד אפשרויות.

יועז הנדל: אנחנו מאמצים היום חלק מדוח רוזן.

יועז הנדל: אנחנו עושים תהליך שנועד לקדם את הדואר ויאפשר לחברות המתחרות להיכנס לשוק.

יועז הנדל: בסוף המשימה העליונה, כמו שאמרתי, היא שירות טוב לאזרח, תחרות, איתנות פיננסית, כשהמשימה שלי היא להשתמש בהפרטה כדי להגיע לשם.

יועז הנדל: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה לך, שר התקשורת.

מיכאל ביטון: מנכ"לית משרד התקשורת, לירן אבישר, בבקשה.

בן חורין: אני קודם כל רוצה להגיד שנמצא פה איתנו בדיון דני רוזן, מנכ"ל משרד התקשורת לשעבר, שעמד בראש הוועדה שעשתה את עבודת המטה שהביאה לחקיקה הזאת.

בן חורין: זאת עוד הזדמנות להגיד תודה לדני על דוח ועדת רוזן שהולידה את החקיקה הזאת אחרי שנים ארוכות שחוק הדואר לא תוקן.

בן חורין: הדיון הזה הוא לא לעומתי.

בן חורין: אנחנו במאמץ מאוד גדול ביחד עם חברת הדואר לנסות לטפל בשני האתגרים המרכזיים שהשר דיבר עליהם.

בן חורין: יש לנו בעיית שירות לציבור, בעיה משמעותית, ויש לנו את אתגר האיתנות הפיננסית של הדואר שחלקו נוגע לירידת שוק המכתבים וחלקו נוגע לדברים אחרים.

בן חורין: השאיפה שלנו היא להסתכל בראייה כוללת על פתרון אחרון טווח, לא על פתרון שיצריך את המדינה להכניס כסף לכיס בכל שנה ולהדביק איזה שהוא פלסטר.

בן חורין: בסוף זה כספי ציבור כמו כל כסף ציבורי אחר.

בן חורין: השאיפה היא בערוצים מקבילים.

בן חורין: יש את ערוץ ההפרטה שהוא ערוץ ליבתי ובמסגרתו יטופלו גם בעיות הקשיחות בעולמות כוח האדם, ויש את הציר הזה שהבאנו היום לשולחן, ציר החקיקה, שעניינו המרכזי הוא יצירת מודל שיאפשר דה-רגולציה, התרת חלק מהכבלים שיש היום על חברת הדואר שמקשים עליה להתחרות.

רם שפע: התנאים מקשים על הדואר להתחרות?

בן חורין: כן.

בן חורין: חלק מהתנאים שהרגולציה לא שינתה במשך 20,30 שנה רק מכבידים.

בן חורין: גם הרגולטור מטיל משקולות על הדואר.

בן חורין: התנאים הרגולטוריים היום מקשים על הדואר לתפקד.

בן חורין: חלק ממה שאנחנו עושים פה זה לשנות את התנאים הרגולטוריים האלה.

בן חורין: העולם משתנה, הטכנולוגיה משתנה, הדרישות של הצרכנים משתנים, וגם הרגולציה צריכה להתאים את עצמה.

שלמה קרעי: אז למה אתם לא פותחים לתחרות מלאה?

שלמה קרעי: תשוו את התנאים לכל השחקנים בשוק.

בן חורין: אתם מבינים שיש שינוי בעולם המכתבים שיורד ועלייה בעולם החבילות והסחר המקוון.

בן חורין: בעולם של שוק יורד קשה להכניס תחרות ומאוד קשה להתקיים.

בן חורין: אם אתה עדיין צריך לנסוע עד קצוות המדינה עם שמונה מכתבים במשאית שלך במקום עם מאות, אלפים ועשרות אלפים שהיו פעם, זה יותר קשה כלכלית לקיים את זה.

בן חורין: יש פה שינוי במודל.

בן חורין: מעולם של ריבוי סניפים, כוח אדם, הוצאות קבועות, אנחנו עוברים לעולם של אוטומציה, של דיגיטציה, ניסיון לעבור לשירותים מקוונים.

בן חורין: חברים, יש גידול בתלונות, למרות המאמצים הגדולים שעושה דואר ישראל.

בן חורין: יש גידול בתלונות בכל העולמות - בנוגע לאיחורים, אובדנים, וזאת מציאות מורכבת שאנחנו וחברת הדואר מתמודדים איתה.

בן חורין: יש מעבר לערוצים מקוונים שהוא עדיין איטי ומוגבל ביחס למה שיכול להקל משמעותית על חברת הדואר.

בן חורין: בוא נדבר רגע על מה אנחנו רוצים להשיג ברפורמה הזאת.

בן חורין: אנחנו רוצים לשפר את השירות לציבור.

בן חורין: צריך לדעת שהדיון פה הוא לא על חברת דואר ישראל, הוא על שירותי הדואר לאזרחי ישראל.

בן חורין: אנחנו מבקשים להבטיח את השירות האוניברסלי אבל שואלים את עצמנו איך לקיים אותו גם בעולם המכתבים שהולך ודועך, בוודאי בעולם החבילות.

בן חורין: אנחנו רוצים להגביר את היעילות בשוק הדואר, שזה חלק מהסיבות שאנחנו רוצים לייצר פה הקלות רגולטוריות.

בן חורין: בחקיקה הזאת אנחנו מציעים את הרחבת התחרות, לפתוח גם את עולם הדואר היחידני לתחרות.

בן חורין: אנחנו לא מאמינים במונופולים בשום תחום, גם בשוק יורד, בוודאי בשוק עולה.

בן חורין: בשוק החבילות, שהוא שוק עולה, ככל שיוכלו להתחרות בו יותר שחקנים רוב הסיכויים שאזרחי ישראל יקבלו שירות יותר טוב.

בן חורין: אנחנו רוצים לשנות את שיטת הפיקוח על המחירים.

בן חורין: היום אנחנו קובעים את התעריפים לחברת הדואר כך שהיא לא יכולה להתחרות לא בשוק הדואר הכמותי, לא בשווקים אחרים.

בן חורין: אנחנו רוצים שהחברה תקבע תעריף סביר והשר יוכל להתערב בו אם הוא לא סביר.

שלמה קרעי: גם החברות האחרות מחויבות בתעריף סביר?

בן חורין: לא.

שלמה קרעי: אז זאת לא תחרות.

בן חורין: חבר'ה, אנחנו מדברים על חברה ממשלתית.

בן חורין: כמו שאין על חברות אחרות מחיר סביר, כך גם אין עליהן חובה להגיע לבית ג'אן עם שלושה מכתבים.

בן חורין: אנחנו מנסים לייצר פה איזה שהוא מודל מאוזן, כי בכל זאת יש לנו חברה ממשלתית שמחויבת בחובות אוניברסאליות.

בן חורין: אם יש לה מחיר מפוקח קבוע, אז היא לא יכולה להתחרות בשוק כי תמיד המתחרים שלה יתנו מחיר שהוא 10 אגורות פחות מהמחיר המפוקח שלה.

סמי אבו שחאדה: מה שאת מציגה לנו פה זה שלחברת הדואר יש הרבה מגבלות מהמדינה, ואילו למתחרים שלה, שהיא כביכול צריכה להתחרות בהם, אין את המגבלות האלה, הם יכולים להחליט להתחרות איתה איך שבא להם, איך שמשתלם להם.

בן חורין: נכון.

בן חורין: למתחרים יש הרבה חסרונות ביחס לחברת הדואר, אם זה בעולם של פריסה, בעולם של בעלות בלעדית על נתח מסוים בחבילות שיש לחברת הדואר.

בן חורין: יש לחברת הדואר מרכזי חלוקה, יש לה נתחי שוק יותר גדולים לעומת המתחרים שלה שהם יותר קטנים.

בן חורין: יש להם איזה שהוא מרחב להתחרות בתחומים מסוימים שלחברת הדואר אין אותם.

בן חורין: אנחנו מבקשים להסיר רגולציה מחלק מהאזורים שאנחנו לא רואים היום טעם לקבוע בהם רגולציה.

בן חורין: יש שירותים מאוד קטנים ופחות שימושיים שצריך להסיר מהם את הרגולציה, להקטין עיסוק של הרגולטור ולהקטין עיסוק של הדואר מולנו.

בן חורין: אנחנו רוצים להגדיל את התמריץ לשימוש בערוצים מקוונים ישירים ואוטומטיים לקהל שמתעניין בזה.

בן חורין: יש היום קהל שלא מעוניין לבוא לדואר, שיכול לעשות את כל הפעולות דרך מכשיר.

בן חורין: חברת הדואר, כמו כל שירותי הדואר בישראל, צריכים להנגיש שירותים מקוונים יעילים וזריזים למי שלא מעוניין ללכת לחברת הדואר ויכול להשתמש בשירותים האלה.

בן חורין: חברת הדואר פרוסה היטב.

בן חורין: אחד הדברים שיכולים לסייע לה בשביל לממש את חובת השירות האוניברסלי שלה בכל רחבי המדינה בכל רגע נתון זה שיהיה לה אפשרות לפתח שירותים עסקיים חדשים בתשתיות שלה.

בן חורין: אנחנו רוצים לעשות מעבר מחוברות שנראות כמו מדריך הטלפונים של פעם, למצב שהכל יהיה באתר כך שכל אזרח יוכל לדעת מה השירותים, מה טיב השירות, כל כמה זמן הוא אמור לקבל מכתבים וכו'.

בן חורין: אנחנו רוצים להעביר חלק ניכר מהפעילות של הרגולטור לפיקוח בדיעבד.

בן חורין: הפיקוח מראש מגביל את חברת הדואר, מאט אותה, לא מאפשר לה לפעול.

בן חורין: אנחנו נעבור לשיטת פיקוח בדיעבד, ומצד שני, נגדיל את סמכויות הפיקוח ואת העיצומים הכספיים באופן שיהוו הרתעה לחברת הדואר בתצורתה הנוכחית ובתצורה שבה היא תהיה חברה מופרטת.

בן חורין: יישום הרפורמה הזאת מצריך אותנו גם לתיקון חוק הדואר, גם לתיקון התקנות, גם לתיקון תעריפים, גם לתיקון הרישיונות וההיתרים.

בן חורין: לפנינו עוד עבודה.

בן חורין: תיקון החוק מגדיר את המסגרת שממנה נרד ליתר הפעולות שמאפשרות מימוש של הרפורמה הזאת ותחילת פעולה של חברת הדואר ושל שוק הדואר בכללותו בהתאם להן.

מיכאל ביטון: כבוד השר, דיברת על הסכמות עם האוצר על כך שתוצג הפרטה גדולה ומשמעותית יותר לדואר ממש בקרוב.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לדעת מה רמת ההסכמות ומה זה המושג "בקרוב".

יועז הנדל: קבענו דיון בנושא בשבועיים הקרובים.

יועז הנדל: אני מקווה שעד אז האוצר יוכל לבוא עם תשובות.

יועז הנדל: הצגתי לכם את תפיסת עולמי.

יועז הנדל: בסוף זה נתון למו"מ, צריך להגיע למצב שבו אנחנו יודעים לנהל תהליך הפרטה כזה מבחינה פיננסית.

יועז הנדל: אני אעדכן ברגע שיהיו תשובות מלאות.

ספיר איפרגן: אנחנו באים לדיון הזה אחרי שעשינו עבודה משותפת מאוד ארוכה ואנחנו רואים את הדברים עין בעין.

ספיר איפרגן: אני אדגיש את נקודת מבטנו ואגיד שאנחנו שותפים לחזון שהציגו השר והמנכ"לית.

ספיר איפרגן: אנחנו רוצים לשפר את השירות ורוצים שוק דואר משגשג.

ספיר איפרגן: הדרך להשיג את זה היא תחרות.

ספיר איפרגן: כשאנחנו מדברים על תחרות, אז יש כמה אספקטים וכמה רבדים ברפורמה שבאה על שולחן הוועדה.

ספיר איפרגן: קודם כל, לאפשר לדואר להתחרות באמת, אבל גם לפתוח למתחרים אחרים תחומים שהיום שמורים אך ורק לחברת דואר ישראל.

ספיר איפרגן: אנחנו מאמינים שזאת הדרך לשפר את השירות בשוק הזה.

ספיר איפרגן: הצד השני של מתן היכולת לחברות להתחרות בשוק והסרת ההתערבות הרגולטורית מחיי היום היא החמרת אכיפה, כלומר לדאוג שבמקרים שיהיו הפרות ההרתעה תהיה מספקת.

ספיר איפרגן: חשוב מאוד וכדאי להסדיר את השוק לפני תהליך ההפרטה.

ספיר איפרגן: מה שיוחלט שיקרה בתהליך ההפרטה לא רלוונטי למה שצריך לעשות בשוק בכל מקרה.

ספיר איפרגן: שאלת הבעלות לא תשפיע על התוכן של הרגולציה הנדרשת והמתבקשת בשוק.

רם שפע: את יכולה להסביר איך את מפרידה את שני התהליכים האלה?

ספיר איפרגן: יש כשלים באיך שהרגולציה מסדירה היום את השוק.

ספיר איפרגן: יש הרבה מאוד דוגמאות לעיוותים שנוצרו במרוצת השנים.

ספיר איפרגן: 15 שנה לא עשינו שום שינוי.

ספיר איפרגן: כל העיוותים והאנומליות יצרו מצב שצריך להסדיר אותו כך או אחרת.

ספיר איפרגן: ללא קשר לשאלת הבעלות, יש דרכים להבטיח את האינטרסים הציבוריים.

ספיר איפרגן: אותם אינטרסים ציבוריים שחשובים לכולנו, גם לממשלה, גם לוועדה וגם לציבור, יובטחו כך או כך.

ספיר איפרגן: בשביל לאפשר לאינטרסים האלה לקבל ביטוי, בין אם הבעלות תהיה ממשלתית או לא, אנחנו חייבים לארגן את כללי המשחק מחדש ולעדכן אותם.

יעקב מרגי: למה אתם מחכים?

יעקב מרגי: 70 שנה אנחנו מדברים על זה.

יעקב מרגי: בעשור האחרון הדואר לא יורד מהפה של אף אחד.

יעקב מרגי: עכשיו אתם רוצים לחשוב איך לעשות את זה?

יעקב מרגי: הייתה חקיקה שהקפיאו ודחו.

יעקב מרגי: מה הרציונל של 20%?

יעקב מרגי: או שתיקחו את החברה, תשקיעו בה ותבריאו אותה, או שתפריטו אותה.

יעקב מרגי: 20% זה לא בולע ולא מקיא.

ספיר איפרגן: הביקורת עלינו היא מוצדקת, אבל אומרים שלעולם לא מאוחר.

ספיר איפרגן: אנחנו חושבים שצריך לעשות את זה, ויפה שעה אחת קודם.

ספיר איפרגן: אציין, וגם המנכ"לית תרחיב ותספר, את הוועדה שהייתה בראשות דני רוזן שהציגה את מסקנותיה.

ספיר איפרגן: מה שמובא לוועדה נשען על המסקנות של הוועדה בראשותו.

מיכאל ביטון: צריך לציין שגם הייתה ועדת רייך שחלק מהמסקנות שלה היו דומות ושונות.

מיכאל ביטון: גם את הוועדה הזאת צריך להזכיר.

דולב פלוס: אנחנו מחויבים לקידום מהלך ההפרטה.

דולב פלוס: מתקיימים עכשיו סדרה של דיונים בראשות מנכ"ל משרד האוצר, שהוא גם ממלא מקום מנהל רשות החברות, כדי לקדם את מתווה ההפרטה הנכון ביותר.

דולב פלוס: יש לנו כמה הסתייגויות, אבל בעבודה משותפת יחד עם משרד התקשורת אנחנו מעוניינים לקדם את התיקון הזה כי אנחנו חושבים שיש בו הרבה בשורות טובות.

מיכאל ביטון: אתם לא סגורים על הכל ביניכם, אבל תגיעו להסכמות בזמן הדיונים.

דולב פלוס: לגמרי.

מיכאל ביטון: דני גולדשטיין, מנכ"ל הדואר, בבקשה.

דני גולדשטיין: תודה רבה על ההזדמנות להציג את הדואר.

דני גולדשטיין: אנחנו מברכים את המאמצים של השר ושל המנכ"לית להגביר את התחרות ולשפר את השירות בשוק הדואר.

דני גולדשטיין: אנחנו שש שנים במסע שמטרתו לקחת את הדואר למקום אחר לגמרי, לשפר את השירות ולשפר את הטכנולוגיה.

דני גולדשטיין: דיברת, כבוד היושב-ראש, על נושא של מדדים שצריך למדוד כל יום.

דני גולדשטיין: אנחנו נמדדים יום ביומו על ידי חברות כמו אמזון, כמו שיין, כמו עלי אקספרס.

דני גולדשטיין: לפעמים מדובר על ימים בודדים.

דני גולדשטיין: אנחנו עומדים היום ב-99.9% ברמת השירות, ואני מדבר על עולם החבילות ועל עולם המכתבים.

דני גולדשטיין: יש לנו הרבה במה להשתפר, אבל אין ספק שהדואר עשה דרך ארוכה בתהליך הזה.

דני גולדשטיין: הדואר הוא חברה ממשלתית המספקת שירותי דואר ושירותים כספיים לכל הציבור במדינת ישראל, בכל מקום, בכל שעה, כולל יישובי הערבה, ישובים בצפון ובמוצב החרמון.

דני גולדשטיין: היא נמצאת בתהליך הפרטה כבר שנתיים של 20% ו-20%.

דני גולדשטיין: אני מקווה שיקבלו החלטה להפריט את הדואר ב-100%, או החלטה להנפיק אותה לציבור.

דני גולדשטיין: מגרש המשחקים שלנו הוא מגרש משחקים עסקי שטוב שנהיה שם, כשהדרך להיות שם היא על ידי הפרטה.

דני גולדשטיין: החברה פועלת על פי הרישיון שניתן על ידי שר התקשורת, היא מספקת שירותים אוניברסאליים.

דני גולדשטיין: יש לנו 1,300 נקודות ברחבי מדינת ישראל.

דני גולדשטיין: אנחנו החברה עם הפריסה הגדולה ביותר.

דני גולדשטיין: אנחנו מספקים כ-270 מיליון מכתבים בשנה וכ-57 מיליון חבילות בשנה.

דני גולדשטיין: יש לנו 580,000 בעלי חשבון.

דני גולדשטיין: בעלי החשבון שלנו הם האוכלוסייה היותר קשה, העשירון התחתון ומטה.

מיכאל ביטון: אל תגיד קשה, תגיד שיש לה קשיים ואתגרים.

דני גולדשטיין: היא קשת יום.

דני גולדשטיין: אנחנו נותנים את השירות הזה בכל מקום במדינת ישראל.

רם שפע: תגיד משהו על המגמה, כי גם השר וגם המנכ"לית דיברו על מגמה של התעצמות החבילות.

דני גולדשטיין: יש לנו 45 מיליון ביקורים בשנה, שזה בסביבות ה-100,000 ביקורים ביום.

דני גולדשטיין: שירותי הדואר נע שלנו מגיעים ל-1,200 יישובים בפריפריה.

סמי אבו שחאדה: מה זה 45 מיליון ביקורים בשנה?

דני גולדשטיין: יש לנו 510 סניפים ו-700 מרכזי מסירה של חבילות.

דני גולדשטיין: לכל המקומות האלה מגיעים כל יום כ-100,000 אנשים.

דני גולדשטיין: אם תעשה חשבון זה בערך 45 מיליון ביקורים בשנה בסניפים שלנו.

דני גולדשטיין: ההכנסות הן בערך 11.8 מיליארד שקל.

דני גולדשטיין: הדואר עובר מסע של שש שנים.

דני גולדשטיין: תהליך הרפורמה התחיל בשנת 2015, כשאני הגעתי בסוף 2015 לחברה כדי ליישם את הרפורמה.

דני גולדשטיין: בנינו ועיצבנו את תפיסת השירות, כי הדואר היה מרוסק לגמרי ב-2015.

מיכאל ביטון: דני, תגיד את עיקרי הרפורמה של 2015, מה הרעיון היה.

דני גולדשטיין: עיקר הרפורמה היה ירידה בכוח אדם.

דני גולדשטיין: היו קצת שינויים במחירים, קצת שינויים בזמני פתיחה וכל מיני דברים כאלה, אבל לא היה חזון מעבר לזה, לא היה כיוון, לא ידעו לאיזה כיוון הולכים, לא ידעו מה האסטרטגיה שהולכת להיות בשוק.

דני גולדשטיין: בעוד חברות דואר בעולם, שאני מכיר אותם טוב כי עשיתי סקר בכל העולם וגם הבאתי אותם לישראל כדי להציג בפני משרד התקשורת ומשרד האוצר, רצו קדימה, אנחנו נתקענו.

דני גולדשטיין: אנחנו לקחנו על עצמנו לייצר את המערכת.

דני גולדשטיין: אם תראו את החלוקה של הפעילות של הדואר, תראו שאנחנו הלכנו לעולם החבילות.

דני גולדשטיין: עולם החבילות הוא עולם לא רגולטורי, הוא עולם בתחרות מלאה.

דני גולדשטיין: אנחנו כחברה ממשלתית מול עשרות חברות שמתעסקות בעולם הצלחנו להגיע לנתח שוק של מעל 90%.

דני גולדשטיין: הדואר עשה כברת דרך.

דני גולדשטיין: אנחנו גאים בזה שתרמנו להורדת יוקר המחייה.

דני גולדשטיין: עולם החבילות מוריד 30% עד 40% מיוקר המחייה במדינת ישראל, הוא מגיע למיליארדים בתחום הקניות.

דני גולדשטיין: מה קורה בשוק הזה?

דני גולדשטיין: יש בו ירידה בכמות המכתבים וגידול בנושא הסחר, יש שינוי בהעדפות צרכנים שאנחנו צריכים להתרגל אליו, יש מתחרים חדשים, יש שינויים טכנולוגיים.

דני גולדשטיין: כשמדברים על הנכסים שהדואר מוכר, אז הוא לא מוכר אותם כדי לממן את הפעילות השוטפת שלו, הוא מוכר אותם כדי להתקדם טכנולוגית.

דני גולדשטיין: אנחנו הקמנו מרכז מיון במודיעין מהמתקדמים בעולם.

דני גולדשטיין: אם לא היינו מקימים אותו לא היה שירות של דואר מקוון במדינת ישראל.

דני גולדשטיין: החברות המתקדמות והחברות שמובילות בזה לא לקחו ולא עשו שום דבר תשתיתי בתחום הזה.

דני גולדשטיין: אנחנו עשינו.

דני גולדשטיין: השלמנו את הרפורמה הקודמת ב-2018 והלכנו קדימה להתאמת המבנה הארגוני למבנה עסקי.

דני גולדשטיין: רצינו לשפר את השירות וללכת לכיוון ההפרטה שראינו בה ערך אדיר כדי שהדואר יוכל לשחק במגרש משחקים נכון.

דני גולדשטיין: השקענו בטכנולוגיה, ברכבים, בלוגיסטיקה, בתהליכים תפעוליים.

דני גולדשטיין: מדובר על שש שנים של מסע מטורף.

דני גולדשטיין: כל אחד מוזמן לראות את המרכז החדש שלנו במודיעין.

דני גולדשטיין: צמצמנו 25% מהמשרות, צמצמנו עשרות אלפי מטרים של נדל"ן לא רלוונטי, השקענו בטכנולוגיה של סייבר ואבטחת מידע שלא הייתה קיימת בדואר בכלל.

דני גולדשטיין: אנחנו מנסים להתייעל על בסיס עסקי, על בסיס שירותי, כדי לתת שירות טוב יותר לאזרח.

דני גולדשטיין: יש לנו אתגרים, יש לנו במה להשתפר, אבל אנחנו בכיוון בצורה אובססיבית.

דני גולדשטיין: בתקופה הזאת הורדנו את זמני ההמתנה מ-25 דקות בתחילת הרפורמה, לקרוב לשבע דקות בממוצע.

דני גולדשטיין: נכון שיש מקומות שעדיין נתקלים בבעיות, נכון שאפשר לראות מקומות שיש בהם המתנה ארוכה, אבל יש הרחבת שעות הפעילות של מאות יחידות.

דני גולדשטיין: אנחנו מדברים עם הלקוחות שלנו בצורה דיגיטלית, אנחנו עושים שירותי מסירה מתקדמים.

דני גולדשטיין: ללקוחות שלנו יש מספר אפשרויות לקבלת חבילות.

דני גולדשטיין: יש את העניין של הזמנת תור מראש באתר.

יעקב מרגי: מה הממוצע לקביעת תור?

יעקב מרגי: כמו רופא משפחה, או פחות זמן מקביעת תור לרופא משפחה?

דני גולדשטיין: פחות זמן.

יעקב מרגי: כמה זמן?

יעקב מרגי: בדקתם את זה?

יעקב מרגי: יש לך את זה?

דני גולדשטיין: הוא מקבל באותו יום.

יעקב מרגי: בטלפון לא עונים.

דני גולדשטיין: אתה יכול לעבוד באפליקציה.

יעקב מרגי: בכל הארץ כך?

דני גולדשטיין: בכל הארץ זה כך.

דני גולדשטיין: פתחנו מאות מרכזי מסירה חיצוניים בשיתוף פעולה עם עסקים קטנים.

דני גולדשטיין: יש לנו את המוקד הארצי שלא היה קיים בעבר והיום מתקדם ומתפתח.

דני גולדשטיין: יש לנו עכשיו שיתוף פעולה עם הפריפריה, עם עיריית אופקים, אנחנו מפעילים שם הרחבה של המוקד על מנת לתת שירות יותר טוב לאזרח.

דני גולדשטיין: תראו מה קורה לשוק המכתבים.

דני גולדשטיין: ב-2016 היו 420 מיליון מכתבים, כשאנחנו חילקנו בערך 60%.

דני גולדשטיין: נתח השוק שלנו בתחום העסקי הוא אפס, כי אנחנו לא זוכים באף עסקה, באף מכרז, גם לא במכרזים של המדינה.

דני גולדשטיין: גם כשהיה מכרז של המדינה לחלוקת הודעה לבוחר לא זכינו בזה, כי כל המכרזים הם עם הנחה ממחיר הדואר.

מיכאל ביטון: למה כחברה ממשלתית לא חילקת את ההודעה לבוחר בארבע מערכות בחירות?

יעקב מרגי: רק באזורים הלא רווחיים.

דני גולדשטיין: כי המכרזים שיוצאים מהמדינה הם בהנחה ממחיר הדואר.

מיכאל ביטון: אז תעשה הנחה?

דני גולדשטיין: אנחנו לא יכולים, אנחנו מפוקחים.

מיכאל ביטון: אי אפשר היה רק את זה, תיקון קטן?

יעקב מרגי: הלוואי והפקידות והבירוקרטיה הייתה חושבת כמוך.

מיכאל ביטון: אנחנו יודעים לעשות תיקונים קטנים.

יעקב מרגי: אתה, לא הם.

יועז הנדל: זה התיקון שעכשיו אנחנו מעבירים.

מיכאל ביטון: אחד מהם.

דני גולדשטיין: כדאי לראות לאיפה שוק הדואר הולך.

דני גולדשטיין: בשנה הבאה יהיו בערך 300 מיליון מכתבים.

דני גולדשטיין: הירידה היא ללא ההחלטה של הדור הדיגיטלי, ללא מה שעובר עכשיו בוועדת חוקה ומשפט על דיבור של הממשלה עם האזרחים בצורה דיגיטלית.

דני גולדשטיין: אנחנו מברכים על זה, אנחנו חושבים שלא צריך לעצור את הקדמה, אבל זה יוריד את שוק המכתבים לכמעט אפס.

דני גולדשטיין: השוק הזה יסתובב באיזה שהוא מקום למטה ויצטרכו להתמודד איתו.

דני גולדשטיין: דיברתם על שוק החבילות ואמרתם שחבילה נאבדת, לא נאבדת.

דני גולדשטיין: אנחנו מספקים כל יום מאות אלפי חבילות ברמת שירות של 99.9%.

דני גולדשטיין: אנחנו עובדים בסביבה מאוד מורכבת של חברות כמו אמזון, נקסט, שיין, אסוס, עלי אקספרס, אי-ביי.

דני גולדשטיין: כל החברות האלו דורשות מאיתנו רמת שירות הכי גבוהה בעולם, רמת סייבר הכי גבוהה בעולם, ורמת הגנה על הפרטיות מהמתקדמות בעולם שעדיין לא קיימת במדינת ישראל.

רם שפע: 99.9% מאיזה פרמטר?

רם שפע: זה נתון מדהים.

דני גולדשטיין: החברה דורשת ממך לספק את החבילה ללקוחות תוך מספר ימים מהרגע שהיא הגיעה לארץ.

דני גולדשטיין: היא גם בודקת את זה, כי ברגע שזה מגיע ללקוח זה נרשם.

דני גולדשטיין: על כל החבילות יש מעקב והן נרשמות.

דני גולדשטיין: ככה הם יודעים בדיוק אם אנחנו מספקים.

דני גולדשטיין: יש לנו דיון יומי עם אמזון ועם עלי אקספרס על עמידה ברמת השירות, על סטייה מעמידה ברמת השירות.

דני גולדשטיין: הם יכולים להעיף אותנו בכל דקה.

דני גולדשטיין: יש להם מלא אלטרנטיבות בשוק, זה לא שאנחנו שולטים בשוק הזה.

דני גולדשטיין: אנחנו נמצאים בעולם מורכב מאוד.

מיכאל ביטון: אתה בעצם אומר שכשנדרשת לתת שירות איכותי בעולם גלובלי מול חברות עסקיות גלובאליות אתה עמדת במשימה.

דני גולדשטיין: ועוד איך עמדתי.

מיכאל ביטון: אתה כל יום נבחן בתפקודים שלך.

מיכאל ביטון: אם ידעתם לתת שירות כל כך טוב ללקוח של חבילות בינלאומיות, למה אנחנו לא רואים בתחומים אחרים שיש שיפור דרמטי ופחות תלונות?

דני גולדשטיין: יש שיפור דרמטי בזמני השירות ובזמני ההמתנה בסניפים.

דני גולדשטיין: אני זוכר שב-2015 כשנכנסתי לתפקיד הייתה המתנה של 30 דקות, 40 דקות, שעה.

דני גולדשטיין: היום אנחנו נמצאים במקום אחר לגמרי.

דני גולדשטיין: נכון, יש מקומות עדיין בעייתיים, אבל ברוב המקומות אנחנו עומדים בזה ונמדדים על זה.

מיכאל ביטון: כתוב שיש גידול משמעותי בתלונות הציבור בכל הנושאים.

מיכאל ביטון: זה פרמטר אמיתי?

בן חורין: זה הפרמטר שלנו שמדוד באחוזים.

מיכאל ביטון: אז יש יותר תלונות.

בן חורין: גידול דרמטי.

יעקב מרגי: זו חברה שהיא חשופה לתלונות.

יעקב מרגי: אין חברה אחרת שחשופה לתלונות.

מיכאל ביטון: אתה צודק ב-100%, זאת עדיין חברה ממשלתית שהממשלה מבקרת לעומת גופים אחרים שלא חלים עליהם הרגולציות.

מיכאל ביטון: כשאני רואה פה שאתה יודע לעבוד עם אמזון ועם חברות בינלאומיות, שזה העתיד, ולתת להן שירות, זה אומר שאתה יודע לתת שירות.

מיכאל ביטון: אני רוצה את ליגת השירות הגלובלי ברמה המקומית.

מיכאל ביטון: אותה הקפדה, דייקנות, שיטה ומערכות תומכות היו צריכות לחול על כל סוגי השירות שלך.

מיכאל ביטון: אם ידעתם לתת שירות מעולה בעולם חדש שנכנסת אליו, גם העולם הישן היה צריך לעבור את אותה קפיצה.

מיכאל ביטון: מה שלא מסתדר זה הנתון של גידול משמעותי בתלונות.

מיכאל ביטון: האם השירות השתפר או לא השתפר?

מיכאל ביטון: אם הוא השתפר, למה גדלו התלונות?

דני גולדשטיין: אם אתה מסתכל על כל הפעולות שאנחנו עושים, אז שיפרנו יותר את השירות לאזרח בסניפים.

דני גולדשטיין: כל אחד מקבל בזמן שלו את השירות, אין מהומה.

דני גולדשטיין: אני לא יודע מה זה נקרא תלונות, או מה זה נקרא שלא הגיע.

דני גולדשטיין: יש לנו מדדים מאוד ברורים של כמה מכתבים אנחנו מספקים לפי הרישיון.

מיכאל ביטון: דני, אנחנו לא יכולים לקבל את הפער בין המציאות של המשרד אל מול החברה.

מיכאל ביטון: אי אפשר להגיד "אני לא יודע מה זה תלונות".

מיכאל ביטון: אם יש מדד שלפיו גדלו התלונות ב-40%, לפחות תדברו על התלונות האלו, תעשו תחקיר על כל אחת מהן.

בן חורין: יש גם דוח תלונות פניות הציבור של מבקר המדינה.

בן חורין: הדואר שם הוא שני מהסוף, לצערי הרב.

בן חורין: דני, אני מציעה שלא נעצום את העיניים בפני האתגר.

בן חורין: יש הרבה סיבות והרבה פתרונות.

בן חורין: עשיתם גם הרבה פעולות חשובות, אבל אי אפשר להתעלם מהאתגר.

בן חורין: יש את משרד התקשורת, יש את מבקר המדינה.

מיכאל ביטון: הפתיח שלך היה מכובד, ממלכתי, נכון, מאוזן.

מיכאל ביטון: אמרת - "יש לי מה לשפר, ואני יודע איפה".

דני גולדשטיין: אני יודע איפה.

מיכאל ביטון: אני מבקש להסביר לי את הפער הזה.

דני גולדשטיין: זה מביך אותי לדבר על תלונות, אבל אני אגיד משהו.

דני גולדשטיין: מבקר המדינה, שבודק אותנו כל שנה, מצא שיש 1,000 תלונות.

דני גולדשטיין: יש לנו 45 מיליון ביקורים בסניפים, 270 מיליון מכתבים, ו-57 מיליון חבילות.

דני גולדשטיין: מדובר על 1,000 תלונות בשנה על מיליארד פעולות שאנחנו מבצעים.

מיכאל ביטון: מה מגמת התלונות על פני 10 שנים, על פני חמש שנים?

דני גולדשטיין: מגמת התלונות הלכה וירדה לקראת 2019 ועלתה קצת ב-2020.

דני גולדשטיין: כשמשרד התקשורת אומר שזה עלה ב-40% כי הם התחילו למדוד, זה עלה ל-270 או ל-280.

דני גולדשטיין: אני לא רוצה לבוא ולהגיד שאנחנו מצוינים כי אנחנו לא, ובעולם עסקי אין דבר כזה שנקרא מצוינות.

מיכאל ביטון: לכם יש מנגנון משלכם של פניות ציבור?

דני גולדשטיין: יש לנו מנגנון משלנו לפניות ציבור.

מופיד מרעי: כמה תלונות בדקתם ישירות?

מופיד מרעי: כמה הארגון עצמו קיבל?

דני גולדשטיין: הארגון עצמו מקבל תלונות, מתחקר כל תלונה, מטפל בכל תלונה בזמן אמיתי.

דני גולדשטיין: אנחנו מתייחסים בצורה רצינית לכל תלונה ולכל בעיה.

דני גולדשטיין: גם כשפונים אלי גורמים בכירים או אזרחים פשוטים אני מטפל מיידית.

דני גולדשטיין: העובדים שלנו עברו מטמורפוזה, הם מבינים היום מה זה שירות, מבינים שהלקוח משלם להם את המשכורת, מבינים שצריך להצטיין.

דני גולדשטיין: יש לנו את המגבלות שלנו, יש לנו את הבעיות שעדיין לא פתורות, ואנחנו מחויבים ללכת קדימה ולעשות את זה.

אורי מקלב: היושב-ראש ביקש מיפוי של התלונות, לדעת על מה מדובר.

אורי מקלב: האם מדובר על עמידה ארוכה בתור?

אורי מקלב: האם מדובר על מכתבים שנעלמו, שנאבדו?

בן חורין: אנחנו יכולים לייצר לכם את החתך הזה.

יועז הנדל: יש לנו בעיה עם השירות, אי אפשר לכסות את זה.

יועז הנדל: אני מקבל תלונות, וגם הלשכה שלי מוכוונת פניות ציבור כל הזמן - החל מאנשים ששולחים לי באמצע הלילה שהממיר שלהם לא עובד והם חושבים שאני צריך לטפל בזה, כלה בדואר.

יועז הנדל: רוב התלונות שאני מקבל היום הם על הדואר.

יועז הנדל: יש לנו התמודדות מאוד קשה עם תלונות על הדואר, ודני מכיר את דעתי.

יועז הנדל: אי אפשר להתעלם מזה.

יועז הנדל: יכול להיות שיש לזה סיבות מוצדקות, יכול להיות שזו בעיה שלנו כרגולטורים.

יועז הנדל: אם אני בודק את זה בחתך רוחבי בכלל מדינת ישראל, יש עומס תלונות על הדואר בכלל השירותים.

יועז הנדל: ההתמודדות הנכונה היא קודם כל להכיר בזה, להבין שיש את התלונות האלו, להבין שיש חוסר שביעות רצון בציבור, ומכאן גם להגיד מה אפשר לעשות ומה אי אפשר לעשות.

מיכאל ביטון: זה גם מקל עלינו את הדיון.

מיכאל ביטון: יש פה שתי שאלות.

מיכאל ביטון: שאלה אחת, האם הדואר יכול להתקיים ולהיות מאוזן ויציב כחברה ממשלתית מתפקדת, והשאלה השנייה, האם אנחנו שבעי רצון מהטיפול באזרחים בחברה הזאת.

מיכאל ביטון: אם נמשיך להתווכח על רמת התלונות ורמת אי שביעות הרצון, אנחנו לא נהיה בהסכמות.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לברר את הסוגיה ולהסכים.

מיכאל ביטון: אפשר להציג שיפור שירות בשלושה חודשים, בחצי שנה.

מיכאל ביטון: אני רואה סימני נפט בכך שעבדתם עם אמזון ואחרים.

מיכאל ביטון: תודעת השירות שם חלה על כל סוגי השירות שאתם נותנים.

מיכאל ביטון: אם נסכים על האתגרים התפקודיים בנושא הזה, נוכל לשאול את השאלה על המצב המבני שלכם, על ההכנסות וההוצאות ולאן העתיד הולך.

מיכאל ביטון: הערבוב בין שני הדיונים כל היום לא יאפשר את הדיון הסדור.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים את שני הדיונים, רוצים לטפל בשני המרכיבים.

מיכאל ביטון: ככל שבשני הדיונים מסד הנתונים המוסכם והעובדות מוסכמות, כך יהיה אפשר לצאת לפעולה או לתיקון.

סמי אבו שחאדה: אם האנשים בנתניה מאוד מרוצים ובכפר סבא לא, או בבאר שבע מאוד מרוצים ובתל אביב פחות, זה יכול לתת לכם ולנו כלים לחשוב על העניין הזה של הרפורמה ושל החקיקה לגבי מודל מסוים של הנהלת הדואר שיותר מוצלח ממקום אחר.

סמי אבו שחאדה: אם כולם לא מרוצים באותה מידה, זה אומר משהו מאוד חמור, זה לא טוב.

אורי מקלב: צריך לשאול את שר התקשורת כמה תלונות היו על חברות הסלולר אחרי הרפורמה, כמו שצריך לשאול את בנק ישראל מה קורה אחרי הרפורמה בנוגע לבנקים.

מיכאל ביטון: אחרי שהפריטו את רישוי הרכב וחילקו אותו לשלוש חברות ראינו תורים, ראינו ביטולים.

מיכאל ביטון: הפרטה לא מביאה גאולה לעם ישראל.

מיכאל ביטון: הייתה הפרטת שירותים לאוטיסטים ולא ראינו גאולה לעם ישראל.

מיכאל ביטון: הפרטות הן לא ערובה להצלחה, במיוחד אם הן לא נעשות נכון.

מיכאל ביטון: יכול להיות גם הפוך, שיש חברות ממשלתיות ששיפרו את דרכן, שמתפקדות טוב יותר, מרוויחות, יציבות, ממשיכות להיות חברות ממשלתיות משגשגות.

דני גולדשטיין: הצגנו בפני השר בדצמבר תכנית לשיפור השירות.

דני גולדשטיין: יש שם הרבה מרכיבים שאנחנו מתקדמים שלב אחרי שלב כדי לבצע אותם.

דני גולדשטיין: עבדנו יחד עם חברי הכנסת על שיפור השירות במגזר הערבי שהיה נורא ואיום כשהגעתי.

דני גולדשטיין: אנחנו מודעים לבעיות, מודעים לתלונות.

דני גולדשטיין: אנחנו עוסקים בצורה מתודית בשיפור השירות.

דני גולדשטיין: התכנית הזאת מקיפה, ברורה, נוגעת בכל הדברים, והיא אמורה תוך זמן קצר לעשות שיפור מהותי של הדברים.

דני גולדשטיין: ירדנו בזמני המתנה.

דני גולדשטיין: יש לנו קרוב ל-660 מרכזים למסירת חבילות, לחלוקת חבילות, שהקמנו בשיתוף פעולה עם עסקים קטנים.

דני גולדשטיין: הפתרון לחברת הדואר או לשוק הדואר זה לתת לנו להתחרות, לתת לנו מגרש מאוזן ותחרותי שנוכל כמו בעולם החבילות להוכיח שאנחנו מתקדמים ועושים.

דני גולדשטיין: אני אף פעם לא אמרתי מילה רעה על המתחרים.

דני גולדשטיין: אני חושב שטוב שיש מתחרים, טוב שהם יהיו קיימים ויהיו חזקים.

דני גולדשטיין: לדעתי צריך לטפל בשירות האוניברסאלי ובנושא של ההפרטה.

דני גולדשטיין: פעם אחת צריך להחליט אם החברה הזאת נשארת בידי הממשלה, או עוברת לבעלים פרטיים והולכת לבורסה.

דני גולדשטיין: אני חושב שהליכה להפרטה של 100%, כמו שהשר רוצה, או הנפקה בבורסה של 40%, שני הדברים טובים, שניהם חשובים ויקדמו את הדואר גם מבחינה פיננסית וגם מבחינת השקיפות והניהול.

דני גולדשטיין: אנחנו בסך הכל הולכים למקום טוב.

דני גולדשטיין: אנחנו מודעים לכל, רצים קדימה ועובדים בצורה סדורה.

מיכאל ביטון: תיקוני החקיקה האלה מקובלים עליכם?

מיכאל ביטון: טובים לכם?

דני גולדשטיין: כן, רק יש שם כמה מגבלות שמחזירות את הנושא אחורה.

רם שפע: אם מנכ"ל הדואר מרוצה מאוד ממה שהולך לקרות, ככל הנראה השוק לא ייפתח לתחרות כמו שאתה חושב.

מיכאל ביטון: נייר העמדה של הדואר שהוצג לי לא סמך את הידיים ב-100% על הרפורמה הזאת.

מיכאל ביטון: רם, אני מבין את מה שאתה אומר, לכן אנחנו לא ממהרים לעבור להקראה, אנחנו רוצים לשמוע את כל הצדדים.

יועז הנדל: בדיונים שלי עם הנהלת הדואר הם מבינים את הבעיה היטב, הם מבינים שהם צריכים שינוי.

יועז הנדל: זה לא קל לחברה להבין שיש לה בעיה.

יועז הנדל: לא קל להודות שיש בעיה של איתנות פיננסית, בעיה של שירות.

יועז הנדל: יכול להיות שיש ויכוח איתי על הדרך שקשה להם, וזה טבעי שזה קשה, אבל אני לא חושב שיש מישהו בדואר, אם מהעובדים או ההנהלה, שלא מבין שיש בעיה.

יועז הנדל: העובדה שהייתה סטגנציה במשך שנים לא טובה למדינת ישראל, לאזרח ולחברת הדואר.

אוסאמה סעדי: איפה המדינה?

אוסאמה סעדי: מדובר בשירות בסיסי לכל אזרח.

אוסאמה סעדי: זה כאילו דבר שלא מעניין את המדינה.

יועז הנדל: לכן הדיון הזה.

אוסאמה סעדי: למה בדברים אחרים המדינה מכניסה את היד שלה?

יועז הנדל: המדינה מכניסה את היד עכשיו.

מיכאל ביטון: כל רפורמה גדולה בדואר או הפרטה תחייב את המדינה להכניס את היד לכיס.

מיכאל ביטון: אנחנו רק צריכים לוודא שזה נעשה נכון, לא פוגע באף אוכלוסייה בדרך, ומשפר באמת את המצב.

מיכאל ביטון: היו כל מיני מהפכות בוועדה הזאת.

מיכאל ביטון: בגז הטבעי, למשל, אמרו: "נעשה הולכה, חלוקה".

מיכאל ביטון: בסוף אתה רואה שאין חלוקה, יש בעיות, והרגולטורים אומרים לך שהם טעו ברפורמה.

מיכאל ביטון: צריך להיות מאוד זהיר כדי שדברים יבוצעו כראוי.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: אני ניגש לנושא הזה בתובנות מעורבות.

אורי מקלב: אין ספק שהדואר של היום זה לא הדואר של פעם.

אורי מקלב: הדואר פעם היה מרכז החיים, מרכז הקשר לעולם, למשפחה, למסחר.

אורי מקלב: היום יש אלטרנטיבות אחרות.

אורי מקלב: עדיין הדואר נשאר דבר מרכזי והכרחי בשירותים בסיסיים שהוא נותן.

אורי מקלב: אין ספק שחברת דואר ישראל עברה הרבה זעזועים.

אורי מקלב: הקירות של הוועדה הזאת שמעו על תמורות שונות שהיו בדואר.

אורי מקלב: חשבנו שחברת דואר ישראל תתמוטט, אבל היא השתקמה והצליחה להדביק את הטכנולוגיה במגוון השירותים.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים מהדואר לעבוד בצורה עסקית, אבל גם מטילים עליהם מגבלות שלדעתי הן בלתי אפשרויות.

אורי מקלב: אנחנו דורשים מהדואר הרבה.

אורי מקלב: ההשלכות שיש לזה שהדואר לא מתפקד, שיש המתנה ארוכה מאוד משמעותיות לחיי האזרח.

אורי מקלב: אני חושב שאת השירות הזה שהוא ממשלתי צריך לשמר.

אורי מקלב: האוכלוסיות המבוגרות תמיד יהיו איתנו.

אורי מקלב: כשמגיעים לגיל מסוים האדם הופך להיות פחות נגיש לטכנולוגיה חדשה, הוא נמצא בעולם אחר.

אורי מקלב: אני חושב שהוועדה צריכה לאזן בין הדרישה הרגולטורית של הממשלה לבין הדרישות של חברת הדואר, שמצד אחד ניתן להם אפשרות לפעול, ומצד שני לא נגביל אותם בתחרות.

אורי מקלב: זה בדיוק התפקיד של הוועדה.

מיכאל ביטון: הדיון הזה כלל מלכתחילה גם חובת דיווח לגבי חוק ההפרדה המבנית בין חברת הדואר לחברת בנק הדואר, שזה מתייחס ליישום תיקון סעיף 11 לחוק שעוד לא נכנס לתוקף.

מיכאל ביטון: נרצה את התייחסותך לכך, אדוני השר.

מיכאל ביטון: אם הכנתם בממשלה דוח להערכת השפעות רגולטוריות לגבי הצעת חוק, מה שמכנים RIA, השר או נציגו צריכים להציג את הדוח בוועדה.

יועז הנדל: אנחנו מאריכים את אותה תקנה בנוגע להפרדה המבנית שקיימת כבר מ-2017.

יועז הנדל: גם זה חלק מההתייחסות הרחבה יותר לעניין הדואר.

יועז הנדל: מכיוון שבנק הדואר נמצא במצב שבו הבעלות היא של המדינה והוא לא יכול להפוך להיות עצמאי, יש פה עניינים של הפרדות מבניות.

סמי אבו שחאדה: בנק הדואר מרוויח או מפסיד?

יועז הנדל: בנק הדואר יכול להיות נקודת רווח מאוד גדולה, רק כל עוד הוא בידי המשלה הוא לא יכול להיות בנק עצמאי.

מיכאל ביטון: הפעולות שהוא יכול לבצע מוגבלות מאוד.

סמי אבו שחאדה: יש לו פוטנציאל?

מיכאל ביטון: גם בתפקוד הרגיל שלו הוא לא מהווה נטל על פעילות חברת הדואר.

יועז הנדל: דווקא היו שמחים בדואר אם היה אפשר להפוך את בנק הדואר למשהו אחר, אבל מכיוון שאי אפשר - -

מיכאל ביטון: גם בקיים הוא לא מהווה נטל.

יועז הנדל: מאוד חשוב לי מה שאמרו פה חברי הכנסת.

יועז הנדל: אני מבקש מכל מי שיש לו רעיונות טובים להגיע אלינו, בעיקר עם מה כן לעשות.

יועז הנדל: יש חברות שהפריטו אותן ועדיין הייתה למדינה מניית זהב, עדיין היו חובות שהמדינה חייבה את אותן חברות פרטיות.

יועז הנדל: על בזק, למשל, שעברה הפרטה, עדיין יש חובה אוניברסאלית.

יועז הנדל: חלק ממה שאנחנו מנסים להעביר עכשיו זה גם יכולת אכיפה וסנקציות כלכליות, שזה מקל מאוד משמעותי למשרד התקשורת כדי שהדברים יעבדו כמו שצריך.

יועז הנדל: כשאין אכיפה הרבה יותר קשה לוודא שיש שירות טוב לאזרח.

יועז הנדל: אני מודה לכולם על הדיון, תודה רבה לכולכם.

מיכאל ביטון: תודה רבה, שר התקשורת.

מיכאל ביטון: יעל רון בן משה, בבקשה.

יעל רון בן משה: אני הגעתי מודאגת לדיון אחרי שלמדתי את החומרים, בעיקר בגלל איך שאני תופסת את ההתייחסות לפריפריה הגיאוגרפית.

יעל רון בן משה: אני יוצאת מפה כשאני עוד יותר מודאגת.

יעל רון בן משה: עוד לא חלפו 10 דקות מפתיחת הדיון בדבריו של השר ובדבריה של המנכ"לית וכבר נזרק לפחות שלוש פעמים אולי ארבע פעמים הנושא הזה של הדואר שמגיע לפריפריה כאיזה מן סוג של בעיה שהדואר צריך להתמודד איתה.

יעל רון בן משה: הגדילה המנכ"לית ונתנה דוגמה של שלושה מכתבים לבית ג'אן.

יעל רון בן משה: זה מאוד מאוד מטריד אותי.

יעל רון בן משה: השר בדברי הסיום שלו התייחס למדינת ישראל כמדינה ריבונית, התייחס למשילות, ואני מניחה שהוא לא מתכוון רק לגוש דן.

יעל רון בן משה: ידידי חבר הכנסת מקלב דיבר על בעיות הקליטה שהן לא במקומות מרוחקים, הן בירושלים, כאילו זה בסדר שבמקומות מרוחקים אולי לא תהיה קליטה.

יעל רון בן משה: עובר כחוט השני שעצם זה שאנשים גרים רחוק זה דבר שמפריע.

יעל רון בן משה: הפרוטוקול סופג את המילים האלה כך שאחר כך כשקוראים את זה זה נשמע כאילו אני ושכניי לגליל ונירה שפק מהנגב מפריעים לנהל פה מערך כלכלי.

יעל רון בן משה: אני רואה את זה מגיע גם בוועדות אחרות.

יעל רון בן משה: אני עוד רגע אצטרך להסביר בוועדת כספים למה צריך להמשיך ולהשקיע במכינות באדמית על גבול הצפון או ביחיעם.

יעל רון בן משה: ובכלל, בואו נעשה את כל המפעל ההתיישבותי, החינוכי והציוני בתל אביב כי זה ממש יקר שאנשים גרים בכל מיני מקומות.

יעל רון בן משה: זה מאוד מטריד אותי, זה מדאיג אותי.

מיכאל ביטון: לא היה כלכלי להקים את געתון.

יעל רון בן משה: לא כלכלי גם היום.

מיכאל ביטון: גם לא את ירוחם.

יעל רון בן משה: וכשאני צורכת מים זה לא כלכלי, וגם אוטובוס לגעתון זה פחות כלכלי ממטרו בתל-אביב.

יעל רון בן משה: הדבר הבא שאני אעשה זה אתנצל על זה שאנחנו גרים בקו עימות.

יעל רון בן משה: צר לי, המנכ"לית, שאני לא מביאה פתרונות עם הדבר הזה, אבל הרפורמה שאתם מציעים כאן תגרום לזה, לתפיסתי, ויכול להיות שאני טועה, שהצרכנים בפריפריה ישלמו יותר על הדואר.

יעל רון בן משה: השלב הבא יהיה שנשלם יותר על חשמל.

יעל רון בן משה: אנחנו רואים את זה בגז הטבעי ובמכרז סביב הגז הטבעי.

יעל רון בן משה: זאת לא משילות, זו לא ריבונות, וזה לא מימוש החזון הציוני.

יעל רון בן משה: זה מאוד מאוד מדאיג אותי.

יעל רון בן משה: מי האוכלוסיות שצורכות דואר?

יעל רון בן משה: זה אנשים מבוגרים, זה עולים חדשים, זה ערבים, זה חרדים, זה אנשים שלא מחזיקים פה לוביסטים ואנחנו הלוביסטים שלהם.

יעל רון בן משה: אנחנו לא ניתן להפלות אותם פעם נוספת.

יעל רון בן משה: אנחנו צריכים לדאוג לשפר את השירות שהם מקבלים.

יעל רון בן משה: אם אנחנו לא נבין למה סגירה או צמצום של 30% מסניפי הדואר הם שיפור שירות, לא יהיה צמצום.

יעל רון בן משה: לא שמעתי הסבר לאיך סגירה של 30% מהסניפים, או צמצום הדואר הנע ליומיים או שלושה בשבוע, זה שיפור שירות לניצולי שואה בני 80 שגרים בקיבוץ שאני גרה בו.

יעל רון בן משה: אני לא רואה איך זה יביא לשיפור השירות.

יעל רון בן משה: בכלל לא ראיתי בכל החומר שנשלח שום מדד.

יעל רון בן משה: מה אנחנו מודדים?

יעל רון בן משה: כשנבוא עוד שנה למדוד את ההפרטה הזאת של ה-20%, מה יהיה המדד - כמה זמן אנשים המתינו לדואר, כמה זמן הם המתינו בסניף, כמה זמן הם היו צריכים לנסוע לסניף הדואר הקרוב אליהם, מה רמת שביעות הרצון שלהם?

יעל רון בן משה: כבוד היושב-ראש, עד שלא נראה מדדים שנוכל לעקוב אחריהם ולמדוד אנחנו לא צריכים לאפשר לרפורמה הזאת לעבור.

מיכאל ביטון: תודה, יעל.

מיכאל ביטון: שמוליק מזרחי, יושב-ראש הסתדרות הגמלאים בישראל, בבקשה.

שמוליק מזרחי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קהל נכבד, בשם גמלאי ישראל אני מביא את הזעקה של הקשישים, של אנשים עם מוגבלויות ושל נכים על כך שהדואר מתעלם מכך שיש היום למעלה משליש מהגמלאיות והגמלאים - יש מיליון ומאה אלף גמלאיות וגמלאים בישראל - שלא נגישים לשום דבר דיגיטלי.

שמוליק מזרחי: הם לא מבינים באפליקציות, הם לא מבינים איך להזמין תור כדי להגיע לאשנב בדואר, לבנק או למקום אחר.

שמוליק מזרחי: האנשים האלה מתקשים מאוד לקבל את השירות המינימאלי שהם צריכים לקבל .

שמוליק מזרחי: שמענו פה מחברי הכנסת שהם תמהים על כך שעוד סוגרים להם את הסניפים.

שמוליק מזרחי: שמענו מהמנכ"ל שיש 480,000 חשבונות בדואר, שזה אומר שיש כחצי מיליון אזרחי ישראל, רובם בגילאים מבוגרים, שזקוקים לשירותים האלה כי הם לא מסוגלים להיות בבנקים רגילים, כי אין להם יכולת כלכלית לנהל חשבונות בנק.

שמוליק מזרחי: הם נעזרים בדואר כדי להוציא את כספי הביטוח הלאומי.

שמוליק מזרחי: וראו זה פלא, אנחנו רואים תופעה של סגירת סניפים.

שמוליק מזרחי: אנחנו מקבלים זעקה מכל מיני מקומות, גם מהפריפריה, גם מאזור תל אביב, על כך שזורקים אותם.

שמוליק מזרחי: בלי שימוע, בלי שום הליך שנעשה באמצעות גוף כזה או אחר שמבקר את העניין הזה, באופן שרירותי סוגרים סניפים, אומרים להם: "מעכשיו תלכו ארבעה, חמישה קילומטר, תעמיסו עוד על סניף קיים".

שמוליק מזרחי: בלי כוח אדם נוסף אותו סניף צריך לתת שירות לאותם אנשים שזקוקים לשירות הזה של הדואר.

שמוליק מזרחי: אני חושב שהמחויבות, אדוני היושב-ראש, של הכנסת היא לדאוג לכך שלא תהיה פגיעה בציבור של בוני המדינה, באנשים שהקימו את המדינה, לחמו בה.

שמוליק מזרחי: מה לעשות שנוצר מצב שהם ממשיכים לחיות, שהם רוצים להמשיך לקיים את עצמם, רוצים להמשיך לקבל את שירותים, רק הם מתקשים אם סוגרים להם סניפים ומקשים עליהם יותר.

מיכאל ביטון: שמוליק, אמרת דברים נכוחים וחשובים.

מיכאל ביטון: כבר בפתיח ההצגה שלנו נדרוש שכל שינוי ורפורמה לא יפגעו במוחלשים ביותר, באוכלוסיות שיקרות לליבנו, כשהגמלאים והוותיקים הם בראש מענייננו.

מיכאל ביטון: פרופסור זיו רייך, אם אתה יכול ממש בתמצית להתייחס למה שמוצע לנו כאן ביחס לדוח שכתבת.

זיו רייך: אני רוצה להציג לכם בקצרה נקודות שאני חושב שכולכם צריכים לקחת בחשבון כשמקבלים החלטות.

זיו רייך: אני אציג לכם את הכשלים שמופיעים לדעתי המקצועית בדוח ועדת רוזן שהובילה לתהליך שאנחנו נמצאים בו היום.

זיו רייך: אני הייתי שנתיים יושב-ראש ועדת רייך, הוועדה שקדמה לוועדת רוזן.

זיו רייך: להבדיל מוועדת רוזן זו הייתה ועדה ציבורית אמיתית, ועדה שהיו בה אנשי ציבור מהפריפריה, אנשים ממשרד האוצר, מאגף התקציבים, אנשי ציבור מהמגזר.

זיו רייך: בואו לא נשכח שהדואר הוא מונופול.

זיו רייך: לא סתם מונופול, הוא מונופול ממשלתי, כי הוא מחזיק 100% מהשוק היחידני, 90% משוק הדואר הכמותי, ו-100% ממרכזי החלוקה ותאי הדואר השכורים.

זיו רייך: בוועדת רייך ובוועדת שגיא שהייתה לפני קבענו מתווה מאוד מאוד מסודר לפתיחת השוק לתחרות.

זיו רייך: המתווה הזה כלל בתוכו אכיפה של משרד התקשורת.

זיו רייך: לצערי משרד התקשורת, שהיה חלק מאותן ועדות וחתם על אותן ועדות, אישר אותן, לא אכף את ההמלצות שהוא עצמו היה חלק מהן ואישר אותן בפועל.

זיו רייך: מדובר פה במונופול ממשלתי.

זיו רייך: אנחנו צריכים להבין שאנחנו חייבים לעשות פיקוח מראש על כל אותן פעולות, לא לפתוח את התחרות בבת אחת כמו שמציעים בוועדת רוזן.

זיו רייך: יש חשש מאוד גדול שהדואר יפתח את עצמו לשוק במחיר מאוד מאוד נמוך.

זיו רייך: בטווח הקצר נראה פה עדנה מאוד טובה לציבור כי המחירים יהיו נמוכים, אבל בטווח הבינוני והגדול אותם מתחרים שקראו להם לפני הרבה מאוד שנים להגיע ולפתוח את השוק לתחרות והשקיעו הרבה מאוד כספים.

זיו רייך: .

זיו רייך: תבינו, אני לא בעד המתחרים ולא בעד הדואר, אני בעד התחרות.

זיו רייך: אני חושב שהתחרות היא נכונה, אני חושב שצריכה להיות תחרות.

זיו רייך: השאלה היא לא אם צריכה להיות תחרות או לא, אלא איך, ואיך זה בשלבים, בפיקוח מראש.

זיו רייך: אני רוצה לדבר על מרכזי החלוקה.

זיו רייך: אני לא יודע עד כמה אתם מודעים, אבל יש מעל 1,400 מרכזי חלוקה היום.

זיו רייך: מרכזי חלוקה זה חסם מאוד גדול למתחרים לחלק באופן אוניברסאלי.

זיו רייך: אם אנחנו אומרים שזה מחזיק 30% מהשוק, זה גורם למתחרים לא להיות ב-40% או 50% כי זה לא כלכלי להם לבוא ולחלק באזורים שהם מנועים מלהימצא שם.

זיו רייך: אנחנו בוועדת רייך וגם בוועדת שגיא קבענו כמה המתחרים ישלמו לדואר על אותה תשתית.

זיו רייך: זה כמו שמשרד התקשורת אפשר למתחרים לבוא ולרכב על אותן תשתיות של בזק עבור תשלום הוגן שנקבע מראש.

זיו רייך: גם פה קבענו תשלום, אבל זה לא יושם.

רם שפע: למה?

זיו רייך: כי משרד התקשורת לא היה מסוגל לאכוף את הדברים.

זיו רייך: הוא עצמו היה חלק מאותה ועדה, חתם על אותה ועדה.

זיו רייך: מה מציעים בוועדה?

זיו רייך: שהמתחרה של הדואר ייתן לדואר לחלק בתוך מרכזי החלוקה את אותם מכתבים.

זיו רייך: הייתכן בעולם תחרותי שאני אתן למתחרה שלי לתת את השירות האחרון ללקוחות שלי?

זיו רייך: אנחנו נמדדים פה על שני דברים: על המחיר ועל השירות.

זיו רייך: איך יכול להיות שמתחרה ייתן לחלק את הנגיעה האחרונה באותם מרכזי שירות למתחרה הישיר שלו?

זיו רייך: קבענו מחיר הוגן שישולם בשביל אותן תשתיות, אבל זה לא נעשה.

זיו רייך: חששנו שמהרגע שייפתח השוק לתחרות וניתן גמישות תעריפית לדואר, כשאנחנו יודעים שהדואר לא מתנהל כחברה עסקית, הדואר יוריד את המחיר כך שהמתחרים פשוט יעופו מהשוק ושנה או שנתיים אחרי שהתחרות נבנתה הדואר יעלה את המחירים והכל יחזור להיות כפי שהיה.

זיו רייך: ביקשנו שיהיה אישור מראש לתעריפים ברגע שהשוק ייפתח לתחרות, אבל באה ועדת רוזן ואמרה: "לא, זה כבר לא יהיה".

מיכאל ביטון: פרופסור רייך, אם יש לך נייר עמדה שמתייחס למה קרה מאז שכתבת את הדוח, אנא הכן אותו לוועדה.

מיכאל ביטון: כשהוא יהיה מוכן נפיץ אותו.

זיו רייך: אנחנו לא אפשרנו לדואר להיכנס להשקעות נוספות בבתי הדפוס, כי אמרנו שגם ככה בתי הדפוס זה השקעה עם הרבה מאוד כסף.

זיו רייך: אנחנו חששנו שהדואר ייקח מחיר נמוך מאוד על עצם ההפצה ובעצם ימקסם את המחיר של הדפוס.

זיו רייך: ביקשנו שברגע שיהיה כזה דבר אפשר יהיה להפריד את אותו מחיר לשני הרכיבים, כדי שמשרד התקשורת יוכל לעשות פיקוח מראש, יוכל לבדוק מראש שהדואר לא עושה משהו מזיק לעצמו רק בשביל לפגוע בתחרות.

זיו רייך: כפי שביקש היושב-ראש, אני אכין מסמך מסודר שיתמצת את זה.

מיכאל ביטון: תודה, פרופסור רייך.

מיכאל ביטון: דני רוזן, בבקשה.

דני רוזן: הדעה של הוועדה בראשותי הייתה שהדואר חשוב לציבור ושחשוב שהוא יינתן לכל הארץ באיכות שירות ראויה.

דני רוזן: ירדנו לשאלה של מה זה איכות שירות.

דני רוזן: ישבנו חמש שנים אחרי ועדת רייך, בדקנו היטב מה קרה בשנות היישום של ועדת רייך ולאור זה מצאנו צורך במספר תיקונים שמפורטים בהצעת החוק.

דני רוזן: ההמלצה שלנו הייתה להרחיב את התחרות מיד ועכשיו כי רק תחרות תשפר את השירות לציבור.

דני רוזן: שום דבר אחר לא ישרת את השירות לציבור, רק תחרות.

דני רוזן: הפצנו כל מיני פרטים סביב הרחבת התחרות, צמצום האסדרה, קביעת טיב השירות וכלים לפקח שטיב השירות מתקיים.

דני רוזן: הדוח שלנו הופץ להערות הציבור.

דני רוזן: עשינו שינויים בהגדרות איכות השירות לציבור בעקבות ההערות שקיבלנו.

דני רוזן: היה חשש של המתחרים בשוק שחופש פעולה רחב מידי לחברת הדואר יפגע בתחרות, לכן הגבלנו במידה מסוימת את חופש הפעולה של חברת הדואר כדי לאפשר תחרות.

מיכאל ביטון: עו"ד ניצן כהנא, בבקשה.

ניצן כהנא: אני שמחה מאוד, אדוני היושב-ראש, שאתה זה שמנהל את הדיון הזה, כי לצד ההבנה של כולנו שחייבים לשפר את שירותי הדואר צריך כל הזמן לזכור כמה הוא שירות חיוני ושלא סתם עד היום לא הייתה הפרטה.

ניצן כהנא: אנחנו רואים בתוך הרפורמה המון נורות אזהרה.

ניצן כהנא: אנחנו רואים שעל ידי ביטול האוניברסאליות של חלק מהשירותים אנחנו עלולים למצוא את עצמנו בחוסר נגישות של הפריפריה ושל קמעונאים פרטיים לשירותים האלה.

ניצן כהנא: אנחנו חוששים שהפתיחה לתחרות תעלה את המחירים.

ניצן כהנא: אנחנו חוששים שאין פה מספיק הבהרה למה הם השירותים העסקיים שיובטלו, איך תהיה פריסת הסניפים כשהשיקול היחיד שיישקל כל הזמן יהיה השיקול הכלכלי.

ניצן כהנא: אני רוצה לבקש מוועדת הכלכלה לדרוש לעצמה את הסמכות שאחרי כל השיקולים האלה שישקול השר היא תצטרך לעבור על הדברים האלה.

ניצן כהנא: אני חושבת שמאוד חשוב שהכנסת תשקול את השיקולים האלה.

ניצן כהנא: שמענו היום את הפער בין השר לחברי הכנסת שמגיעים מהפריפריה וחוששים מהחשש הזה.

ניצן כהנא: אנחנו חושבים שיש לזה ערך משמעותי.

ניצן כהנא: אנחנו חושבים שתוכלו לקבל את התשובות האמיתיות לא רק היום בנוסח הרפורמה, אלא הלכה למעשה בזמן השינויים.

ניצן כהנא: מכל השינויים אנחנו חושבים שזו הדרישה המשמעותית ביותר שתוכל למנוע את הפגיעה הזאת בפריפריה.

ניצן כהנא: כמובן שכל זמן שאדוני הוא יו"ר ועדת הכלכלה אנחנו בטוחים שהפגיעה תהיה מצומצמת.

מיכאל ביטון: אני מוסיף לפגיעה בפריפריה את האוכלוסיות המוחלשות שזקוקות לשירות הזה יותר מאחרות.

מיכאל ביטון: יש אנשים עם קשיים שכל חודש פוקדים את הדואר, ויש אנשים מבוססים שלא ראו סניף דואר 10 שנים.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: השר אומר שהוא מקבל את המלצות ועדת רוזן, אבל כשאני קוראת את המלצות ועדת רוזן הן לא באות בחפיפה ואפילו יש חיכוך בין ההמלצות לבין הרפורמה המוצעת.

נירה שפק: אני מבקשת שתוצג טבלה של המלצות ועדת רוזן.

מיכאל ביטון: אני חושב שאת יכולה לבקש ממשרד התקשורת סקירה תמציתית של המלצת ועדת רייך ורוזן, מה מתוכה הם כוללים ברפורמות שבכוונתם לבצע.

מיכאל ביטון: אנחנו מבקשים את הסקירה הזאת.

נירה שפק: אמירת השר הייתה שהוא מקבל את המלצות ועדת רוזן.

מיכאל ביטון: ראינו גם הבדלים בין רייך לרוזן.

נירה שפק: יש כמה דברים שחייבים לסדר אותם.

נירה שפק: כשמדברים על השירות לציבור יש דברים שהם הכרחיים.

נירה שפק: אני מבקשת לדעת מה הסיכונים לתכנית, איפה הפריפריה נפגעת.

נירה שפק: אני אחרי פגישה עם מנכ"ל ביטוח לאומי.

נירה שפק: אחד הנושאים שדיברתי איתו עליו זה הכרטיסים לאותם מיעוטי יכולת, הארנק החכם, שלא הגיעו למעל 60% מהאזרחים שצריכים אותם רק כי זה נתקע בדואר.

נירה שפק: זה לא נתקע שנה שעברה או לפני שנתיים, זה נתקע עכשיו.

נירה שפק: אני מבקשת שבדיון הבא גם ביטוח לאומי יבואו לכאן, כדי להגיד איך הרפורמה הזאת תשפיע על האוכלוסיות האלו.

נירה שפק: כל נושא הדואר נע לא עלה כאן.

נירה שפק: אני מבקשת שהוא יוצג בפירוט.

נירה שפק: בעוטף יש לנו שני מפעלים מאוד רציניים.

נירה שפק: אחד זה בארי, השני זה גברעם.

נירה שפק: בתחרות הזאת אנחנו הולכים לסגור מפעלים בגלל חוסר תחרותיות הוגנת, הולכים לסגור מפעלים כלכליים בהתיישבות ובקווי עימות.

נירה שפק: אני מבקשת שיוצגו המשמעויות.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: כאחד מנפגעי הדואר הלכתי לראות איך זה עובד, מה הבעיות.

סמי אבו שחאדה: ביקרתי במבנה החדש שיש להם במודיעין, שמעתי אותם.

סמי אבו שחאדה: התחלתי ללמוד את החוק הזה ואת הרפורמה כדי לדעת איך אפשר לשפר את השירות הזה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, אני מאוד שמח שאתה מנהל את הוועדה ואת הדיון הזה, כי לך יש רגישות מאוד גבוהה לאנשים עם מוגבלות.

סמי אבו שחאדה: דיברת בפתח דבריך לגבי חשיבות האוריינות הדיגיטלית.

סמי אבו שחאדה: אני מאוד דואג לאוכלוסייה מאוד גדולה, חלקה חרדית, שמבחינתה טלפון חכם לא קיים.

סמי אבו שחאדה: או שהיא לא יכולה להזמין את התור שלה בטלפון, או שהיא לא נגישה לשירות הזה.

סמי אבו שחאדה: מדובר פה על מאות אלפי בני אדם.

סמי אבו שחאדה: אני בעצמי כבד ראייה והדיגיטציה הזאת לא עוזרת לי, אני צריך שירות אנושי.

סמי אבו שחאדה: גם לחלק גדול מהאוכלוסייה המבוגרת כל העולם הדיגיטלי לא קיים.

סמי אבו שחאדה: זה שירות שכולנו מכירים את החשיבות שלו.

סמי אבו שחאדה: יש אנשים שיודעים לעבוד רק מול בני אדם, אם בגלל מגבלה פיזית או בגלל העניין של האוריינטציה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו צריכים לדעת לפני שאנחנו מעבירים את החוק הזה מה יקרה, איך אנחנו דואגים שהאנשים האלה ימשיכו לקבל את שירות הדואר באיכות סבירה.

מיכאל ביטון: סמי, זאת הערה סופר חשובה.

מיכאל ביטון: אנחנו נקדיש מחשבה לאוכלוסיות מיוחדות, לאנשים עם צרכים מיוחדים בתוך כל השינוי הזה, איך מוודאים שאכן יש נגישות, טיפול והשבחת השירות לאוכלוסיות מיוחדות.

מיכאל ביטון: אנחנו מבקשים מנציבות השוויון להשתתף בישיבה הבאה ולהגיד את דברה בסוגיה זאת.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מדברים על השירות ועל חשיבות השירות.

סמי אבו שחאדה: אני ניסיתי להתקשר ל-171 שמתקשרים אליו כדי לקבל שירות כלשהו, אבל הדבר הזה לא קיים, חברים.

סמי אבו שחאדה: חברים, אני יודע שכל יפו כבר התלוננה על סניף הדואר שקיים ברחוב יפת 142 ביפו.

סמי אבו שחאדה: כל העולם ואשתו התלוננו על הסניף הזה.

סמי אבו שחאדה: בגלל שזה קרוב אלי ויש לי את מגבלת התנועה כי אין לי רישיון, אני נאלץ ללכת לשם כל הזמן.

סמי אבו שחאדה: שום דבר שם לא משתנה.

סמי אבו שחאדה: אני מבין שאתם נמצאים ברפורמה מאז 2015.

סמי אבו שחאדה: אולי כדי לשנות קצת את התדמית הזאת של הדואר פשוט להתייחס לתלונות של אנשים.

מיכאל ביטון: לעדכן, לדווח, לטפל פרטנית, לתעד כל תלונה.

מיכאל ביטון: צריך שיהיה מעקב תלונות, יישום, חזרה למתלונן לגבי מה שנעשה בתלונתו.

סמי אבו שחאדה: הציפייה היא שהם עושים עם זה משהו.

רם שפע: אני מודה לשר ולמנכ"לית שנכנסו לנושא מורכב עם פתרונות לא פשוטים.

רם שפע: הדואר נמצא בסיטואציה לא פשוטה.

רם שפע: מצד אחד הם מבינים שהם צריכים תחרות, ומצד שני תחרות, כמו כל גוף, זה לא דבר שאתה מעודד באופן יזום.

רם שפע: בעולם של ימינו, במאה -21, זה בסדר גמור לדבר על הפרטה, אבל ההשלכה של הפרטה היא לא הורדת מחירים מחר בבוקר בכל התחומים.

רם שפע: הפרטה כמעט תמיד מגדילה פערים ופוגעת באוכלוסיות.

רם שפע: אי אפשר, ולשמחתי בממשלה הזאת יש מספיק קולות שדואגים לכך, לעשות הפרטות אגרסיביות בלי לוודא מה המשמעויות שלהן.

רם שפע: אני מבקש ממשרד התקשורת לא רק להתייחס לדוח של רוזן ולמה שכתוב בו לעומת מה שמגיע, אלא גם להתייחס להשלכות של המהלכים.

רם שפע: נזרקו פה מספרים של סגירת סניפים, של עליית מחירים בפריפריה.

רם שפע: תנסו לתת לנו הערכה.

רם שפע: אדוני היושב-ראש, זה יעזור לכולנו להבין לאן אנחנו הולכים, מה יקרה בעוד חצי שנה, מה יקרה בעוד שנתיים לדואר ולמתחריו.

מיכאל ביטון: באותם מדדי ביצוע שדיברנו.

רם שפע: הנושא של מרכזי החלוקה עלה פה בזעיר אנפין אבל הוא משמעותי.

רם שפע: אם הייתה החלטה על מרכזי החלוקה שלא בוצעה, תפקידנו לפקח על זה ולהבין מה קרה.

רם שפע: האופן שבו החוק מנוסח כרגע מרחיק מאוד את יכולות הפיקוח של הוועדה מהמשך ניהול החקיקה הזאת, כשאני לא בטוח שזאת הייתה כוונת המחוקק.

מיכאל ביטון: אנחנו נשמור לוועדה תחנות פיקוח ובקרה גם בתיקוני החוק.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איימן עודה: אספתי את המספרים ואת האחוזים של האנשים הזקוקים ביותר לדואר, אם אלה המוחלשים, החרדים, הקשישים.

איימן עודה: אני רוצה להצביע על הבעיה של האזרחים הערבים ביישובים הערביים.

איימן עודה: למה?

איימן עודה: בגלל שלמחציתם אין שם לרחוב, אין מספר לבית עצמו והדואר לא מגיע הישר לבית.

איימן עודה: ברוב המקרים האנשים אפילו לא מקבלים את דברי הדואר בזמן הנכון.

איימן עודה: אם יש דוח תנועה, אם יש דוח חנייה, הם אמורים לשלם תוך תקופה קצובה.

איימן עודה: בגלל שהדואר לא מגיע בזמן הם ייאלצו לשלם כולל ריבית והצמדה.

איימן עודה: בדבר הזה צריך לטפל לאלתר.

איימן עודה: הגשתי בקשות למ.מ.מ בכנסת וכבר יש דוחות שמעידים על המצב.

איימן עודה: אני מבקש שנקיים ישיבה מיוחדת בוועדת הכלכלה על הנושא הזה.

מיכאל ביטון: תגדיר את הנושא.

איימן עודה: שאנשים נאלצים לשלם דוחות עם ריבית והצמדה בגלל שהדוח לא מגיע אליהם בזמן.

איימן עודה: אנחנו נמצא את השם בצורה יותר מדויקת.

איימן עודה: הנושא האחרון זה סניף הדואר בתרשיחא.

איימן עודה: החליטו לסגור שם את סניף הדואר.

איימן עודה: אם מדובר על מוחלשים, על קשישים ועל מקום נידח מבחינה גיאוגרפית, אין מקום לסגור שם את סניף הדואר.

מיכאל ביטון: בינתיים הוא פתוח?

איימן עודה: כן.

מיכאל ביטון: יש עליו איום סגירה?

איימן עודה: איום ממשי.

מיכאל ביטון: נדון גם במי סוגר ומתי.

שמוליק מזרחי: אם אפשר שתתקבל כאן החלטה שלא סוגרים סניפים עד הבירור הכולל הזה.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נהיה לצד מי שיעשה צעדים חד צדדיים.

מיכאל ביטון: אם רוצים לעשות שינויים מושכלים, יצטרכו לשכנע אותנו מה הסניפים, למה, איך זה לא פוגע באזרחים.

מיכאל ביטון: נרצה לשמוע את כל הטיעונים.

מיכאל ביטון: אנחנו מצפים שלא יהיו צעדים חד צדדיים בזמן שאנחנו דנים בבעיות.

בן חורין: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרה חברת הכנסת יעל רון ולדברים שאמרו אחרים.

בן חורין: לו השתמע מדבריי או מדברי השר שבגלל שמגיע מעט דואר לאזורים מרוחקים הוא לא צריך להגיע, נהפוך הוא.

בן חורין: הדגמנו את זה כאחד האתגרים שלנו לשמר את האוניברסאליות במקומות שבהם הצריכה יורדת.

בן חורין: זה האתגר שאיתו אנחנו מתמודדים, זה האתגר על השולחן שלנו.

בן חורין: המטרה שלנו היא להבטיח את הרציפות של השירות האוניברסאלי.

בן חורין: לנו ברור שכל אזרח בכל מקום צריך לקבל שירות.

בן חורין: אני לא יודעת אם אתם יודעים את זה, אבל גם יישובי העימות תועדפו על ידי השר.

בן חורין: אנחנו נותנים הקלות בפריסת אתרים לחברות הסלולאריות באזורי הפריפריה.

בן חורין: הדבר הזה הוא אג'נדה של שר התקשורת הספציפי הזה, הוא על שולחננו.

בן חורין: אם השתמע מדבריי שבגלל שמגיע פחות דואר כי זה יותר רחוק זה הדבר הראשון שמוותרים עליו, נהפוך הוא, זה האתגר שאנחנו רוצים לתת לו מענה.

בן חורין: הקהל הרחב שיכול לעבור למיינסטרים ולשירותים מקוונים יעשה את זה.

בן חורין: לקהל שעדיין צריך את השירות אנחנו נבטיח שיישמרו הפתרונות.

בן חורין: המודל שהבאנו בחקיקה הוא מודל מאוזן.

בן חורין: אי אפשר לקום ולסגור מה שרוצים.

בן חורין: המחירים הם אחידים לאזרח.

בן חורין: הפערים הם לעסקיים הגדולים, לא לאזרח.

בן חורין: המודל שהבאנו לשולחן שומר על הפריפריה וגם על האוכלוסיות שאנחנו מבקשים להגן עליהן כי אנחנו חושבים שיהיה להן יותר קשה ומורכב לעבור לשירותים מקוונים.

סמי אבו שחאדה: סגן ראש העיר של תרשיחא היה אצלי בשדולה, בלובי לקידום השוויון, ולדעתי הסניף שם נסגר לפני חודש.

מיכאל ביטון: נבקש הבהרה ספציפית ממנכ"ל הדואר אלי ולחבר הכנסת באופן אישי.

מיכאל ביטון: אנחנו נמשיך את הדיון מהמקום שהפסקנו, כשמשם, בהתאם להתקדמות, נעבור להקראת החוק.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם.