ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 10, 2021-10-12 10:00

יוליה מלינובסקי: שלום.

יוליה מלינובסקי: אנחנו פותחים היום דיון על פרק כ' (ייעול מערך הכשרות) מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022).

יוליה מלינובסקי: כמה הודעות.

יוליה מלינובסקי: קודם כל אנחנו קיבלנו אתמול מהממשלה פרק נוסף על הנושא של עיצומים כספיים, שזה נורא חשוב.

יוליה מלינובסקי: אני מכריזה על זה כנושא חדש, אני מבקשת מכל המעוניינים ולכל אנשי הציבור והארגונים לשלוח, ממנהלת הוועדה אני מבקשת לפרסם את החומר הזה באתר הכנסת ובוועדה ואני מבקשת מכולם לשלוח התייחסויות ועניינים, מה חשוב שם, להערות הציבור עד יום ראשון.

יוליה מלינובסקי: ברור שאם אנחנו רוצים שהרפורמה תהיה יעילה אנחנו חייבים לחשוב גם על הנושא של עיצומים כספיים או סל של סנקציות.

יוליה מלינובסקי: אני מאוד מעריכה את ההשתדלות של גורמי הממשלה שעובדים 24/7 כדי למלא את הדבר הזה בתוכן.

יוליה מלינובסקי: צריך להבין את ההבדלים, יש נושא של עיצומים כספיים, יש נושא שביום ראשון עבר בממשלה, הנושא של סמכויות פיקוח, שזה מאוד מאוד מבורך.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עובדים פה בשום שכל כי, כפי שאנחנו יודעים, הרפורמה נכנסת לתוקף בעוד שנה אז יש את התחלת הרפורמה, צריך להניע את הגלגלים, ויש גם נושא של אכיפה ועיצומים כספיים וסמכויות פיקוח שזה גם מאוד חשוב.

יוליה מלינובסקי: אלה שני דברים שתלויים אחד בשני, הם לא חייבים להיות ביחד, אנחנו כמובן נשתדל לאחד את הכול ביחד, אבל גם מבחינת התנהלות הדברים נחשוב איך אנחנו עושים את זה בצורה הכי נכונה, הכי שקופה והכי יעילה מבחינת כללי ההתנהגות של הכנסת.

לירון אדלר: אני חושבת שהוא על סדר היום של הוועדה ובעצם נושא שלא דנו בו והוא פורסם באתר כדי שהציבור יוכל להתייחס אליו וחשוב לנו לשמוע את הערות הציבור.

יוליה מלינובסקי: כן, מצוין, הכול שקוף, הכול פתוח, רפורמת הכשרות זה יותר מדי חשוב לכולנו מכדי להשאיר פתחים לטענות כאלה ואחרות.

לירון אדלר: רק שלאור לוחות הזמנים אנחנו מבקשים את הערות הציבור, אם יש, עד יום ראשון הקרוב למזכירות הוועדה.

יוליה מלינובסקי: נושא נוסף, חבר הכנסת מעוז, אני פונה אליך, הבנתי שאתה אתמול, אם אני לא טועה, נפגשת עם הרב הראשי שהביע חרדה ודאגה לעתיד המדינה היהודית.

יוליה מלינובסקי: אז אם יש לך שיח עם הרב הראשי תמסור לו בבקשה ממני באופן אישי שאני עדיין מחכה לתשובה ממנו על מועד הפגישה שפניתי אליו וביקשתי להיפגש בדיוק על הנושא הזה, על נושא רפורמת הכשרות.

יוליה מלינובסקי: טוב שהרב הראשי מדבר עם חברי כנסת ומוציא הודעות לתקשורת, אבל מן הראוי שהוא לפחות יענה ליושבת ראש הוועדה שדנה ברפורמה אם זה כל כך חשוב לו.

יוליה מלינובסקי: לגבי הדיון של היום, יש פה הרבה ארגונים שהגיעו, הדיון הזה נודע ברובו לאנשי הציבור, חברי הכנסת דיברו, שמענו, הדיון הקודם היה 11 שעות, אז אני מבקשת מחברי הכנסת, למרות שכמובן זכות הקדימה היא לחברי הכנסת, לתת כמה שיותר זמן ויכולת לדבר לאנשי ציבור, לנציגי ציבור שיושבים פה באולם כי הדיון שלנו מוגבל לשעתיים.

יוליה מלינובסקי: אז כמה שאתם פחות תדברו יישאר זמן לאנשים הנכבדים שעמדו ביחד איתנו בפקקים וטרחו להגיע לכנסת.

יוליה מלינובסקי: אלה ההערות הכלליות שלי לדיון הזה, זכות הדיבור תהיה לפי רישום של מנהלת הוועדה, היא ניהלה את הזימונים, היא ניהלה את כל מי שנכנס לפה, אין לי מושג מי יושב פה, אני רק אסתכל אחר כך ברשימה.

יוליה מלינובסקי: כל מי שמבקש זכות דיבור, בבקשה דרך מנהלת הוועדה.

יוליה מלינובסקי: בזה אני סיימתי.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת טל ביקש הודעה קצרה, לרשותך.

אלון טל: תודה רבה, גברתי יושבת הראש.

אלון טל: בישיבה הקודמת אני הבעתי אכזבה מסוימת שרפורמה כל כך חשובה איננה כוללת גם אפשרות לזרמים השונים ביהדות להשתתף, אבל אני ער לכך - - -

יוליה מלינובסקי: אתה שותק עכשיו, אני רואה מה אתה רוצה.

מיכאל מלכיאלי: לא, אני רוצה להגיד לו שימתין לשנה הבאה, אלקין מכין לשנה הבאה.

מיכאל מלכיאלי: אי אפשר הכול בבת אחת.

יוליה מלינובסקי: לא, אני יודעת מה אתה רוצה לעשות.

אלון טל: אני מבקש לסיים, זו הודעה קצרה.

מיכאל מלכיאלי: איך ידעת שזה מה שאני עושה?

יוליה מלינובסקי: אני כבר מכירה אותך יותר מדי שנים, תודה רבה.

אלון טל: אני רוצה קודם כל לפתוח, אני מבקש להביע הערכה לסובלנות של יושבת הראש, בהגינות שבה היא מנהלת את הדיונים.

אלון טל: אני מניח שהיא גם תסכים איתי שהיציבות השלטונית היא אולי צו השעה לכל אזרחי ישראל והבסיס לדבר הזה זה משמעת קואליציונית.

אלון טל: אני ער לזה שאותם שינויים שאני חושב שהם נחוצים אינם מופיעים בקווי היסוד של הממשלה ולכן אני שקלתי את העניין הזה, כי התכוונתי להגיש ולהילחם על כמה הסתייגויות ונראה שזה לא הזמן.

אלון טל: לא מהסיבה שאני לא רוצה לשכוח לרגע את חשיבות הרפורמה עצמה, אני חושב שהמשרד לשירותי דת וגם משרד האוצר וכל מי שיזם את זה ערים לשינוי כל כך בסיסי, כי בשנים האחרונות המונופול הביא באמת לפגיעה באמון במערך הכשרות בארץ וכו'.

אלון טל: ולכן אחרי ששקלתי את זה וגם שקלתי את העדכון שקיבלתי שבנושא של מתווה הכותל יש התקדמות ובקרוב אנחנו נראה יישום של קווי יסוד הממשלה ופתיחה רחבה שוויונית בכותל, דבר שהוא נראה לי באותו כיוון.

קריאה: חס ושלום.

אלון טל: אני אוסיף לזה גם את השיח החשוב שפיתחתי עם המשרד לשירותי דת, אני חושב שזה לא הזמן להגיש את ההסתייגויות שלי ואני מאחל ליושבת הראש ולוועדה כולה להעביר את הרפורמה במהירות בימינו אנו.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לך, זה היה חשוב לשמוע, חבר הכנסת אלון טל מסיר את כל ההסתייגויות שלו.

יוליה מלינובסקי: תם הטקס.

יוליה מלינובסקי: אתם רוצים שתי מילים או שאתה רוצה - - -

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לבקש מחבר הכנסת אלון טל להשאיר את ההסתייגויות.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שאין שום סיבה בעולם שבקואליציה הנוכחית זה לא יעבור.

יוליה מלינובסקי: הבנתי.

יוליה מלינובסקי: אני ביקשתי עכשיו, אל תפתחו פה ויכוחי סרק.

יוליה מלינובסקי: אנשים באו מבחוץ - - -

מיכאל מלכיאלי: אני יכול להגיש בשמו את ההסתייגויות?

מיכאל מלכיאלי: שאני אגיש את זה?

יוליה מלינובסקי: אתה יכול להגיש מה שאתה רוצה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: גברתי מנהלת הוועדה, מי הארגון הראשון שנרשם?

לאה גופר: שלום ערן, ההסתדרות.

לאה גופר: אתה רוצה עכשיו?

יוליה מלינובסקי: אתה יודע מה?

יוליה מלינובסקי: מי זה ארגון 'כושרות'?

יוליה מלינובסקי: יופי, אני רוצה בבקשה לבקש מכם להתחיל כי אתם הייתם מאוד פעילים בדיונים הקודמים, הבנתי, ככה קצת חקרתי, שזה תחום ההתמחות שלכם.

יוליה מלינובסקי: אולי הדעות שלנו שונות לחלוטין למרות שאתם גם כן מפרגנים לי לאחרונה, הדובר שלי היה מאוד מופתע, אז ארגון 'כושרות' בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אבל בואו נקפיד על הזמנים כי יש הרבה מאוד אנשים, אנחנו חייבים לתת זמן לכולם, ככה חמש דקות סבב, ח"כים, סבב, כמה שיהיה לנו זמן.

אבי מעוז: תהיה לח"כים הזדמנות לדבר?

יוליה מלינובסקי: קודם כל אני רוצה ארגונים, אחר כך ח"כים, ואם יישאר זמן ארגונים.

מיכאל מלכיאלי: אחרי זה ארגון הח"כים, נפתח ארגון של חברי כנסת.

יוליה מלינובסקי: אז אני ממליצה לך לפתוח ועד עובדים.

יוליה מלינובסקי: תעשה התארגנות.

יוליה מלינובסקי: כן, סליחה, אדוני.

איתמר בן גביר: שלום, אני תומר בן צבי מארגון 'כושרות'.

איתמר בן גביר: אנחנו כמעט 20 שנה עוסקים בתחום הכשרות, גם במחקר, גם בהסברה, גם בקורסים ומלווים הרבה שנים נושאים של רפורמה, הצגנו גם מתווה משלנו.

איתמר בן גביר: ניתחנו בנייר עמדה את כל הנושא הזה של רפורמת הכשרות וגם בנושא המהותי שאנחנו דנים עליו כרבנות ראשית וגם בנושא הכלכלי, שכמו שהוצג פה בדברי ההסבר לחוק, הוצג שזה אמור להוריד את יוקר המחיה.

איתמר בן גביר: כמי שמכירים את השטח ומכירים איך זה מתנהל בפועל לא הצלחנו להבין איפה יוקר המחיה ואיפה הוא יירד.

איתמר בן גביר: רק כדי לסבר את האוזן, אגרת הרבנות למסעדה כמו פיצרייה או דוכן מזון קטן עולה 500 שקל לשנה ומסעדה גדולה 1,383, זו האגרה השנתית כששכר המשגיח הוא 38 שקל לשעה.

איתמר בן גביר: כשמשווים את זה לגוף פרטי, אם זה בד"צים, אז זה בדרך כלל אזור של 1,500 שקל לחודש, זה אומר 18,000 שקל לשנה.

איתמר בן גביר: זה סכומים אחרים לחלוטין.

איתמר בן גביר: השווינו את זה גם לארגון 'צהר', אז שם גם כן העלות היא 73 שקל לשעת משגיח כשהם לא מספרים לנו מה האגרה שהם גובים ואנחנו לא יכולים לדעת את זה, אבל עדיין גם עסקים של 'צהר' כמו לדוגמה קפה 'קדוש' במדרחוב פה בירושלים, הוא סיפר שהוא משלם הרבה יותר.

איתמר בן גביר: הוא רוצה את זה וזה בסדר, אבל בסופו של דבר העלות ודאי שתעלה.

איתמר בן גביר: כך שהנושא של יוקר המחיה, לא רואים איך הוא נפתר.

איתמר בן גביר: אנחנו הצטרפנו ובירכנו אותך בסופו של דבר כי הבנו שיש פה, גם לדעת משרד האוצר והדוח שלו, שהוא דוח שבנוי מאומדן ולא בנוי מנתונים אמפיריים שאפשר לנתח אותם, בסופו של דבר אם נכנסים לנתונים עצמם רואים שלרוב העסקים בישראל אין כפל כשרויות.

איתמר בן גביר: אני מדבר על מסעדות, אני מדבר על פיצריות ומקומות כאלה, הם לא מחזיקים בכפל כשרויות וגם כשיש כפל כשרויות מדובר באותו משגיח, לא מדובר בשני משגיחים כמו שהאוצר מחשב ומכפיל את העלויות, אלא באותו משגיח.

איתמר בן גביר: בעצם מה שייחסך אחרי הרפורמה, תיחסך בסך הכול אגרה לרבנות, שעוד פעם היא בין 500 ל-1,300 במסעדות בשנה.

איתמר בן גביר: זה מה שפחות או יותר ייחסך ולכן אנחנו לא יכולים להגיע לסכומים האלה שדיברו פה באוצר, שהוא לא מתחשב בזה ושבאופן טבעי העלות היקרה מאוד של גופים פרטיים, שצריכים להחזיק גם רב, גם מפקח, גם מנהל מחלקה, גם משגיח וכל הנושא הזה שצריך לעבוד בסופו של דבר, כל הדברים האלה בסופו של דבר לא נמצאים ומעלים מאוד את המחיר.

איתמר בן גביר: דבר נוסף זה נושא של כשרות במקום שלא משתלם.

איתמר בן גביר: גוף עסקי, אמנם מופיע בחוק שיש כל מיני כללים, שאי אפשר לסרב להם, אבל גוף עסקי עושה שיקולים עסקיים ואם לא ישתלם לו להגיע לערבה, לדימונה או לקרית שמונה הוא לא יגיע והוא לא ייתן כשרות, והיתרון היום שהרבנות הראשית מחויבת לתת לכולם כשרות, מי שעומד בנהלים, מי שעומד בקריטריונים מקבל כשרות בכל מקרה.

איתמר בן גביר: זה נושא שלא נפתר פה בחוק ואנחנו רואים את זה באופן די עקבי.

יוליה מלינובסקי: ברשותך, הנקודה הזאת עלתה עוד בדיונים שלנו, יהיה לזה פתרון, אתם תקבלו, אני מאמינה, ביום ראשון נוסח מעודכן ותופתעו מהרבה מאוד דברים, בסדר?

יוליה מלינובסקי: הנקודות שאתה מעלה, גם אני כאישה לא דתייה ושזה לא נושא בסדר היום שלי, אבל מהשכל הישר הרבה מאוד נקודות שאתה מעלה גם אנחנו חשבנו.

איתמר בן גביר: כן.

איתמר בן גביר: גם הנושא של איגום משאבים, בסופו של דבר כשרבנות עובדת ברחוב אחד עם משגיח אחד, יש מחקר, אגב המחקר שאנחנו בנינו אותו, ראיתי שהאוצר מחפש הרבה נתונים, זה מחקר שהמשרד לשירותי דת ביצע ב-2019.

יוליה מלינובסקי: אתם מכירים את המחקר הזה, המנכ"ל לשירותי דת?

איתמר בן גביר: מחקר שביצעו אצלכם במחלקה להסדרת כשרות, ביקשו מכל רבנות לספר כמה משגיחים יש לה, כמה הם עובדים, כמה הם גובים שכר משגיח.

איתמר בן גביר: הנתונים אחרים לגמרי מהנתונים שהאוצר הציג.

קריאה: זה נתון מעשי.

יוליה מלינובסקי: מי אתה?

איתמר בן גביר: אני אומר שהמשרד לשירותי דת בשנת 2019 ביקש מחברת 'איגוד היעל' לבצע מחקר עבורו בנושא כשרות.

איתמר בן גביר: הוא בעצם ביקש מכל הרבנויות בארץ לשלוח להם נתונים, כמה משגיחים יש לכם, כמה מרוויחים לחודש, כמה עסקים יש לכם בארץ.

איתמר בן גביר: הוא די איגם את זה, כמעט 80% מהרבנויות ענו והגיבו וככה נוצר המחקר.

יוליה מלינובסקי: תמסור להם את המחקר.

איתמר בן גביר: אני אמסור את זה בשמחה רבה.

איתמר בן גביר: יש עוד מחקר במשרד לשירותי דת, אבל זה נושא שעל בסיסו התבססנו, ובעצם שמעגן גם לדוגמה את שכר המשגיח.

איתמר בן גביר: ברוב המקומות שכר המשגיח לא עובר את ה-1,500 שקל בחודש.

יוליה מלינובסקי: בלבן?

איתמר בן גביר: בלבן, כן.

יוליה מלינובסקי: ומה עם שחור?

איתמר בן גביר: שחור אנחנו לא - - -

יוליה מלינובסקי: לא יודעים, נכון.

איתמר בן גביר: אי אפשר לדעת ואי אפשר לספור את זה וזה לא נושא ש - - -

יוליה מלינובסקי: לא, אני דוגלת בזה שמקצוע המשגיח צריך להיות מקצוע מכובד.

איתמר בן גביר: מסכים איתך לגמרי.

יוליה מלינובסקי: עם כל ההסמכות.

איתמר בן גביר: נכון, עם השתלמויות.

יוליה מלינובסקי: עם השתלמויות, עם חופשים, עם מחלות.

איתמר בן גביר: עם קידום.

יוליה מלינובסקי: עם הכול.

יוליה מלינובסקי: כי עכשיו המשגיח, כולם – באחד הדיונים אני דיברתי על זה, מה שקרה בקורונה, הקורונה שמה לנו הרבה מאוד מראה לפרצוף, עם המשגיחים מה קרה?

יוליה מלינובסקי: ואני לא מאשימה אותם בזה.

יוליה מלינובסקי: אגב, הם ממש פה קורבן, חלקם עובדים בשחור או מקבלים כסף - - -

מיכאל מלכיאלי: אגב, מי המקריב של הקורבן הזה?

יוליה מלינובסקי: מה זאת אומרת?

מיכאל מלכיאלי: אם יש קורבן יש מקריב, עוקד ונעקד.

מיכאל מלכיאלי: מי המקריב שמה?

יוליה מלינובסקי: לא טיפלו בזה ואז קרה מה שקרה עם הקורונה, אנשים היו צריכים לקבל לצורך הדוגמה אבטלה והם נדפקו, וחבל, משפחות, ילדים, הכנסה, קורונה, גם ככה בלגן.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה שאנשים יעבדו בצורה מכובדת עם כל הזכויות הסוציאליות שמגיעות להם על פי חוק ולא בשיטת השקשוקה הזו.

יוליה מלינובסקי: כן, נא לסיים, חברי הכנסת פה חמים, הם לא רגילים שהם שותקים.

אבי מעוז: לא חמים, הכול בסדר.

מיכאל מלכיאלי: שמשתיקים אותם ככה.

איתמר בן גביר: אני מסכים איתך לגמרי.

איתמר בן גביר: אנחנו מבצעים קורסים למשגיחי כשרות ואחד הדברים שעולים כל הזמן מהשטח זה שלמשגיחים אין תנאים, אין להם המשכיות, אין לאיפה להתקדם, אין איך לבנות את זה וזה אחד מהדברים שמאוד חסרים לנושא של המשגיחים.

איתמר בן גביר: הנושא האחרון זה הנושא של הכיתוב של הכשרות.

איתמר בן גביר: בעצם ברגע שנכנסים פה לשוק המון המון גופים עסקיים, שהאינטרס העסקי שלהם הופך להיות מאוד מרכזי ודומיננטי והפסילה אחד של האחר לפעמים תהיה משיקול כלכלי ולא משיקול ענייני, אז ברגע שאתה תרצה לפתוח מרלוג אחד שירצה לשווק לכמה בד"צים ולכמה גופים הוא יצטרך להחזיק בעצמו כמה גופים, הוא יצטרך להשיג שוב ושוב עוד ועוד גופי כשרות פרטיים, וזה מה שייקר לו את המחיר וזה גם ייצור קיטוב מאוד גדול, שזה לא אוכל את זה וזה כן אוכל את זה והאנשים הפשוטים, ובסופו של דבר רוב האנשים, לא יידעו לנתח את הכשרות מהי בפועל.

יוליה מלינובסקי: אני תמיד שואלת איך אנחנו הסתדרנו בלי כל זה לפני קום המדינה.

איתמר בן גביר: אז אני אענה לך, הכשרות הייתה מאוד פשוטה, עולם הטכנולוגיה של המזון התפתח מאוד מאוד בשנים האחרונות.

יוליה מלינובסקי: אה, זאת אומרת אנחנו אשמים.

איתמר בן גביר: לא, ברוך ה', האוכל מאוד התפתח ועם זה ביחד.

יוליה מלינובסקי: טוב, תודה רבה, אנחנו נחזור אליך.

יוליה מלינובסקי: מי חם פה על הכיסא החם?

יוליה מלינובסקי: מר מלכיאלי, אני רואה שאתה כבר בקושי מחזיק את עצמך, נו דבר.

מיכאל מלכיאלי: קודם כל בוקר טוב, גברתי יושבת הראש.

מיכאל מלכיאלי: פעם ראשונה שאני פה.

יוליה מלינובסקי: אני רגילה למרגי, כשאתה פה אני לא רגילה.

מיכאל מלכיאלי: אני חצי מרגי, אז לאחל לך מזל טוב ובהצלחה בתפקיד החדש.

מיכאל מלכיאלי: שני דברים אני רוצה להגיד, את רפורמת הכשרות בגלגול הקודם שלה, בתכנון הראשון, אני מכיר, כשהייתי רמ"ט שר הדתות.

מיכאל מלכיאלי: נמצא כאן פילבר, זה היה גם בישיבות איתו.

מיכאל מלכיאלי: משום מה ניפחו את זה לממדים אחרים ואני רוצה להגיד שתי נקודות שדיברנו עליהן בזמנו, אין לי ספק שגם בוועדה כאן דיברו על זה וצריך לשים את זה על השולחן.

מיכאל מלכיאלי: לפני שאת כאן מרימה את האצבע לקבל החלטות, את, כיושבת ראש הוועדה, לפני שאת מעלה את ההצעה הזאת להצבעה ולקבל החלטות, חייבים לקבל עליהן תשובות, אחת, היום במערך הכשרות, שוודאי יש מה לתקן בו, אנחנו יודעים שיש כחמישה מעגלים, מהמשגיח שנמצא עד רב העיר שבסוף אחד עומד על השני, אחד מפקח על השני, שעומד על המושג של 'מירתת', של פחד.

מיכאל מלכיאלי: בטח למדת את הנושא הזה בשעות שלך כאן בוועדה, שככל שאדם כן נוגע בדבר אז פחות יש לו את האומץ להתערב בקבלת הכשרות.

מיכאל מלכיאלי: היום רב העיר, שהוא בעצם המעגל הרחוק ביותר מהמשגיח עצמו, הוא לא מקבל כסף אישי מהמסעדה הזאת, אין לו שום אינטרס אישי בדבר הזה, הורדת התעודה לא תעלה ולא תוריד מהמשכורת ומהמעמד שלו ומהיוקרה שלו בעיר.

מיכאל מלכיאלי: הרפורמה הזאת, מה שהיא הולכת לעשות, שכל המעגלים יהיו שייכים לאותו תגיד, הם יהיו שייכים לאותה בעיה.

מיכאל מלכיאלי: זאת אומרת המעגל הראשון, המשגיח, עד המעגל האחרון, המפקח ורב התאגיד, בסוף נמצאים באותה חברה, בסוף פחות תעודות פחות כסף.

מיכאל מלכיאלי: הבעיה של המשגיח-מושגח, בעצם הבעיה של חוסר היכולת של האדם להוריד את התעודה, הרפורמה מעצימה אותה, לא פותרת אותה, זה אחת.

מיכאל מלכיאלי: שתיים, וזה צריך לשים על השולחן, לא לרמות את אף אחד, הרפורמה הזאת הולכת לייקר, ה'כושרות' העלה את זה מקודם ואני רוצה להרחיב על מה מדובר.

מיכאל מלכיאלי: הרי מהרפורמה הזאת מי הולך להתעשר?

מיכאל מלכיאלי: קודם כל יציבות הקואליציה, שזה חשוב.

יוליה מלינובסקי: מי?

מיכאל מלכיאלי: יציבות הקואליציה, ככה הצלחנו להעביר חוק, יהיה בטוויטר של כהנא ובנט, אבל חוץ מזה הבד"צים החרדים הולכים להתעשר ופילבר יודע, הוא מומחה כשרות, הוא יודע, וגם המנכ"ל נמצא כאן, בסוף הבד"צים הולכים להתעשר מאוד מאוד מהדבר הזה.

יוליה מלינובסקי: למה?

מיכאל מלכיאלי: היום, בוא נגיד את זה על השולחן, יש בד"צ, לא משנה איזה בד"צ, הוא אמור לתת כשרות לבמבה, הבד"צ יודע שיש לו את המשגיח הבסיסי שנמצא שם שהוא מטעם הרבנות, שהוא מקבל אגרה של רבנות, אגרה מאוד מפוקחת.

מיכאל מלכיאלי: אומר הבד"צ, בשביל לתת כשרות אני לא צריך לשים שם יום שלם, כי אני רק מחמיר, אני נותן אקסטרה, אין לי מישהו יום שלם שמה, אני בעצם מתבסס על הרבנות, יש לי תוספת שאותה אני משגיח.

מיכאל מלכיאלי: ברגע שהרבנות לא תהיה שם, הראשון שיינזק מזה מבחינה כשרותית זה הבד"צים, הבד"צ לא יילך לתת למישהו כשרות יום שלם אם אין לו משגיח יום שלם.

מיכאל מלכיאלי: היום הבד"צ לוקח למסעדה קטנה 1,500 עד 2,000 שקל, ברגע שלא תהיה רבנות הוא ירצה יום שלם שם, זה יעלה 7,000 שקל.

מיכאל מלכיאלי: הבד"צ יגיד: רגע, או שאני נותן לך כשרות ותשלם, בעלי המסעדות, שגם ככה הם מסכנים קורסים, יהיו חייבים לשלם את זה, אין להם ברירה.

מיכאל מלכיאלי: בסוף רוב צרכי הכשרות בארץ, רוב הציבור הישראלי במדינת ישראל רוצה כשרות והרוב רוצים כשרות טובה, בסוף - - -

יוליה מלינובסקי: מלכיאלי, הבנו, מובן, יש בעיות.

מיכאל מלכיאלי: אבל את מבינה מהר, רובם פה לא, חלקם.

יוליה מלינובסקי: לא, אבל יש פה אנשים שמגיעים מבחוץ.

מיכאל מלכיאלי: אז אני מסיים.

מיכאל מלכיאלי: הצלחת להבין למה זה ייקר את הכשרות?

יוליה מלינובסקי: אני מבינה מאיפה באה ה - - -

מיכאל מלכיאלי: לא, עזבי רגע קואליציה-אופוזיציה, האם זה נכון?

מיכאל מלכיאלי: אני טועה או לא?

יוליה מלינובסקי: רגע, אני פניתי לכל הח"כים, חבר'ה, תכבדו וזה, אנשים באו מרחוק.

יוליה מלינובסקי: אני ישבתי 11 שעות ביום חמישי, שמעתי אתכם מפה עד הודעה חדשה, יודעת הכול.

יוליה מלינובסקי: רגע, דיבר 'כושרות', הארגון הבא, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: לא, אבל שנייה, אני טועה?

מיכאל מלכיאלי: אם אני טועה אני פורש.

מיכאל מלכיאלי: אני שואל, יש טעות במה שאמרתי?

יוליה מלינובסקי: אתה לא, אנחנו אוהבים אותך, הכול בסדר, תישאר.

מיכאל מלכיאלי: איפה נישאר, באופוזיציה?

יוליה מלינובסקי: תישאר בכנסת.

מיכאל מלכיאלי: אבל איפה בכנסת?

יוליה מלינובסקי: זה כבר אתה מחליט.

מיכאל מלכיאלי: לא, אתם לא מסכימים לנו.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לשמוע את ההסתדרות כי היו הרבה דברים על הדאגה לעובדים, וזו דאגה אמיתית, רק לקחת בחשבון מחר בבוקר לא מפטרים אף אחד, אנחנו מבינים שהרפורמה הולכת להיות הרבה מאוד זמן, רק שנה ליישום, אחר כך חמש שנים שזה יילך לאט לאט.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת פה גם צריך לשים דברים על השולחן, הדאגה שלכם אמיתית, בסופו של דבר רואים בן אדם, אבל מצד שני - - -

גברתי מנחה את העד.

יוליה מלינובסקי: כן.

יוליה מלינובסקי: בסוף אנחנו רוצים גם לדאוג למשגיחים כי הרפורמה הזאת גם מביאה בשורה למקצוע, נותנת כבוד למקצוע.

יוליה מלינובסקי: ההסתדרות.

ערן שלום: קודם כל תודה, גברתי, תודה לכל המשתתפים, שלום לכולם.

יעקב מרגי: שם ותפקיד.

ערן שלום: ערן שלום, מזכיר איגוד מקצועי ארצי בהסתדרות המעו"ף.

ערן שלום: בהמשך לדברים שאמרנו בפעם שעברה ובהמשך לקריאה של גברתי להיפגש עם נציגי משרד הדתות והאוצר ערכנו פגישה, אני אשמח לעדכן.

יוליה מלינובסקי: אני יודעת שהייתם בפגישה ביום ראשון.

ערן שלום: היינו בפגישה, לצערי יצאנו מאוד מאוכזבים מהפגישה.

ערן שלום: באמת הפגישה הייתה באווירה טובה ומאוד נחמדים וקיבלו אותנו ושמעו אותנו, אבל אמרו שהם לא מתכוונים לשנות כלום.

ערן שלום: כמו שגברתי עכשיו אמרה, מה שנאמר לנו, שהרפורמה, במילים האלה ממש, לא קורית מחר בבוקר.

ערן שלום: אני אומר אדרבא ואדרבא, אם יש מספר בעיות לעניין הזה, בואו שבו איתנו, תדברו.

ערן שלום: אני חושב שהיו צריכים לפנות אלינו קודם, אני אתייחס לזה גם, בבקשה, אם אפשר.

ערן שלום: אנחנו נתנו כל מיני הצעות חליפיות שיכולות בינתיים לתת לנו איזה כיוון, הכול נדחה.

ערן שלום: היחידים שהיו איתנו אמיתיים באמת היו – לא היחידים, סליחה, אני חוזר בי מדבריי, כולם היו איתי כנים ואמיתיים, אבל הכי ישיר היו נציגי האוצר שאמרו שכרגע יש כל כך הרבה חוסר ודאות שהם לא כל כך יודעים איך להתייחס לזה מבחינה כלכלית, ואני יכול להבין אותם.

ערן שלום: אני רוצה להתייחס בנקודות ולא לגזול זמן.

ערן שלום: אחת, לגבי הדוח שהוגש לנו.

ערן שלום: הדוח מתבסס על נתונים שהוכנו בדוח אברמזון 2016, אנחנו בשנת 2021, הדוח של 2016 מתבסס על נתונים יותר ישנים.

ערן שלום: אנחנו מדברים על - - -

יעקב מרגי: גם עליו יש עוררין.

ערן שלום: אנחנו מדברים כרגע על נתונים מלפני שבע-שמונה שנים, על דוח של רואה חשבון פרטי, לא של המדינה, שנשכר לצורך מחקר של משרד האוצר.

ערן שלום: קטונתי מלהגיד עליו, עברתי אתמול על מרכז המידע והמחקר הכנסת, שזה גוף שאני תמיד הולך וסומך עליו, והוא אומר במספר פסקאות בהתחלה: אין לנו נתונים, אין הערכות מדויקות, אין תחשיבי שכר, אנחנו לא יודעים כמה עובדים, אנחנו לא יודעים כמה מפקחים והוא מדבר על דוח אברמזון, וזה מה שהמחקר אומר, שלא ניתן לקחת אותו בחשבון.

ערן שלום: עכשיו, מחקר הכנסת אומר שלא ניתן לקחת אותו בחשבון וכאן האוצר מתבסס בעיקר - - -

יוליה מלינובסקי: תדבר על העובדים.

ערן שלום: אז עכשיו נחזור אל העובדים.

ערן שלום: הרפורמה הזאת מדברת מהתחלה, מהממונה עד אחרון המשגיחים, על עובדים, כל המערכת הם עובדים.

ערן שלום: לעשות רפורמה כזאת בלי להתחשב בכלל באינטרסים של עובדים, לכאורה, כמו שזה נראה היום, זה לא נראה לי תקין.

ערן שלום: צריך להגדיר תנאים, צריך להגדיר תקופות מעבר, צריך להגדיר הליכים, צריך להגדיר תנאים עתידיים, מה קורה אם פורשים.

ערן שלום: גברתי, אני גם רוצה להגיד שיש נתונים לא נכונים.

ערן שלום: אני קיבלתי ממשרד הדתות נתונים של מפקחים ובעקבות הקריאה של גברתי ושל חבר הכנסת מעוז לנתונים אנחנו השתדלנו, כדי לאסוף נתונים אמיתיים של המועצות הדתיות, אני העברתי ל - - -

יוליה מלינובסקי: אני לא ראיתי.

ערן שלום: לא, העברתי היום בבוקר.

ערן שלום: קיבלתי אתמול בערב וניגשתי למנהלת הוועדה ונאמר לי שאני יכול להציג את זה באמצעות הזום.

ערן שלום: הבאתי מספרים מדויקים שאנחנו קיבלנו לגבי כמה מפקחים, כמה משגיחים.

זה חשוב מאוד, כי אחרת כל הבסיס - - -

יעקב מרגי: שיושבים על תקציב המדינה.

ערן שלום: אדוני, אני יכול להעביר.

כל הבסיס של הלא נייר הזה, שהוא בושה לאינטליגנציה.

יוליה מלינובסקי: לא, אבל אני לא הבנתי מה אתה מבקש מאדוני אם אני יושבת פה.

ערן שלום: לא, אם אני יכול להעביר לו את זה.

אבי מעוז: לא, אני ביקשתי, אם אנחנו יכולים, ממנהלת הוועדה שתעביר לכל חברי הוועדה את הדוח הזה.

יוליה, אנחנו לא הולכים לקחת לך את תפקיד היושב שראש.

יוליה מלינובסקי: בוא, תנסה.

יוליה, אני שומר עלייך.

יוליה מלינובסקי: אז אני מבקשת להבא להעביר נתונים למנהלת הוועדה ומשם אנחנו נחזור.

יוליה מלינובסקי: אם ח"כים רוצים להתנהל עצמאית אז אני לא אתייחס לזה.

ערן שלום: אני מקבל, גברתי.

אבי מעוז: איזה ח"כ רוצה להתנהל עצמאית?

יוליה מלינובסקי: אם מישהו רוצה, בבקשה.

יוליה, אף אחד לא רוצה.

יעקב מרגי: אני מתנהל עצמאית, אבל לא בוועדה.

את דיכאת לנו את הרצון הזה, אף אחד לא מעז לחשוב על זה אפילו.

הלו, אנחנו חכמים, אנחנו לא טיפשים.

לא, אבל חשוב - - -

יוליה מלינובסקי: אני חושבת שמה שאתה אומר זה סופר חשוב, אנחנו נשמח לראות את זה, תעביר את זה, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: להבא, אם אתם רוצים שהדברים יתכנסו בצורה נורמלית ומסודרת תעבירו הכול ללאה כי היא שולטת בכל קבוצת התקשורת של הוועדה.

אבל אתה יכול להגיד לי כמה דוגמאות של דברים שהם בעצם מעוותים בסופו של דבר?

יוליה מלינובסקי: מה עם המזגן, חברים?

יוליה מלינובסקי: אנחנו המון אנשים פה.

יוליה מלינובסקי: תפעילו מזגן, נורא חם.

מיכאל מלכיאלי: שרת התחבורה אמרה לא להדליק את המזגן הרבה על קור, שוויוני בין גברים לנשים.

אבי מעוז: תפסיק, היא כבר עברה מהמזגנים למשהו אחר.

אבי מעוז: די כבר, תתייחס ברצינות לדיון.

ערן שלום: אני רוצה להתייחס לנתונים של העובדים.

יוליה מלינובסקי: אתה צודק לחלוטין, צריך לתת על זה את הדעת, צריך לחשוב.

יוליה מלינובסקי: אני גם ביקשתי לראות מה הגילאים של המפקחים ושל משגיחי כשרות כדי להבין מבחינת ה - - -

ערן שלום: יש לי, גברתי, להעביר לך.

יוליה מלינובסקי: לגבי הפנסיות, כמה אנשים אולי בעתיד הולכים לפרוש לפנסיה, כי זה עושה קצת שכל.

יוליה מלינובסקי: אני גם ביקשתי לדעת, ואני עוד לא ראיתי את זה בנוסח, כי אנחנו מחייבים את משגיח הכשרות שהוא יהיה מוסמך, שתהיה לו תעודה ושהוא יעבור מבחני הסמכה, ואז שאלתי מה קורה עם משגיח שהוא בן 50, 30 שנה במקצוע וברור לי שהוא לא יילך כבר ללמוד וזה גם לא הוגן לחייב אותו, מה שנקרא דור המדבר.

יוליה מלינובסקי: ביקשתי ממשרד הדתות להתייחס לנקודה הזאת.

יוליה מלינובסקי: בלי שום קשר אם זה משגיח כשרות, או מנקה או חשבת שכר או חבר כנסת, זכויות העובדים חשובות לנו, אנחנו בנושא הזה נשתף פעולה באופן מלא עם כל החברים.

שאלה טכנית, גברתי, למה לא מופיעה בשידורים של הכנסת הוועדה?

יוליה מלינובסקי: על זה אני לא אחראית, זה לא חטא שלי.

יוליה מלינובסקי: אם יישאר לנו זמן לסיבוב הבא, תציג את הנתונים.

ערן שלום: משפט אחרון, גברתי.

ערן שלום: אחת, לגבי ההערה של גברתי, אנחנו שמענו את גברתי מעירה לעניין הוותק ובגלל זה לא התייחסנו לזה.

רגע, למה זה לא מופיע ברשימה?

יוליה מלינובסקי: אבל מה, אתה עם טלפון כשר, מה אכפת לך מה מופיע ומה לא מופיע.

מיכאל מלכיאלי: זה כשר על פי הרפורמה החדשה, זו הבעיה.

ערן שלום: באמת, קצר.

ערן שלום: אחת, בהתייחס להערה של גברתי, שמענו את גברתי, לכן לא התייחסנו לנקודה הזו, כי אמרנו שאם גברתי דואגת לוותק ושאלה, אז יש לי נתונים לגבי הוותק, יש לי נתונים כרגע, אני לא יודע אם זה המלא, זה מה שהשגתי.

יוליה מלינובסקי: לגילאים.

ערן שלום: גילאים אין לי, אבל יש לי תחילת שנת העסקה, שזה נותן הרבה.

ערן שלום: אם הם התחילו לעבוד בשנות ה-80 אז הם כנראה לא בני 18.

יוליה מלינובסקי: אז תנסו לגייס נתונים לגבי הגילאים של המפקחים והמשגיחים.

ערן שלום: אני אוכל.

ערן שלום: יש למשרד הדתות את הכול.

יוליה מלינובסקי: אני אגיד לך, אני מבינה מאיפה הבעיה, כי הם עובדים של - - -

יעקב מרגי: זה מתפרס על כל הגילאים.

כן, אבל היא אומרת שהיא רוצה לראות אם יש למשל צבר גדול של כאלה שממש - - -

יוליה מלינובסקי: שעוד מעט יוצאים לפנסיה, מגיחים לגיל פנסיה.

יעקב מרגי: מעט.

יעקב מרגי: צריך לתת לזה התייחסות.

יוליה מלינובסקי: אז צריך לראות.

יוליה מלינובסקי: אבל זה גם לא בחוק.

יוליה מלינובסקי: אני מכירה, למשל, עכשיו רצה רפורמה של היבוא בוועדת הכלכלה, יש שם סיפור עם עובדי מכון התקנים.

יוליה מלינובסקי: הנושא של עובדי מכון התקנים הוא לא בחוק, אבל יש על זה ממש הידברות.

יעקב מרגי: כשעשינו פה בכנסת את הדיונים על עובדי כתף אל כתף בשירות המדינה.

יוליה מלינובסקי: אני מכירה את זה.

יעקב מרגי: דאגנו תמיד שתהיה אמירה לפחות.

יוליה מלינובסקי: אמירה כן.

יעקב מרגי: שיועדפו אלה שנמצאים במערכת, אבל לא ייתכן להעביר רפורמה כזו כשאין אפילו התייחסות.

יוליה מלינובסקי: אמירה תהיה, אבל צריך להבין, הנושא הזה חשוב מאוד, זה לא יהיה מפורט בחוק בפרטי פרטים כי זה משהו אחר, אבל בהחלט בהחלט תהיה התייחסות.

יוליה מלינובסקי: יתרה מזאת, אם אתם חושבים והאנשים שיושבים פה, אנחנו כבר עבדנו ביחד בוועדת הרווחה והעבודה עם חבר הכנסת מלכיאלי, הוא יודע שהוועדה הזאת יכולה להתכנס כל שבוע ולדרוש את ההתקדמות ולראות מה קורה ואנחנו לא נעזוב אותם, וכמובן שמאחורי כל עובד יש משפחה ויש בית ואנחנו לא רוצים לפגוע באף אחד, למזער נזקים לפחות.

יוליה מלינובסקי: אני רואה מפקח כשרות שיושב פה, בואו נשמע אותו.

רגע, תני לו לסיים.

אופיר סופר: אפשר לשאול אותו שאלה?

יוליה מלינובסקי: אבל עדיף לשמוע את הבן אדם.

רגע, אבל הוא כאן.

אופיר סופר: יוליה, אפשר לשים פה רק שאלה בהקשר הזה?

יוליה מלינובסקי: כן.

אופיר סופר: אם אני לוקח את האנלוגיה של משגיחי הכשרות לנהגי משאיות שיושבים ונוהגים ואומרים להם: אוקיי, אתם עושים היום הובלות מפה עד אחר כך וכו', בסוף הגבלנו שעות עבודה ושעות מנוחה.

אופיר סופר: האם גם יש לכם יכולת להתייחס למספר העסקים שאפשר להטיל על משגיח כשרות מבחינת גודל וכאלה?

אופיר סופר: כי בסופו של דבר אפשר להריץ את הבן אדם, להגיד לו שהוא אחראי על 12 עסקים ובסוף הוא עובד 20 שעות ביממה כדי להשגיח.

יעקב מרגי: זה מה שיקרה.

אופיר סופר: או עסק בבוקר ועסק בלילה.

ערן שלום: אני חושב שאת השאלה הזאת עדיף להפנות למשגיח שמבצע את העבודה והוא יענה לך מהשטח הרבה יותר ממני.

אופיר סופר: זה קשור לתנאי ההעסקה.

ערן שלום: עלתה בעיה כי אפשר להבדיל בין שני סוגים של משגיחים, מה שנקרא משגיח נכנס ויוצא ומשגיח קבוע.

ערן שלום: אז דבר ראשון, אנחנו מדברים רק על משגיחים נכנסים ויוצאים.

ערן שלום: הצעת החוק אפילו לא מפרידה כרגע, גברתי רצתה להסדיר את זה כמקצוע, אני חושב שזה ראוי, אני חושב שזה נכון, אבל אני חושב שזו לא הדרך.

ערן שלום: וגם אני חושב שכל עוד הוועדה מסדירה את זה, אז המקצוע צריך להיות פתוח גם לנשים וגם מונגש, שזה משהו שהוא באחריות הוועדה.

יוליה מלינובסקי: זה יהיה פתוח לנשים על פי החוק.

ערן שלום: אבל אין, צריך לעשות משהו.

יוליה מלינובסקי: מי שלא מעסיק נשים זה הרבנות הראשית ורבני הערים.

ערן שלום: גברתי, אני רוצה להתייחס למה שאדוני שאל אותי.

ערן שלום: יש משגיח שנכנס ויוצא, משגיח שנכנס ויוצא, כמובן שככל שהשטחים הגיאוגרפיים בין עסק לעסק יותר קצרים אז ככה - - -

קריאה: זה משגיח יוצא ונכנס.

ערן שלום: יוצא ונכנס.

אבי מעוז: לא, זה הבדל מהותי.

אבי מעוז: מי שמבין בכשרות זה הבדל מהותי.

ערן שלום: אני לא טוען שאני מבין.

ערן שלום: צריך להבדיל בין שני סוגי העובדים הללו, עובד שעובד באותו מקום שמונה שעות אין לו את אותה בעיה כמו שאדוני מציג.

יוליה מלינובסקי: אבל זה יהיה בתכנית ההשגחה.

יוליה מלינובסקי: אני בחוק לא יכולה להיכנס לזה כי זה תחום מקצועי.

יוליה מלינובסקי: אני תמיד אמרתי, אני לא מומחית הלכתית, לא נכנסת לזה, בשביל זה יהיו סמכויות.

ערן שלום: אבל אם אנחנו מדברים - - -

יוליה מלינובסקי: אבל בחוק אנחנו לא מגדירים אותם.

יוליה מלינובסקי: מי שמגדיר תכנית השגחה זה גורמי המקצוע.

אופיר סופר: אני שואל את השאלה הזאת כי אני חושב שדווקא בגלל התרבות הארגונית שאנחנו מדברים עליה השאלה הזאת מאוד חשובה.

אופיר סופר: אני בכוונה עשיתי אנלוגיה לנהגי המשאיות כי אני יודע שזה גם סוג אוכלוסייה שעובד מאוד מאוד קשה, אפילו באופן בלתי אנושי, ואם אנחנו דיברנו על אופן תשלום וכו', האם מקבלים תנאי העסקה, אני מניח שסביב הסוגיה הזאת של משגיח יוצא ונכנס יש גם את הבעיה הזאת ואז זה בהחלט נכנס בסוף לאומדן עלויות.

אופיר סופר: אני כן מצפה וכן מבקש שתגבשו איזה שהוא משהו, את עמדתכם בעניין הזה, לגבי נורמות ההעסקה.

אופיר סופר: בסוף, בסופו של יום, מדובר כאן בבני אדם ואתה לא יכול להטיל עליהם כובד אחריות מפה ועד אחר כך, לשפוך עליהם ולשפוך עליהם ולשפוך עליהם ולהגיד הכול טוב.

אופיר סופר: אנחנו יודעים שיש תרבות כזאת, במיוחד בממשלה בזמן האחרון, הכול טוב, אנחנו נכיל את זה שאין כשרות.

אופיר סופר: תודה רבה.

יעקב מרגי: משפט.

יוליה מלינובסקי: לא, באו אנשים מבחוץ, תכבדו אותם.

יעקב מרגי: חצי משפט.

יוליה מלינובסקי: ב-12 ורבע את מסיימת את הדיון, אתם רוצים לדבר?

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

למה, עד אחת?

יעקב מרגי: חצי משפט.

יעקב מרגי: מה שאומר חבר הכנסת סופר, המסמך הזה הוא הנקודה והרפורמה הזאת באה לסמן את העיגול סביב הנקודה.

יעקב מרגי: אומר חבר הכנסת סופר, ובצדק, כי בתכנית ההשגחה יבדקו שזה עסק שמצריך שעה-שעתיים, למה?

יעקב מרגי: כדי להוזיל ולדחוס כמה שיותר בשמונה שעות כדי להגיע ליעד הזה.

יעקב מרגי: הדרך צריכה להיות הפוכה, הוא צודק שצריך להגדיר את זה, צריך שתהיה רמת פיקוח סבירה שלא יטילו על המשגיחים – יש ראשי מועצות דתיות שפוחדים לבוא לכאן, יש רבנים שלא באים לפה, לא עולים לזום, מפחד השלטונות.

יעקב מרגי: אנחנו ברוסיה.

יעקב מרגי: אז צריך לדעת וצריך לומר את זה.

גם אני רוצה לומר משהו.

אבי מעוז: אני כבר מזמן רוצה.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אבי מעוז, הוא היה הראשון.

אבי מעוז: אני באמת בקצרה ואני שמח שהתחלנו לקבל נתונים מהאוצר.

אבי מעוז: אני רוצה לומר, זו הצעת חוק ראשונה שאני עובד כמחוקק, אני חדש פה בפני כל הגלריה של חברי הכנסת הוותיקים.

אבי מעוז: מה אני אגיד לך?

אבי מעוז: על בסיס זה בוצעה הכשרות וחוברה רפורמת הכשרות לחוק ההסדרים וחוק התקציב, בושה וחרפה.

יוליה מלינובסקי: אתם מדברים שעכשיו הכול גן עדן, עכשיו יש לנו אחלה מערכת, המשגיחים, הזכויות שלהם נשמרות - - -

אבי מעוז: לא, לא, לא.

אבי מעוז: לא אמרנו את זה.

לא, הוא דיבר על הדוח, יוליה.

יוליה, את לא מקשיבה.

יוליה מלינובסקי: ראבק, 73 שנה לא עשו עם זה שום דבר.

מי זה ראבק?

רגע, תקשיבי.

יוליה מלינובסקי: כאילו פה עכשיו הכול מושלם.

לא, הוא מדבר על הדוח של האוצר.

יוליה מלינובסקי: לא, אתם כולכם מדברים על זה שמשגיח-מושגח, שעות עבודה, פיצולים, כאילו עכשיו הכול סבבה.

הפוך, לא, לא.

יוליה מלינובסקי: במקום לבוא ולהגיד, הנה טוב, מסדרים את זה.

לא, יש לנו המון ביקורת.

יוליה מלינובסקי: אני רואה איך אתם עושים עליי סיבובים בתקשורת.

מה עכשיו.

אבי מעוז: חס ושלום.

יוליה מלינובסקי: אחר כך אני אראה לך מה אתם עושים.

יוליה מלינובסקי: די, לא רוצה להיכנס לזה.

יוליה מלינובסקי: סליחה.

אבי מעוז: חברת הכנסת מלינובסקי, אני בסך הכול מדבר על הנתונים שהוצגו בפני הוועדה, אני לא מדבר על סיבובים ולא תקשורת.

יוליה מלינובסקי: לא, לא אתה.

אבי מעוז: אני עם הטלפון הזה, אי אפשר לעשות פה שום סיבוב עם הטלפון הזה.

יוליה מלינובסקי: הכשרים למהדרין שפה.

אבי מעוז: אני לא אחראי, לא נתתי להם את הכשרות.

אבי מעוז: גברתי, הנתונים שהוצגו - - -

לא אני קראתי לך הרבנית, יוליה, זה היה הייעוץ המשפטי.

אבי מעוז: חבר הכנסת אשר, תן לי לסיים את הדיבור.

אבי מעוז: אני רציתי לדבר בקצרה, ובאמת בקצרה, כי אני רוצה באמת לשמוע את כל הגופים המקצועיים שהגיעו היום להשמיע את דבריהם.

אבי מעוז: אנחנו קיבלנו את הנתונים היום, לקראת הדיון היום.

אבי מעוז: קיבלנו אותם אתמול, אבל לקראת הדיון היום, כמו שהעיר כבר נציג ההסתדרות, אני לא קיבלתי את כל האקסלים שעל בסיסם עשו את הנתונים האלה, אבל דוח אברמזון 2016 קיבל נתונים בטח מ-2014 ו-15', כבר צוין פה שבע שנים אחורנית, בעוד שנציג 'כושרות' הראה לנו דוח שעשה משרד הדתות, נמצא בפני משרד הדתות, הנה הדוח הזה, דוח 'איגוד היעל', בסדר.

אבי מעוז: זה בושה לנו כחברי כנסת שאנחנו מחוקקים חוק שמבוסס, בשביל להוכיח שהחוק הזה צריך להיכנס לרפורמת הכשרות מביאים לי דוח מ-2016 שמתבסס על נתונים של 2013-14-15 ועל בסיס טוענים איזה טענה, הנחה, אוורירית שאין לה שום הוכחות שהחוק ייעל ויחסוך עלויות של 550 מיליון שקל.

אבי מעוז: כמו שהוצג פה כבר וכבר נאמר פה על ידי הדוברים הקודמים לי, רפורמת הכשרות תייקר את כל הכשרות במדינה, בד בבד ובמקביל היא תפחית את איכות הכשרות.

אבי מעוז: ולכן זה ממש לא מתקן את הליקויים.

אבי מעוז: אני בעד לתקן את הליקויים ואני כבר הצעתי לשר כהנא, כשהוא היה פה בוועדה אצלנו, שייקח את הדוח שכתבו יחד עם הרבנות הראשית ושממלא מקום מנכ"ל הרבנות הראשית חתום עליו, ויגיד לו שיממש את הדוח הזה, שם יש תיקונים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת אבי מעוז.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, אדוני, רן משה חדד, מפקח כשרות.

רן משה חדד: אני מפקח כשרות על כ-120 עסקים, רבנות נחל שורק, מועצה אזורית.

רן משה חדד: איך אומרים?

רן משה חדד: עשר שנים אני בתחום, מכיר את כולם, שומע את כולם, הייתי גם בוועדות קודמות.

יוליה מלינובסקי: למדת או שפשוט התגלגלת לתחום הזה?

רן משה חדד: לא, למדתי בישיבה הרבה שנים, יש לי מבחנים שעשיתי בישיבה.

אורי מקלב: לא, למדת על כשרות, אם יש לך תעודה.

רן משה חדד: תעודת משגיח, כמובן יש לי גם תעודת משגיח.

רן משה חדד: עם הזמן גם בניתי, אצלנו לא הייתה מערכת כשרות באותה מועצה ובעזרת הרבנות הראשית בנינו את המערכת.

רן משה חדד: אני עומד בקשר עם החברים ממשרד הדתות עוד מהסיבוב הקודם והקודם, עמיחי וכפיר אחריו וגם עם ההסתדרות, עם כולם.

רן משה חדד: אני גם מה שנקרא נייטרלי, אני רוצה שתהיה כשרות טובה, כמובן גם להתפרנס בכבוד.

רן משה חדד: אני לא משגיח, אני מדגיש, אני מפקח כשרות, אבל מדיון לדיון באמת כל פעם זה עצוב לי, ברמה האישית, לא עכשיו דווקא מאינטרס פוליטי כזה או אחר, חוסר ההבנה שלפעמים גורמת לאמירות שבסוף הן לא נכונות פשוט וכל אחד מחברי הכנסת ומהמכובדים הזכיר את זה בהקשר אחר, ואני אתחיל מהשורש.

רן משה חדד: הרבנות המקומית בכל עיר ובכל מועצה, צריך להבין, חלק מהגופים הפרטיים יושבים עליה, כמו שהזכיר פה תומר מ'כושרות' מקודם, לכן כל הדוח הזה וגם הדוח של 2016 וכל הדוחות שנעשו פשוט לא נכון טכנית.

רן משה חדד: לא עכשיו אינטרסים, לא אינטרסים, מה אני מצביע, מה אני לא מצביע, לא משנה, הוא פשוט לא נכון.

יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שאתה לא מצביע, והכול בסדר.

רן משה חדד: ואני אסביר.

יוליה מלינובסקי: אמרתי את זה בכבוד, לא משנה לי מה בן אדם מצביע.

רן משה חדד: ואני אפרט, גברתי.

רן משה חדד: אם גברתי רוצה אני גם יכול תיכף להראות.

רן משה חדד: אני גם גר בנחל שורק, לא גר בתל אביב ולא בירושלים, בסוף בעל עסק שפותח פיצרייה, אני בכוונה מתמקד בהם ולא על אסם ולא על תנובה ולא על הקונצרנים הגדולים שהם פחות האישיו, בסוף הוא בא והוא רוצה לפגוש, כמו שהזכיר הרב מלכיאלי, את רב העיר, את מפקח הכשרות שייתן לו את היחס האישי.

יוליה מלינובסקי: ממתי אתה רב, מלכיאלי?

רן משה חדד: הוא רב גדול.

רן משה חדד: השאלה עם מי הוא רב, תלוי מי בקואליציה.

רן משה חדד: בכל מקרה, ברשות גברתי, בעל העסק רוצה לפגוש את האיש בקצה שיושב איתו ונותן לו יחס ושירות בגובה העיניים.

רן משה חדד: בכל גופי הכשרות הפרטיים, שוב, לא בגלל שהם אנשים לא טובים או רעים חלילה, זה פשוט לא עובד ככה כי הם גוף עסקי.

רן משה חדד: גוף עסקי מתנהל בצורה אחרת, מציאותית.

רן משה חדד: לעומת זאת אני הייתי עובד ברבנות בני עיש, יש שם מכל המגזרים, היינו יושבים במשרד בבוקר, מגיעים כל מיני סוגי אנשים, יושבים במשרד, נפגשים, יש את הקשר האישי, דווקא מה שקוראים לקרב ליהדות ולקרב לדת.

רן משה חדד: זה פשוט עצוב לי לראות איך כל פעם מציגים שאם תהיה רפורמה הגופים הפרטיים יקרבו ליהדות.

רן משה חדד: ודאי שזה לא ככה, גוף עסקי הוא גוף עסקי והוא מסתכל רק עסקי, וזה בסדר גמור.

רן משה חדד: שוב, לא בא להעיד על עצמי כרן, אבל דווקא אני וחבריי, מפקחי הכשרות ומשגיחי הכשרות, בסוף הם האנשים שבקצה.

רן משה חדד: אני נותן כשרות ל-11 אולמות אירועים, מגוון אולמות, אולמות אירועים זה מקום גדול, עם צוות גדול של טבחים, אני יכול להגיד לך שהקשר האישי זה מה שקורה בסוף וזה מה שקובע.

רן משה חדד: כל בעלי העסקים, שוב אני לא בא לדבר עליי, אבל את יכולה לשאול, בסוף הם מרוצים ושמחים, לא בגללי, בגלל שהם מקבלים את היחס מהקצה.

רן משה חדד: דהיינו, אם יש אולם אירועים בקרית גת והוא מקבל שירות ממשגיח כשרות שבסוף גר בקרית גת והוא לא איזה מקורב לצלחת ולא איזה אתרוג, הוא משגיח כשרות שהגיע לרבנות, עבר מבחן, עבר ריאיון ולכן הוא נהיה משגיח, אז הוא שמח וטוב לו בעבודה שלו ומדברים איתו בגובה העיניים.

יוליה מלינובסקי: אז אני יכולה להגיד לך שזה ככה בכל תחום ותחום.

רן משה חדד: בדיוק, זה מה שאמרתי, לא חידשנו פה איזה חידוש.

יוליה מלינובסקי: זה טוב בבנק וטוב בקופת חולים, אבל עדיין אנחנו לא מחזיקים בנק - - -

מיכאל מלכיאלי: בבנק לא עושים רפורמה.

יוליה מלינובסקי: לא, אבל אנחנו לא מחזיקים בנקים כחלק מהמדינה, אתה מבין?

יוליה מלינובסקי: עדיין, הקשר האישי - - -

רן משה חדד: יש פה קצת הבדל.

המדינה החליטה שכשרות זה דבר שהמדינה צריכה להחזיק, כמו בריאות.

רן משה חדד: גברתי, מהוועדה הראשונה אני התרשמתי מאוד מגברתי בנושא הזה, שזה חשוב לה מאוד, הנושא עצמו, הנושא של להנגיש את היהדות בצורה נעימה ומכובדת.

רן משה חדד: ברגע שגוף נהיה עסקי הדברים קצת משתנים.

רן משה חדד: אני לא אכנס פה לכל הפרטים איך מנהלים גופי כשרות עסקיים, אבל צריך להבין, ביזנס זה ביזנס, רבנות זה רבנות, ובסופו של דבר הגופים האלה יושבים על הרבנות נכון להיום.

רן משה חדד: צריך להבין את זה.

רן משה חדד: אני נותן כשרות למסעדות, יש למסעדות בד"צים, הבד"צים בסוף באים, מדברים איתי, נפגשים איתי, שוב, חברים, אנחנו חברים, משתפים פעולה, הכול טוב, ומזה אנחנו בונים מערך כשרות.

רן משה חדד: בסוף מסתמכים על האיש שבקצה.

יוליה מלינובסקי: אז הבד"צים אתה אומר שהם סתם אוכלי חינם?

רן משה חדד: לא אמרתי את זה, אני רק בא ואומר שזה גוף פרטי שבא לייצג וכשמו כן הוא, בד"צ, בית דין צדק, הוא דואג לגוף - - -

יוליה מלינובסקי: לפי מה שאתה אומר הוא סתם מרוויח כסף ואתה עושה את העבודה.

רן משה חדד: לא אמרתי את זה.

רן משה חדד: אמרתי, אני אסביר, הוא דואג - - -

אבי מעוז: יוליה, רוב הבד"צים מסתמכים על המפקחים ועל המשגיחים של הרבנות.

רן משה חדד: אבל שוב, גברתי, בית דין צדק כשמו כן הוא, הוא בא לדאוג לסקטור מסוים ולארגון מסוים.

יוליה מלינובסקי: אז על מה הוא מקבל כסף אם הוא מסתמך עליך?

אבי מעוז: לא, זה החיסכון ולכן אנחנו טוענים שזה ייקר.

אורי מקלב: אני רוצה לשלם לבד"צ, לי זה טוב בעיניים וזה מייקר אותי כשאני עושה אירוע ויש חותמת של הבד"צ.

רן משה חדד: משפט אחרון, ברשות גברתי.

אורי מקלב: לפני משפט אחרון, סליחה.

יוליה מלינובסקי: לא, רגע, אתם לא מכבדים אותי.

אורי מקלב: נכון, אבל הוא הביא דוגמה, הוא אמר שיש לו דוגמאות שיש פער.

יוליה מלינובסקי: לא, חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תן לבן אדם לסיים משפט.

אורי מקלב: אני מבקש ממנו, הוא הביא דוגמה, אחת או שתיים, שדיברת עליו, שיש פער בין - - -

יוליה מלינובסקי: לא, בבקשה, תסיים את המשפט שלך.

רן משה חדד: ברשות גברתי, כמו שהסבירו חברי הכנסת, זה לא שעכשיו הבד"צ לא מחמיר, לבד"צ יש חומרות שהוא מדגיש יותר, כמו שהדגישו כאן, אבל הרבה פעמים משגיח הכשרות משמש כאותו משגיח בפרט בפריפריה.

רן משה חדד: עכשיו שנת שמיטה, יש אזורים שלמים במדינה שאין שם – בן אדם שגר בבני ברק, בירושלים, בקרית ספר, אנחנו שולחים משגיחים מכל מיני מקומות.

רן משה חדד: דבר נוסף שמאוד חשוב להדגיש, כמו שגברתי הזכירה, אף אחד לא חושב שהמערכת הייתה מתוקנת.

רן משה חדד: אני במערכת עשר שנים, מכירים את הבעיות של המערכת, היו הרבה דיונים גם במשרד הדתות וגם פה וכמובן צריך להבין, וזה מה שעצוב לי, נכון להיום משגיח או מפקח כשרות הוא לא מקצוע.

רן משה חדד: אני שם את הדברים על השולחן, יש איזה מבחן מאוד פשוט למשגיח כשרות, תנאי השכר של מפקחי הכשרות לדעתי היום, יש לנו, אני חושב, השלמה למינימום בתלוש.

אורי מקלב: מי המעסיק שלך?

רן משה חדד: אני עובד מועצה.

יוליה מלינובסקי: הוא מפקח.

אורי מקלב: והמשגיחים ממי מקבלים?

רן משה חדד: המשגיחים מקבלים, רובם, ברוב הארץ, את השכר מבעלי העסקים.

רן משה חדד: חשוב להבין, מה שהזכירו פה מההסתדרות, יש משגיחים נכנסים ויוצאים, שהם בעצם עובדים על מספר עסקים, ויש משגיחים שהם משגיחים קבועים, אין להם שום זחילת שכר.

רן משה חדד: כלומר משגיח כשרות עובד אצלי באולם, הוא מקבל 37 שקל לשעה, אין לו לאן להתקדם.

רן משה חדד: אני יכול להביא לכאן משגיחים, עשר שנים, ברוך ה' כבר יש לו שישה ושבעה ושמונה ילדים כשהוא התחיל עם ילד אחד כשהוא התחיל באולם והוא נשאר באותו שכר.

יוליה מלינובסקי: אבל את האירוע הוא עשה באותו אולם?

רן משה חדד: הוא עובד רק באותו מקום.

אורי מקלב: לא, היא שאלה משהו אחר, עזוב.

רן משה חדד: אה, את האירועים של הילדים?

רן משה חדד: לא, זה אולמות יוקרה, אין לו כסף, הוא עושה אותם בבית הכנסת.

רן משה חדד: אבל בכל מקרה זה נושא כואב שלא טופל מעולם.

רן משה חדד: אולי דווקא גברתי, בקואליציה שהיא לא קואליציה כביכול ימנית חרדית זה הזמן להסדיר את זה, אבל בצורה מסודרת.

רן משה חדד: ברגע שאנחנו מוציאים את זה לתאגידים, את צריכה להבין, גברתי, הכול יהיה ביזנס.

רן משה חדד: ברגע שזה ביזנס - - -

יוליה מלינובסקי: עכשיו זה כאילו מצוין?

רן משה חדד: לא אמרתי.

רן משה חדד: אמרתי בדיוק הפוך.

לא, הוא אומר הפוך.

רן משה חדד: אבל גברתי צריכה להבין שכשזה יעבור לתאגיד זה יהיה נטו ביזנס ובחוק את לא יכולה להתייחס.

הוא אומר לך שיש בעיות ואת אומרת לו: אתה אומר שהכול מצוין.

יוליה מלינובסקי: אני מסכימה איתך לחלוטין - - -

רן משה חדד: לא, אבל, גברתי, מה שכואב לי, שבחוק את לא יכולה להתייחס, כמו שהזכרת.

רן משה חדד: למקצועי את לא יכולה להתייחס, המינויים יהיו מינויים אישיים, זה יהיה מינוי של אינטרס.

רן משה חדד: אם לי יש תאגיד פרטי אני אעדיף לקחת את החבר, את השכן.

יוליה מלינובסקי: ומה קורה עכשיו?

רן משה חדד: לא, אני מזמין את גברתי לסיור מתי שתרצי, איך שתרצי, כמה שתרצי, את מוזמנת לבוא לסיור, תפגשי משגיחים עם כיפה סרוגה, תפגשי חסידים, תפגשי ליטאים, תפגשי פנסיונרים של הצבא, תפגשי ספרדים, ש"ס, כל המגזרים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: רגע, שאלת הבהרה.

יוליה מלינובסקי: לא, רגע, יש לי מלא אנשים בזום, יש לי עכשיו גברת מבוגרת שמאוד מבקשת להתייחס, בואו נכבד את האנשים.

יוליה מלינובסקי: משרד הדתות, שוב פעם, הנושא של העובדים, הנושא של הוותק, הנושא של הכשרות מקצועיות, נושא של מה קורה עכשיו, גילאים, מה צריך לפנסיה, אופק תעסוקתי, קידומים, שבו על זה, זו תכנית מאוד גדולה ונפרדת, צריך לא להחזיר את הכבוד למקצוע הזה, כי הוא פשוט לא היה, צריך לתת כבוד למקצוע הזה.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת, יש פה מישהי מאוד מבוגרת שהיא - - -

אם זה בקשה אישית אני מכבד את זה.

יוליה מלינובסקי: לא יודעת בקשה אישית, זו פשוט גברת מבוגרת שהיא מבקשת לעלות בזום ולהתייחס לאיך הנושא הזה משפיע על הגיל הרך, לא יודעת.

יוליה מלינובסקי: זהבה שילון.

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

זהבה שילון: שלום ובוקר טוב.

יוליה מלינובסקי: תציגי את עצמך, בבקשה, גברתי, שחברי הוועדה ישמעו.

זהבה שילון: שלום.

זהבה שילון: לי קוראים זהבה שילון ואני מזה שנים מפעילה מועדון לבני גיל הזהב ועוסקת הרבה בהתנדבות גם בארגון ארוחות ליל סדר וראש השנה עם רב של חב"ד.

זהבה שילון: אני מבינה שהקטע של הנראות של איזה סוג כשרות, אם זה בד"צ או רבנות או כל סוג מהסוגים השונים של הכשרות שמופיע על כל בקבוק יין או כל מוצר אחר, אני שיש לי עיניים טובות, אמנם אני מרכיבה משקפיים, קשה לי מאוד למצוא איזה בד"צ נותן כשרות.

זהבה שילון: זאת אומרת אני מתייחסת ורוצה להתייחס לאדם בקצה, המבוגר, שלא יצליח לראות מי זה נותן הכשרות, אם יש שינוי, אם זה לא נותני הכשרות הקלאסיים.

זהבה שילון: כדי לסגור את המעגל ולהדגים את מה שאני מבקשת, זה כמו שיש היום בכל המוצרים יותר מדי סוכר או יותר מדי נתרן, יש עיגולים על כל מוצר, צריך להדגיש כדי לא להכשיל סומא, כמו שאומרים.

זהבה שילון: דבר נוסף, אנשים שנמצאים במוסדות סיעודיים למשל באופן קבוע, הם צריכים לדעת איזה כשרות יש במקום שהם נמצאים כי אם הם רגילים לכשרות מסוימת ופתאום מסיבות כאלה ואחרות יביאו כשרות של גוף חדש, האם זה מתאים להם?

זהבה שילון: מישהו שואל אותם?

זהבה שילון: איפה אותם האנשים הקטנים באמצע הדרך שלמענם נעשית רוב התעשייה הזאת של ניהול מערך הכשרות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לך, גברתי, הערות מאוד חשובות בנושא של מוסדות הסיעוד.

יוליה מלינובסקי: זו שאלה מעניינת מאוד, כפי שגילינו, כל מערכת הבריאות בכלל לא מושגחת ועל שום דבר.

יוליה מלינובסקי: אז פה יכול להיות שדווקא הרפורמה - - -

מיכאל מלכיאלי: אפשר שאלת הבהרה?

יוליה מלינובסקי: לגברת?

מיכאל מלכיאלי: לא, היא דיברה דברים מאוד ברורים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לך, גברתי.

אורי מקלב: הדברים שלך מאוד חשובים.

אורי מקלב: היא בסך הכול אומרת שהיום יש רבנות, יש גוף אחד - - -

יוליה מלינובסקי: אין היום רבנות, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: יש היום רבנות, זו המציאות.

יוליה מלינובסקי: כפי שאנחנו גילינו אף בית חולים בארץ לא מחזיק בתעודת כשרות.

אורי מקלב: עזבי בית חולים, מה את מכניסה?

אורי מקלב: יש 10 מיליון מוצרים מהרבנות.

יוליה מלינובסקי: כי זה המצב, וגם אותם מוסדות אין.

אבי מעוז: יש כשרות היום לבתי חולים.

אורי מקלב: אני אענה לך על בתי החולים.

אורי מקלב: היום יהיה 30 גופים, אנשים לא יידעו מה זה בכלל.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה, בבקשה, משה לאו, רשות התחרות.

יוליה מלינובסקי: בבקשה התייחסות קצרה שלך.

מה - - -

יוליה מלינובסקי: אנשים באו מבחוץ, תכבדו.

אני יושב בשקט.

אבי מעוז: אבל, יוליה, את אומרת דבר שהוא לא נכון, לבתי חולים יש כשרות.

מיכאל מלכיאלי: בכל בתי החולים יש כשרות.

אבי מעוז: אי אפשר להצהיר - - -

יוליה מלינובסקי: אין, אין.

אבי מעוז: אין דבר כזה אין.

מיכאל מלכיאלי: יש, בטח שיש.

יוליה מלינובסקי: לך לבית חולים ותבדוק אם יש שם תעודת כשרות.

רן משה חדד: אני אשלח לגברתי תעודת כשרות, בהחלט.

יוליה מלינובסקי: תבדוק.

רן משה חדד: אני אשלח לגברתי תעודת כשרות של הרבנות.

רן משה חדד: אני נותן כשרות לשני בתי סיעודיים.

יוליה מלינובסקי: לאיזה בתי חולים?

רן משה חדד: גם בקפלן יש השגחה, גם באיכילוב יש.

רן משה חדד: בכל בית חולים במדינה יש השגחה, אני יודע בתור אחד שגם התאשפז.

מיכאל מלכיאלי: יש, סבא שלי ז"ל היה ב - - -

רן משה חדד: אני אשלח לגברתי.

רן משה חדד: הרב רפי, יש ממונה ברבנות על בתי חולים, לא?

יוליה מלינובסקי: אני מדברת על בתי חולים.

מיכאל מלכיאלי: בטח שיש, הרב קליין בהדסה.

אורי מקלב: יש כשרות.

רן משה חדד: יש ממונה ברבנות הראשית על בתי חולים.

יוליה מלינובסקי: הוא לא מוסמך על ידי הרבנות.

אורי מקלב: אבל זה משרד הבריאות במקרה הזה.

יוליה מלינובסקי: אתם מנסים, מה שנוח לכם אתם מדברים ומה שלא נוח לא מדברים.

אורי מקלב: גברתי היושבת ראש, את צודקת, אבל זה משרד הבריאות שמפעיל רבנים ומשגיחים בתוך בתי החולים.

יוליה מלינובסקי: יש רבנים בבתי חולים שהם כאילו סמכות, אבל אין להם תעודה, כלום.

מיכאל מלכיאלי: אז שיהיה תעודה, אין לנו בעיה.

יוליה מלינובסקי: אין.

יוליה מלינובסקי: ואין עליהם שום השגחה, שום פיקוח, כלום.

מאה אחוז, אז צריך לעשות את זה.

מיכאל מלכיאלי: הם לא מכשילים.

רן משה חדד: ברשותך, מחילה, בנושא הזה - - -

צריך לעשות את זה, את צודקת.

יוליה מלינובסקי: סליחה, משהו לאו.

יוליה מלינובסקי: הצדיקים, על הכשרות, רב אחד, על הכשרות.

אני אומר שאת צודקת ואת אומרת צדיקים.

יוליה מלינובסקי: כשאתם נכנסים לבית חולים אתם דואגים לכשרות, איפה הייתם?

יוליה מלינובסקי: לא ראיתם את זה?

יוליה מלינובסקי: אתם לא רואים שמרמים את בתי החולים?

מיכאל מלכיאלי: בטח שיש.

מיכאל מלכיאלי: לא נכון, יש, הטעו אותך.

מיכאל מלכיאלי: יש כשרות.

אבי מעוז: יש כשרות.

אורי מקלב: אמרו לך חצי אינפורמציה.

מיכאל מלכיאלי: לא מתאים לכם לטעות ככה.

אורי מקלב: באו ואמרו לך, בשונה מכל – אני אגיד לך, בשונה מבתי מלון - - -

יוליה מלינובסקי: תודה.

יוליה מלינובסקי: משה לאו, משה לאו.

אורי מקלב: גברתי היושבת ראש, אני אסביר לך.

יוליה מלינובסקי: סליחה, לא, אני לא צריכה.

אורי מקלב: את תחזרי על זה עוד פעם כי את לא שומעת.

יוליה מלינובסקי: משה לאו, רשות התחרות.

משה לאו: אני מבקש להתייחס לדברים שנאמרו פה גם לגבי ההשפעה של הרפורמה, של התחרות, גם על המחירים וגם על איכות השירות.

משה לאו: אני רוצה להגיד שמהניסיון שלנו ברשות התחרות - - -

רק תגדיר לי מה זה איכות שירות, איכות שירות ללקוח?

לבעל העסק?

להלכה?

למי הנאמנות?

רק תסביר את זה.

יוליה מלינובסקי: תמשיך את הדברים שלך.

רגע, דקה.

יוליה מלינובסקי: לא, אל תתייחס, תמשיך, אני רוצה לשמוע אותו.

יוליה, הלו, תני לי - - -

יוליה מלינובסקי: לא, תן לו לסיים, השאלות בסוף.

זה לא שאלות.

אורי מקלב: זה שאלות מנחות.

משה לאו: אני אתייחס.

אני מבקש לדעת, כמו שאת מנחה אותו - - -

אורי מקלב: זה שאלות מנחות, מה הבעיה?

יוליה מלינובסקי: הוא יתייחס בהמשך.

מה אכפת לך, הוא רוצה לענות.

יוליה, מה את בלחץ?

יוליה מלינובסקי: אתם לא נותנים לאנשים לדבר.

מיכאל מלכיאלי: אגב, נמצא כאן מנכ"ל הרבנות הראשית, יש לכם הנחיה לכל בתי החולים, כל בתי החולים עובדים תחת ההנחיה שלכם.

מיכאל מלכיאלי: אתה חתום על זה.

יוליה מלינובסקי: אתם באתם עכשיו לפוצץ את הדיון?

יוליה מלינובסקי: אז תפוצצו.

יוליה מלינובסקי: אתם לא נותנים לאנשים לדבר.

מיכאל מלכיאלי: לא, אבל גברתי צעקה - - -

יוליה מלינובסקי: הוא היה באמצע הדברים.

מיכאל מלכיאלי: יש פה מנכ"ל הרבנות, תשאלי אותו.

יוליה מלינובסקי: הוא היה באמצע הדברים.

רגע, מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: יש פה הרבנות הראשית.

אבל דקה, אני שאלתי אותו שאלה אחת שהיא נורא חשובה.

יוליה מלינובסקי: אפשר להמשיך בבקשה, אדוני?

משה לאו: אני רוצה לומר עוד פעם, עלו כאן טענות לגבי מה תהיה ההשפעה של הרפורמה, התוצאות התחרותיות של הרפורמה, מבחינת מחירים ומבחינת איכות השירות.

משה לאו: אני רוצה להגיד שמהניסיון שלנו ברשות לתחרות כששוק נפתח לתחרות, במקרה שלנו יש כאן מונופולים אזוריים באמת, שכל רב מקומי הוא מונופול בתחומו, אז באמת שתי האפשרויות האלה, גם של השפעה על המחיר וגם על האיכות, במקרים שאנחנו מכירים זה לטובה, במובן שמחירים יכולים לרדת בהינתן רמת כשרות מסוימת והאיכות זה כבר - - -

אופיר סופר: מה זאת אומרת בהינתן רמת כשרות מסוימת?

יוליה מלינובסקי: אל תתייחס, תמשיך בדברים שלך, אחר כך שאלות בסוף.

אבי מעוז: לא, זה דברים כלליים, מה.

אורי מקלב: תסביר, תסביר, למה זה יירד?

יוליה מלינובסקי: לא, לא, לא, אתה לא מתייחס, תסתכל עליי ותמשיך בדברים שלך.

אורי מקלב: תביא דוגמה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו צריכים להבין.

אורי מקלב: מה, אנחנו ניצבים פה?

אורי מקלב: גברתי היושבת ראש, אני רוצה להבין מה שהוא אומר.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה שהוא יסיים את הדברים שלו.

אורי מקלב: הוא יסיים, אבל הוא לא אומר שום דבר.

יוליה מלינובסקי: כפי שאני הקשבתי בתשומת לב רבה לארגון 'כושרות' ואתם איכשהו ישבתם בשקט, תנו לו לסיים את הדברים ואחר כך שאלות.

אורי מקלב: הוא אומר דברים בלי תוכן.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

משה לאו: רבנות מקומית מסוימת, בעצם מוגדר שם סטנדרט כשרות לאותו מקום, במידה שיבוא גוף פרטי ויציע סטנדרט כשרות דומה של ועדת רבנים, או הסטנדרט שתקבע מועצת הרבנות הראשית יהיה סטנדרט דומה, סביר שהמחירים שבעלי עסקים ישלמו יהיו או דומים או טובים יותר בהינתן התחרות של גופים פרטיים שיתחרו על אותו סטנדרט.

משה לאו: זה לגבי המחיר.

אורי מקלב: למה זה יירד?

אורי מקלב: תגיד לי, במה זה יירד?

אורי מקלב: למה זה יירד?

אתה אומר דברים בלי ביסוס, בגלל שיכול מאוד להיות שהסטנדרטים האחרים שיהיו בעקבות ההפרטה הזאת יהיו הרבה יותר מחמירים.

אם זה יותר מחמיר אז זה יותר כוח אדם, זה יותר זמן השגחה, זה יותר הרבה דברים.

אתם אנשי מקצוע.

משה לאו: את העלויות של - - -

אורי מקלב: תסביר לי ברמת שירות שווה.

משה לאו: - - - צריך לבדוק מול סטנדרט מחמיר שהיה לפני.

יוליה מלינובסקי: אם אתם זוכרים, יש לנו שתיים או שלוש דרגות כשרות, מי שיילך על הרגיל זה רגיל, מי שירצה מהדרין יהיה לו יותר יקר, זה עניין שלו.

אורי מקלב: אבל הוא אומר באותה רמה.

יוליה מלינובסקי: אבל לא כולם צריכים מהדרין.

אורי מקלב: הוא מדבר על אותה רמה.

אורי מקלב: נניח בכשרות הבסיסית, שיסביר למה זה עכשיו יירד.

אורי מקלב: רק אם יקלו, במקום ארבע שעות השגחה יגידו שעה, לכן זה יכול לרדת.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע מה?

יוליה מלינובסקי: אני אגיד לך איך זה יהיה יותר זול.

יוליה מלינובסקי: היום בא משגיח מטעם מישהו ואומר: לא, תקנה סחורה מפלוני אלמוני ולא ממנו שהסחורה שלו יותר יקרה.

למה?

יוליה מלינובסקי: כי למה?

יוליה מלינובסקי: כי אולי זה נוח לו.

לא, זה חבר שלו.

גברתי, זו הנחיה שהוא קיבל מהרב.

יוליה מלינובסקי: לא, אני אתמול קיבלתי סיפור מעניין באשדוד או אשקלון.

יעקב מרגי: את צודקת, אבל זה לא הכלל.

יוליה מלינובסקי: יש דברים כאלה.

יוליה מלינובסקי: שפעלו לבעל עסק – באיזה שהוא בית מלון, תעודת כשרות, כי למשגיח היה משהו לא מתאים שם ובעל העסק היה צריך לפנות לרב ראשי של אותו זה - - -

וזה לא יקרה בעסקים פרטיים?

זה לא יקרה בתאגידים?

מיכאל מלכיאלי: בעסקים הפרטיים מה יהיה?

מיכאל מלכיאלי: שמה אין רב, שמה לא יהיה רב להתלונן.

תסביר לי

משה לאו: לא, לא ראוי.

לא שראוי או לא ראוי, אבל בעסקים פרטיים - - -

משה לאו: עוד פעם, מההיכרות שלנו כשעולם נפתח לתחרות בעסקים הפרטיים הלקוח יכול לעזוב אותם, עצם האפשרות הזאת שלקוח יכול לעבור למישהו אחר - - -

אופיר סופר: אם תוכל להתייחס אחר כך לתחרות שנוצרת - - -

משה לאו: בעל העסק, הגוף נותן הכשרות הפרטית, היא מחייבת אותו לסטנדרט שירות גבוה יותר, היא תחייב אותו, אם אתם מדברים על יחס אישי, או להסביר ללקוח על מה בעצם הדרישות שעומדות בפניו כדי לקבל תעודת כשרות, הדברים האלה יחייבו את הגופים הפרטיים לתת שירות טוב יותר.

אבי מעוז: האם זה נכון גם לגבי עולם הרפואה?

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת, יושב פה יהושע ישי, יו"ר מועצה דתית ירושלים, לפחות פה אתם תשתקו.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, אדוני.

אופיר סופר: רק שנייה, אפשר לשאול שאלה את הרשות לתחרות?

יוליה מלינובסקי: אחר כך.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לכבד את האיש.

אבל למה?

יוליה, למה לעשות דיון עקום?

את רוצה שגם במטרו נעשה דיון כזה עקום?

למה?

בגלל שזה כשרות?

יוליה מלינובסקי: כי אני רואה את רוח הדברים.

איזה רוח דברים?

יוליה מלינובסקי: אתם באתם היום ברוח קרב.

מה, אין לך הקראה היום, אין לך שום דבר היום, רגע.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לכבד את ה - - -

אבל איזה פיליבסטר אנחנו עושים לך?

תקשיבי, אני אסכים על הכול, אל תזלזלי באינטליגנציה שלנו, יש לנו שאלות, אנחנו אנשי מקצוע, אם לא אכפת לך, את לא תסתמי לנו את הפה, עם כל ההערכה שיש לי אלייך.

יוליה מלינובסקי: אתה רוצה לשמוע את היושב ראש?

מאוד.

אני רוצה לשאול את האיש מהתחרות, הוא נציג ממשלה.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת ממך מחילה, הח"כים רוצים לשאול את הנציג ובהמשך אתה תדבר.

אבי מעוז: אני רוצה לשאול את הקודם.

אופיר סופר: רק שנייה, יש סדר?

אופיר סופר: זה מנוהל?

יוליה מלינובסקי: אין סדר.

אופיר סופר: אז בואו נעשה סדר.

יוליה מלינובסקי: לא, הסדר פה מאוד ברור.

יוליה מלינובסקי: אתה לא היית בדיונים, אתה לא היית פה קודם.

אופיר סופר: אני לא תמיד יכול להיות, מה לעשות?

אופיר סופר: יש עוד דברים.

יוליה מלינובסקי: אני הסברתי מאוד פשוט, באו נציגים מבחוץ - - -

לא, אבל זה נציג ממשלה.

אופיר סופר: נציג ממשלה ואני רוצה לשאול אותו שאלה.

יוליה מלינובסקי: אתם רוצים עכשיו לשאול אותו שאלות?

ודאי, כן.

יוליה מלינובסקי: אבל קחו בחשבון, יושבים פה הרבה מאוד אנשים שבאו מבחוץ שהם לא עובדי מדינה, אנחנו רוצים לתת זמן לכמה שיותר אנשים שבאו לדיון.

יוליה מלינובסקי: אתכם אנחנו שומעים כל הזמן ביחד.

אולי תבקשי, אם נצטרך עוד זמן תבקשי מקינלי שיבוא להחליף עד אחת, מה יכול להיות?

אם לא יספיק.

יוליה מלינובסקי: אדוני, בבקשה, לחברי הכנסת יש שאלות.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, מי מתחיל.

אופיר סופר: אדוני, אני רוצה לשאול איך משפיעה התחרות בשוק שנקרא מוסדות חינוך, אני מדבר על רשתות חינוך בתיכון, ולמה שם יש סמכות לראש העיר לקבוע איזה רשת תיכנס לתיכון אצלו.

אופיר סופר: אני מדבר למשל על תיכונים אורט, אמי"ת וכו', מה זה, 15% - - -

שאלה מצוינת.

אופיר סופר: בסופו של דבר אני רוצה לומר לך, גם משיחות שלי עם מנהלי הרשתות, שמה שמכריע זה ההבטחות הכלכליות שהם שמים, לא איכות החינוך.

אפשר שתרשום את השאלות?

אבי מעוז: אתה דיברת דברים מאוד מאוד כלליים, לא הבאת לנו שום דוגמה של רפורמה אקוויוולנטית שממנה אנחנו יכולים ללמוד משהו ואתה רוצה שאנחנו נסתמך על הדברים הכלליים האלה בבואנו לעשות רפורמה כל כך קריטית וכל כך חשובה בענייני הכשרות.

אבי מעוז: אני רוצה לשאול אותך, בעולם הרפואה, תפתח את עולם הרפואה לתחרות, לא יהיו בתי חולים רפואיים, לא תהיה רפואה ציבורית, הכול תחרות, אתה יודע מה יקרה?

אבי מעוז: חצי מהמדינה לא יקבלו טיפול רפואי.

אבי מעוז: אותו דבר פה, חצי מהמדינה, בגלל שאתה הופך את הכול לתחרות עסקית, שזה כל מה שמעניין אותם, לא מעניין אותם שום דבר אחר חוץ מזה, חצי מהמדינה לא יאכלו כשר.

אבי מעוז: היום לשמחתנו 90%-80% מהמדינה, אפשר לקנות אוכל כשר בכל מקום.

אבי מעוז: אז תסביר לי בבקשה, אתה מדבר דברים כלליים, אתה רוצה להביא לנו דוגמה?

אבי מעוז: תביא לנו דוגמה שהיא מקבילה למה שאנחנו עסוקים בו.

אורי מקלב: אתה מדבר על אותה רמת שירות, אצלי רמת שירות זה רמת האמינות.

אורי מקלב: אני לא יודע מה זה רמת שירות, יחס וכל הדברים האלה של עובד-מעביד, זה אנחנו יכולים עכשיו לעשות קורסים בעניין הזה, אבל אני מדבר על רמת האמינות ורמת הדרישות.

אורי מקלב: אם אתה רוצה לתקן את החוק שתהיה רמת דרישה אחת, לא צריך בשביל זה חוק.

אורי מקלב: היום אפשר להגיד שהרבנות תקבע לעצמה מה הסטנדרטים שדורשים מבעלי עסקים.

אורי מקלב: אבל אם אנחנו לא רוצים את זה, אתה מדבר על התחרות, איפה בכלל העניין של הרתעה, גורם ההרתעה, איך יכול להיות שאם אתה נותן למישהו והוא יכול ללכת מחר למישהו אחר ויכול ללכת מחר למישהו אחר אתה גורם לאיזה שהיא הרתעה בדבר שהבסיס שלו זה אמינות?

אורי מקלב: זה הרבה יותר מכל דבר אחר, שיש בו סטנדרטים קבועים.

אורי מקלב: בכשרות אתה לא יכול, אתה יכול לעשות רפורמה במכון טסטים, אתה אומר שאתה נותן למכון את האפשרות לבחון רכב, האפשרות שלך למדוד אותו אם הוא בסדר או לא, מגיע מפקח של משרד תחבורה, רכב שיצא ממכון הרישוי הזה, הוא בודק, הוא בדק לו את זה והוא בדק לו את זה, ואם הוא רואה שלא, הוא יודע לפסוק.

אורי מקלב: כאן בתהליך יש את זה, כשהמוצר נמצא על המדף אי אפשר לבדוק אותו, רק אם בדקת אותו בתהליך.

אורי מקלב: ועל כל הסיפורים שאתם מספרים על המשגיח, על כל משגיח אחד שביקש מההוא לקנות באיזה חנות מסוימת אני אביא לך 100 בעלי עסקים שניסו לקמבן את אותו משגיח וקנו את הבשר במקומות אחרים איפה שלא היה מותר להם, וקנו דברים אחרים במקום אחר, אז מה הסיפורים האלה רק על המשגיח?

אורי מקלב: יש רמת אמינות, כמו בכל דבר בשוק כשיש מפקח-מפוקח, כמו כל דבר, יש סוג של חתול ועכבר או יש מאזן כוחות ועם זה צריך להתמודד.

אורי מקלב: כמה שהכשרות יותר טובה ויותר אמינה ויותר יכולה לתת ככה היא יותר טובה.

אורי מקלב: אתה מדבר על ירידת מחירי השירות רק אם אתה אומר שיש ירידה בדבר הזה, שאפשר ללכת למקומות אחרים, אין גורם הרתעה, ואם מחר זה לא מוצא חן בעיניו הוא עכשיו יקמבן שנה שלמה עוד מישהו עד שיתפסו אותו ועד שמישהו אחר יזרוק אותו, או שלא יזרוק אותו בגלל שלא אכפת.

אורי מקלב: איך יכולה להיות רמת כשרות ואמינות ואתה אומר שהמחיר יירד?

אורי מקלב: כל המפקחים שהיום נמצאים ומקבלים משכורת מהמועצה הדתית, מאין הם יקבלו את זה עכשיו?

קריאה: והמעטפת, מזכירה, רואה חשבון, הכול?

אורי מקלב: גוף פרטי שצריך להעסיק עכשיו מפקח ומזכירה והעלות הזאת שהיום נמצאת ב - - -

ויועץ משפטי הם יצטרכו בשביל כל התקלות.

אורי מקלב: ומומחי כשרות, והוא צריך גם להעסיק מומחה כשרות שהיום זה נמצא בתוך המועצה הדתית.

יוליה מלינובסקי: אתה שמת לב שאתה מדבר כבר עשר דקות ברצף?

אורי מקלב: לא, גמרתי.

יוליה מלינובסקי: לא, זה אפרופו כבוד כלפי האורחים.

אורי מקלב: אני לא הסתכלתי - - -

יוליה מלינובסקי: אני מצטערת, זה אתם.

אורי מקלב: את צודקת, אני שלא מסתכל בסמרטפון הסתכלתי על העיניים של כל מי שישב פה ולא הסתכלתי על – נראה לי שזה מרתק אותם.

יוליה מלינובסקי: מילא אתם מושכים כשאנחנו יושבים במליאה, אבל פה יש אנשים.

אנחנו לא מושכים, יוליה.

שאלה קצרה.

אני אומר דבר אחד, הרי כיום על פי החוק היום בעל עסק חייב שיהיה לו כשרות?

יוליה מלינובסקי: אם הוא רוצה בכך.

אם הוא רוצה.

זאת אומרת הוא לא חייב.

עכשיו, מצד שני יש ערבוב של דברים שלדעתי את טועה, וכל אחד יכול לטעות בזה, יש היום גופים פרטיים שנותנים כשרות, נכון?

זאת אומרת יש תחרות, קיימת תחרות.

מה?

למה אתה עושה ככה?

משה לאו: הם נותנים תעודה מעבר לתעודה של הרבנות.

רגע, תעזוב, נגיד אין רבנות.

משה לאו: אני רק מזכיר.

לא, אתה אומר שהוא לא חייב לקחת גם מהרבנות, נכון?

משה לאו: אבל אם הוא רוצה הוא חייב את הרבנות.

אני מדבר עליו כמודל כלכלי, הקטע של רבנות, אני יודע שכל הסיפור שלו מסתכם באגרה של 1,700 שקל לשנה.

תפסיקו, זה לא המספרים.

יש לי דרשה שלמה על המקצועיות של המצגת הזאת שאני לא הייתי מקבל לעבוד אצלי כגזבר מישהו שהיה מביא כזה דבר, אני אומר דבר אחד, בדקתם את השטח היום?

סתם הרי מדברים על זה כדי למנוע את הדבר הזה, מה קרה?

יש תחרות.

במה זה יהיה שונה בצורה אחרת כשזה יהיה זה?

אלא אם כן הסוד המסתתר, ובזה אני מסיים, גברתי, שאתה לא ענית לי על שאלה אחת, הסטנדרט שאתה בודק.

אתה כרשות תחרות, יש לכם תפקיד רציני, ואנחנו גם עזרנו הרבה מאוד בוועדת כלכלה בהמון דברים שאנחנו חושבים שעושים נכון, איך אתה מגדיר את איכות השירות?

מה אתה מגדיר, איכות השירות למי?

איזו מטרה אנחנו פה אמורים לבצע?

תודה.

יוליה מלינובסקי: יש עוד שאלות?

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: תענה, בבקשה.

משה לאו: אני אענה על השאלות שהעלו פה.

משה לאו: קודם כל ההשוואה לתחומים אחרים של חינוך, רפואה, יש כאן איזה שהיא החלטת מדיניות בסוף, איך המדינה מספקת שירותים, אני לא חושב שזה מסמכותי להתייחס לזה.

אופיר סופר: לא הבנתי, אני מבקש שתתייחס לאלמנט של התחרות בהקשר של המודל של החינוך כי אנחנו רוצים לעשות את זה בכשרות - - - של ראש העיר.

וזה דבר שבנפשנו.

משה לאו: אז אני אגיד שאני חושב שההשוואה לחינוך היא –

אופיר סופר: היא השוואה מעולה.

משה לאו: אני לא יודע.

אופיר סופר: זאת השוואה מעולה כי מדובר בשני דברים מופשטים ושם ראש העיר חתום על איכות החינוך, אני רוצה שרב העיר יהיה חתום על איכות הכשרות.

אופיר סופר: אתם רוצים לעשות מזה פרטץ' אחד גדול ולכן זה הפאקט של האירוע.

משה לאו: אני אגיד שמה שכן יש כאן, משאירים אצל הרבנות את הסמכות, הרגולטור של התחום, הופכים אותה לרגולטור.

אופיר סופר: עקרתם את הרבנות, הרי התפקיד של זה זה לעבור את הרבנות ולעבור את ועדת הרבנים.

אופיר סופר: אני אומר לך - - -

יעקב מרגי: אל תאמר לי סיסמאות, מה רגולציה?

יעקב מרגי: תגיד לי מה הרגולציה עכשיו.

מי קובע את תקן הכשרות?

מי?

הרבנות?

לפי הצעת החוק הזאת.

תגיד לי אם קראת את הצעת החוק, מי נותן את תקן הכשרות?

מי מחליט - - -

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לך, אתה לא עונה.

יוליה מלינובסקי: אתה רואה את ההתלהבות של חברי הכנסת.

יוליה מלינובסקי: אתם ישבתם בשלטון הרבה שנים, מה עשיתם עם זה?

אופיר סופר: גברתי היושבת ראש, יש פה נושאים שהם במהות - - -

מה את צועקת?

מה קרה?

מה יש?

יוליה מלינובסקי: אתם, כפי שאתם בתפקידכם הייתם צריכים לעשות את זה, ועכשיו אתם יושבים ומחבלים ברפורמה.

אופיר סופר: יש כאן נושאים שהם במהות ואי אפשר לפרטץ' אותם, אין מה לעשות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לך, אני רואה מה קורה כאן, אני לא אתן להם להתנהג ככה.

מאה אחוז, יאללה, יצאת מזה.

אבי מעוז: גברתי, אי אפשר לקרוא למה שאנחנו עושים - - -

יוליה מלינובסקי: אפשר, אפשר הכול.

אבי מעוז: לא, אנחנו עושים את תפקידנו ואת קוראת לזה חבלה?

יוליה מלינובסקי: אז אני עושה את תפקידי.

אבי מעוז: את קוראת לזה חבלה?

אבי מעוז: אנחנו מחבלים במישהו?

אופיר סופר: אני לא מבין, אף פעם חברי כנסת לא שואלים שאלה בצורה נוקבת?

אופיר סופר: לא היו דיונים בוועדת העבודה והרווחה, לא היו שאלות נוקבות?

אופיר סופר: מה, אנחנו צריכים למרוח כל דבר?

אופיר סופר: לא הבנתי את העניין הזה.

יוליה מלינובסקי: יו"ר מועצה דתית ירושלים.

יוליה, יבוא יום שאת תהיי חברה בוועדה ותרצי לשאול שאלות.

אופיר סופר: אני לא מקבל את זה.

לא ייתנו לך לשאול שאלות.

יוליה מלינובסקי: אתה צודק ואתה צודק ואתה צודק ואתה צודק.

אופיר סופר: זו הייתה מריחה הצדה חבל על הזמן, וזהו, זה לא יקרה.

יוליה מלינובסקי: אדוני, אני מבקשת ממך להתייחס, אתה הסמכות, אתה יו"ר מועצה דתית.

יוליה מלינובסקי: רק מי שלא יודע, אני באתי מהשלטון המקומי, מיניתי אנשים למועצה הדתית, מיניתי גם אישה למועצה הדתית בחולון, אז אני מכירה במה מדובר, מכירה את הגוף, מאוד מעריכה, יש לי עד היום חברים מאוד טובים ברמה האישית, אני מאוד מעריכה את העבודה שלכם.

יוליה מלינובסקי: אני כבר אמרתי בתחילה שאנחנו בשום פנים ואופן, זאת אומרת מה שלי בשבילי חשוב זה גם לשמר את המועצות הדתיות, לתת את הכבוד הראוי, יש שם אנשים טובים.

תבנו לכם מוזיאון, ישימו אתכם במוזיאון.

מיכאל מלכיאלי: איך נשמר אותם עם זה?

מיכאל מלכיאלי: הרפורמה לא משמרת אותם, היא זורקת אותם: עשיתם את העבודה, לכו.

יוליה מלינובסקי: לא.

יעקב מרגי: לא, לא לכו, תיתקעו עם המפקחים שלכם ועם המשגיחים שלכם - - -

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שאנחנו נמצא דרך משותפת, יש הרבה שירותים שאתם נותנים לאזרחים, כולל עכשיו בכשרות, ואני מקווה מאוד שבהמשך אנחנו גם נראה בשורות טובות.

אמן.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, התייחסות שלך.

יהושע ישי: באופן כללי ברמה העקרונית אני בהחלט תומך ברפורמה, השאלה היא האם הרפורמה הזאת, כפי שהיא מוצגת כאן, היא הרפורמה הראויה או שיש דרכים אחרות להשיג את אותה תוצאה במידה כזו או אחרת/לפצל את הרפורמה הזאת למספר שלבים.

יהושע ישי: לפני זה אני אתייחס לשתי נקודות עקרוניות.

יהושע ישי: המסמך שנמצא פה מ-2016, אני לא אומר שהוא הותקף, אבל יש מסמך נגדי של מחלקת המחקר של הכנסת, הממ"מ.

יהושע ישי: כדאי שזה יופץ לחברי הכנסת.

יהושע ישי: אני השתתפתי בדיונים על זה, יש לי את המסמך הזה, אני מניח שאתם מכירים אותו.

יוליה מלינובסקי: לא, זה מופיע באתר הכנסת, חברי כנסת, מי שרוצה יכול לראות אותו, לא צריך להפיץ.

יהושע ישי: נכון.

יהושע ישי: אני חש מהדיון שיש איזה שהוא חוסר הבנה בסיסי בנושא תפקיד המשגיח.

יהושע ישי: גם באחד הדיונים היה חבר כנסת שאמר לי למה משרד הבריאות לא מעמיד משגיחים בכל בתי העסק, כי סך הכול הסכנה הבריאותית מתוצר לקוי היא חמורה יותר מכשרות, מדיני הלכה.

יהושע ישי: אבל צריך להבין, המוצר הסופי במשרד הבריאות בבתי עסק נשמר מדגם, דוגמית, שאפשר לבחון אותה ולדעת ממה היא הייתה מורכבת ובזה לדעת האם באמת בית העסק לקה או בית העסק פעל כשורה והפגיעה באזרח שסעד באותו בית עסק נובעת ממקור אחר.

יהושע ישי: אני אתייחס למסגרת שאמר פה משה, לגבי הנושא של תחרותיות.

יהושע ישי: תחרותיות יכולה להיות כאשר האזרח מקבל מוצר מוגמר והוא יכול להשוות אותו למוצר מוגמר אחר של חברה מתחרה.

יהושע ישי: למשל האם אני אשתמש בטלפון של סלקום או של פרטנר, אני אראה אם יש קליטה או אין קליטה.

יהושע ישי: כשאני בא למסעדה ומה שמעניין אותי עכשיו זה מערכת הכשרות או רמת הכשרות ולא מעניין אותי המחיר, תיכף נגיע למחיר, מעניין אותי לדעת האם העגבנייה שאני אוכל, עישרו אותה או לא עישרו אותה.

יהושע ישי: זה אי אפשר לדעת מדוגמית המזון שבית העסק שומר לסוף שלושה ימים.

יהושע ישי: אם הבשר לא הגיע כשר, גם זה אי אפשר לדעת, גם לא בעוד שבוע.

יוליה מלינובסקי: מה זאת אומרת בשר הגיע לא כשר?

יוליה מלינובסקי: מי שאחראי לנו על הבשר זה דווקא הרבנות, לא?

יהושע ישי: כן, אבל בית העסק שקונה בשר, הרבה פעמים הרבנות, יש יחידת אכיפה, היא יכולה להעיד על כך, תפסו בשר שהגיע מהשטחים.

יהושע ישי: אם לא תפסו זה הגיע לבית העסק.

יהושע ישי: אם המשגיח לא ערני הבשר הזה נטען, עובד ונאכל על ידי צרכן שנכנס וסומך על התעודה.

יהושע ישי: לכן עבודת המשגיח היא עבודה בתחום הנסתר, היא לא בתחום המוצר המוגמר שאפשר לבחון אותו.

יהושע ישי: אני אעבור לנקודה אחרת.

יהושע ישי: כל הזמן מדברים איתי על ניגוד עניינים בין משגיח-מושגח.

יהושע ישי: רבותיי, אין ניגוד עניינים, יש זהות אינטרסים מושלמת.

יהושע ישי: בית העסק ישמח מאוד שהמשגיח לא יגיע אליו, הוא מוכן אפילו לשלם לו את הצ'ק בבית, ואילו המשגיח ישמח מאוד לקבל משכורת בלי שהוא יגיע.

יהושע ישי: איך אנחנו מנטרלים את זהות האינטרסים הזאת?

יהושע ישי: על ידי מערכת הפיקוח, אבל מערכת הפיקוח צריכה להיות בלתי תלותית, לא בכסף ולא במעמד ולא באינסטנציה שלה.

יהושע ישי: לכן המועצות הדתיות, שהן גוף ממלכתי, מתוקצבות בנפרד ממה שבתי העסק משלמים עבור הפיקוח, עבור מנהל האגף, עבור הרב הראשי, עבור כל המערכת שמתעסקת עם הנושא הזה של כשרות.

יהושע ישי: כשאני אמרתי בסך הכול בא החוק ומגדיר, יש פה כמה הגדרות שהצעת החוק באה לטפל.

יהושע ישי: היא טוענת שיש מערך מונופוליסטי, מטפלת ביוקר המחיה, מטפלת בתחרות, ברצונות הצרכנים, תלות משגיח-מושגח, ודאות ושקיפות לצרכן.

יהושע ישי: אני חושב שנגעתי לפחות בדברים האלה בכמה נקודות שהחוק מדבר ואני לא רוצה להאריך ולהתחיל להתייחס למה נגעתי, באיזה נקודה שאמרה, אבל אני אתייחס לשתי נקודות, יוקר המחיה והתחרות.

יהושע ישי: רבותיי, תחרות בסופו של דבר נמדדת במערכת כלכלית.

יהושע ישי: מערכת כלכלית, כדי להתחרות יש לה שתי אפשרויות, או לייצר לעצמה שם.

יהושע ישי: למשל את תלכי לקנות פולו לבן שלך, את יכולה לקנות פולו ב-50 שקל או ב-40 שקל, אבל אם היא תרצה שהפולו יישא את התנין של לקוסט אז היא תצטרך לשלם 150 שקל.

יהושע ישי: זאת אומרת שאת משלמת לא על המוצר, אלא על השם שהמוצר הזה נושא.

יהושע ישי: גם בכשרות זה אותו דבר, יש בד"צים יותר ראויים, יש בד"צים פחות ראויים, כשהשוק הזה ייפתח לתחרות, אם אני בית עסק שכל הכוונה שלי זה להציג רק שהנה אני כשר, אני אקח את הבד"צ או את גוף הכשרות נותן הכשרות הזול ביותר, הבסיסי.

יהושע ישי: אם אני ארצה משהו יותר יקר אני אשלם יותר.

יהושע ישי: יוקר המחיה, אני אחזור לתחרות, אבל יוקר המחיה, תגידו לי, באילת אין מע"מ, מחיר המוצרים שם הוא יותר זול מתל אביב?

יוליה מלינובסקי: זה בלי מע"מ, לא?

יהושע ישי: אה, סליחה.

יוליה מלינובסקי: ככה אנחנו חשבנו.

יהושע ישי: ככה חשבנו, אבל אתם חברי כנסת, אתם חיים בעם הזה, אתם יודעים את התוצאות.

רק ברשתות מסוימות שחייבים להיות - - -

יהושע ישי: אני מבקש.

יהושע ישי: העלות לא תשתנה במחיר המוצר המוגמר של בית מלון לחדר ולא של מסעדה לארוחה ולא של אולם בקשר לאירוע.

יהושע ישי: אירוע לא מקבל 300 שקל למנה לארוחת ערב לחתונה בגלל שהוא מחזיק בד"צ יורה דעה או בד"צ אגודת ישראל או בד"צ – זה המחיר שלו, זה 300 שקל.

יהושע ישי: מה שאת תעשי את תיתני רווח יותר גדול לאותם בעלי עסקים.

יהושע ישי: אגב, המסמך הזה מדבר על כפל כשרות.

יהושע ישי: אני בעל עסק, יש לי לקוחות שמאמינים בבד"צ רובין, אבל יש לי גם לקוחות שמאמינים בבד"צ נזר הכשרות, אני אקח את שניהם, מה רע?

יהושע ישי: אז עוד הפעם יהיה כפל כשרות.

יהושע ישי: זאת אומרת שאנחנו מדברים פה על רצון של בית העסק להשיא את התוצאה הכלכלית המיטבית במסגרת המוצר המוגמר שהוא מייצר.

יהושע ישי: הוא מבחינתו ישיג אפילו ארבע כשרויות, בואו תראו בירק עלים מה קורה.

יעקב מרגי: אם זה עוזר לו הוא ייקח עשרה.

יהושע ישי: בדיוק.

יהושע ישי: כשאני רוצה לקנות ירק עלים, תיכנסו לסופר, תיקחו ירק עלים שהוא מפוקח ללא תולעי, אתם תמצאו שם גם שבע כשרויות, שבע חותמות.

יעקב מרגי: גם יקבים.

יהושע ישי: גם ביין יהיה אותו דבר.

יהושע ישי: זאת אומרת שבסך הכול הכללי כשאנחנו מדברים על כפל השגחה, זה לא ימנע את כפל ההשגחה.

שמעון מוני מעתוק: אבל זה כן ימנע את מה שקיים היום, שהוא לוקח את הרבנות למרות שהוא לוקח בד"צ והוא לא יהיה חייב מחר בבוקר.

מיכאל מלכיאלי: אבל הוא ישלם לבד"צ יותר.

יעקב מרגי: ואם הוא ירצה, העסק ירצה לקחת גם רבנות, אתה תמנע ממנו?

שמעון מוני מעתוק: אם הוא ירצה לקחת תעודה שעומדת בתוקף של החוק שייקח את מי שהוא רוצה, רק אני אומר - - -

יעקב מרגי: אם העסק נמצא בעיר שיש בה רב עיר הוא ירצה לקחת גם את זה, מה הועילו חכמים בתקנתם?

שמעון מוני מעתוק: הוא יכול לקחת כמה, זה נכון, רק אני אומר - - -

יעקב מרגי: ריציתי את איווט ליברמן ואת יאיר לפיד ברפורמה?

שמעון מוני מעתוק: הוא יכול לקחת כמה, רק אני אומר שהיום הוא חייב לקחת רבנות ראשית, מחר הוא יוכל לקחת רק את הבד"צ כי זה מה שהוא צריך היום בבוקר.

אורי מקלב: זה דמגוגיה במיטבה שאתה והבוס שלך דואגים לנו, לאלה שרוצים בד"צ.

אורי מקלב: אתה עכשיו דואג לנו?

אורי מקלב: מה אתה אומר, אלה שרוצים בד"צ צריכים לשלם גם רבנות?

אורי מקלב: פתאום אתה דואג לזה.

שמעון מוני מעתוק: אני רק הצגתי עובדה.

אורי מקלב: אני רוצה לשלם, אתה והבוס שלך דואגים לאלה שרוצים בד"צים?

אורי מקלב: בשביל זה עשית את הרפורמה?

שמעון מוני מעתוק: אני דואג לכולם, לא רק לבד"צים, אבל הצגתי רק עובדה פשוטה.

אורי מקלב: אתה הרי אמרת דברים אחרים כאן.

אורי מקלב: אתה זורה חול בעיני הציבור, אתה אומר שאלה שדורשים כשרות בסיסית, למה שישלמו יותר?

אורי מקלב: מה אכפת לך שאני משלם יותר?

יהושע ישי: אני שמח מאוד להערה שהערת כאן מסיבה פשוטה, משום שמה שאתה אומר זה הפוך מהצגת החוק שלך, כי הצעת לך מבטלת את הרבנות.

יהושע ישי: לו יצויר שאתה טוען בטענה שלך: תשאיר אותי בתחרות.

שמעון מוני מעתוק: הצעת החוק שלי קובעת, לא שלי, של השר שלי לצורך העניין - - -

מיכאל מלכיאלי: אל תגיד 'שלי', של ליברמן.

שמעון מוני מעתוק: של השר שלי ושל הממשלה קובעת מאוד פשוט שיש סטנדרטים בכשרות שמי שיעמוד בהם ויקבל רישיון יוכל לתת כשרות ואותו בית עסק יוכל לקחת אותו או כל גורם אחר שעומד באותם סטנדרטים.

שמעון מוני מעתוק: ויותר מזה, ויש גם פיקוח.

יהושע ישי: אתה מייפה את הדברים.

שמעון מוני מעתוק: אני לא מייפה שום דבר, אני אומר מה כתוב בהצעת החוק נכון להיום.

יהושע ישי: אני אומר לך מה כתוב.

שמעון מוני מעתוק: זו הצעת החוק שכתובה, אם מחר בבוקר הוא ייקח גורם אחד או גורם אחר, אם הוא ירצה לקחת רק את הבד"צ שיעמוד בכללי הרישיון הוא יוכל לקחת אותו, והרבה מאוד בתי עסק בירושלים יוכלו לקחת רק בד"צ וזה יספיק להם.

יהושע ישי: ברשות כבוד היושבת ראש, אני מבקש ממך לאשר לי לנהל איתו דיון בשתי שאלות.

יהושע ישי: כי בסך הכול הכללי אני מניח – אתה מוני מעתוק, נעים מאוד.

יוליה מלינובסקי: מנכ"ל משרד הדתות.

יהושע ישי: כן, אנחנו התכתבנו, דיברנו בטלפון, אני לא זכרתי את הפנים.

מיכאל מלכיאלי: המשרד לשלמות הקואליציה.

יהושע ישי: בעיקרון מה שהוא מעלה אני מסכים איתו במאת האחוזים ובלבד שהחוק ייתן לי, כמועצה דתית, או יותר נכון שייתן לבית העסק את האפשרות גם לקחת תעודת כשרות של רבנות מקומית.

שמעון מוני מעתוק: החוק ייתן.

יהושע ישי: החוק כרגע לא נותן.

שמעון מוני מעתוק: החוק ייתן.

יהושע ישי: החוק כרגע לא נותן, אני יכול לצטט לך - - -

יוליה מלינובסקי: לא שמים עגלה לפני הסוס.

יוליה מלינובסקי: אני אמרתי בפתיח שאנחנו עובדים על זה, אני באופן אישי אחראית על זה, הנושא חשוב לי, אני העליתי את הנושא הזה.

יוליה מלינובסקי: אם היית מקשיב לא היית מעלה את זה.

שמעון מוני מעתוק: החוק ייתן.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מחפשים מודל איך לעשות את הדבר הזה בצורה נכונה.

יוליה מלינובסקי: זה יקרה.

יוליה מלינובסקי: הוא אישר את זה עכשיו.

שמעון מוני מעתוק: החוק ייתן ואנחנו - - -

אבל, כמו שהחוק כרגע זה לא ככה.

יוליה מלינובסקי: אז אמרתי, חכו קצת, אנחנו עובדים על זה.

מיכאל מלכיאלי: היו כמה עזים שמשנים לקראת הסוף, זאת הכוונה.

שמעון מוני מעתוק: היו כמה הערות שנאמרו בדיונים הקודמים ואנחנו לוקחים אותן ברצינות רבה.

אבי מעוז: אני מציע שנחליט שעד 30 בנובמבר נקבל את הצעת החוק המתוקנת.

יוליה מלינובסקי: לא, אתה תקבל את זה ביום ראשון.

יעקב מרגי: זה אומר שלא משנה מה יש ברפורמה היא תעבור.

יעקב מרגי: מי שרתם את הסוסים לפני העגלה או העגלה לפני הסוסים זה השר ומבקשי רעתו של השר.

יוליה מלינובסקי: אני יכולה רק בנושא של המועצות הדתיות להגיד בצורה מאוד ברורה, בגלל שאנחנו רוצים לשמור על הדברים הטובים שקיימים ואנחנו לא רוצים לפגוע בסטטוס – הכוונה היא לא לפגוע ברבני העיר והמועצות הדתיות ומי שעובדים שם, המטרה היא לפתוח את השוק לתחרות.

יוליה מלינובסקי: העליתי את הנושא הזה, קיבלתי אוזן קשבת מאנשי משרד הדתות, אנחנו עובדים על מודל שיספק תשובות, יכול להיות שזה יפתור גם חלק מהבעיות של העובדים.

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שכשזה יקרה, ואנחנו כרגע בשלבי סגירות, אתם כולכם תברכו.

שמעון מוני מעתוק: הערת ביניים בנושא אפשר, גברתי?

יוליה מלינובסקי: יש פה אנשים בזום.

יהושע ישי: רק לצורך הפרוטוקול, אני אסגור את הנושא הזה בכך שלטעמי כרגע הצעת החוק כפי שהיא מונחת היא לא מאפשרת למועצה הדתית, לרבנות המקומית, להתחרות במערך הכשרות.

יוליה מלינובסקי: נכון, אנחנו יודעים את זה, אני ערה לזה.

יהושע ישי: החוק מציע הצעה, לייצר תקן כשרות.

יהושע ישי: זה בסעיף 2, מופיע שם.

יהושע ישי: אני אגיד לך את האמת, מהניסיון שלי, ואני 30 שנה בתחום, הניסיון הזה לייצר תקן כשרות הוא נעשה כל שנה או כל מסגרת של מחזוריות של התחלפות של אנשים במערכת.

יהושע ישי: אנשי הרבנות הראשית נמצאים פה, הם יושבים על המדוכה לא רק של תקן כשרות, אלא לקבוע תקן של שעת השגחה.

יעקב מרגי: טוב שהדגשת 'יושבים פה', כי הם לא עושים שום דבר חוץ מלשבת פה.

יהושע ישי: למה?

יעקב מרגי: הם לא מייצגים את הרבנות.

יהושע ישי: לא, לא, סליחה - - -

יעקב מרגי: אני לא חוזר בי, הם לא מייצגים את – הרב רפי יוחאי, נאסר עליו לדבר, לא פתח את הפה שלו, מסכן, מתחילת הדיבור, קיבל אס.

יעקב מרגי: אמ.אס, השתיקו אותו.

יהושע ישי: טוב, זה משהו אחר.

יהושע ישי: בכל מקרה, לייצר תקן כשרות - - -

שמעון מוני מעתוק: רפאל יוחאי, קיבלת אס.

שמעון מוני מעתוק: אמ.אס?

קריאה: כן.

אורי מקלב: גם את זה אמרתם לו, שאם הוא יקבל שיגיד לא.

אבי מעוז: אני מציע לבקש מהרב יוחאי שיגיד מה המשמעות של הרפורמה הזאת.

יהושע ישי: חבל, בסופו של דבר יקצרו לי את הזמן, אין לי זמן פציעות ואין לי זמן קריאות ביניים.

אתה צודק.

יהושע ישי: בעיקרון, תבינו, לייצר תקן כשרות זה דבר כמעט בלתי ישים, אבל הוא חשוב והוא הכרחי.

יהושע ישי: לקבוע תקן שעת השגחה לבתי עסק בהתאם למרכיבים השונים הוא חשוב, הוא הכרחי.

יהושע ישי: לאחרונה המועצה הדתית ירושלים התקשרה עם פרופ' קליין לצורך ביצוע המטלה הזאת ויש כבר תוצאות של דוח שנעשה ואפשר לומר כבר, אם מישהו מבין בסטטיסטיקה, נבדק הנושא הזה במסגרת של רגרסיה מרובעת ושם יש התאמה של 60% בנושא של הכשרויות.

יוליה מלינובסקי: אדוני, סליחה, יש הרבה אנשים באולם, אולי בסבב הבא, אם נספיק.

יהושע ישי: דקה, דבר אחרון.

יהושע ישי: כשאמרתי בתחילת השיחה שלרפורמה יש מקום, אבל פה במכה אחת באים ומוחקים משהו ומתחילים לבנות משהו חדש.

שמעון מוני מעתוק: לא, זה כבר כתוב בהצעת החוק הקיימת, יש תקופת מעבר מאוד ארוכה כדי - - -

יהושע ישי: כן, אני מכיר את זה.

שמעון מוני מעתוק: כדי לוודא ששום דבר לא נפגע.

אורי מקלב: כל הדברים האלה שהוא דיבר עליהם, אפשר לעשות את זה לא במסגרת - - -

יעקב מרגי: מוני, אתה שש שנים בתפקיד שלך הנוכחי?

יעקב מרגי: סמוך על הניסיון שלי, אל תתחייב בדברים.

שמעון מוני מעתוק: אני לא יודע מי יהיה השר הבא, אין לי מושג.

יעקב מרגי: לא קשור, יכול להיות שאתה לא תרצה גם.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא יודעים מה יקרה לנו עוד דקה.

יעקב מרגי: יקרה לך מה שקרה לי, את הדלת של משרד הדתות לא רוצה לראות בתמונה.

יעקב מרגי: יכול להיות שיקרה לך כמוני גם.

אורי מקלב: אתם מאוד מקפידים לתת לשר הרבה סמכויות, השר יכול להתחלף, קח את זה בחשבון.

אורי מקלב: אתם מאוד מקפידים לתת הכול לשר.

יוליה מלינובסקי: חברים, סליחה, תנו לו לסיים.

יוליה מלינובסקי: בן אדם באמצע הדברים.

יהושע ישי: כדי לחסוך את ההערות הבאות תצאו מתוך נקודת הנחה שלמדתי את החוק כפי שהוא נמצא כרגע על השולחן, אני מדבר על מה שמונח כרגע, אם יש דברים אחרים שהם שנויים אני לא יכול להתייחס אליהם.

שמעון מוני מעתוק: הרב ישי.

יהושע ישי: יהושע, לא רב.

שמעון מוני מעתוק: יהושע ישי, רק הצגתי עובדתית שבנוסח החוק שאתה מכיר, כמו שציינת, יש הוראת מעבר ארוכה של חמש שנים שבמהלכה כל המערך הזה נבנה מבלי שהמערך הנוכחי מסיים את העסקתו.

שמעון מוני מעתוק: בשנה הראשונה ממשיך כרגיל, אחר כך יש לנו עוד ארבע שנים שהשר רשאי להאריך את המערך הקיים אם הוא רואה שלא קם המערך הנוכחי כנדרש.

שמעון מוני מעתוק: זה כתוב בהוראת החוק, אם קראת אני מניח שאתה רואה את זה.

יוליה מלינובסקי: זאת אומרת מחר העולם לא נופל.

אורי מקלב: אני חוזר על זה, את כל הדברים המהותיים אפשר לא בחוק.

אורי מקלב: תיקח גם אתה את פרופ' קליין, אם אתה שר חזק, תפעיל את כל מה שדיברתם.

יעקב מרגי: למה פרופ' קליין?

יעקב מרגי: שייקח את הרב סתיו, בחמש דקות מביא לו תקן כשרות.

יהושע ישי: אפשר?

יוליה מלינובסקי: אתה רואה עם מי יש לי עסק?

יוליה מלינובסקי: ואני עוד צריכה לנהל איתם את החוק.

ככה זה עם בבונים, מה לעשות.

יוליה מלינובסקי: לא, ככה זה גברים.

יהושע ישי: אני אסיים ואומר שבעיקרון מהלך כזה של חוק, מעבר לזה שלדעתי הוא צריך לבוא בשניים-שלושה שלבים, מעבר לכביכול הסעיף הזה שנותן זה, הוא צריך לבוא בהידברות, להקים איזה שהיא ועדה מקצועית, של אנשי מקצוע שקיימים בתחום הזה, בין במשרד הדתות, היה עמיחי במשרד הדתות ראש מערך הכשרות, הוציא חוברת מאוד מכובדת, יש לי עליה גם חילוקי דעות במידה מסוימת, כי בסך הכול הכללי הוא היה במשרד, הוא לא היה בשטח, זה קצת שונה, יש את נציגי משרד הדתות, הרבנות הראשית, אפשר לקחת כמה ראשי מועצות דתיות, את הצעירים מביניהם, לא אחד כמוני, וללכת ולעשות - - -

יוליה מלינובסקי: זה כמו יין, יותר שנים יותר משובח.

יהושע ישי: בסך הכול הכללי אני אומר לכם, זה ראוי, זה חיובי, אבל צריך לעשות את זה במסגרת מסודרת של הידברות בין הגופים שהיום נמצאים בתחום.

יהושע ישי: אני מאמין שהגופים האלה, גם אנחנו כמועצות דתיות, גם הרבנות הראשית, לא נגד תחרות.

יוליה מלינובסקי: יופי, אני מאוד שמחתי לשמוע את זה.

יעקב מרגי: יהושע, תודה שבאת.

יוליה מלינובסקי: לא, די.

יוליה מלינובסקי: מספיק שאני אמרתי, אנחנו כולנו אומרים לו תודה.

יוליה מלינובסקי: עורכת הדין ליאת קליין, מנהלת מחלקת דת ומדינה.

יוליה מלינובסקי: היא יצאה.

יוליה מלינובסקי: עמיחי פילבר, בבקשה חמש דקות.

עמיחי פילבר: טוב, אז כמו שאמרו פה, אני בערך ארבע שנים ניהלתי את תחום הכשרות במשרד לשירותי דת.

עמיחי פילבר: אני אגיד בחצי דקה מה עשיתי שם.

עמיחי פילבר: במהלך התקופה שעבדתי במשרד אני חושב שעברתי יותר מ-50 מועצות דתיות בארץ ברמה של סיור יומי, ביקרתי, החל מראש המועצה הדתית דרך מנהל מחלקת כשרות, בדקתי איך המחלקה מתנהלת, עברתי לשטח עם המפקחים והמשגיחים ובעלי העסקים, לכן יש לי תמונה מאוד מקיפה.

עמיחי פילבר: צריך להבין שמערכת הכשרות לא דומה יישוב אחד ליישוב שני.

רק שאלה, יש לך קשר לארגון 'צהר' באיזה שהיא צורה?

עמיחי פילבר: לא, לא, ממש לא.

כלום כלום?

עמיחי פילבר: שום דבר.

שמעון מוני מעתוק: הוא גם לא יועץ של המשרד או מטעם המשרד, למען הסר ספק, כן?

לא, מוני, שאלתי אותו שאלה.

עמיחי פילבר: אני אגיד לך, כשאני התפטרתי מהמשרד כתבתי למנכ"ל המשרד שאני מאמין שמחוץ למערכת אני אוכל להשפיע יותר.

שאלתי, קיבלתי תשובה.

עמיחי פילבר: כי אני אוכל לבוא, למשל פה, ולהגיד את דבריי.

מצוין.

עמיחי פילבר: וזה מה שאני עושה, אני לא קשור לאף אחד.

מעולה.

לא שאלתי כי אני יודע משהו.

אבי מעוז: לא, עמיחי, תגיד שחיברת דוח שקהלת הפיץ אותו.

אורי מקלב: כשכהנא, בתור חבר כנסת, הקים שדולה לכשרות כשהוא לא היה שר, היית בשדולה הזו?

אורי מקלב: אז תגיד את זה בגילוי נאות.

עמיחי פילבר: אני הייתי היועץ המקצועי של השדולה הזאת בהחלט.

יוליה מלינובסקי: מה רע בזה?

אורי מקלב: בסדר, אבל שיגיד את זה.

אורי מקלב: שיגיד שמתן כהנא היה - - -

יוליה מלינובסקי: אני לא שאלתי - - -

אורי מקלב: זה הכול, שאלו אותך שאלה תענה על זה.

יוליה מלינובסקי: רגע, אתם רוצים שאני אפתח עכשיו עם כל אחד שיושב בחדר איך הוא קשור לכל אחד מפה?

אורי מקלב: אבל שאלו שאלה.

יוליה מלינובסקי: לא, אתה רוצה שאני אעשה את זה?

יוליה מלינובסקי: שאני אתחיל עכשיו לבדוק מה הזיקה בין האנשים שיושבים פה בחדר?

אורי מקלב: כן, אם תתעורר שאלה תשאלי את זה.

עמיחי פילבר: אני גאה בזה, אני חושב שעשינו שם גם דברים טובים.

יוליה מלינובסקי: בוא, או שאני אבדוק מה הזיקה במועצת הרבנות הראשית בין האנשים שיושבים בחדר הזה?

אורי מקלב: אם יתעורר לך ספק תגידי את זה.

יעקב מרגי: גילוי נאות, לא אוהבים אותי ברבנות הראשית.

יוליה מלינובסקי: אז תפסיקו עם ה – השאלה הזאת, אני פוסלת אותה, למחוק את זה מהפרוטוקול, זה לא רלוונטי.

עמיחי פילבר: טוב, מה שאני רוצה להגיד זה שכשבאים לעשות רפורמה במערכת הכשרות צריך לתת את הדעת על כל החילוקים בין סוגי עסקים, בין סוגי מועצות דתיות.

עמיחי פילבר: למשל מביאים הרבה פעמים את המודל של הרב מיכה הלוי בפתח תקווה.

עמיחי פילבר: בפתח תקווה יש 400 עסקים ולכן אפשר לעשות שם מודל כלכלי שיכול להחזיק את עצמו, במועצה אזורית מרחבים יש ב-17 יישובים 30 עסקים ולכן אין שום מודל כלכלי שיכול להחזיק את זה.

עמיחי פילבר: על זה צריך לתת את הדעת.

עמיחי פילבר: עכשיו לעניין מה שיהושע אמר, לקבוע שעת השגחה.

עמיחי פילבר: יש הבדל עצום בין אם משגיח נמצא בקומה של מזון מהיר בקניון, ואז הוא יכול בחלק מהעסקים בעשר דקות לגמור את ההשגחה, לבין אם הוא צריך להגיע, אם הוא צריך זמן נסיעה או צריך זמן חזרה.

עמיחי פילבר: יש הבדל איך העסק בנוי, מה המבנה הפיזי שלו, כמה שטח עבודה יש לו שם, אם הוא יכול לעשות שני דברים במקביל.

עמיחי פילבר: כל הדברים האלה משפיעים ומזה צריך לעשות בסוף תמונה.

עמיחי פילבר: לגבי שעת השגחה, בגלל שהעלית את זה, היו ועדות שניסו לכתוב את זה, אי אפשר לכתוב שעת השגחה וההשפעה של שעת השגחה על המחיר של הכשרות היא בסוף – כי אתה קובע שאוטומטית זה 1,500 שקל למשגיח בחודש ותכפיל את זה בכפילויות של זה.

עמיחי פילבר: אני מאוד בעד תחרות, גם במודל שלי מופיעה תחרות, אבל זה צריך להיות ברמה – בסוף בעל העסק כשהוא מקבל תעודת כשרות הוא לא מחפש תחרות והוא לא מחפש את כל הדברים האלה, הוא רוצה תעודה שהוא יכול לשים על הקיר ואחרי שהוא ישים אותה על הקיר יבואו אנשים שסומכים על התעודה הזאת ויאכלו.

עמיחי פילבר: לכן אני שמח שהמועצות הדתיות והרבנויות המקומיות יישארו.

יוליה מלינובסקי: בצורה כזו או אחרת יהיה לזה פתרון.

יוליה מלינובסקי: בדגש על הפריפריה, אני כבר אומרת שבמה שבפריפריה המועצות האזוריות, לא יהיה עסק שרוצה לקבל כשרות ואנחנו נמנע ממנו את האפשרות.

עמיחי פילבר: במערכת הכשרות יש המון המון כשלים והם נכתבו בדוחות ושנים על שנים לא סידרו אותם, אבל רוב הכשלים האלה נמצאים בתוך המערך התפעולי שהמדינה אחראית עליו, ובמקום עכשיו לפרק את הכול ולהקים גופים חדשים ולהתחיל לעשות עליהם רגולציה ולראות אם זה עובד, מה שצריך לעשות זה צריך לעשות רגולציה לגופים הקיימים.

עמיחי פילבר: צריך לקבוע למועצות הדתיות איך הם עובדים, צריך לקבוע לרבנים המקומיים איך הם עובדים, צריך לקבוע נגיד שהרבנים המקומיים כפופים לרבנות הראשית והם פועלים לפי תקן כשרות של הרבנות הראשית.

עמיחי פילבר: אפשר גם להוסיף לרב מקומי, אם הוא רוצה תקן כשרות שלו ואם עסק ירצה ייקח את זה, לא ירצה לא ייקח את זה.

עמיחי פילבר: אבל בסוף אם רוצים לעשות תחרות אמיתית אז הבסיס זה המועצות הדתיות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כולנו ראינו את הדוח שלך, התייחסנו.

יוליה מלינובסקי: תסיים, בבקשה.

עמיחי פילבר: עוד משפט אחד.

עמיחי פילבר: אני אומר, כמו שאני יכול מחר בבוקר, אם יש לי צורך רפואי אני משלם מס בריאות במשכורת שלי ואני יכול ללכת לקופת חולים ולקבל את השירות הזה ואני יכול גם ללכת לגופים פרטיים ולקבל את השירות הזה וככה זה צריך לעבוד לדעתי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אני ביקשתי קודם את עורכת דין ליאת קליין, מנהלת מחלקת דת ומדינה, נאמני תורה ועבודה.

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

ליאת קליין: אז קודם כל תודה ובוקר טוב.

ליאת קליין: אני אדבר ממש בקצרה כי רוב הנושאים עלו.

ליאת קליין: אני רק אגיד במשפט שתנועת נאמני תורה ועבודה היא תנועה של הציונות הדתית ששמה לה למטרה לקדם את - - -

אבי מעוז: מהי תנועה?

אבי מעוז: מה זה קשור לציונות הדתית?

יעקב מרגי: את יכולה להכריע לי מיהו יהודי?

יעקב מרגי: תכריעי לי מי הציונות הדתית.

יוליה מלינובסקי: אצלנו הציונות הדתית במונופול של אבי מעוז, רק הוא מייצג את הציונות הדתית.

אבי מעוז: מה זה הציונות הדתית?

אבי מעוז: גברתי, על הטעות הזאת שאמרת בפעם הקודמת לא כדאי לחזור עוד פעם.

אבי מעוז: לא חוזרים על טעות פעמיים.

אבי מעוז: תסבירי למה את מתכוונת הציונות הדתית, את מתכוונת למגזר, את מתכוונת לציבור הציונות הדתית?

יוליה מלינובסקי: לא, לא, לא, אתה מייצג חלק מסוים והיא מייצגת חלק מסוים, אין לאף אחד מונופול על שום דבר.

יוליה מלינובסקי: ככה היא מרגישה, ככה היא מציגה את עצמה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא נותנים פה ציונים לאף אחד.

אבי מעוז: אני שמח שאת חוזרת בך מההערה הקודמת, תודה.

יוליה מלינובסקי: אני לא חוזרת בשום דבר, אני רק אומרת שאתה מייצג משהו שאתה חושב שזה נכון והיא מייצגת משהו אחר.

אבי מעוז: אני לא מייצג כלום, אני חבר כנסת, אני מייצג את הבוחרים שלי.

יוליה מלינובסקי: ציונות דתית זה מושג מאוד מאוד רחב.

אבי מעוז: נכון, נכון.

זה כמו עולי ברה"מ, לא רק ישראל ביתנו מייצגת אותם.

יוליה מלינובסקי: נכון, נכון, מסכימה איתך לחלוטין.

אבי מעוז: בדיוק, אני מסכים גם כן.

בבחירות בקמפיין תבדקי מה כתבתם.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, גברתי.

ליאת קליין: אז אנחנו תנועה דתית, תנועה ציונית דתית ששמה למטרה גם לקדם את ערכי הסובלנות והשוויון ואת האופי היהודי והדמוקרטי של המדינה, והכול טוב.

הכול טוב.

ליאת קליין: אני כן אגיד מאוד בקצרה לגופו של עניין ולגופו של התיקון, דווקא אנחנו כתנועה דתית, התיקון הזה הוא חשוב לנו.

ליאת קליין: דווקא אנחנו כצרכני כשרות שהכשרות חשובה לנו, חשובה לנו מערכת טובה של כשרות, חשוב לנו התיקון המוצע.

ליאת קליין: אני כן אגיד שאני שומעת פה את ההערות, שחלקן נכונות וחלק מהחששות שאנחנו גם שותפים להן בהליך.

ליאת קליין: על פניו זה שהמדינה נותנת שירותי דת הוא לא דבר רע, הוא דבר נכון, הוא דבר חשוב, זה אפילו דבר חברתי, ויש חששות שעולים מהתהליך שקורה עכשיו, אבל מה לעשות שכמו בתחומים אחרים ברגע שאין תחרות, ברגע שיש מונופול, ברגע שיש ניגודי עניינים, אז יש הרבה כשלים וזה מה שקורה במציאות היום.

יעקב מרגי: אם הרבנות הייתה נבנית על ידי פרופ' אביעד הכהן, שאני מעריך אותו ברמה האישית, המילה מונופול הייתה עובדת אצלך?

ליאת קליין: אני מדברת על זה שאין תחרות.

ליאת קליין: אני בכלל לא מדברת על - - -

יעקב מרגי: שאלתי לפרוטוקול ולחלל האוויר.

יוליה מלינובסקי: תסיימי את דברייך.

ליאת קליין: אז אני אומרת לגופו של תיקון ואני חושבת שהדברים האלה - - -

יעקב מרגי: שיחקו לי אותה 19 שנים פה יועצים משפטיים בכל מיני גופים, הטריפו את הכשר והכשירו את הנבלה והכול כשר בעיניהם בגלל הראייה הפוליטית וחושדים בנו על פוליטיקה.

ליאת קליין: אז אני לא באתי לדבר פוליטיקה, באתי לדבר על כשרות.

יוליה מלינובסקי: כן, גברתי, תתמקדי בדברים שלך, אל תיכנסי לוויכוחים עם חברי הכנסת.

ליאת קליין: לא, בסדר, ממש לא.

ליאת קליין: אני רק אומרת שלא באתי לדבר על פוליטיקה ובאתי לדבר על הכשרות עצמה ולומר שמה לעשות, כמו בתחומים אחרים ראינו שברגע שאין תחרות ויש ניגודי עניינים ואין פיקוח אז יש כשלים ויש כשלים במצב היום והתיקון הזה נכון ואנחנו היינו שותפים לתיקון הזה כבר הרבה מאוד זמן, לדעתי כבר מ-2005, וכן צריך לומר פה ברכות לשר חדש שנכנס.

ליאת קליין: הרבה דברים שאני שומעת בדיון שאומרים: נכון, היה צריך לתקן, את זה צריך לתקן, למה זה לא קרה עד היום?

ליאת קליין: הנה יש לנו פה שר חדש שהגיע ועושה פה יוזמה.

ליאת קליין: וכן, אני אומרת, יש לנו גם חששות מהתיקון כאן וצריך גם לבדוק, שמחתי לשמוע הבוקר גם על ההתייחסות לפריפריה ולנושאים שייכנסו פה לגבי המחירים וצריך לשים לב שההסדרה של הנושא הזה תבוא לידי ביטוי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

ליאת קליין: רגע, רק עוד שני משפטים.

ליאת קליין: אני רוצה לומר משהו גם על התחולה של התיקון הזה.

ליאת קליין: אני עבדתי הרבה שנים גם במשרד האוצר ועבדתי בארגונים אחרים, הדרך הכי טובה להפיל תיקונים היא פשוט כשזה לא מיושם.

ליאת קליין: אנחנו קובעים פה דברים שצריכים לקום והשאלה היא על זמנים, עוד שנה הדבר הזה צריך להיות בתוקף לפי התחולה של החוק הזה, שנה מיום ההודעה.

ליאת קליין: אני גם מתחברת להצעה שצריך לקבוע פשוט תאריך שזה צריך לקום.

ליאת קליין: מה קורה בינתיים?

ליאת קליין: מה קורה עם אותו תקן כשרות, מה קורה עם ההסדרה בתקנות.

יעקב מרגי: מה הלחץ?

ליאת קליין: מה הלחץ?

ליאת קליין: כי זה צריך לקרות, כי יש היום כשלים.

ליאת קליין: המציאות היא לא טובה.

יעקב מרגי: אבל יש פה 4,000 משפחות שלא נותנים להם מענה.

יעקב מרגי: את לא היית בדיונים הקודמים, יש לפחות 31 סעיפים שהם צריכים לתת הסברים.

יעקב מרגי: את יודעת את זה?

יוליה מלינובסקי: לא הסברים.

לתקן, תיקונים, יותר קשה.

יעקב מרגי: תיקונים והסברים.

יעקב מרגי: את יודעת את זה?

ליאת קליין: בסדר, צריכים להיות תיקונים והוועדה צריכה לעבוד קשה.

יוליה מלינובסקי: קודם כל זה יקרה, למורת רוחם.

בלי נדר, יוליה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נתקן.

יעקב מרגי: גם ביבי חשב שהוא יקים את הממשלה.

יוליה מלינובסקי: דבר שלא קרה פה 73 שנים זה יקרה.

ליאת קליין: הייתה פה רפורמה מאוד גדולה בתחום אחר לגמרי שליוויתי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, זהו.

יוליה מלינובסקי: יש לנו זמן קצר, המדבר האחרון תני פרנק, מכון הרטמן, אחר כך האוצר ואנחנו מסיימים.

אני ביקשתי רשות דיבור מהרגע שנכנסתי.

יוליה מלינובסקי: אתה דיברת כל כך הרבה פעמים.

לא דיברתי כלום, תבדקי בפרוטוקול.

תני פרנק: אני מבטיח להיות קצר כדי שחברי הכנסת יוכלו להמשיך לדבר, אם יושבת ראש הוועדה תסכים.

אבי מעוז: אבל אנחנו רוצים לשאול שאלה את הרב רפי יוחאי.

אבי מעוז: חבר הכנסת מרגי טוען שלא נותנים לו לדבר, נשאל אותו שאלה והוא ידבר.

יוליה מלינובסקי: אנחנו בעוד רבע שעה צריכים לסיים.

למה?

אני יכול להחליף אותך, לא יהיו הצבעות פה היום, מה את מפחדת?

תני פרנק: אני לא חושב שחבר כנסת יכול להחליף, הוא לא חבר בוועדה, אבל אולי זו טעות שלי.

מה מה מה?

תני פרנק: אני לא יודע אם חבר הכנסת חבר בוועדה, הוא לא יכול להחליף, לדעתי, אם הוא לא חבר בוועדה.

יוליה מלינובסקי: זה לא עניינך.

מה תפקידך?

יוליה מלינובסקי: זה לא עניינך, תני.

מה תפקידך?

תני פרנק: אני מייצג את המרכז ליהדות המדינה מבית מכון הרטמן.

אה, הייעוץ המשפטי של הכנסת זה אתה כאילו?

תני פרנק: לא, זו הייתה אמירה.

יוליה מלינובסקי: תני, ההערה הזאת לא במקום, זה לא עניינך, והדברים שקשורים לכנסת, לא אתה תתייחס לזה.

תני פרנק: אין בעיה.

אבי מעוז: יוליה, תודה על ההערה שלך.

יעקב מרגי: זה אותו מכון שמעצב את תכנית הלימודים של מדינת ישראל.

תני פרנק: לא של כל מדינת ישראל, אבל אולי בעזרת ה' זה גם יקרה.

יעקב מרגי: שלחתם זרועות לכולם.

אבי מעוז: אחרי החוצפה שלו לא הייתי נותן לו לדבר.

תני פרנק: אוקיי, תודה רבה.

תני פרנק: אני רוצה לשים את הדיון בקונטקסט.

תני פרנק: קודם כל הייתי פה בכמה דיונים בעבר על חוקי כשרות, דיוני כשרות, הדוח של משרד האוצר ב-2016.

תני פרנק: יש פה ותיקים ממני בוודאי ואני לא אקח להם את זה, אבל אני חושב שכן ליוויתי - - -

מה עם הדוח של משרד הדתות?

תני פרנק: אין דוח של משרד הדתות, למיטב ידיעתי יש מיפוי שנעשה - - -

ב-2019-2018.

תני פרנק: אני מכיר את המסמך של 'כושרות' שעשו עבודה טובה של איסוף המסמכים.

'איגוד היעל', אתה ראית את הדוח הזה?

תני פרנק: אני ראיתי את כל הדוחות שקיימים בתחום.

שאלתי אותך, את הדוח הזה ראית?

תני פרנק: גם את הדוח הזה ראיתי.

יוליה מלינובסקי: טוב, תני, לדברים שלך, מה יש לך להגיד?

יוליה מלינובסקי: לא להגיב לחברי הכנסת.

תני פרנק: סליחה, צודקת במאה אחוז, מקבל את ההערה.

בבקשה.

תני פרנק: אני רוצה להגיד כמה דברים.

תני פרנק: קודם כל רק אמירה לגבי העלויות, פשוט אני שם את העניינים בקונטקסט.

תני פרנק: אני מסכים שהדוח של רואה החשבון החיצוני שמשרד האוצר לקח ב-2016 לא היה מספיק טוב.

תני פרנק: אני רק מזכיר שבתוך הדוח עצמו נאמר שזה דוח ביניים, שהם לא הספיקו לכמת חלק מהעלויות הנוספות וזה אומר לפחות, לפי הערכה של מי שעוסק קצת בתחום הכשרות מבין שיש אולי עלויות נוספות, לא בהכרח הגיעו למסקנה שזה מייקר.

תני פרנק: אני כמובן אשמח לשמוע את משרד האוצר ואני שמח שמשרד האוצר הגיע למצב בסוף שהוא מציג אומדן אחרי הרבה שנים שלא היה אומדן.

לזה אתה קורא אומדן?

תני פרנק: אני לא משרד האוצר, אני לא עונה יותר לשאלות של חברי הכנסת.

אני בלי ליבה, חצי בבון, לא מבין מהחיים שלי, לזה אתה קורא אומדן?

תני פרנק: אני ממשיך.

אם היית מנהל חנות מכולת והיה מביא לך את זה מישהו לא היית לוקח אותו להיות רואה חשבון של קיוסק.

תני פרנק: אוקיי, אני לא כתבתי את זה ואני לא עומד מאחורי זה, אני רק אומר שטוב שיש.

לא, תן לי חוות דעת, כי יש לך חוות דעת על ח"כים.

עכשיו תן לי חוות דעת על זה.

זה אומדן?

תני פרנק: אחרי כמה דוחות של מבקר המדינה, כולל על חלק מהנוכחים פה שהיו מהמבוקרים, כולל דברים שנאמרו שלא התבצעו בדוח קודם של מבקר המדינה מ-2009-2008, אחרי ועדה שהזכירו כאן של הרבנות הראשית שישבה על המדוכה ועשתה עבודה רצינית, גם אם אני לא מסכים עם התוצאות שלה, אף אחד מהדוחות האלה לא יושם והכשלים לא תוקנו.

תני פרנק: אז אני רוצה להגיד, לפחות יש עכשיו משהו על הפרק שהגיע גם לדיונים בוועדה ואני שמח שזה הגיע.

תני פרנק: אני רוצה רק להגיד משהו כללי ובזה אני אגיע לסיכום, אני חושב שצריך לזכור מילים שלא מופיעות פה מספיק, אנחנו מדברים על כשרות, אנחנו מדברים על יהדות, אנחנו מדברים על חופש דת, גם כלפי אותם תאגידים פרטיים שרוצים לתת כשרות, שירצו לתת כשרות בעזרת ה' כתוצאה מהעברת החוק הזה, צריך לזכור לתת להם כמה שאפשר יכולת תמרון דתית, אני בכוונה אומר את זה, גם לקולא וגם לחומרא.

תני פרנק: לכן ככל שניתן להטיל פחות מגבלות על אותם גופים - - -

יעקב מרגי: כשרות במועדון לילה.

תני פרנק: ככל שאפשר להטיל כמה שפחות על אותם גופים - - -

אבי מעוז: זה לבקש מחבר הכנסת אלון טל שיחזיר את ההסתייגויות שלו.

תני פרנק: ולהטיל יותר רגולציות ולהטיל כן מגבלות על הגופים - - -

יוליה מלינובסקי: אתה מוזמן להגיש אותן.

אבי מעוז: אני אגיש אותן?

אבי מעוז: למה, הוא, זה בנפשו הדבר.

תני פרנק: חבר הכנסת מעוז, אני רק ממשיך, ברשותך, ולהטיל כן מגבלות ורגולציות על הגופים שקובעים את התקן, שהם גופים רשמיים של המדינה, אז אני חושב שזה נכון, וכמובן להרחיב ככל הניתן את היכולת לקבוע תקן על ידי ועדת הרבנים, שוב, גורמים שהם מוסמכים לתת כשרות היום.

תני פרנק: אנחנו לא מדברים על משהו שהוא מעבר לזה.

תני פרנק: תודה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: קיבלתי פה בינתיים עדכון שכן יש לנו בתי חולים שיש להם תעודת כשרות.

יוליה מלינובסקי: אני מתקנת את עצמי, כנראה לא כולם.

יעקב מרגי: אומרים לי שבזום יש אנשים שמחכים כבר שעתיים.

יוליה מלינובסקי: אבל אתם דיברתם.

יוליה מלינובסקי: ביקשתי מכם היום רק להקשיב ולשבת בשקט, לא התאפקתם, סליחה.

יוליה מלינובסקי: משרד האוצר.

אורי מקלב: מאסף הרופא יש לך גם?

יוליה מלינובסקי: לא כל בתי החולים עם תעודת כשרות.

אבי מעוז: גברתי, אני רק רוצה להציג שאלה לרב רפי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נשאל, אבל מרוב השיח שלכם והאנרגיות פה והאדרנלין שלכם אתם מנעתם מאנשים לדבר.

אבי מעוז: דווקא היינו רגועים היום.

אבי מעוז: היינו רגועים, לא מנענו מאף אחד לדבר.

יוליה מלינובסקי: אתם ביקשתם מצגת, הוצאתי אותה עכשיו מדיון אחר של ועדת הפנים של הכנסת.

אבי מעוז: כך ראוי, היא הגישה פה מצגת שהיא לא שווה הרבה וכך ראוי, שהיא תבוא ותציג אותה.

אבל אני רוצה לומר משהו קודם.

יוליה מלינובסקי: כן, בבקשה, חבר הכנסת אשר.

אני אגיד את זה בקצרה, למרות שחשבתי שכבר הוצגה המצגת.

יוליה מלינובסקי: לא, אני חיכיתי.

יוליה מלינובסקי: היא הייתה תקועה בדיון אחר, אתם יודעים שבמקביל יש מלא ועדות, אז עכשיו הוצאתי אותה לפה.

אבי מעוז: לא הכנסנו את זה לחוק ההסדרים, אמרנו תוציאו את זה מחוק ההסדרים.

יוליה מלינובסקי: לא יקום ולא יהיה.

יעקב מרגי: לא יקום ולא יהיה, זה עילה לעתירה.

אבי מעוז: בגלל שזה בחוק ההסדרים אנחנו לא יכולים לנהל דיון נורמלי.

יוליה מלינובסקי: אדוני, אתה ניהלת איתי דיון 11 שעות ביום חמישי.

אבי מעוז: היא נמצאת בוועדת הפנים והיועץ המשפטי נמצא בוועדה אחרת.

יוליה מלינובסקי: ואנחנו נשב בשבוע הבא איתך 24 שעות וכמה צריך.

אבי מעוז: מה מה?

יוליה מלינובסקי: אמרתי, בשבוע הבא נשב 24 שעות אם יהיה צורך.

אבי מעוז: מצוין.

יוליה מלינובסקי: ויהיה דיון לעומקה.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אשר, בבקשה.

60 שניות.

יוליה מלינובסקי: די, אתם כבר כמו גן ילדים, לא פחות מזה.

אני מתחיל עם זה קודם כל, שזה לא אישי, כי אני הולך להתרגז, כי אני כבר מרוגז מאתמול כשקיבלתי את הדבר הזה ואני אומר, אני יכול להגדיר את הדבר הזה, עם כל הכבוד, מי שעשה את זה הוא גרפיקאי, לא איש כלכלה, עם כל הכבוד.

אין פה כמעט דבר על כלכלה חוץ מהטעיות כאלה ואחרות.

זה לא דוח.

אם אתם כמשרד האוצר הייתם מסכימים שאזרח יגיש דוח כזה לרשות המסים על העסק שלה עם הגרפיקה הזאת ועם הדברים שאין להם רגליים אפילו לדברים שלהם - -

אבי מעוז: בלי נתונים.

- - הייתם מעיפים אותו ומגלגלים אותו מכל המדרגות.

אני חושב ביושר, ותאמיני לי, אני נותן לכם עצה טובה, כי חשבתי שכבר הצגתם את הדוח, אם לא הצגתם אותו, אל תציגו אותו היום, קחו רוורס, תשבו עליו עוד פעם ואז תציגו אותו.

גברתי היושבת ראש, יש לי פה הרבה מאוד שאלות שהן שאלות מהות, הם קובעים דברים על סמך כל מיני דוחות שגם לא נבדקו, הם קובעים דבר על הוצאות.

למשל בדוח, אני אתן דוגמה אחת, עלות המונופול היא 0.6 מגודל שוק המזון והמשקאות.

אוקיי?

חלק מהעלויות האלה, ממה זה מורכב העלות הזאת, את יודעת?

קריאה: עוד לא הצגתי, אני אשמח להציג ולאחר מכן - - -

לכן אני אומר קודם, אם הם מציגים עכשיו את הדבר הלא ראוי הזה, אם את היית מקבלת כזה דוח כשדיברו על נושא הקורונה, ששם היית אחת מחברות הכנסת המאוד פעילות, ידעת לצעוק ולשאול, וזה בסדר וטוב מאוד שעשית את זה, כי זה תפקידך, כזה דוח אם היה מביא לך משרד הבריאות היית עושה לשרון אלרעי מה שאפילו בנט לא עשה לה.

זה לא דוח, זה פייק, אתם מוכווני מטרה מכיוונים אחרים לגמרי, אתם רוצים להשיל את המדינה מענייני הכשרות כי זה יחסוך לכם כסף.

לכם, לאזרח זה לא יחסוך כלום, ייצא בלבול, תצא תחרות הפוכה, תצא אנרכיה.

זה לא דוח, עם כל הכבוד, ראינו כבר אנשי מקצוע בחיים, זה לא דוח כלכלי שמראה לא על הכנסות, לא על גידול ביוקר המחיה, לא על שום דבר, זו פשוט בושה לאינטליגנציה ואולי גם בושה למשרד האוצר.

ואני מבקש לתת לנו לשאול את השאלות כי יהיו פה שאלות מהותיות שבעצם מפילות את כל הדבר הזה.

יוליה מלינובסקי: אבל אנחנו בחוסר זמן.

אבי מעוז: למה?

אבי מעוז: עד אחת, לא?

יוליה מלינובסקי: לא, אנחנו רואים בהזמנה, זה היה כתוב עד 12, בגלל שאני באופן אישי איחרתי ברבע שעה אמרתי עד 12 ורבע.

יוליה מלינובסקי: אתם רוצים 12 וחצי, אבל אחר כך חייבים לסיים.

אז אני מציע, אולי את הקטע של הדוח נעשה בפתיחת הישיבה הבאה, לא צריך את כולם.

אורי מקלב: זה לא גוף חיצוני.

אבי מעוז: אני חושב שאנשים מחכים בזום שעתיים, שעתיים וחצי.

יוליה מלינובסקי: אבל אתם דיברתם כל כך הרבה זמן.

אבי מעוז: נו מה, אנחנו חברי כנסת, אנחנו לא באנו במטרה לחבל, כפי שאמרת, אנחנו באנו לברר את הדברים.

אורי מקלב: את כיושבת ראש צריכה להודות לנו שהדיון הזה הוא דיון פעיל, הוא דיון ערני, לא מנומנם, מקצועי מאוד.

יוליה מלינובסקי: אני ביקשתי בתחילת הדיון מכל חברי הכנסת, אמרתי: חבר'ה, תתאפקו, בואו ניתן כמה שיותר אפשרות לאנשים, מוזמנים חיצוניים, לדבר.

יוליה מלינובסקי: לא התאפקתם, דיברתם בלי סוף.

רגע, אבל גם אם מישהו אומר טעות לשבת לעשות לו ככה עם הראש: כן כן כן?

יוליה מלינובסקי: לא, אבל אנחנו - - -

לא, תגידי לי איך.

אורי מקלב: אז נעשה עוד דיון.

יוליה מלינובסקי: אתם רוצים לראות את המצגת או שאנחנו פשוט לא נתעסק עם זה?

אבל אם יש אנשים בזום, קודם כל שנראה את האנשים בזום.

יוליה מלינובסקי: אז לא תהיה היום הצגה של המצגת.

אז לא תהיה היום הצגה של המצגת.

יוליה מלינובסקי: אז גם לא יהיה בכלל.

אז לא יהיה בכלל.

מי צריך את זה?

יוליה מלינובסקי: אוקיי.

יוליה מלינובסקי: טוב, אז אין מצגת.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת להעלות, מי יש לנו בזום?

אין בעיה, אנשים בזום.

אבי מעוז: אמרו לי שיש נציגי הורים שומרי כשרות.

יוליה מלינובסקי: עו"ד אושרת לוי, יו"ר פורום הורים בנושא הזנה במוסדות חינוך.

יוליה מלינובסקי: זו את, גברתי?

אושרת לוי: כן, גברתי.

יוליה מלינובסקי: תודה, סליחה על הבלבול פה והבלגן, כי כולם חמים מאוד.

אושרת לוי: זה בסדר גמור, הנושא חם, דמוקרטיה.

נכון.

את רואה?

היא מבחוץ רואה יותר טוב ממה שאתם רואים פה מבפנים.

זאת הדמוקרטיה בהתהוותה.

יוליה מלינובסקי: זה כיף לשמוע מיעקב אשר.

אני דמוקרט ידוע.

יוליה מלינובסקי: כן, גברתי.

אושרת לוי: רציתי להציף נושא, אני מייצגת פורום הורים ובעניין כל הרפורמה של הכשרות אני רוצה להציף איזה שהוא נושא שאולי קצת נשכח, לפי דעתי, העניין של הקהל השבוי שנמצא בבתי הספר, שנמצא במועדוניות, בצהרונים, טיולים שנתיים, הדרך שהם יוצאים והמזון, כל ההזנה של מוסדות החינוך לא מקבלת, לעניות דעתי, את הבמה בחוק הזה.

אושרת לוי: זאת אומרת אנחנו קהל שבוי, אני כאמא לילדה אני קהל שבוי לא תהיה לי בחירה.

אושרת לוי: לא תהיה לי בחירה.

אושרת לוי: אם אני יכולה לבחור במסעדה ובסוג הכשרות שלה, כשאני שולחת את הילדה שלי לבית הספר כשעד היום הייתה לה אפשרות לאכול כשרות מה שנקרא מינימלית של הרבנות היום כל בית ספר, או כל עירייה או כל מועצה יכולה לעשות דין לעצמה ולבחור איזה שהיא כשרות שהיא רוצה ואולי היא לא תואמת את הכשרות שעד עכשיו ידענו, שזה של הרבנות.

אושרת לוי: מה שיוביל למצב שאנחנו נצטרך להדיר את הילדים מפעילויות.

אושרת לוי: הסוציואקונומי הגבוה יוכל לבחור את המועדוניות, צהרונים, את בתי הספר, כשהם רוצים לעשות את זה, אבל מי שמסתמך על הממשלתי, על המועדוניות של הרווחה לצורך העניין או כל דבר אחר, הוא בעצם קהל שבוי, אין לו בחירה.

יוליה מלינובסקי: גברתי, גם עכשיו אין לו בחירה.

אושרת לוי: עד עכשיו היה לנו את הסטטוס קוו והסטטוס קוו היה בסדר גמור, כולנו הלכנו לפי הרבנות ואין לי בעיה שזו תהיה הנורמה הכי נמוכה, מעבר לזה כל המרבה הרי זה משובח.

בדיוק, אחת מבחוץ מבינה יותר מכל הגאונים פה.

אבי מעוז: מילים פשוטות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נבקש אחר כך התייחסות ממשרד הדתות.

אורי מקלב: צריך לדעת שזה רוב הציבור המסורתי במדינת ישראל.

עו"ד אושרת לוי: אני רק רוצה להשלים את זה.

יוליה מלינובסקי: יש הרבה חוכמה במה שהגברת אומרת.

אורי מקלב: זה רוב הציבור.

אורי מקלב: לא פרנק מייצגת את רוב הציבור, עם הדברים הקיצוניים שהעוזר של העוזר של אלעזר שטרן.

אורי מקלב: האם שימשת כעוזר פרלמנטרי של אלעזר שטרן?

אורי מקלב: הוא מייצג בסקלה משהו קיצוני מאוד בתוך הנאמנים.

יוליה מלינובסקי: מה זה קשור עכשיו?

אורי מקלב: זה איפה הסטנדרט נמצא.

אבי מעוז: חבר הכנסת מקלב, אלעזר שטרן קשור למגרסות, לא קשור.

אורי מקלב: הוא היה העוזר הפרלמנטרי שלו.

די, לא כדאי לקלקל את מה שהגברת אמרה בתמימות ובפשטות.

יוליה מלינובסקי: אוי ווי, איך אתם מסתדרים בבית?

יוליה מלינובסקי: כנראה שאתם מוציאים את כל האנרגיות פה ובבית אתם שותקים.

מי נמצא בבית בכלל?

אבי מעוז: אה, פתאום את מרחמת על נשותינו?

אשתי אומרת שאני יותר פה אצלך בוועדה מאשר בבית.

יוליה מלינובסקי: מאיר מימון.

יוליה מלינובסקי: עובד המועצה הדתית אלעד.

יוליה מלינובסקי: אני הולכת לפי הרשימה של הזום.

אבי מעוז: כן, אבל אני גם רוצה לשאול את הרב רפי יוחאי.

יוליה מלינובסקי: לא, אתה לא זום, אתה פה פיזית, אני אראה אותך כל יום.

אבי מעוז: מה זה זום?

יוליה מלינובסקי: בבקשה, תעלו לי את משגיח הכשרות מהמועצה הדתית אלעד.

חשוב לגמור את כל מי שנמצא בזום.

כל הכבוד, גברתי יושבת הראש.

יוליה מלינובסקי: יש?

יוליה מלינובסקי: אין.

אני מבקש מאלה שעולים בזום לא לשים תמונות של מנהיגים מאחוריהם, זה יכול להרגיז פה כמה.

יוליה מלינובסקי: לא, לא מעניין.

יוליה מלינובסקי: שרית עדני.

יוליה מלינובסקי: הבנתי שיש לך היכרות עם חבר הכנסת אבי מעוז, לפי איך שהוא מכיר את השם.

אבי מעוז: לא, קיבלתי הודעה בווטסאפ.

יוליה, כמה שנים היית בלהב 433?

אבי מעוז: אין לי שום היכרות, לא מכיר, לא יודע.

יוליה מלינובסקי: כן?

יוליה מלינובסקי: זה אפרופו השאלות.

רגע, תישבע, תצהיר אמונים על זה.

יוליה מלינובסקי: לא, אני לא צריכה, פשוט אני לא רוצה שמה ש - - -

החבר'ה האלה עם הקומבינות.

אבי מעוז: למה את לא שואלת את הנציג של מכון הרטמן אם יש לו היכרות איתי?

יוליה מלינובסקי: אגב, מכל הכיוונים.

אה, חשבתי שבישראל ביתנו אין קומבינות.

יוליה מלינובסקי: אני לא מכירה את זה אצלי.

לא, פאינה – אה, היא לא פאינה.

יוליה מלינובסקי: שרית עדני, בבקשה, גברתי.

שרית עדני: שלום לכולם, ברשות

שרית עדני: כם אני לא אחזור על דברים שנאמרו כבר.

שרית עדני: אני מתחברת לדברים שאמרה עו"ד לוי ביחס לצרכני הקצה.

שרית עדני: כשאני מתייחסת לצרכני הקצה אני גם מתייחסת לתלמידים ובאותה מידה מתייחסת לאנשים שמגיעים לבתי חולים או מפעלים כמו חברות, כמו חברת חשמל, וכל המוסדות שהם מוסדות ציבוריים.

שרית עדני: ואני מתחברת גם למה שאמרה בתחילת המפגש הגב' זהבה שילון, לזה שאנחנו למעשה כצרכני כשרות נשענים על זה שיש כשרות בסיסית שהיא כשרות רבנות שעליה אנחנו סומכים שהיא משהו ותיק, מוסד ותיק שיודע ומכיר את כל התנאים והחוקים ואנחנו יכולים כמעט בעיניים עצומות להישען על הכשרות שלהם בכל מקום שאליו אנחנו הולכים.

שרית עדני: ולהתחבר למקום הזה שאם הולכים לעשות שינויים שהם שינויים מאוד משמעותיים, אנחנו מדברים פה לא על בונוסים, אנחנו מדברים פה על מזון, משהו בסיסי, וזה לא משהו שאנחנו יכולים בעצם לא לצרוך.

שרית עדני: אז אני מבקשת לקחת בחשבון ששינוי שכזה, אני מבינה שזה עניין של שנה, אבל גם אחר כך, לא יכולים לקחת איזה שהוא תאגיד פרטי שאני לא יודעת עד כמה אני יכולה לסמוך עליו ולהכניס אותו למקומות שהם מקומות ציבוריים.

שרית עדני: זהו, בקצרה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לך, גברתי, מאוד חשוב.

יוליה מלינובסקי: יש עוד גברת, אשתו של משגיח.

יוליה מלינובסקי: הגברת רוצה לדבר על מצבה האישי.

א.פ.: האמת שרציתי לדבר על מצבי האישי, אבל שמעתי קצת מהוועדה ואני חייבת להגיד משהו לגבי התחרות שמדברים.

א.פ.: זה לא יעשה שום תחרות, אני יכולה להגיד לך מסיפור אחד שהיה פה, ושוב, לא תכננתי לדבר על זה, אבל אני חייבת להגיד את זה.

א.פ.: הייתה פה מסעדה שבעלי היה משגיח, היה איתו הרבה דברים בכשרות, היה מחביא דברים באוטו, כל מיני דברים, אני לא אתחיל לפרט לכם, ענייני כשרות, לא כולם מבינים בזה, ופשוט לקחו לו והוא הלך והביא כשרות חיצונית, זה היה 'צהר'.

א.פ.: יום אחד אני שומעת ברדיו את השם שלו, כשרות והכול, אמרתי: איך יכול להיות, אבל אין לו כשרות?

א.פ.: התברר שנתנו לו כשרות 'צהר'.

א.פ.: עכשיו, המקום לא כשר בכלל, הייתה מסעדה בשרית וחלבית באותו מקום והוא קיבל על זה כשרות.

א.פ.: אז לגבי תחרות, זה שטויות, זה ייתן רק דבר אחד, לעשות שרירים על המשגיחים, אתה לא מביא לי כשרות?

א.פ.: אתה לא נותן לי כשרות על מה שאני רוצה?

א.פ.: אין בעיה, יש מישהו אחר.

א.פ.: אתה לא תרצה?

א.פ.: יש עוד מישהו, כי יש כאן עניין של הרבנות והם לא יכולים לעשות שרירים על הרבנות, זו הכשרות הבסיסית.

א.פ.: אתה רוצה כשרות?

א.פ.: זה א', ב', ג', אתה לא רוצה?

א.פ.: אין לך כשרות.

א.פ.: אתה לא יכול לבוא ולעשות שרירים על מערך הכשרות.

א.פ.: בעלי 11 שנים משגיח ומאז שנכנס ארגון 'צהר' זה רק עושה שרירים על הרבנות הראשית ועל המשגיחים, אם אתה לא רוצה לתת לי על מה שאני – זה מה שאני רוצה, אתה לא רוצה?

א.פ.: יש מישהו אחר.

א.פ.: יש כאלה שיודעים ש'צהר' הוא - - -

יוליה מלינובסקי: תודה לך, גברתי, מאוד מעניין מה שאת מספרת.

א.פ.: אני אומרת לך את זה מניסיון.

א.פ.: אך ורק מניסיון של מה שאני ראיתי והרגשתי פה בעניין הזה.

מה רצית להגיד ברמה האישית?

א.פ.: ברמה האישית, לעבודה הזו אין שעות, אין לה משמונה עד ארבע, הוא יכול להגיע הביתה ופתאום מתקשרים אליו שהגיעה סחורה שצריך לעשר ואסור לאכול סחורה לא מעושרת, הוא עוזב הכול ורץ.

א.פ.: מתקשרים אליו, יש בעיות, בום, מתלבשים, חוזרים חזרה.

א.פ.: חופשות, אנחנו לא יכולים לצאת לחופשות, אין מי שיחליף אותו, כי זה מקומות שלומדים את המקום, צריך ניסיון.

א.פ.: אף אחד לא רוצה להחליף אותו.

אורי מקלב: אפשר לשאול כמה ההכנסה שלו?

אורי מקלב: אם את מוכנה לפרט כמה הוא מרוויח גם?

א.פ.: תלוי, יש לו כמה מקומות.

א.פ.: יש מקומות שהוא מרוויח - - -

יוליה מלינובסקי: אבל אתה יודע שזה לא בדיוק.

אורי מקלב: יכול להיות שהיא מוכנה, אמרתי רק אם היא מוכנה.

א.פ.: אין לי בעיה להגיד, יש מקומות שהוא מרוויח 500 שקל, יש מקומות שהוא מרוויח 1,000 שקל, יש מקומות שהוא מרוויח 2,000 שקל, זה הכול ביחד כי משגיח זה כמה מקומות.

א.פ.: אבל גם ברבנות אומרים לו: תקשיב, אנחנו נותנים לך פה שקלול, אם אתה עכשיו נניח משגיח בסופר אתה חייב גם ל - - - אין להם הרבה כסף, אתה חייב לקחת אותו - - -(נתק בזום).

א.פ.: אנחנו גם לא יכולים לצאת מהבית.

יוליה מלינובסקי: טוב, אני לא רוצה להכניס אותך לאי נעימות.

אורי מקלב: מר יהושע ישי, הוא אורח שלנו, הוא לא כל פעם מגיע לפה, אם אפשר לשאול אותו רק שאלה.

היא באמצע לדבר.

א.פ.: אני רוצה לספר לכם עוד דבר, היה לנו יום נישואין, תכננו לצאת לאיזה מקום, הוא היה צריך ללכת לאיזה מקום לעשר ולחתום על תעודות וזה נמשך וזה נמשך וזה נמשך, ובסוף לא הלכנו, חזרנו הביתה, כי סגרו את המסעדה.

א.פ.: אני זוכרת שממש כעסתי עליו.

יוליה מלינובסקי: בסדר, זה קורה, זה בכל מקום עבודה קורה.

יוליה מלינובסקי: מה, אין רופאים - - -

אורי מקלב: אנחנו מאחלים לכם חיים מאושרים שתוכלו הרבה הרבה שנים להשלים את יום הנישואין.

יוליה מלינובסקי: חבר'ה, אל תעשו פה כאילו עוול, זה קורה בכל מקצוע.

אורי מקלב: גם לחברי כנסת זה קורה, זה קורה גם לאישה של חבר כנסת.

יוליה מלינובסקי: לא, בסדר, אני אתמול רבתי עם בעלי על יום הולדת של הבן שלי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

א.פ.: רגע, אני חייבת להגיד עוד משהו.

יוליה מלינובסקי: לא, תודה, גברתי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו שמענו הכול, התמונה ברורה מאוד.

יוליה מלינובסקי: בכל מקצוע זה קורה, אין רופאים שפתאום קמים והולכים?

יוליה מלינובסקי: אין טייסים שמוציאים אותם מאירוע משפחתי?

יוליה מלינובסקי: אני רבתי עם בעלי על יום הולדת של הבן שלי.

יוליה מלינובסקי: יצאתי לא צודקת, כי הוא צדק, אני התבלבלתי.

אני מוכן לוותר על רשות הדיבור עם זה חל ביום הולדת שלו.

יוליה מלינובסקי: אני התבלבלתי ביום ההולדת של הבן שלי, כי מה יש לי בראש עכשיו?

יוליה מלינובסקי: כשרות או מטרו, מטרו או כשרות.

אורי מקלב: אם תאמצי את התאריך העברי לא תתבלבלי מכיוון שזה ידוע.

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך, את לא שמעת מה שהיא אומרת, היא אמרה שבעלה המשגיח היה צריך להתעמת עם בעל המסעדה, במה הוא היה התעמת איתו?

אורי מקלב: שהוא היה מחביא לו דברים בתוך הרכב, בשרים ודברים כאלה, עד שהוא ראה את זה והוא הוריד לו את הכשרות, והיא אומרת שמה שקרה, שהוא לקח מערכת כשרות אחרת, שהיא בסדר.

אורי מקלב: היא משקפת, לא סתם הוא רב איתו.

אורי מקלב: זה מה שהיא אמרה.

יוליה מלינובסקי: טוב, אתם רציתם שאלות לישי, נכון?

אבי מעוז: לא, אני רוצה לרב רפי יוחאי.

אורי מקלב: לא, אני ביקשתי לשאול.

אבי מעוז: הרב רפי יוחאי איתנו, חבר הכנסת מרגי התלונן, אני רוצה לשאול שאלה אחת את הרב רפי יוחאי, שהוא יושב פה מטעם הרבנות הראשית, אני רוצה לשאול אותו אם הוא יכול להגיד בקצרה מה המשמעויות של הרפורמה כפי שהוא רואה אותה כשהוא אחראי על ה - - -

יוליה מלינובסקי: אבל הוא כבר דיבר.

אבי מעוז: מי דיבר?

יוליה מלינובסקי: אתה שואל את מנכ"ל הרבנות.

אבי מעוז: לא את מנכ"ל הרבנות, את מנהל האגף, הוא מנהל האגף המקצועי.

מנכ"ל הרבנות מייצג פה היום שתי אסכולות.

אבי מעוז: חבר הכנסת מרגי התלונן שכאילו לא נתנו לו לדבר, אז בואו ניתן לו לדבר.

יוליה מלינובסקי: אדוני, אתה קיבלת איומים?

יוליה מלינובסקי: אסרו עליך לדבר?

יוליה מלינובסקי: זה המקום, דבר.

להלן להב 433.

יוליה מלינובסקי: בוא, תראה לי את הטלפון שלך, אני רוצה לראות אם קיבלת אס.

יוליה מלינובסקי: אמ.

יוליה מלינובסקי: אס או לא.

איפה סגלוביץ' כשצריך אותו, תגידי לי.

יוליה מלינובסקי: תקשיב, יש לי ילדים, יש לי יכולות חקירה נפלאות, הכול בסדר.

אני יודע, אני בא מותש הביתה מהיכולות האלה שלך.

אורי מקלב: נאמץ אותך כמפקחת כשרות.

יוליה מלינובסקי: אני אהיה משגיחת כשרות חבל על הזמן.

זה אמרנו.

מי שלא הבין את אותו סרטון שרץ, אם היא תהיה הרבנית הראשית תאמין לי אני אשקול להתחיל לאכול רבנות.

אבי מעוז: אני רוצה לחדד את השאלה, האם ייגרם נזק ומה הנזק שעלול להיגרם לכשרות, למהות של הכשרות, עם הרפורמה הזו?

על פי השקפת עולמך.

יוליה מלינובסקי: קודם כל בוא אני אשאל אותך שאלה, האם אתה קיבלת איומים?

רפאל יוחאי: לא.

יוליה מלינובסקי: האם אסרו עליך לדבר?

רפאל יוחאי: לא.

יוליה מלינובסקי: האם אתה מרגיש פה מאוים?

רפאל יוחאי: לא.

יוליה מלינובסקי: אולי ממני, אולי מיעקב אשר?

היית רוצה כוס קפה?

רפאל יוחאי: שתיים סוכר.

תני לו לענות.

רפאל יוחאי: שלום, שמי רפאל יוחאי ואני מנהל תחום אכיפה וגם סגן ראש אגף הכשרות הארצי.

רפאל יוחאי: כמו שנאמר פה, יש מדיניות למשרד וזאת עובדה.

רפאל יוחאי: לעניין המקצועי, אני יכול לדבר על ההשלכות שאני רואה אותן כפי שהן.

רפאל יוחאי: קודם כל הניתוק של ספק השירות של הכשרות, דהיינו הרבנות הראשית, שהייתה מקדמת דנא, היה פה לכאורה לפי הנוסח הקיים מציאות של מעמד הרבנות כחלק ממתן השירות, אז במציאות הנוכחית כיום אין ספק שברגע שמאפשרים מציאות של סטנדרטיזציה של כל מיני גורמים, החל מהמועצה, דרך שלושת הרבנים, ודאי שזה - - -

יוליה מלינובסקי: אני לא שומעת אותך.

רפאל יוחאי: אז אני חוזר עוד פעם, במתכונת הנוכחית יש את העניין של הכשרות לגופה של כשרות, מיהו המתווך של הכשרות.

רפאל יוחאי: כמו שנאמר פה, עולם הכשרות זה מזון ויש פה מישהו שמעיד שהמזון כשר, האם זה רק רבנות, האם זה רק רבנות ועוד מישהו או כל מאן דבעי, והחידוש פה בחוק הזה שיש עליו רגולציה ופיקוח.

רפאל יוחאי: ודאי שככל שבחוק הזה יהיה מקום לשער השלישי הרי זה חוכא ואטלולא.

רפאל יוחאי: ברגע שתהיה אפשרות שיהיה או רבנות או שלושת הרבנים כפול 70 שלושת רבנים ועוד השער השלישי, אז זה חוכא ואטלולא כי המשמעות תהיה הפקרות מוחלטת בכשרות.

רפאל יוחאי: ככל שמאפשרים לגופים פרטיים להיות בתחום הזה זה אך ורק גופים שמחויבים לנהלים, נהלים של הרבנות שתיקנה מורשית ובעיקר שאכן יש יכולת לפקח עליהם.

רפאל יוחאי: אם יהיה מצב שיש פה כביכול רשות לאותם גופים לפעול ובפועל לא יהיו מפקחים או שלא יהיו מספיק סמכויות הרי שוודאי שהדבר יכול להוביל לג'ונגל כשרותי.

רפאל יוחאי: זאת אומרת, כמו שנאמר על ידי הגברת פה, עד היום המתח שבין הגופים למעשה הוביל לדרדור בכשרות, פשוט מאוד, המשגיח בסופו של דבר, ככל שיש רבנות אחת, הוא יודע שהוא מחויב לאכוף את נוהלי הכשרות, ברגע שבעל העסק בא בתביעה לבעל עסק לקיים נוהל כשרותי ובעל העסק אומר לו: תשמע, אם אתה תחייב אותי או יותר מדי תאכוף את זה או לא תעלים עין יש לי אופציות אחרות והאופציות האחרות לא מפוקחות, אז ודאי שזה יכול להוביל לדרדור.

רפאל יוחאי: באופציה הנוכחית כן יש לזה התייחסות, בחוק הנוכחי, החוק כרגע לפי מה שכתוב - - -

שמעון מוני מעתוק: החוק לא מאפשר - - -

לא אוטומטי, חצי אוטומטי.

שמעון מוני מעתוק: יש סנקציות ויש אכיפה.

רפאל יוחאי: אני לא בא לערער כרגע על המתווה.

שמעון מוני מעתוק: אני אשאל שאלה אחת, אני ארצה שתתייחס אליה בדברים שלך, אחרי כל מה שאמרת, האם החוק, כפי שאתה מכיר אותו עכשיו, עם סמכויות האכיפה שיש בתוכו, החוק החדש, אני לא מדבר עכשיו על הגופים שנותנים את זה, רבנות או לא רבנות, אבל האם החוק החדש, עם סמכויות האכיפה שיש בתוכו וקל וחומר העיצומים הכספיים שגם הם ייכנסו לתוכו פנימה כחלק מהעברת החוק, האם זה מחזק את סמכויות האכיפה של הרבנות הראשית או להיפך, מחליש אותה?

רפאל יוחאי: ודאי שכן, אבל בתנאי שזה יבוא לידי ביטוי מעשי.

שמעון מוני מעתוק: האם זה שהרבנות הראשית קובעת סטנדרטים בחוק החדש כסטנדרטים מחויבים, גם אם יש עוד גוף אחר - - -

לא, לא רק היא קובעת.

שמעון מוני מעתוק: רגע, אני מחדד את השאלה.

יוליה מלינובסקי: לא, לא, לא.

שמעון מוני מעתוק: רק להשלים את השאלה.

יש סטנדרטים כפולים.

שמעון מוני מעתוק: האם זה שהרבנות הראשית מקבלת סמכות לקבוע סטנדרטים מחויבים, נכון, יש גם עוד גוף שקוראים לו ועדת השלושה, שגם הוא יכול לקבוע, אבל האם לצורך העניין הרבנות הראשית מחוזקת שהיא קובעת סטנדרטים או לא מחוזקת?

רפאל יוחאי: היא תהיה מחוזקת אם היא תהיה הבלעדית, אבל אם יהיו פה עוד 70 גופים שיעשו את זה אז ודאי שזה לא - - -

שמעון מוני מעתוק: צריך להגיד את הדברים בצורה מדויקת.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להגיד לך, אני מבינה לליבך, אתה איש מקצוע.

יוליה מלינובסקי: כמה שנים אתה כבר שם?

רפאל יוחאי: מ-1997 למניינם.

יוליה מלינובסקי: אני לא טובה בחשבון, אבל זה הרבה מאוד זמן.

יותר מ-20.

יוליה מלינובסקי: סביר להניח שחוץ מזה שאתה עובד זה גם חשוב לך.

יוליה מלינובסקי: תראה מה אנחנו הולכים לעשות, כפי שדיברתי בתחילת הדיון, יש עיצומים כספיים על תאגידים, לתאגיד של הכשרות לא יהיה כדאי לעבוד בניגוד להנחיות של הרבנות הראשית כי אחרת הם ישלמו הרבה מאוד כסף.

יוליה מלינובסקי: בממשלה ביום ראשון עברה הצעת חוק על הנושא של סמכויות הפקחים, זה בעצם גם סמכות למי שמפקח וגם סנקציות על עסקים.

שמעון מוני מעתוק: בנוסף למה שקיים כבר פה.

יוליה מלינובסקי: בנוסף, זאת אומרת אלה כלים שעוד לא היו.

יוליה מלינובסקי: יהיה עוד נדבך נוסף שאנחנו כרגע בודקים אותו, אנחנו מנסים לסגור את כל הפרצות האלה, מה שלא היה עד עכשיו.

יוליה מלינובסקי: בנוסף, כמובן מה שאנחנו מדברים, זה לא בתחום האחריות של הוועדה, אבל זה מאוד חשוב, כמה פקחים יהיו לרבנות ולממונה כדי לאכוף את הנושא הזה.

אורי מקלב: זה העיקר.

ובמצגת הזאת ממש מופיע מספרים ותקנים והכול ואיור גרפי יפה דרך אגב.

יוליה מלינובסקי: אפילו דברים טובים אתה מצליח לקלקל.

אוי אוי אוי.

יוליה מלינובסקי: ובהמשך אפילו, אני מדברת פה בזהירות, בזהירות רבה, חוץ מפקחים בארץ, מכיוון שאנחנו כן רוצים לפתוח את הנושא של יבוא ולחשוב איך לעשות את זה בצורה חכמה, אולי גם נחשוב על אופציה של פקחים שיעשו את העבודה בחו"ל, באותם מפעלים ובאותן תעשיות.

יוליה מלינובסקי: אני מבינה לליבך, אתה לא רוצה לקלקל, להיפך, אתה רוצה שהעסק הזה יעבוד יותר טוב, אבל גם אנחנו רוצים בדיוק אותו דבר.

יוליה מלינובסקי: כן אנחנו רוצים לפתוח את זה לתחרות, אבל אנחנו גם דואגים לכלים הרלוונטיים, כמו עיצומים כספיים, כמו סמכויות, כמו יבוא, כמו פקחים - - -

רפאל יוחאי: הכלים הללו, כמו שאת ציינת, ובצדק - - -

יוליה מלינובסקי: אם אנחנו לא נדאג לזה זה באמת יהיה לוקה בחסר.

רפאל יוחאי: לא, ודאי, ודאי.

רפאל יוחאי: עוד פעם, גופים מבוקרים באמת עם אמצעי ענישה וכדומה, ללא מתן אפשרות לשער השלישי, ללא מתן אפשרות לשער השלישי שבג"צ קבע שמאפשר היום לבעל עסק, לנחתום, להעיד על עיסתו.

יוליה מלינובסקי: הבנתי, הנקודה הזאת ברורה לי.

רפאל יוחאי: מה שאני מבין כרגע, שככל שיהיה פה סוג של חוסר ודאות את בסופו של דבר יהיה גם רבנות, גם שלושת הרבנים כפול כמה, וגם עוד אופציות שכל אחד יעשה מה שהוא רוצה.

יוליה מלינובסקי: הבנתי, תודה.

אורי מקלב: לי יש שאלה.

אורי מקלב: אני אמרתי שאני חושב שזה שהרב יהושע ישי נמצא פה, אני חושב שתוכל לענות לנו.

אורי מקלב: אני לא יודע אם את יודעת, אבל ירושלים נחשבת כמועצה דתית שהדרישות שלה הן דרישות גבוהות בנושא כשרות, גם מטבע הדברים.

יוליה מלינובסקי: זה לא כל כך מעניין אותי, אבל אני מניחה שבגלל האופי של ירושלים זה משהו מאוד מאוד הגיוני.

אורי מקלב: זה כן, אבל אם יש טענות, אני אומר את זה בצורה הכי שקופה, שאם אנחנו מתלוננים שאין אחידות בדרישות בין המועצות הדתיות אז יש פער גדול, תמיד שמים את ירושלים שיש לה דרישות גבוהות מאוד בסטנדרט שלה.

אורי מקלב: בכשרות הסטנדרטית יש, גם מטבע הדברים, לרבנות אחרת בארץ יש סטנדרטים אחרים, ומדוע?

אורי מקלב: כי בסופו של דבר בירושלים יש גם הרבה יותר שוחרי כשרות שרוצים סטנדרטים יותר גבוהים והמועצה הדתית מתאימה את עצמה.

אורי מקלב: לא רק זה, גם בעלי העסקים רוצים שזה יתאים להם.

יוליה מלינובסקי: נו, מה השאלה שלך?

יוליה מלינובסקי: הבנו, ירושלים, אתה אומר ירושלים, לכולם זה מאוד ברור.

יוליה מלינובסקי: מה אתה רוצה לשאול?

אורי מקלב: טוב שהבנת.

אורי מקלב: אני מבקש לשאול אותך, תצא מנקודת הנחה שהסטנדרטים של הרבנות שייקבעו לא ייקבעו סטנדרטים אחרים כמוך, ייקבעו גם סטנדרטים פחותים בגלל שהרבנות תדבר על סטנדרטים כלל ארציים, ובמה זה יתבטא?

אורי מקלב: איפה מתבטא העלות היותר גבוהה?

אורי מקלב: היום אתה דורש מבעל מסעדה או פיצרייה, איפה יהיה ההבדל היום מאז ותיקח בחשבון שאותו גוף כשרות יצטרך משגיחים ויצטרך מפקח אחר ושאתה לא תיתן לו את השירותים האלה.

אורי מקלב: קח לך לנגד עיניך, מה שמשלם היום בעל פיצרייה בירושלים, שהוא מקבל את הכשרות הבסיסית אצלך, למה שיהיה עכשיו בגוף כשרות אחר שיצטרך לעמוד בסטנדרטים של הרבנות הראשית, איפה זה יבוא לידי ביטוי, או מה זה ישליך על העלות של בעל המסעדה, בעל הפיצרייה הזאת?

מה זה ישליך על יוקר המחיה?

על הלקוח?

אורי מקלב: ואנחנו לא מקבלים את התזה שלך שבסופו של דבר זה לא משפיע, נקבל את התזה שלנו שעלות הכשרות כן משפיעה על הצרכן בסוף.

יהושע ישי: במילה אחת, ההשפעה על יוקר המחיה לפי ההערכה שלי, ההערכה שלי, ואמרתי את זה גם קודם, ההשפעה זה שיוקר המחיה, זה לא רק שזה לא ישפיע, אלא זה יעלה את המחירים, ואם אתם רוצים אני מוכן להגיש לכם מסמך מנוסח היטב בצורה מסודרת, מסמך כלכלי, משום שברוך ה' יש לי גם רקע כלכלי ולא רק משפטי.

אז אני מבקש שתגיש לנו מסמך, ליושבת ראש הוועדה.

יהושע ישי: הנושא הזה גם מבחינת המדינה יעלה את עלויות ההוצאות של המדינה, כי המדינה היום הולכת לשים את היד בכיס כדי לממן - - -

הוא בהכשרתו גם עורך דין וגם מה?

אורי מקלב: כלכלן.

ו-30 שנה בכשרות.

אבי מעוז: תן לו להשלים את התשובה.

יהושע ישי: האוצר יצטרך להכניס את היד לכיס כדי לממן את כל התקנים החדשים שיצטרכו להכניס לרבנות הראשית כדי לממש, וגם אז אני בספק אם האוצר יסכים להוסיף תקנים בגלל מגבלות אחרות תקציביות שקיימות בכלל במערכת האוצר.

יהושע ישי: עובדה שהן חלו עד היום כי אחרת רפי יוחאי לא היה עובד היום רק עם ארבעה מפקחים, נדמה לי, או שישה מפקחים?

יהושע ישי: כמה יש לך?

רפאל יוחאי: שמונה מפקחים.

יהושע ישי: שמונה מפקחים?

יהושע ישי: אני לא מכיר שמונה מפקחים, אבל אני יודע שבמשך שנים הוא עבד עם ארבעה מפקחים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אם יש לך אפשרות להכין כזה מסמך אנחנו נשמח.

היה דיון מצוין, יוליה.

יוליה מלינובסקי: רגע, מנכ"ל משרד הדתות רוצה שתי דקות.

ואחר כך אני רוצה מילה.

יוליה מלינובסקי: לא, די.

יוליה מלינובסקי: אדוני, יהושע, תכין את המסמך, תעביר למנהלת הוועדה והיא תפיץ את זה לכל חברי הכנסת.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

שמעון מוני מעתוק: ממש שתי דקות, לדייק כמה דברים.

שמעון מוני מעתוק: אפשר לא להסכים איתי כמובן, אבל לפחות תנו לי לדבר שתי דקות ברצף, אני יותר מאשמח.

שמעון מוני מעתוק: כמה דברים שהם מושכלות יסוד, אבל חשוב לשים אותם על השולחן כדי שלא יהיו טעויות ואי הבנות.

שמעון מוני מעתוק: קודם כל זה שקוראים למשהו כשרות בהכשר הרבנות הראשית או הרבנות המקומית לא אומר שזה פועל בצורה תקינה או מספיק טובה ויש מה לתקן.

שמעון מוני מעתוק: זאת אומרת זה שרב מקומי נותן כשרות לא אומר שהתושב אוכל כשר.

שמעון מוני מעתוק: לצערנו, דרך אגב, אבל זו המציאות גם נכון להיום ולא בכל המקומות זה עובד טוב, חלק מעולה, חלק פחות.

קריאה: גם בחינוך וגם בבריאות.

שמעון מוני מעתוק: נכון, אני רק שם על השולחן, כי היה פה איזה שהוא, להבנתי סוג של תחושה שאם זה רב מקומי אז זה בטוח שזה מעולה.

שום דבר לא בטוח בחיים.

שמעון מוני מעתוק: בסדר, אז אני רק שם את זה על השולחן.

שמעון מוני מעתוק: שתיים, חשוב לי גם לומר, הרפורמה, אפשר להתווכח על מי נותן את הכשרות והכול, אבל אני חושב שדי ברור שברפורמה, בהנחה שקובעים סטנדרטים שקובעת הרבנות הראשית, נכון, גם ועדת השלושה, אבל הרבנות הראשית, וגם סמכויות פיקוח ואכיפה ועיצומים כספיים של הרבנות הראשית, זה לא דבר שמחליש את הרבנות הראשית אלא מחזק אותה.

שמעון מוני מעתוק: בסדר, נכון שוועדת השלושה, כמו שאמרו קודם, זה סוג של - - -

כביש עוקף.

אורי מקלב: אוטוסטרדה עוקפת.

שמעון מוני מעתוק: כביש עוקף, נכון, אפשר להתווכח עליו, אבל עדיין הרבנות הראשית מקבלת סמכויות שלא היו לה, לצערי דרך אגב, עד היום, וזה גם דבר שחשוב לשים אותו על השולחן.

שמעון מוני מעתוק: דבר שלישי, הרפורמה, התכנית לוקחת בחשבון תקופת היערכות לא קטנה כדי שהמציאות הנוכחית לא תקרוס לנו ושהכשרות תינתן במדינת ישראל במקביל להקמת המערך החדש.

שמעון מוני מעתוק: שוב, זו תקופה שלוקחת המון זמן שבמהלכה, וחשוב לדבר על העובדים, אף עובד, לצורך העניין מחר בבוקר באמצע נובמבר כשהחוק הזה יעבור, לא נפגע.

שמעון מוני מעתוק: זה נכון שיש פוטנציאל לפגיעה, אבל הדבר הזה יכול לקרות שנה לאחר מכן וזה מספיק זמן כדי לראות מה קורה עם המערך ואיך להיערך אל מול העובדים.

שמעון מוני מעתוק: זה נאמר גם להסתדרות בצורה מסודרת.

שמעון מוני מעתוק: הדרישה היחידה שקיבלנו מההסתדרות בישיבה שהייתה לצורך העניין הייתה להכניס סוג של אמירה שמי שכבר מועסק היום בהסכם ענפי כזה או אחר, הסכם קיבוצי, במלונאות או במקומות אחרים, יהיה ברור שההסכם הזה חל עליו גם מחר בבוקר בתאגידים הפרטיים.

שמעון מוני מעתוק: לא ברור שניתן להכניס סעיף כזה, וישבו שם נציגי הממונה על השכר, מה גם, אני אמרתי גם להסתדרות באותה ישיבה, שלדעתי זה יפגע בעובדים הללו מכיוון שיעדיפו משגיחים אחרים שאין להם הסכם.

יוליה מלינובסקי: זה אתם תעשו אחר כך.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, תם הטקס.

אני רוצה להודות ליושבת ראש הוועדה, היה דיון מצוין, חשוב, נתת לדברים לבוא לידי ביטוי.

חבל לי שהיועץ המשפטי לא היה פה.

אני אבקש מכם, תעבירו לו גם את רוח הדברים האלה כי הקונספט מאוד מאוד חשוב גם לדברים אחרים.

תודה לך, יושבת ראש הוועדה, ניפגש בישיבה הבאה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, מהדיון הבא אך ורק התייחסויות לסעיפים, אנחנו לא דנים יותר על שום דבר שלא בהרחבה.