ועדת העבודה והרווחה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 45, 2021-12-06 10:30

אפרת רייטן: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את ישיבת ועדת העבודה והרווחה.

אפרת רייטן: היום ה-6 בדצמבר 2021, ב' בטבת תשפ"ב.

אפרת רייטן: נדון במסגרת ישיבות ועדת העבודה והרווחה בהצעה לסדר-היום בדיון מהיר, של חברי הכנסת אוריאל בוסו, אורי מקלב, אופיר סופר, שלמה קרעי וגבי לסקי – בנושא: "השלכות רפורמת הכשרות ופגיעתה מצבת העובדים / משגיחים / מנהלים / מפקחים ורכזים של התחום.

אפרת רייטן: בבקשה, חבר הכנסת אוריאל בוסו, אני מעבירה אליך את רשות הדיבור, כדי להציג את הנושא ואת הדיון שאתה ביקשת שייערך הבוקר.

אוריאל בוסו: בוקר טוב לכולם.

אוריאל בוסו: אני מודה לך, היושב-ראש, על הדיון המהיר בניגוד להרבה ועדות, גם כן כאשר הנשיאות מאשרת לדיון מהיר, לא מקבלים את זה לפי התקנון בזמן הנכון, ואת עשית את זה ממש מהר.

אוריאל בוסו: אני חושב שגם כן, הדחיפות של העניין – ואני אסביר למה, היה לזה עניין שזה התקיים במהרה.

אוריאל בוסו: אנחנו כרגע נעזוב את נושא רפורמת הכשרות מבחינת ההשלכות שלה – הכלכליות, העלויות שדיברו על זה.

אוריאל בוסו: וגם צריך לזכור שזה נכנס בחוק ההסדרים, שחוק ההסדרים במהותו מדבר על ניהול כלכלי.

אוריאל בוסו: את זה נעזוב.

אוריאל בוסו: נעשו אין ספור דיונים – הוחלט מה שהוחלט.

אוריאל בוסו: הכנסת הצביעה, גם אם אנחנו לא מסכימים, לא ניכנס לדיון הזה, כי זה דיון הרבה יותר רחב.

אוריאל בוסו: אבל יש נקודה אחת שחלק בפרק העיקרי ברפורמה, בהשלכות שלה המידיות נמצא סכין על צווארם של לפחות כ-4,000 עובדים כאן במדינת ישראל, שזה מתחלק.

אוריאל בוסו: ואני אסביר מיד איך זה מתחלק – 4,000 עובדים.

אוריאל בוסו: יש בערך 328 עובדים במועצות הדתיות שנותנים שרות בכשרות.

אוריאל בוסו: 41 מנהלי כשרות.

אוריאל בוסו: 135 מפקחי כשרות.

אוריאל בוסו: 131 משגיחי כשרות בהעסקה ישירה של המועצות הדתיות, שהם עובד מדינה לכל דבר.

אוריאל בוסו: רכזי כשרות, מזכירות וכו'.

אוריאל בוסו: כמו-כן, יש 1,500 משגיחי כשרות שעובדים ברשתות שיווק.

אוריאל בוסו: נמצאים פה גם כן בבתי-מלון, ברשתות שיווק גדולות – סופר-סל, מגה, וכו', שנמצאים בהעסקה תחת הרשתות האלה – 1,500 עובדים.

אוריאל בוסו: 2,500 משגיחי כשרות, עובדים נוספים שמועסקים ישירות תחת עסקים כאלה ואחרים.

אוריאל בוסו: בסך הכול, אנחנו מגיעים בערך ל-4,000 עובדים.

אוריאל בוסו: 4,000 משפחות שלא יודעים מה הרפורמה הזאת ברגע שתיכנס לתוקף.

אוריאל בוסו: הרגע יש לה פרקים, מתי הרבנים יוכלו לתת כשרות – מתי?

אוריאל בוסו: מתי?

אוריאל בוסו: נמצאים פה הנציגים, הם ידברו איתכם.

אוריאל בוסו: אף אחד – לא משרד האוצר, לא המשרד לשירותי דת פשוט לא מדבר איתם.

אוריאל בוסו: רוח.

אוריאל בוסו: אוויר.

אוריאל בוסו: אנחנו יודעים איזה דיונים אנחנו עושים כאן בכנסת למתמחים, לעובדי רפואה, לסטודנטים, לכל 300 עובדים באיזה מפעל בדרום או בצפון שנמצא בסכנת סגירה – הכנסת על הרגליים.

אוריאל בוסו: 4,000 משפחות – אני מדבר עם אנשים, הם לא נרדמים בלילה.

אוריאל בוסו: אנחנו לא מדברים פה על האליטה של המשק שנמצאים בשכר של 30,000, או 40,000 שקלים.

אוריאל בוסו: זה אנשים שנמצאים בשכר של אלפי שקלים, והם נותנים קצת פרנסה.

אוריאל בוסו: והם מחטטים רגליים לפעמים מעסק לעסק.

אוריאל בוסו: וגם כן אלה שנמצאים בבתי מלון.

אוריאל בוסו: סתם, אני רק רוצה לומר לפעמים איזו תיזה, אחד מחברי הכנסת התבטא נגד משגיחים שנמצאים בשבתות במלון.

אוריאל בוסו: זה לא שבת כיף במלון.

אוריאל בוסו: אני לא מדבר איתכם מה הם מקבלים מבחינת התנאים.

אוריאל בוסו: אבל זו שבת עבודה מלאה – שנמצאים לפני קבלת שבת, במהלך כל היום לדעת שהמטבח פועל לפי התקן, לפי הצורך, ושלא יחללו שבת.

אוריאל בוסו: בבוקר ולפנות בוקר הוא צריך לבקר במטבח – זה לא שבת של כיף במלון, אם חושבים שהם עושים חיים.

אוריאל בוסו: זו רק דוגמה.

אוריאל בוסו: ועוד משגיחים שנמצאים בחצר האחורית של המסעדות.

אוריאל בוסו: זה לא בן-אדם שבא, פותח לך מסעדה ונהנה.

אוריאל בוסו: נמצא שם לברור אורז.

אוריאל בוסו: לעמוד באזור של התנור כדי לחמם.

אוריאל בוסו: בשביל לדאוג שלא יהיה בישול נוכרי ועוד כהנה וכהנה לפי ההלכה, אין מה לעשות.

אוריאל בוסו: אותם משגיחים אף אחד לא מדבר איתם.

אוריאל בוסו: אני אקרא קצת מעמדת הסתדרות המעוף, נייר עמדה שלהם.

אוריאל בוסו: אגב, יש לי המשך התקשרות ודיון עם יושב-ראש ההסתדרות, שאני גם כן מצפה.

אוריאל בוסו: יש להם שביתה, הכרזת סכסוך עבודה שהם יחליטו מתי להשתמש בו.

אוריאל בוסו: אבל ודאי שההסתדרות צריכה לומר את דברה ביחס לעובדים שנמצאים.

אוריאל בוסו: אני אקרא את נייר העמדה שנמצא כאן של הסתדרות המעוף שהגיש ערן שלום, עו"ד, מזכיר איגוד מקצועי ארצי של הסתדרות המעוף.

ענת כהן שמואל: חבל שהוא לא העביר לוועדה, היינו מעבירים לכולם, גם ליושבת-ראש.

אוריאל בוסו: בסדר.

אוריאל בוסו: אני אעביר את זה ליושבת-ראש גם כן את הנייר שיהיה לה בהחלט.

אוריאל בוסו: מערכת הכשרות בישראל היא הגדולה והמפותחת בעולם.

אוריאל בוסו: אומר את זה אדם לא חרדי, אני לא מאמין שהוא אדם דתי, אבל בתור איגוד מקצועי שמתייחס לעובדים.

אוריאל בוסו: קודם כל, מערך הכשרות במגזר הפרטי, זה מתחלק למגזר הפרטי ולמגזר הציבורי.

אוריאל בוסו: הוא מספר את ההיסטוריה שבעקבות עתירה שהגישה התנועה להגינות שלטונית בשנת 2004, בשנת 2017, נקבע כי יש לתקן את הזיקה בין משגיח ומושגח שזה חלק מרפורמת הכשרות.

אוריאל בוסו: נכון כרגע, אלפי משגיחי הכשרות מבצעים את עבודתם במגזר הפרטי, בבתי האוכל, במפעלים השונים מאבדים את מספר העובדים הגדול ביותר הצפוי להיפגע עקב הרפורמה.

אוריאל בוסו: יש כמה סוגי משגיחים.

אוריאל בוסו: לפי מחקר הכנסת שנערך בשנת 2017, קיימת הערכה כי 80% מכלל העוסקים בתחומי המזון והאירוח, מקבלים לקבל תעודת כשרות מאת הרבנות הרבנית.

אוריאל בוסו: אף אחד לא קפא, אבל זה מבחינתם עניין כלכלי.

אוריאל בוסו: שכר משגיח שנקבע על-ידי המועצה הדתית, למשל בתל-אביב, מבקש לשלם למשגיח סך של 38 שקלים לשעה ברוטו – זו עוד נקודה שצריך להעלות אותה ולדבר.

אוריאל בוסו: המגזר הכי מוחלש והסקטור שהכי נפגע, לא יודע למה, הם מדברים על שכר לשעה לגופים.

אוריאל בוסו: אבל ברור כאן

אוריאל בוסו: שמדובר על השכר הנמוך ביותר עבור שעת השגחה, לא כולל זכויות סוציאליות.

אוריאל בוסו: אגב, צריך לזכור שברפורמה שעתידה להיכנס, ייכנס גוף עסקי לחלוטין, ובדרך צריך להעסיק מעבר לכך גם כן את המנגנון שיפעיל את המערך הזה של העובדים.

אוריאל בוסו: גם כן אם העסק ישלם 38 שקלים, יותר נכון, הוא ישלם 70 שקל, 90 שקל מדובר.

אוריאל בוסו: אנחנו רואים את זה גם היום בארגון כמו "צוהר", שכבר נמצא בחוץ ושעת משגיח הרבה יותר יקרה.

אוריאל בוסו: זהות המשגיח, שכרו, שעת השגחה והפיקוח על עבודתו של המשגיח נעשית על-ידי מועצה דתית.

אוריאל בוסו: יש ניתוק מוחלט מהעסק לבין המשגיח עצמו.

אוריאל בוסו: יש מנגנון שפועל באופן מסודר.

אוריאל בוסו: עשרות או יותר משגיחי כשרות שמועסקים במשק סגור, למשל, יש מקומות כמו בפתח תקווה אני יודע שהקימו מערך כשרות.

אוריאל בוסו: המכרז של החברה הזאת נעשה על-ידי מועצה דתית.

אוריאל בוסו: אחראי לחברה הזאת זה רב העיר, שהוא נותן את מערך הכשרות.

אוריאל בוסו: אין לאף עסק קשר ישירות עם המשגיח.

אוריאל בוסו: כל הכסף עובר דרך התאגיד הזה.

אוריאל בוסו: ולכן אין כאן שום חשש של משגיח מושגח.

אוריאל בוסו: לטעמנו, הוא אומר, הרפורמה ומתכונה מהווה כשל כפול של המדינה ביחס למערך הכשרות בכלל, למשגיחי הכשרות בפרט.

אוריאל בוסו: המדינה נכשלה בכובעה כמחוקק, בכך שהיא מותירה את העובדים המפורטים ללא הסדר ראוי.

אוריאל בוסו: אף אחד לא מדבר.

אוריאל בוסו: יש פה אנשים שיש להם 20, 30 שנה בבתי מלון, במפעלים מסוימים שהם מועסקים כמשגיחים, וכרגע, אף אחד לא מדבר איתם.

אוריאל בוסו: מי ייתן להם את הפרישה בזמן.

אוריאל בוסו: את התנאים הסוציאליים, הפנסיוניים ההמשכיים שיש להם.

אוריאל בוסו: שום דבר.

אוריאל בוסו: יבוא היום גוף ויגיד, אני לוקח היום as is כרגע מחדש מהתחלה בלי שום שנת ותק, וברגע זה אני מתחיל את העסק שלי, אחרת זה לא כלכלי.

אוריאל בוסו: ולכן הם גם כן נותנים בסוף הסתדרות המעוף מספר רעיונות איך אפשר ליישם.

אוריאל בוסו: להלן אפרט הנושאים שמצריכים הסדרה.

אוריאל בוסו: שמציאת פתרון מוסכם לקליטת העובדים, אשר בהמוניהם ימצאו מפוטרים.

אוריאל בוסו: הגדרת מנגנון סיום העסקה בגבייה – זה הדבר היחיד שאנחנו מבקשים.

אוריאל בוסו: לא מדברים על כל רפורמת הכשרות, אבל צריך להכניס בפרק – הגדרת מנגנון סיום העסקה וגבייה באשר לזכויות הסוציאליות שמסתיימים עבודתם תחת המעסיק הישיר.

אוריאל בוסו: העובדים במגזר הציבורי - - - על תנאי סיום עבודת פרישה מעודפים כמו כל דבר שכאשר המדינה עושה רפורמה מסוימת במערכת הבריאות, מערכת הביטחון בנושא הפנסיות שלהם.

אוריאל בוסו: יש איזה מנגנון שנותן העדפה או סיום.

אוריאל בוסו: גם ברשויות המקומיות כשיש תוכנית הבראה מסוימת, מתייחסים כרגע לעובדים שנמצאים מעל 30 שנה, מעל 20 שנה, סיום העסקה מוקדם או הטבות לפורשים, אבל צריך להתייחס אליהם.

אוריאל בוסו: לחייב את הגופים - זה הדבר העיקרי.

אוריאל בוסו: לחייב את הגופים שיוקמו בדמי העסקה מינימליים, שיוסדרו בהסכמים קיבוציים.

אוריאל בוסו: אין להם הסכם קיבוצי שיכול בכלל להבטיח אותם.

אוריאל בוסו: במקומות שלא יוקמו גופי כשרות, המועצה תמשיך לתת שרות כשרות כמו שקיים עד היום.

אוריאל בוסו: צריך מתווה מוסכם של העסקת עובדים כל עוד לא הוקם גוף שיקלוט את העובדים והמטלות שנוגעות לכשרות.

אוריאל בוסו: צריך מתווה.

אוריאל בוסו: מה עושים בינתיים.

אוריאל בוסו: מה עם הגוף שנמצא.

אוריאל בוסו: לכן אני אומר, גברתי היושבת-בראש, צריך לבקש ולדרוש ממשרד לשירותי דת / משרד האוצר, שמתייחסים לרפורמת הכשרות, אגב, בעיניים כלכליות לחלוטין.

אוריאל בוסו: צריך בדרך להסתכל ולהגיד להם, חבר'ה, תשימו קט, תתייחסו לפרק של העובדים, ולתת להם ביטחון כלכלי.

אוריאל בוסו: השר לשירותי דת, ברגע שהוא נכנס, ואני לא מדבר על כלל המחלוקות שיש לנו איתו.

אוריאל בוסו: אבל הוא מגדיר את הרבנות הראשית כמונופול.

אוריאל בוסו: ככה הוא אומר מעל בימת הכנסת – מונופול, מונופול.

אוריאל בוסו: המילה הזאת גורמת לדה-לגיטימציה לרבנות הראשית שקיימת 100 שנה, ודאי לפני קום המדינה בידי אנשי הציונות הדתית שאליהם הוא נמנה והיא הוקמה הרב קוק, והרב הרצוג.

אוריאל בוסו: זה כמו שמגיע שר פנים חדש למדינת ישראל, וברגע שהוא נכנס, הוא אומר – השלטון המקומי זה מונופול.

אוריאל בוסו: צריך לעצור את המונופול הזה, ולהתחיל לקחת סמכויות מראשי ערים, בזמן שאנחנו יודעים ששר הפנים הוא ודאי המקצועי והחוקי של השלטון המקומי.

אוריאל בוסו: ברגע זה הוא הכתובת, במקרה הזה, נעשה כאן בדיוק פעולה הפוכה מהרגע שהוא נכנס.

אוריאל בוסו: הוא אומר – הרבנות היא מונופול, ואז מנסים לקעקע.

אוריאל בוסו: אנחנו שומעים שהוא גם כן מבקש אולי לשנות, הרי כל הכללים משתנים תוך כדי תנועה, ותוך כדי משחק, לשנות את הכללים.

אוריאל בוסו: שינו את זה בחוק הדיינים, כי לא מסתדר למנות דיינים.

אוריאל בוסו: עכשיו הוא הולך לשנות גם כן את הוועדה לבחירת דיינים, את הרוב הקובע, בגלל כשלא מסתדר, לא שמענו כזה דבר ששר המשפטים, תוך כדי שהוא עכשיו מנסה למנות דיינים לעליון, הוא יגיד – תעשו קט, כי אני לא מצליח למנות את מי שאני רוצה.

אוריאל בוסו: נשנה את שיטת הבחירה אצל השופטים בוועדה למינוי שופטים, ואז תהיה חלק מהוועדה, ואז נמשיך כדי שנצליח לגבש רוב.

אוריאל בוסו: לא שמענו כזה דבר.

אוריאל בוסו: אבל בכל מה שקשור לנושא הדת, וגם כן הוועדה למינוי דיינים, אנחנו שומעים את זה ולא מתביישים.

אוריאל בוסו: אין בעיה – תעצרו.

אוריאל בוסו: לא מצליחים למנות כרגע, נשנה את המנגנון.

אפרת רייטן: חבר הכנסת בוסי, תוך כדי שאתה תיארת את הדברים, רשמתי לעצמי את מספר הנקודות הבולטות ביותר מתוך הדברים.

אפרת רייטן: נשמע את המשרד לשירותי הדת בהתאם לדברים.

אפרת רייטן: ברשותך, יושבים עוד חברי כנסת, והיות והדיון באופן יחסי לא ארוך מאוד, אז אם יש לך משהו לסיים.

אפרת רייטן: בבקשה.

אוריאל בוסו: אני באתי כאן בעיקר לזעוק את זעקתם של משגיחי הכשרות, אלפי המשפחות שנמצאות בחוסר ודאות מוחלט.

אוריאל בוסו: ולכן אנחנו מקווים שמהוועדה הזו תצא בשורה אמיתית, שלמרות הרפורמה ומחלוקותיה, לפחות החלק הסוציאלי והחלק של העובדים יישמר.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

אפרת רייטן: תודה רבה, חבר הכנסת בוסו.

אפרת רייטן: חבר הכנסת אבי מעוז.

אפרת רייטן: בבקשה.

אבי מעוז: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, אני מצטרף לדבריו של חבר הכנסת בוסו, לגבי המהירות שבה נקבע הדיון.

אבי מעוז: אני אומנם חבר כנסת חדש, אבל יש עוד הרבה דברים שמחכים - יישר כוח.

אבי מעוז: בשונה מחבר הכנסת בוסו, אני כן רוצה להגיד שהדרך שבה הועברה רפורמת הכשרות בחוק ההסדרים, זה היה בילט אין שלא ידונו בכלל במצב העובדים, כי המהירות, והחיפזון, למרות שאנחנו ישבנו שעות על גבי שעות, אבל בכלל לא דנו על מצב העובדים.

אבי מעוז: דנו רק בדבר אחד – איך שוברים מערך כשרות שהוא בנוי לתפארת, עם ליקויים שצריך לתקן אותם, אבל איך שוברים את המערך הזה לחלוטין.

אבי מעוז: מנתצים אותו ומפזרים אותו לרסיסים קטנים.

אבי מעוז: אני אסביר מה הכוונה.

אבי מעוז: לא לקחנו בחשבון – הממשלה לא לקחה בחשבון כשהיא הביאה את רפורמת הכשרות בחוק ההסדרים, לא לקחה בחשבון בכלל שעומדים אנשים ומשפחות, למעלה מ-4,000 אנשים, משגיחים, ומפקחים וכיוצא באלה ודנו בזה בלי לקחת את זה בחשבון.

אבי מעוז: עכשיו אחרי שנהרס מערך הכשרות, בפירוש, נהרס, מכיוון שאנחנו לא עוד המועצה הדתית.

אבי מעוז: בשנה הזאת כבר, מינואר, יכול רב עיר - אני אתן דוגמה, כדי שנבין על מה אנחנו מדברים.

אבי מעוז: למשל, רב עיר אילת, סתם אני נותן דוגמה, רב עיר מסוימת יכול מחר לבוא לירושלים, ולתת תעודת כשרות במלון בירושלים.

אבי מעוז: יושב פה משגיח, ממלון בירושלים, הרב יגיד לו – תשמע, אני לא מחמיר כל כך, אז אתה עכשיו עם כל הכבוד לך, ונכון שאתה בא מצד ההלכה, אני רוצה לעשות דברים אחרים.

אבי מעוז: הוא לא ימצא את מקומו.

אבי מעוז: הוא הצטרך להתפטר.

אבי מעוז: רב העיר אילת יביא את המועצה הדתית שלו, או שהוא ייקח מהמועצה הדתית בירושלים, והם יהיו פה המשגיחים - ואותו אחד מה הוא יעשה?

אבי מעוז: מה הוא יעשה מחר?

אבי מעוז: מה יעשה עם משפחתו?

אבי מעוז: מה משפחתו תעשה?

אבי מעוז: – נשבר מטה לחמם.

אבי מעוז: אני חושש מאוד מהצורה הזאת שבה זה נעשה.

אבי מעוז: זה נעשה מהר מדיי, אבל את הנעשה אין להשיב.

אבי מעוז: אני מבין, זה כבר חוק, חוק ההסדרים.

אבי מעוז: לצערנו, עכשיו אנחנו רק מנסים לתקן את מה שנהרס, וזה נהרס.

אבי מעוז: אני אקצר את דבריי, כי אני רוצה שהם ישמיעו את דבריהם.

אבי מעוז: חשוב לשמוע את דבריהם, להבין את כל ההיבטים של ההרס הנורא הזה, ואת הסכנה שמרחפת למעלה מ-4,000 משפחות, ונדון בזה בכובד ראש.

אבי מעוז: אם תוכלי, גברתי היושבת-ראש, לגייס גם את משרד האוצר לזה, המשרד לשירותי דת, בסדר, הוא ייתן את דברו.

אפרת רייטן: יש לנו נציגים של משרד האוצר.

אפרת רייטן: יש לנו נציגים של משרד העבודה.

אבי מעוז: משרד האוצר הבטיח בדיונים האינסופיים כמעט שנערכו פה שייתן תקנים.

אבי מעוז: אני בכלל לא יודע אם התקנים האלה ניתנו.

אבי מעוז: הם לא מופיעים בשום מקום.

אבי מעוז: אין תקנים.

אבי מעוז: ואני חושב שתפקידם כחברי כנסת לדרבן, לקחת את ה-4,500 משפחות האלה, לקחת אותן עלינו, ואנחנו נדאג להן.

אבי מעוז: אנחנו צריכים לצאת מפה עם בשורה – אל תדאגו, אנחנו איתכם.

אבי מעוז: אנחנו נעזור לכם בכל מה שקשור למטה לחכמכם.

אבי מעוז: תודה.

אפרת רייטן: תודה רבה, חבר הכנסת מעוז.

אפרת רייטן: חבר הכנסת מקלב.

אפרת רייטן: בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי היושבת-בראש, חבריי חברי הכנסת השותפים ויזמו את הדיון.

אורי מקלב: כפי שאמרו חבריי, ודאי השכלת ללמוד שהרפורמה בכשרות עברה בחוק ההסדרים, זאת הייתה למורת רוחם, למורת רוחנו, ולמורת רוחם של אנשי המקצוע, היועצים המשפטיים וכל מי שקשור לזה.

אורי מקלב: זה לא היה המקום המתאים לדון ברפורמת הכשרות במסגרת חוק ההסדרים.

אורי מקלב: אנחנו ראינו את זה, ודאי ההשלכות הן רבות ופוגעניות מאוד.

אורי מקלב: אחת ההשלכות המאוד בולטות שלא היה לידי ביטוי בתוך דיוני הוועדה, אבל בא לידי ביטוי בשטח – השלכתם של 4,000 מפרנסים משפחות לרחוב ממש.

אורי מקלב: אנשים ששנים רבות עסוקים, ומועסקים בהשגחה, והם היום מוצאים את עצמם – נשבר פת לחמם, והם היום עומדים במצב לא ברור.

אורי מקלב: אגיד לך איפה הבעיה.

אורי מקלב: אנחנו ניסינו להעלות את זה לסדר-היום בוועדה, בדיונים.

אורי מקלב: הדיונים היו צריכים להיות מהירים ולא היה זמן לזה.

אורי מקלב: גם הייתה זריית חול בעינינו ובעיניי המשגיחים – אם אנחנו נדון, לא ניתן למנכ"ל משרד שירותי דת.

אורי מקלב: אנחנו נשב, אבל מתברר, שעד שיושבים ועד שקמים, החוק הזה בשנייה ושלישית, ובעצם, לא עשו איתם שום דבר.

אורי מקלב: אנחנו היינו במאבקים אחרים בתוך החוק עם נושאים אחרים, ודאי שזה לא עלה לסדר-היום.

אורי מקלב: אני רק רוצה לציין, שניתן להם ארבע דקות בזום להציג את עמדתם של המשגיחים, וכשרצו שניים, אמרו, לא, רק אחד.

אורי מקלב: כשבעלת מסעדה הופיעה בפני הוועדה, וניסיון לעשות דה-לגיטימציה לעבודת המשגיחים, היא הייתה צריכה להתנצל על דברים שנאמרו.

אורי מקלב: יש בעיה של דימוי של המשגיחים – זאת אומרת, אלה שנלחמים בכשרות, עושים את זה על חשבון המשגיחים.

אורי מקלב: צריך לשמוע גם מהם את עבודתם הקשה, המחייבת האחראית, מה דורש ממשגיח, אולי העבודה נראית מבחוץ – אתה רק עומד ומשגיח.

אורי מקלב: אבל העבודה היא פיזית ואחראית מאוד, ומאמצת מאוד, ושלוקחת הרבה שעות, ועוד רבים דברים.

אורי מקלב: חופש – אתה צריך לבוא, אין מי שיעשה את זה במקומך, זה לא הגיע.

אורי מקלב: אי אפשר לפתוח את העסק.

אורי מקלב: משהו מרכזי בעסקים.

אורי מקלב: ההשגחה היא - מי שמבקש תעודת כשרות, אז הוא צריך לעמוד בדברים.

אורי מקלב: זה דורש מהמשגיח לפקח עליהם, וכשדברים שלא נעשים, אי אפשר לבדוק אחר כך אם נעשים, זה רק נמצא בזמן אמת.

אורי מקלב: לכן, העבודה היא מאוד קשה ומחייבת.

אורי מקלב: האנשים האלה, זה המקצוע שלהם.

אורי מקלב: יש להם מקצוע שהניסיון רב, הלימוד רב.

אורי מקלב: קשה להם למצוא עבודה אחרת.

אורי מקלב: ואני רוצה להגיד לך – עוד לא היה דבר כזה במדינת ישראל שאלפי עובדים מפסיקים את העבודה שלהם, והכנסת לא רעשה, והציבור לא רעש.

אורי מקלב: על עשירית מכמות עובדים, על 5% מכמות עובדים – על 180 עובדים, הכנסת רועשת.

אורי מקלב: ועדת העבודה, והרווחה, כמה דיונים היו עושים?

אורי מקלב: כמה ועדת כספים, על ניסיון של סגירת עסק, ושהפועלים הולכים הביתה.

אורי מקלב: לא היה דבר כזה שזה עבר כך.

אורי מקלב: סגירת עסק על-ידי רפורמה.

אורי מקלב: בסופו של דבר, אנחנו בידינו, הממשלה גרמה לכך, גורמת לכך, לא משנה מה היא רוצה עכשיו, אני לא אכנס לגופו של רפורמה, אבל היא זאת שגורמת עכשיו לפיטורי העובדים האלה.

אורי מקלב: זה לא מישהו אחר.

אורי מקלב: זה גם לא קשיים עכשיו של העסקים שהם גרמו לכך.

אורי מקלב: הממשלה הלכה, והיא עשתה חוק ממשלתי שאין שינוי בתהליך ההשגחה ברפורמה, ואותם, שלחו אותם למקום אחר כפי שמדובר, ואין כמו ועדת העבודה, אני אומר את זה לגברתי יושבת-הראש.

אורי מקלב: זה בדיוק השולחן שצריך לפעול ולעשות, ויש מה לעשות.

אורי מקלב: הרפורמה מבחינתם נכנסת בעוד שנה לתוקף.

אורי מקלב: עכשיו זה הזמן שאנחנו יכולים לעשות בשינוי חקיקה, לעשות את הדברים האלה לעזור להם.

אורי מקלב: אנחנו יכולים, ביוזמה של הוועדה – את היושבת-ראש, את בקואליציה, יכולה ליזום, ואנחנו ניזום איתך ביחד, כי אנחנו כחברים, או מי שמעוניין בזה, ליצור תיקונים לחוק הזה.

אורי מקלב: עד שייכנס לתוקף, לעשות את השינויים שיכולים להבטיח – יכול להיות בתמריצים, יכול להיות בתקנות.

אורי מקלב: יש מה לעשות בנושא.

אורי מקלב: יכול להיות עדיפות בקבלה ובמקומות אחרים מי שמעוניין, זה לא דבר פשוט כל כך, וזה גם לא לעבור מקום עבודה בנושא הזה.

אבי מעוז: חלק מהרפורמה היא מהחודש הבא.

אבי מעוז: מועצות דתיים, או רב מקומי יכול - - -

אורי מקלב: נכון.

אורי מקלב: יכול להחליט.

אורי מקלב: ואז הוא יכול גם להפוך, אבל אני אומר, יש עדיין מה לעשות.

אורי מקלב: יש להם גופים שמייצגים אותם.

אורי מקלב: יש להם ייצוג.

אורי מקלב: יש אנשים שנמצאים פה.

אורי מקלב: הם רק מבקשים – בואו תדברו איתנו, בואו תשבו איתנו.

אורי מקלב: בואו נראה איפה אנחנו נמצאים.

אורי מקלב: זה במסגרת דיון מהיר, אבל זה צריך להיות אחרי זה במסגרת דיון מעמיק ורציף של הוועדה שאין לי ספק שאפשר עוד הרבה להשיג.

יצחק פינדרוס: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להודות גם לעמיתי, חבר הכנסת הרב מקלב, וגם לאוריאל בוסו ולכל החברים שהעלו את ההצעה לדיון מהיר.

יצחק פינדרוס: יש כאן אבסורד.

יצחק פינדרוס: הרציונל התיאורטי שעמד מאחורי הצעת החוק בחוק ההסדרים, היה בעצם ההסדרה של הנושא של משגיח מושגח היה על זה דיון ארוך, אבל לא עכשיו כאן אולי דיון על הנושא הזה.

יצחק פינדרוס: בסופו של דבר, יש מערכות במדינת ישראל שלא מתפקדות טוב.

יצחק פינדרוס: אני בא מהשלטון המקומי, אני לא יכול להגיד שהמערכות של היטל השבחה ותכנון ובנייה עובדות כמו שצריך.

יצחק פינדרוס: משטרת ישראל – יש עליה ביקורת.

יצחק פינדרוס: מערכת בתי המשפט – יש עליה ביקורת.

יצחק פינדרוס: אף פעם מדינת ישראל לא באה כפתרון, ואמרה, בואו נקים מערכת ובעצם נחסל את זה.

יצחק פינדרוס: פה, הבעיה היא גדולה מאוד, ולכן, הוועדה תצטרך לשבת בלא דיון אחד ולא שניים.

יצחק פינדרוס: יהיו פה הרבה דיונים על העניין הזה, כי מישהו הצטרך לטפל בזה.

יצחק פינדרוס: הרי בסופו של דבר, אותם 4,000, 4,500 או 3,500 מתחלקים לכמה חלקים.

יצחק פינדרוס: חלק אחד – עובדי המועצה הדתית, שזה יהיה נטל על מדינת ישראל בסוף.

יצחק פינדרוס: אי-אפשר לפטר עובד מועצה דתית מהיום למחר, גם אם תרצה.

יצחק פינדרוס: תיאורטית, אני לא חושב שזה יצליח, ההפרטה והכשרות חלילה תצא מידה של הרבנות המקומית, אז מדינת ישראל, משרד הדתית הצטרך למצוא פתרון תקציבי לעניין הזה.

יצחק פינדרוס: אבל זה חלק אחד.

יצחק פינדרוס: יש לך 3,000 אנשים שבעצם אין להם תנאי שכר, ואין להם בעצם מעסיק ישיר שאתה יכול לתבוע אותו, כי אותה מסעדה אומרת רגע, אתה עובד זמני.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, שאנחנו שולחים 3,000 אנשים הביתה, בעצם ללא שום גב.

יצחק פינדרוס: פה, אנחנו כוועדה נצטרך לקחת אחריות ולראות מה עושים עם אותם אנשים.

יצחק פינדרוס: אנחנו נשמע אותם עכשיו, ונראה מה עושים.

יצחק פינדרוס: לצורך העניין אם מדינת ישראל הייתה מחר מפריטה את משטרת ישראל וכל גוף שרוצה ייתן שירותי משטרה, או כל גוף שירצה ייתן שירותי שיפוט, אין ספק, שאנחנו נצטרך לטפל באותם שוטרים שנשארו במשטרה ההיסטורית, או בבית המשפט ההיסטורי, או באותה עירייה היסטורית שנותנת שירותי תכנון ובנייה, או כל דבר כזה או אחר.

יצחק פינדרוס: ולכן, לנו יש כרגע 3,000 איש, או 4,000 איש, אני לא יודע את המספר המדויק שלהם, שאנחנו נצטרך לראות איך אנחנו מוצאים להם פתרון תעסוקתי נכון וטוב.

יצחק פינדרוס: תודה.

אפרת רייטן: תודה רבה, חבר הכנסת פינדרוס.

אפרת רייטן: ניגש אליך מיד, חבר הכנסת אבוטבול.

אפרת רייטן: במשך כחצי שעה שמענו את הטענות הרבות של חברי הכנסת שהגיעו לדיון המהיר.

אפרת רייטן: אני רוצה לשמוע את נציג המשרד לשירותי הדת.

אפרת רייטן: אני רשמתי לעצמי את הנקודות העיקריות.

אפרת רייטן: כמובן, אם יש עוד דברים, נשמח להתייחסות שלך.

אפרת רייטן: אל"ף, לגבי המספר – 4,000 איש.

אפרת רייטן: האם אלה הנתונים שגם יש אצלכם, ואנחנו מדברים על 4,000 איש שבעוד כחודש לא ימצאו את עצמם בעבודה.

אפרת רייטן: זה הדבר הראשון.

אפרת רייטן: הדבר השני הוא, לגבי תנאי העזיבה שלהם, הפרישה שלהם - האם שומרים כרגע על הזכויות שלהם?

אפרת רייטן: מי דואג לזכויות של העובדים?

אפרת רייטן: האם יש להם מקום חלופי, וכו'?

אפרת רייטן: האם היה שיתוף פעולה ודיונים מולם, מול המשגיחים לבין המשרד לשירותי הדת?

אפרת רייטן: נאמר פה גם לעניין הבטחה בארגונים החדשים.

אפרת רייטן: דיברתם על הסכמים קיבוציים, והבטחה של זכויות, האם הדברים האלה גם לנגד עיניכם?

אפרת רייטן: וטענות שונות כמו: פגיעה בסקטור הכי מוחלש, או האם ראיתם את אותם עובדים כאשר ניהלתם את הרפורמה הגדולה הזו, שאני לא נכנסת אליה, היא לא נדונה בוועדה שלנו.

אפרת רייטן: אני גם מודה שאינני בקיאה מאוד בפרטים שלה, ובאמת, זה לא העניין שאנחנו מדברים עליה כרגע, כמו שאמר ביושר, חבר הכנסת בוסו, הרפורמה עברה ונכנסה לספר החוקים.

אפרת רייטן: אנחנו מדברים, ומקדישים את הדיון כרגע בענייני העובדים שהחשש הוא שהם ימצאו את עצמם עוד רגע ללא עבודה בכלל ומי מגן עליהם.

אפרת רייטן: בבקשה, אדוני.

מיכאל ג'ובאני: אנחנו כגורמי מקצוע בתוך המשרד, אנחנו מתייחסים ברפורמה לשני הצדדים.

מיכאל ג'ובאני: יש השלב שאמור להיכנס ב-1.1.22, ויש שלב שאמור להיכנס ב-1.1.23.

מיכאל ג'ובאני: בתווך של השנה הזאת, יש את הנושא של המועצות המוסמכות שהוסמכו על-ידי המשרד, מועצות דתיות, ושם, כמעט ולא יהיה שינוי, כי ברגע שמועצה דתית הופכת למוסמכת, אז היא ממשיכה לתת את שירותי הדת בעניין הכשרות.

מיכאל ג'ובאני: לגבי ה-1.123, זה מצב שבו יהיו מועצות שלא יקבלו הסמכה לא ב-2022 ולא ב-2023.

מיכאל ג'ובאני: יש לשר במסגרת החוק אפשרות לבצע הארכה לחצי שנה לכל מועצה דתית, או לכל גורם נותן כשרות בפריסה ארצית.

מיכאל ג'ובאני: ועד לחמש שנים, כל פעם בהארכה של חצי שנה, בשביל לתת מענה, זאת אומרת, להשאיר את המצב קיים, ולא לגרום לרעידות מיותרות.

אפרת רייטן: אתה מדבר איתי גם על השימור של העובדים, וגם מבחינת מספרם.

אוריאל בוסו: שים לב, היא שאלה אותך שאלה באמת מקצועית - האם יש התייחסות מבחינת

אוריאל בוסו: כם לתת את הדעת על העובדים.

אוריאל בוסו: אמרת לה תקשיבי, חלק אחד ב-1.1.22, חלק ב-23', כך יש לו אפשרות להאריך.

אוריאל בוסו: בשורה תחתונה - אתם נותנים את הדעת לעובדים פיזית, לא משנה אם זה ב-22', 23', 24', בסוף זה מגיע לפתחנו אותם עובדים, שאם ייכנס תאגיד, אם ייכנס גוף עסקי, ולא ירצה להתייחס אליהם - אותם חבר'ה הולכים הביתה.

אוריאל בוסו: לא מדבר עכשיו עוד חודש, עוד חצי שנה.

אוריאל בוסו: השאלה אם יש התייחסות מבחינתכם?

אוריאל בוסו: למשל, השר יכול להחליט שכול גוף שיקום היום והוא יהיה המעסיק - הוא התחייב להתייחס לעובדים הקיימים, למשל.

אוריאל בוסו: השאלה היא אם נתנו את הדעת על הנושא הזה, זו השאלה.

יצחק צחי חמדני: אני מנהל אגף משאבי אנוש במועצות הדתיות.

יצחק צחי חמדני: כמו שחבר הכנסת בוסו אמר, יש כ-300 עובדים במערך הכשרות במועצות הדתיות, שאר העובדים הם עובדים פרטיים במערך הכשרות שהם עובדים של בתי העסק והם לא עובדים במגזר הציבורי.

יצחק צחי חמדני: לא חלים עליהם הכללים של עובדים במגזר הציבורי, והמגזר הציבורי הוא לא המעסיק שלהם.

אפרת רייטן: אז מתוך ה-4,000 עובדים האלה?

יצחק צחי חמדני: מתוך ה-4,000 עובדים האלה, כ-300 בערך הם עובדי המועצות הדתיות, הם עובדי המגזר הציבורי.

יצחק צחי חמדני: לגבי מי שעובד המגזר הציבורי – הרעיון הוא שרובם השתלבו בתוך מערך הכשרות הקיים, כאשר המועצות הדתיות ייהפכו לגורם מוסמך.

יצחק צחי חמדני: מי שלא השתלב בתוך המועצות הדתיות, אנחנו נראה את המספר, ואז נשלב אותם בתפקידים אחרים בתוך המערך של המועצה הדתית.

יצחק צחי חמדני: אם זה בנישואין, אם זה בקבורה, אם זה במערך.

יצחק פינדרוס: איפה השתלבו בתאגידים, אני מנסה להבין?

אפרת רייטן: אני רוצה לחדד את המספרים צחי.

אפרת רייטן: לפחות על סמך המספרים שכרגע מנה חבר הכנסת בוסו, דיבר 1,500 משגיחים בתי מלון, רשתות שיווק גדולות, ועוד כמעט 400 במועצות הדתיות, וכ-2,500 בעסקים אחרים.

אפרת רייטן: מה זה אומר מבחינת העובדים האלה?

אפרת רייטן: איך תשפיע עליהם הרפורמה עכשיו באופן מידי?

יצחק צחי חמדני: הרפורמה תשפיע עליהם בכך שהם הצטרכו להשתלב, במקום שהמועצה הדתית והרב המקומי היה נותן את ההסכמה שלהם, והוא היה אומר, לדוגמה, ניקח את נתניה, סתם כדוגמה, אותו משגיח היה צריך לקבל את הסכמת הרב המקומי בנתניה, והעיר בנתניה להיות חלק ממערך הכשרות, זה אומר, שאם היום ניכנס לבתי עסק פרטיים, זאת אומרת, יכול להיות ב-20 חברות השגחה, הוא הצטרך למצוא את מקומו ב-20 חברות ההשגחה הלאה.

יצחק צחי חמדני: ויכול ויהיה והוא הצטרך להשתלב בהם.

יצחק צחי חמדני: האמונה שבסוף סך הכול בתי העסק, כמו שחברי הכנסת אמרו פה, הדבר הזה הוא וולונטרי.

יצחק צחי חמדני: כמו שאנחנו מכירים, יש מסעדות ויש עסקים לא כשרים בישראל.

יצחק צחי חמדני: אני בהשכלתי רואה חשבון, הייתי רואה חשבון של מסעדות, מי שעושה את זה, עושה את זה כי הוא רוצה כשרות, כי זה מביא לקוחות.

יצחק צחי חמדני: הרעיון הוא שבסוף הם השתלבו במערך השגחות אחר, פרטי.

יצחק צחי חמדני: במקום שיהיה מועסק על-ידי בעל העסק, הוא יהיה מועסק על-ידי - - -

אוריאל בוסו: אין בעיה, ברור.

אוריאל בוסו: אני מדבר על אותו עובד, אין לו בעיה תחת העסק, או תחת התאגיד לעבוד.

אוריאל בוסו: אבל הוא מבחינתו עובד היום 15 שנה, 20 שנה בעסק, יש לו כבר איזה רצף פנסיוני, יש לו ותק, יש לו עוד מעט פנסיה.

אוריאל בוסו: עכשיו יבוא התאגיד ויגיד לו: אדוני, אני לא לוקח אותך עם כל מה שהיה לך עד עכשיו.

אוריאל בוסו: הוא מתחיל היום מקט – 38 ₪ ברוטו.

אפרת רייטן: כל זכויותיו שצבר העובד במהלך השנה האלה עובר.

אפרת רייטן: האם באבחת יד הן נעלמות כל הזכויות?

אפרת רייטן: כל צבירת הפנסיות?

יעקב מרגי: המחוקק לא נתן את דעתו מלכתחילה.

יצחק צחי חמדני: צחי אין לזה שום רלבנטיות לצבירה.

יצחק פינדרוס: לא הבנתי.

יצחק פינדרוס: אני עובד במלון בירושלים 10 שנים, בגלל שאני במועצה הדתית, שלחו אותי למלון.

יצחק פינדרוס: אני מקבל משכורת מהמלון.

יצחק פינדרוס: בסדר.

יצחק פינדרוס: אני בכוונה יורד לרזולוציה הזאת, כי מדובר על 2,000 אנשים.

יצחק פינדרוס: אני עובד במלון בירושלים, 10 שנים משגיח כשרות, על זה דוחות ביקורת, על זה הכול, ועל זה גם הכתבות בעיתונים, הכול בסדר גמור.

יצחק פינדרוס: מערך הכשרות כרגע עברה לתחרות, ונכנס תאגיד לצורך העניין.

יצחק פינדרוס: התאגיד היווני אורתודוקסי, נתן כשרות עכשיו למלון.

יצחק פינדרוס: אותו משגיח כשרות שעובד שם 10 שנים וצבר זכויות, כי הוא צובר זכויות, בא המלון בצדק, אומר לו: תקשיב, הגוף היווני האורתודוקסי הזה, לצורך העניין, לא מוכן להעסיק אותך, הוא רוצה להביא משגיח שלו, במחיר אחר.

יצחק פינדרוס: מה קורה עם אותו משגיח?

יצחק צחי חמדני: יש 134 משגיחים במועצות הדתיות.

יצחק צחי חמדני: כל שאר המשגיחים, כמו שאמרנו בהעסקה פרטית.

יצחק צחי חמדני: רק לגבי המשגיחים במועצות הדתיות יכול להיות - - -

יצחק פינדרוס: אני לא דיברתי על משגיח מהמועצה הדתית.

יצחק פינדרוס: שאלתי שוב, אני מחדד את השאלה.

יצחק צחי חמדני: הרעיון הוא בסוף המועצות הדתיות יקבלו הסמכה ככל הנראה לפי הרפורמה.

יצחק צחי חמדני: יקבלו הסמכה כגוף נותן כשרות.

יצחק צחי חמדני: נניח ואותו משגיח שאדוני נתן בדוגמה שלו, המועצה הדתית שלו לא תקבל הסמכה כגוף נותן כשרות, הוא יהיה בפנסיה תקציבית, ואז יש לזה השלכה לזכויותיו, אז יימצא לו תפקיד אחר בתוך המערך.

יצחק פינדרוס: עוד הפעם.

יצחק פינדרוס: אני לא שואל על עובד מועצה דתית.

יצחק פינדרוס: אני שואל על אותם אלפי עובדים שהם לא עובדי מועצות דתיות.

יצחק פינדרוס: הוא עובד מלון המלכים, לצורך העניין.

יצחק צחי חמדני: הפנסיה שלו היא צוברת, וזה לא משנה אם 10 שנים אני עובד אצל אל"ף, ואחרי זה אני עובר לעבוד עם בי"ת.

יצחק פינדרוס: והביטחון התעסוקתי שלו, מה אתה אומר על זה?

יצחק צחי חמדני: הביטחון התעסוקתי שלו יכול וייפגע.

יעקב מרגי: נפגע, מה זה.

משה אבוטבול: יישר כוח לחבריי שיזמו את הדיון, דבר שהוא נצרך מאוד מאוד.

משה אבוטבול: אבל אתם יודעים, יש משל קצר שאומר - כשאתה מזמין רצף לבית, אתה יודע לפי המרצפת או הראשונה או השנייה מה אתה הולך לקבל ממנו.

משה אבוטבול: הרפורמה הזאת שאנחנו לא נדון בה, כפי שאמרו חבריי, וכבר שאומרים עובדה מוגמרת, אז כשאתה רוצה את הריצוף איך שהוא נעשה בצורה מזוגזגת, בצורה כזו הרוסה, אתה מבין שהרפורמה לא נעשתה מטעמים מקצועיים, כי שוב, כשרוצים לבצע רפורמה אמיתית בדברים מסוימים, צריכים לתת את הדעת מראש על כל מיני דברים כמו המקרה החשוב הזה, של להותיר אלפי משגיחים ללא מקומות עבודה, ועכשיו, אחרי שכבר העברנו את הרפורמה, בוא נתחיל לדון מה קורה איתם - זה עוול, זה פשע וזה גם רשע.

משה אבוטבול: כי לא מתחילים את זה ככה.

משה אבוטבול: היו קודם כל צריכים להתחיל אל"ף, בי"ת בדברים האלה.

משה אבוטבול: גם כשאל-על, בזמנו, מטעמי התייעלות כאלה ואחרים, פיטרה טייסים, או עשתה כל מיני רפורמות, או כל מיני דברים כאלה שרצו לעשות את זה – הם קודם כול ישבו על המדוכה מה עושים עם כל הדברים האלה.

משה אבוטבול: ארגוני העובדים - אני זכיתי בשלל התפקידים שהייתי במרוצת החיים, בשבילי החיים, להיות גם חבר במועצות פועלים, ואנחנו יודעים מה זה האיגוד ההסתדרותי כשהם ידעו לדאוג לכולם, ולא נחו עד שאחרון מפוטרים – לדוגמה, ב"אמפא" בבית שמש, כשסגרו את המפעל, ידעו לדאוג לכולם, מעבר לכל חבילת הפיצויים שלא יישאר אחד בבית.

משה אבוטבול: פה יש מין תחושה רעה ומרה, שאותם אנשים בגלל שהם לא טיפוס אלים, או טיפוס כזה שיודעים לצעוק - אני הייתי איתם בהפגנה לפני שלושה שבועות שם.

משה אבוטבול: אומר לכם את האמת, זה היה נראה כמו תפילה במניין.

משה אבוטבול: הם לא מרעישים, אנשים באמת צדיקים, יראי שמיים.

משה אבוטבול: מישהו צריך לבוא ולדבר עבורם.

משה אבוטבול: איך שאמר שלמה המלך בזמנו שהיה חכם מכל אדם, אגב, הוא גם ידע את שפת החיות, כך שזה יכול להתאים גם פה לבניין.

משה אבוטבול: הוא אמר – "פתח פיך לאילם".

משה אבוטבול: אתה צריך לדעת, במקום שאין אנשים שיודעים לדבר עבור מישהו, אתה תהיה אותו אחד שפותח את פיו.

משה אבוטבול: אני חושב שחברי הכנסת העיקריים שהביאו את זה פה לוועדה – הזכרתי את שלמה המלך שאמר: "פיך לאילם".

משה אבוטבול: אנחנו אמורים להיות אותם אלה של דורשי הצדק.

משה אבוטבול: ואני אומר בצורה הזאת, אפרת, אולי זה לא מספיק פופולרי, מה, צריכים עכשיו לעזור לכל אלה וכו'.

משה אבוטבול: אבל צריכים לדעת, שמאחורי כל האנשים האלה – עומדות משפחות, עומדים ילדים – ואם אנחנו כאן לא נהיה לצידם, אוי ואבוי, אנחנו בסך הכול חוטאים לתפקידנו.

משה אבוטבול: תודה רבה ליוזמים.

משה אבוטבול: אנחנו איתכם לאורך כל הדרך.

יצחק פינדרוס: אני חושב שהוא אמר בצורה הגונה.

יצחק פינדרוס: הוא אמר: "הביטחון התעסוקתי שלהם ייפגע".

אפרת רייטן: נכון, נפגע.

אפרת רייטן: ברור.

אפרת רייטן: כי כל המערך משתנה.

אפרת רייטן: חבר הכנסת מרגי.

אפרת רייטן: בקצרה.

אפרת רייטן: תודה.

יעקב מרגי: תודה ליושבת-ראש, וליוזמים, אני רוצה לומר בכנות.

יעקב מרגי: השולחן הזה ספג הרבה דיונים על הפרטות וקריסות של מקומות תעסוקה, וידע לתת מענים.

יעקב מרגי: לצערי הרב, אני אומר בכנות.

יעקב מרגי: אנחנו כאן, כי הייתה ערלות לב, קשיות עורף בוועדת הרפורמה.

יעקב מרגי: אני אומר לך את האמת.

יעקב מרגי: וכל הכבוד לך, ואנחנו העלינו את הסוגיה הזאת.

יעקב מרגי: איך יכולה להיות רפורמה, ועשו לזה שום מפוצץ - רפורמה של שיפור מערך הכשרות במדינת ישראל.

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: אני לא נכנס.

יעקב מרגי: יהיה שיפור, לא יהיה שיפור, לא נכנס לזה.

יעקב מרגי: לא ייתכן שקבוצת עובדים גדולה, בין אם יש להם כיסוי פנסיוני - אתה יודע שעובד ותיק ועובד חדש - אתה יודע מה המעמד שלו.

יעקב מרגי: לכן, יש לי את הזכויות האלה.

יעקב מרגי: מצד שני, אני נודד איתם עם הפנסיה הצוברת שלי, אתה צודק.

יעקב מרגי: אבל איפה ביטחון תעסוקתי?

יעקב מרגי: למה שהריבון?

יעקב מרגי: למה, מה גרע חלקם של משגיחי הכשרות שעשו עבודה בתת תנאים, במציאות בלתי אפשרית של משגיח מושגח?

יעקב מרגי: זה לא יתרון למשגיח שהעוולה הזאת שהמדינה אימצה שנים רבות, זו עוולה לעובד, ואפילו התעמרות מול זה.

יעקב מרגי: לכן, אנחנו פה מבקשים את הסעד של הוועדה.

יעקב מרגי: אני לא יודע עד כמה יש לה, לפחות אמירה ברורה.

יעקב מרגי: לא ייתכן.

יעקב מרגי: זה לא רק 300 עובדי המועצות הדתיות שזה כולל המפקחים והמשגיחים, זה כלל משגיחי הכשרות, בין אם הם מועסקים על-ידי המועצות הדתיות, בין לא.

יעקב מרגי: חבל לי שהממונה הפוטנציאלי שדבק בלהט ברפורמה, העורך דין המלומד לא נמצא כאן, שניסח את הרפורמה והגן עליה בלהט.

יעקב מרגי: אנחנו ביקשנו, הוא לא פה.

יעקב מרגי: הוא כבר קיבל את ההבטחה שלו לממונה העתידי על פי הרפורמה – מדברים על ניגוד עניינים.

יעקב מרגי: אני אליך, אני אבקש שבדברי הסיכום שלך יופיע שהמשרד חייב לתת, לפחות באמירה כלשהי, לגבי הביטחון התעסוקתי של משגיחי הכשרות.

משה אבוטבול: אני רק מזכיר לך, אפרת, שמר מרגי היה כבר שר הדתות, והוא יודע טוב מאוד מה זה רפורמות ואיך לעשות את זה נכון.

משה אבוטבול: מתגעגעים.

אפרת רייטן: אני רוצה לחזור בבקשה אל משרד האוצר שנמצא פה.

אפרת רייטן: עשהאל, רפרנט שיכון ודתות אגף התקציבים.

אפרת רייטן: וגם בחזרה אל משרד לשירותי הדת.

אפרת רייטן: אם אנחנו מצמצמים את הטענות בסופו של דבר של חברי הכנסת המכובדים שיושבים כאן – הם דואגים לעובדים.

אפרת רייטן: הם דואגים לפרנסה שלהם.

אפרת רייטן: ודואגים לביטחון התעסוקתי שלהם.

אפרת רייטן: אני באמת מבקשת מכם עכשיו, וגם אני אעבור למשרד הכלכלה וכל מי שנמצא איתנו בזום.

אפרת רייטן: בואו, תנו עכשיו את ההסברים שלכם.

אפרת רייטן: תנו את התשובות לחברי הכנסת המודאגים, בעניינים האלה של העובדים ספציפית.

אפרת רייטן: כמה עובדים כן ייצאו מחוץ למעגל האבטלה.

אפרת רייטן: מה קורה עם הזכויות שלהם.

אפרת רייטן: האם מישהו דואג להם וכן הלאה.

אפרת רייטן: בבקשה.

יצחק צחי חמדני: חברי כנסת עוברים ושבים לגבי עובדים שהם לא עובדי המגזר הציבורי - אני לא יודע כמה מהם ייפלטו ממערך הכשרות וכמה מהם ייקלטו במערכי הכשרות החדשים.

יצחק צחי חמדני: אנחנו לא יודעים לצפות את השלכות הרפורמה.

אפרת רייטן: האם אתם עושים איזושהי הערכה בכל זאת.

עשהאל צור: אני רק אגיד שאנחנו לא צופים קיטון, לפחות לא קיטון משמעותי בכמות משגיחי הכשרות.

אפרת רייטן: על בסיס מה אתה אומר את הדברים האלה

עשהאל צור: השינוי שעשינו במערך הכשרות, הוא איננו שינוי בכמות העובדים, ובכמות ההשגחה שתינתן.

עשהאל צור: אותם בתי עסק שצורכים שירותי השגחה, אנחנו סבורים שהם ימשיכו לצרוך שירותי השגחה.

עשהאל צור: אלא שמי שייתן את שירותי ההשגחה יהיה גופים פרטיים ולא המועצות הדתיות, למעט מועצות דתיות מוסמכות.

עשהאל צור: אנחנו סבורים שאותם עובדים שהיום הם עובדים כפרי-לנסרים, ומחר הם יעבדו בגופי הכשרות הפרטיים, ואנחנו גם סבורים שהדבר ישפר את מצבם הסוציאלי.

אוריאל בוסו: אני לא מבין הדברים באוויר.

אוריאל בוסו: אף אחד לא דיבר על קיטון, בטח שיהיו קיצוצים.

אוריאל בוסו: אבל הקיימים - למה שאני היום בתור תאגיד חדש, בתור חברה עסקית, ייקח בן-אדם – אם אתה לא מחייב אותו הוא לא ייקח.

עשהאל צור: השוק הפרטי יידע להעריך את הניסיון ואת המקצועיות של העובדים.

אוריאל בוסו: זה לטמון את הראש בחול.

אבי מעוז: מה שדיבר נציג המועצות הדתיות, הוא דיבר רק על העובדים 300 ומשהו.

אוריאל בוסו: מה, כל שאר המשגיחים הם רוח, לא קיימים?

אבי מעוז: הוא מדבר רק על העובדים שהם עובדי המועצות הדתיות, המגזר הציבורי, כמו שהוא הציג אותם - זה רק 300, 300 ומשהו.

אבי מעוז: כל יתר 4,000 משגיחי הכשרות שבעיקר אנחנו מדברים עליהם, על ביטחון תעסוקתי שלהם, מה שאנחנו שומעים פה תשובה מנציג האוצר, שהשוק יסדר אותם.

אבי מעוז: אין ביטחון תעסוקתי.

אבי מעוז: אין שום דבר שאנחנו התייחסנו אליהם, הממשלה לא התייחסה אליהם.

אבי מעוז: הממשלה תולה את התקווה שלהם בשוק החופשי, והשוק החופשי כבר יסדר אותם.

אבי מעוז: אנחנו יודעים מהשוק החופשי שמי שהוא מעל גיל 40, קשה לו למצוא עבודה גם במקצוע הזה.

אבי מעוז: ולכן אני אומר אי אפשר להסתמך על זה, ואי אפשר לסמוך על זה.

אבי מעוז: אנחנו בתור חברי כנסת צריכים לייצג את ה-4,000 משפחות האלה.

אבי מעוז: את המשפחות של אותם משגיחי כשרות שהם עובדים היום במועצות הדתיות, מה שדיבר פה צחי, הוא אמר עליהם.

אבי מעוז: יש להם פחות או יותר לא הביטחון התעסוקתי, גם זה ייפגע.

אבי מעוז: אבל יש להם ביטחון של המשכורת, ימצאו להם תפקיד אחר במועצה הדתית, זה בסדר פחות או יותר.

אבי מעוז: אבל עיקר הבעיות שאנחנו באים אליהם פה בשולחן הזה, ואנחנו לא ניתן למשרד האוצר למרוח אותנו ולהגיד – השוק יסדר את זה.

אבי מעוז: אנחנו לא סומכים על השוק.

אבי מעוז: אנחנו מבקשים שתסדרו, תתייחסו לזה, תתנו לנו פתרונות כדי שאנחנו שקטים, שלא 4,000 משפחות ימצאו את עצמם ללא פת לחם.

אפרת רייטן: משרד האוצר, האם יש לכם כרגע איזשהם כוונות, או המשרד לשירותי הדת.

אפרת רייטן: האם יש לכם איזשהן כוונות נוספות כרגע בשיח מול המשגיחים, ומול אותם אנשים כדי לנסות ולמצוא להם איזשהם פתרונות.

עשהאל צור: אני אגיד שבמהלך הגיבוש של הרפורמה, היה שיח מול ההסתדרות.

עשהאל צור: מה שדובר במידה ויהיה שינוי בהמשך, ותיווצר איזושהי פגיעה משמעותית, התנהל שיח נקודתי בהמשך במקומות הרלבנטיים.

אפרת רייטן: בבקשה נעבור לזום.

אפרת רייטן: נמצא שם עו"ד אבראהים כילאני, סגן הממונה הראשי משרד הכלכלה והתעשייה.

אבראהים כילאני: שלום לכולם, באופן עקרוני משרד הכלכלה במסגרת התפקיד שלנו כממונים על יחסי עבודה, אנחנו לא מתערבים בנושאים של הסדרת זכויות לקבוצה מסוימת של עובדים.

אבראהים כילאני: ראוי כי ההסדרה תבוצע במסגרת משא-ומתן קיבוצי על-ידי ארגון העובדים היציג במקום העבודה.

אבראהים כילאני: צר לי שאין לנו סמכות להתערב בהיבט הזה, ומי שאמור להוביל זה ארגון העובדים היציג, והוא אמור לנהל משא ומתן עם האוצר ועם גורמים נוספים על מנת להסדיר את יחסי העבודה של משגיחי הכשרות באופן שיגן עליהם מבחינת פיטורים, או לפחות לשמור להם את הביטחון התעסוקתי שלהם.

אבראהים כילאני: אבל מעבר לזה, לצערנו, אין לנו סמכות להתערב בהקשר הזה.

אפרת רייטן: תודה רבה.

אפרת רייטן: בבקשה, יניב שפירא, מנהל ארצי בחטיבה הדתית.

אפרת רייטן: בבקשה.

יניב שפירא: תודה רבה, בעיקר ליושבת-ראש הוועדה, שוחחתי איתה בטלפון במהלך חקיקת החוק, היא הקשיבה לי בקשב רב.

יניב שפירא: היו פה ועדות ולחץ מטורף בתוך הוועדות, כך שהיא לא יכלה להכניס לנו את סדר-היום בוועדות לפני החוק, שזה היה מאוד חשוב לתת את הדעת לפני שמריצים את החוק.

יניב שפירא: אז תודה רבה לך.

יניב שפירא: תודה רבה לחברי הכנסת, כולל חברת הכנסת גבי לסקי ונעמה לזימי, שאוזנם הייתה כרויה למטרת העובדים.

יניב שפירא: אנחנו לא באירוע של כשרות, באירוע טרגי של עובדים.

יניב שפירא: אני אצטט את דבריה של היושבת-ראש באחד הנאומים שלה בכנסת.

יניב שפירא: "יש חוקים שנולדו מדם.

יניב שפירא: יש חוקים שנולדו מדם ודמעות.

יניב שפירא: יש דמעות שלא צריך לנסח אותם.

יניב שפירא: יש חוקים שלא צריך לעשות בהם שימוש.

יניב שפירא: ויש חוקים, זה קשור לחוק שלנו, שלא נתנו את הדעת על הפגיעה הרחבה במצבת עובדים של 4,000 אנשים, שאני כאיש שטח שש שנים, נמצא בתוך השטח מהצפון עד הדרום, אני רואה את הקושי הרב, והשר שישבנו איתו לקח את הנתונים מאיתנו, השתמש בהם כנגדנו במליאה, והכפיש את השם, כמובן להמשך התזמורת שדיברו על המשגיחים.

יניב שפירא: גם אצלנו יש 98% אנשים שעושים את מלאכתם נאמנה, אולי 2% עשבים שוטים, לצערנו, שאי אפשר להתגבר עליהם, אבל ב-2% הזה השתמשו במליאה כנגדנו.

יניב שפירא: צר לי.

יניב שפירא: אנחנו נמצאים פה באירוע טרגי.

יניב שפירא: עשו את החוק הזה כמו פיל בחנות חרסינה כדי להעביר את החוק.

יניב שפירא: אבל מי שנפגע בדרך, כל החרסינות שנשברות בדרך זה לא עניין אותם.

יניב שפירא: אני מנהל ארצי בחטיבה הדתית, אני כרגע אכניס נקודה נוספת.

יניב שפירא: הרי כל המלחמה שלנו על עובדי המועצות הדתיות שהלמ"ס מפרסם שבמגזר הציבורי, השכר הכי נמוך זה עובדי המועצות הדתיות.

יניב שפירא: רבותיי, הם יוצאים בשמונה בבוקר וחוזרים בארבע בצהריים.

יניב שפירא: ויש כאלה שעובדים בשירותי קבורה, ויש כאלה שעובדים עד 11 בלילה כבלניות, והן לא נמצאות בשום אירוע משפחתי, והשכר שלהן הכי נמוך.

יניב שפירא: אז חשבתי לתומי, שאם יש פה ממשלת שינוי, היא תבוא תגיד – בואו נעלה את השכר של העובדים האלה.

יניב שפירא: יצא לצערי הרב, שתי פגיעות – שלא התייחסו לעובדים הקיימים.

יניב שפירא: באים באיזושהי לשון קלה ל-300 שעובדים במגזר הציבורי, אנחנו ניתן להם פתרון, כן, כי חוקת העבודה מחייבת אתכם.

יניב שפירא: אתם לא יכולים לברוח מזה.

יניב שפירא: היו לנו שתי שיחות עם האוצר.

יניב שפירא: הנציג שממונה על השכר באוצר, אמר לנו בשיחה הראשונה, שאני זעמתי, ותוך כדי נסיעה הוא אמר: "אני לא מחויב".

יניב שפירא: אם החוק משליך על 330 עובדים שנסגר להם המחלקה, שילכו הביתה.

יניב שפירא: כשאני זעמתי לתוך ישיבת זום, אז בשיחה השנייה הם כבר מצאו את הפתרון.

יניב שפירא: אנחנו ניתן אותה בתוך מגזרי ציבורי כזה, או מגזר ציבורי אחר, או שניקח את הפנסיונרים, אלה שקרובים לפנסיה מוקדמת.

יניב שפירא: כשאני רואה את השורש, אני יודע בעצם מה הפרות.

יניב שפירא: אם השורש הייתה חשיבה שלא איכפת להם מהעובדים – זו החשיבה הסופית של איכפת להם מהעובדים.

יניב שפירא: אני, בתפקידי, רואה להם בעיניים.

יניב שפירא: לא יכול לראות אנשים שהשכר שלהם נמוך.

יניב שפירא: לא יכול לראות את הנשים שלהם.

יניב שפירא: לא יכול לראות את האירועים שלהם.

יניב שפירא: כל אדם כזה שנמצא במגזר הציבורי ומקבל שכר נמוך, תפקידם של משרד הדתות לעשות מאבק במשך דורות מדברים איתם, כן, השכר שלכם נמוך, נמוך.

יניב שפירא: אנחנו עשינו ועדת חקירה בעצם ממה נובע הנושא של השכר הנמוך.

יניב שפירא: סליחה שאני קוטע את הנושא של עובדי מועצות דתיות, כי זה מה שמוביל את ה-4,000 אנשים שלא מתייחסים אליהם.

אפרת רייטן: הכוונה כשפותחים את המשק, ואת העניין הזה לתחרות.

אפרת רייטן: אתם צופים במשרד האוצר שתהיה לזה גם איזושהי השפעה על השכר של העובדים למעלה, למטה?

אפרת רייטן: דיבר יניב, ודאג לשכר הנמוך של העובדים.

אפרת רייטן: אני שואלת, בהמשך לשאלה הזו - האם הרפורמה הזו עשויה להשפיע, או עלולה להשפיע על גובה השכר של העובדים הלאה.

אפרת רייטן: ממילא אתם מדברים על שכר מאוד נמוך.

אפרת רייטן: האם עכשיו בעקבות השוק הפתוח, החופשי יותר, דווקא השכר עלול לרדת ולא לעלות.

אפרת רייטן: סימה ארז מהאגף הממונה על השכר.

סימה ארז: לא היה שיח לגבי השכר של העובדים ועל ההשלכות שלהם.

סימה ארז: התפקיד שלהם, מי שיישאר במועצות הדתיות וימשיך לעבוד במועצות הדתיות באותו תפקיד, גובה השכר שלו לא צפוי להשתנות, הם מאוגדים יש להם הסכמים קיבוציים.

סימה ארז: הסכמים החלים על כל עובדי המועצות הדתיות.

סימה ארז: הסכמי המסגרת, הם מההסכמים שמשפיעים על עובדים במועצות הדתיות, כרגע אנחנו בהקפאה השנה, אבל בשנת 2023, ייפתחו כל הסכמי המסגרת.

יצחק פינדרוס: אני מבקש עוד הפעם.

יצחק פינדרוס: בוא נחדד את הדיון.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא מדברים על אותם עובדי מועצה דתית.

סימה ארז: לגבי המועצות הדתיות, זה הוויכוח של הממונה על השכר על עובדי המועצות הדתיות.

סימה ארז: כרגע, אנחנו לא רואים שינוי.

אפרת רייטן: אני מבינה שיש מחלוקת לגבי המספר, אבל עדיין דובר על אלפים.

יניב שפירא: אני אבהיר לכם עוד כמה נתונים שמשרד האוצר והדתות יש להם אינטרס לכסות.

יניב שפירא: אני אומר כך.

יניב שפירא: קודם כל, כאשר פותחים את השוק, וזה מבורך, או לא מבורך, יש מחלוקת בנושא הזה, פותחים את השוק בצורה מסודרת.

יניב שפירא: אל תרצה מועצה דתית מסודרת שתהיה בסמכות של איזשהו גורם בתנאים כאלו או אחרים, ואז אתה הולך לפגוע בעובדים.

יניב שפירא: כי ברגע שאתה עושה מוסמכת, זאת אומרת, המשמעות המידית, כאשר השר לא ייתן הסמכה למועצה דתית ראשון לציון, זה אומר שהמפקחים ומנהל המחלקה שלו – לך הביתה.

יניב שפירא: אז כן יש פגיעה, פגיעה מידית, וזה אף אחד לא יכול לכסות.

יניב שפירא: ישבנו עם השר, דיברנו איתו.

יניב שפירא: מחר אתה תסמיך לי מתוך 132 מועצות דתיות, תסמיך לי רק 60.

יניב שפירא: מה אני עושה עם שאר העובדים שהם בתוך ה-60 האלה?

יניב שפירא: אז לא רק שחסר תקנים, וצריך להביא תקנים בתוך המועצות הדתיות.

יניב שפירא: כי אדם אחד עושה – נישואין, קבורה, רישום כשרות.

יניב שפירא: בן אחד בעשרה תפקידים, זה לא קיים בשום רשות מקומית, לא קיים בשום ארגון.

יניב שפירא: גם אם אני הייתי פותח פרטי לא הייתי - - -

אפרת רייטן: יושבים פה הנציגים, אני חושבת שאתה צריך להפנות שאלה ספציפית, או בקשה ספציפית עבור האנשים האלה כדי שינסו לראות אם אנחנו יכולים למצוא פתרון, זה באמת הזמן, אם יש לך פה הזדמנות.

יניב שפירא: אפרת, אני עוקב אחר הנאומים שלך, ואני מבין ששמו אותך בוועדה הכי חשובה פה, שהסוציו-אקונומי שלו הכי קשה במדינה ויש לך את הלב הזה לעשות את זה.

יניב שפירא: נשאל נציג האוצר האם יש קיטון כשעושים בעצם רפורמה?

יניב שפירא: אז אני אגיד לך.

יניב שפירא: אני עבדתי מאוד קשה.

יניב שפירא: מ-2016, עשיתי מאבק.

יניב שפירא: פתחו חברה בפתח-תקווה.

יניב שפירא: עשיתי מאבק מאוד קשה.

יניב שפירא: רצו לעשות רפורמה על-ידי תאגיד.

יניב שפירא: אני הגעתי להסתדרות, וכמובן, שהצד המעסיק הוא מתנער, כי אנחנו בריבוי עסקים.

יניב שפירא: אין לנו מעסיק אחד, יש לנו משא ומתן, אבל זה פרטני.

יניב שפירא: כל אחד ואחד בא לבקש את הייצוג.

יניב שפירא: לכן להסתדרות יש say כפרטני ולא כמעסיק אחד.

יניב שפירא: עשינו בסופו של דבר בסוף המאבק ב-2019, הסכם קיבוצי, הסכם קיבוצי נפלא ביותר.

יניב שפירא: בסדר, אני לא זוקף את זה לזכותם של אלה שיזמו את התאגיד.

יניב שפירא: וגם לא לאלה בוודאי שהפעילו את התאגיד עצמו.

יניב שפירא: אני זוקף אותם לזכות ההסתדרות, וחלק מהמועצה הדתית שעזרה לנו, שראתה אותנו עין בעין.

יניב שפירא: אני רוצה להסביר.

יניב שפירא: לפני ההסכם הקיבוצי היינו 140 עובדים, והיום אנחנו 80 עובדים.

יניב שפירא: אז קיטון כמעט בחצי.

יניב שפירא: שלא יספרו שום דבר.

יניב שפירא: אם אנחנו מדברים על 4,000 ובסופו של יום, יבואו תאגידים, מוסמכת, לא מוסמכת, אז יהיה של קיטון.

יניב שפירא: קחו את הדעת על ה-2,000 האלה.

יניב שפירא: זה אירוע שאפשר לפתור אותו פה בשולחן הזה.

אוריאל בוסו: כשאמרת על 160 וירדת ל-80, כי זה היה משהו ממוקד, ואני מכיר טיפונת, ליוויתי אותך בכובע האחר שלי הקודם.

אוריאל בוסו: אבל במקרה הזה, ודאי שאנחנו מדברים.

אוריאל בוסו: אם אתה לוקח, אז ודאי שעובדי המועצות הדתיות הסתדרו איתם בסוף.

אוריאל בוסו: איך אומרים – משגיח יהיה קברן וכו'.

אוריאל בוסו: אבל מעבר לכך, עובדים שהם לא עובדי מלונאות גם כן שנמצאים כרשתות – אולי, אתה יודע, אולי ייקחו אותם לסדרנים במדפים.

אוריאל בוסו: מדבר על עובד, משגיח רגיל שנמצא כרגע בפלאפל, פיצה ועוד כמה מקומות – אף אחד לא התייחס אליו.

אוריאל בוסו: אף אחד לא חולק על המספרים גם.

יניב שפירא: נכון.

יניב שפירא: נציגי הדתות אמרו שהם לא יכולים לחייב את התאגידים הפרטיים להמשיך להעסיק אותנו.

יניב שפירא: זאת אומרת, באופן כללי, אם אני שומע את התשובה הזאת, זה אומר שכל ה-4,000 אין להם שום ביטחון כלכלי.

אפרת רייטן: אני שואלת אותך בתור נציג ההסתדרות שיושב כאן, ולכן, שאלתי אותך קודם לגבי הצעדים שלכם.

אפרת רייטן: מה הצעדים שלכם כרגע קדימה?

אוריאל בוסו: מישהו דיבר איתכם, התנהלו איתכם?

יניב שפירא: היו לנו שתי שיחות זום שלא הביאו לשום מקום, ודווקא ההיפך השתמש בזה לרעה נגדנו.

יניב שפירא: ישבנו עם מוני מעתוק, מנכ"ל משרד שירותי דת.

יניב שפירא: דיון נפרד, לא יוביל לשום מקום.

יניב שפירא: העלינו, בוא נמצא פתרונות.

יניב שפירא: בואו נראה הסכם ענפי, משהו.

יניב שפירא: לקחת איזשהו מדרג לפי שנים.

יניב שפירא: בוא נניח שאדם עובד 20 שנה, אז הוא הראשון בתור.

יניב שפירא: כשאנחנו הוצאנו את ה-60 עובדים, עשינו מדרג.

יניב שפירא: המדרג הראשון – הפנסיונרים.

אוריאל בוסו: אין בעיה, אבל לפחות התייחסו אליהם.

יניב שפירא: אחר כך, לקחו מדרג נוסף – האחרונים שנכנסו ייצאו ראשונים.

יניב שפירא: פה כלום.

אוריאל בוסו: ברשותך, גברתי היושבת-ראש, יש פה נציגים מענף המלונאות.

סימה ארז: במהלך הדיונים על הרפורמה, כן נערכו שיחות עם יו"ר הסתדרות המעוף גיל ברטל, וסוכם איתו שלקראת כניסת הרפורמה כשנוכל להבין מה סדר גודל העובדים.

יצחק פינדרוס: אני יודע שאנחנו בחודש טבת.

יצחק פינדרוס: תגידי לי, באיזה חודש לועזי אנחנו נמצאים?

יצחק פינדרוס: כי כניסת הרפורמה זה בעוד חודש.

סימה ארז: דובר על שנה של היערכות.

אפרת רייטן: מה התוכנית שלכם, אנחנו רוצים רגע להבין?

סימה ארז: אנחנו נבין את מספר העובדים שמשרתם יכול להיות שתתייתר או לא תתייתר.

סימה ארז: אנחנו נציע, ניכנס איתם למשא ומתן לגבי ההשלכות.

אפרת רייטן: ממי אתם צריכים לקבל את הנתונים האלה כדי להתחיל ולבדוק את הדברים קדימה?

סימה ארז: המשרד לשירותי דת, אחרי שיגיד לנו איזה מועצות.

סימה ארז: אני מדברת רק על עובדי המועצות הדתיות.

יניב שפירא: גב' האוצר, אנחנו לא מדברים על עובדי המועצות הדתיות.

יניב שפירא: אנחנו מדברים על אלה שנתנו 70 שנה שרות למדינת ישראל, ששלחתם אותם אתם כפרי-לנסרים.

יניב שפירא: הרי בהתחלה בקום המדינה עד שנות ה-75', אנשים עבדו דרך המועצות הדתיות.

יניב שפירא: החלטתם שאתם לא נותנים תקנים, שלחתם אותם דרך בתי העסק.

יניב שפירא: ואתם קבלתם על זה למה יש משגיח מושגח?

יניב שפירא: למה יש ניגוד עניינים?

יניב שפירא: איזה ניגוד עניינים מצאתם במשגיח שעובד?

יניב שפירא: הרי בג"צ פסק.

יניב שפירא: אני חמש שנים מנסה למצוא לכם פתרונות.

יניב שפירא: מהשרים הקודמים ניסינו, והיה לנו משא-ומתן.

יניב שפירא: חוקקנו ב-2018 חוק שיוקמו שישה תאגידים כמו המחוזות של בתי המשפט, שיהיה מסלקה לצורך השכר לתת להם ביטחון כלכלי.

יניב שפירא: אנשים יש להם התחייבויות כספיות, מחתנים ילדים, עושים כל מיני אירועים.

יניב שפירא: אתה קונה בית, אין לו שום ביטחון כלכלי.

יניב שפירא: תאגיד יכול לתת ביטחון כלכלי?

יניב שפירא: היה 2018 – מדוע דילגו על החוק הזה, והלכו להפריט את השוק?

אפרת רייטן: מדובר על אלפי אנשים אחרים.

אפרת רייטן: אתם לא עונים על מצבם כי אתם לא יודעים?

אפרת רייטן: או כי אתם אומרים אנחנו, מבחינת משרדי הממשלה אין לנו פה סמכויות יכולת בכלל לטפל בהם.

אפרת רייטן: אני מנסה להבין מה אתם אומרים.

קריאה: אין לנו פה סמכות לגבי השוק החופשי.

אבי מעוז: הם אומרים – כוחות השוק יעשו את שלהם.

אפרת רייטן: כלכלה – דווקא המפלגה שלך מאוד מחבבת.

אפרת רייטן: ..

אבי מעוז: תלוי איזה שוק...

משה גפני: המדינה החליטה שזה האופן.

משה גפני: אני הגשתי בשעתו הצעת חוק.

משה גפני: בסופו של דבר, הממשלה התנגדה, לא חשוב.

משה גפני: אבל הממשלה החליטה שזה המבנה.

משה גפני: מדובר על אלפי עובדים.

משה גפני: אי-אפשר.

משה גפני: המדינה לא יכולה לעמוד מהצד ולהגיד - אני עושה רפורמה, ולא מעניין אותי.

משה גפני: זה עסק פרטי, וזו מועצה דתית.

משה גפני: המדינה החליטה את המבנה הזה.

משה גפני: זה לא שמישהו בא והקים עסק פרטי.

משה גפני: זה לא שמשגיח הלך למסעדה, והוא החליט להשגיח שם.

משה גפני: המדינה החליטה שככה עושים.

אפרת רייטן: אני מבינה את הטיעון הזה שאתם לא יכולים להכריז, או באמת להסביר את השוק הפרטי.

אפרת רייטן: אבל עדיין, אם אנחנו לרגע אחד נשים פה, וכן, הממשלה יודעת לעשות כאלה דברים.

אפרת רייטן: כל מדינה כשהיא עושה רפורמות, נותנת את דעתה על ההשלכות של זה.

אפרת רייטן: אני רוצה לשמוע מכם מה עשיתם, מה חשבתם, או האם יש לכם תכנונים לגבי אותם עובדים?

אפרת רייטן: אולי אין, זו גם תשובה.

יניב שפירא: תסלחי לי אפרת, הערה קטנה.

יניב שפירא: אפילו נתונים כמה עובדים בשטח אין להם.

יניב שפירא: גם במועצות הדתיות אין להם.

יניב שפירא: כשהייתה ועדה בוועדת החוק של ניהול הכשרות, שאלו בוועדה כמה עובדי מועצות דתיות?

יניב שפירא: השר לא ידע לענות.

יניב שפירא: אבל אחר כך ענה מישהו שם - כ-300.

משה אבוטבול: ככה זה כשעובדים משנאה ובלי תוכנית מסודרת ובלי מקצועיות, העיקר להראות שעושים משהו.

יצחק צחי חמדני: אני חייב לציין את זה, זה לא נכון.

משה אבוטבול: מה לא נכון?

משה אבוטבול: אתה יכול לענות תשובות לשאלות הקשות שעומדות פה?

יצחק צחי חמדני: אני לא נכנס לקטע פה.

משה אבוטבול: בטח שלא נכנסים.

משה אבוטבול: הכי קל להפריט את כולם שם.

משה אבוטבול: מישהו שאין מה לאכול, הוא יודע את זה.

משה אבוטבול: אתה יודע מה שקורה איתם?

יצחק צחי חמדני: נאמר שאין לנו נתונים כמה המספר של העובדים.

משה אבוטבול: אבל זה לא רק נתונים.

משה אבוטבול: אתה רואה לאורך כל הדרך, אין לכם תשובות על דברים אחרים, בסיסיים יותר.

משה אבוטבול: אנשים מסכנים ואין להם עכשיו מה לאכול – העיקר שאנחנו מסודרים?

משה אבוטבול: אין אחריות פה?

משה אבוטבול: כל הכבוד לטייס, אנחנו לא בשמיים.

שלמה פלור: אני מנהל חטיבה ארצית של עובדי המלונות בהסתדרות.

שלמה פלור: נמצא איתי הרב של מלון "מצודת דוד", משגיח כשרות שם.

שלמה פלור: המהות והסיבה שמשגיח מושגח, זה בגלל ניגודי אינטרסים בין המשגיח למושג.

שלמה פלור: בבתי מלון, מדובר על מטבחים של 40, 50 אנשים, המשגיח נמצא שם, והוא כפוף למנהל כוח אדם, שכפוף - - - שיש לנו בהסתדרות.

שלמה פלור: אי אפשר לפטר עובד בבתי מלון, בלי שיעבור דרך ההסתדרות.

שלמה פלור: אין דבר כזה.

שלמה פלור: אין שום בעיה, והוא לא חושש להגיד את דעתו – תשאלו אותו גם, להגיד את דעתו.

שלמה פלור: אם יש בעיה עם הכשרות הוא יגיד.

שלמה פלור: הוא לא מפחד להגיד את זה.

שלמה פלור: זו המהות של מה שאמרו בג"צ – משגיח מושגח, לא שייך בכלל לגבי עובדי בתי מלון.

שלמה פלור: דבר שני.

שלמה פלור: לנו יש הסכם קיבוצי.

שלמה פלור: יש לנו בענף 40 אלף עובדים, קצת פחות בגלל הקורונה.

שלמה פלור: יש בתוך הענף הזה קרוב ל-700-900 משגיחי כשרות.

שלמה פלור: יש הסכם קיבוצי שנותן לעובדים האלה הטבות יוצאות מן הכלל.

שלמה פלור: אגיד לכם אחד אחד.

יצחק פינדרוס: מה שאתה אומר שבעצם רפורמה זה יעלה עכשיו יותר כסף, כי הצטרכו להביא גם תאגיד וגם - - -

שלמה פלור: יש לנו בהסכם: עובד שיוצא לפנסיה מוקדמת חמש שנים לפני גיל הפנסיה.

שלמה פלור: יש קרן השתלמות.

שלמה פלור: ימי מחלה מוגברים, עד עשרה חודשים שמקבלים.

שלמה פלור: מלגות, סמינרים, הלוואות מסובסדות.

שלמה פלור: שעות עבודה מקוצרות – 166 שעות בחודש.

שלמה פלור: תנאים פנטסטיים.

שלמה פלור: עכשיו העובדים האלה הולכים לבלתי נודע.

שלמה פלור: הרב לישנר עובד 38 שנה בענף של בתי המלון – מה יהיה איתו מחר?

שלמה פלור: מי יטפל בו?

שלמה פלור: כל החבר'ה שעובדים בבתי המלון וישנים שם בשבתות וכו' – אז להיות שם שבת אחת זה כיף, נעים, ואחרי זה כבר נמאס.

שלמה פלור: כמה אפשר לשבת שם ולאכול את האוכל של בתי המלון?

שלמה פלור: תפסו את הפינה הזאת שיש להם חדרים בחינם, שתי חדרים, שלושה חדרים, לא יודע כמה, וזה העניין.

שלמה פלור: העניין הוא כזה.

שלמה פלור: יש פה פגיעה קשה מאוד.

שלמה פלור: צריך לחשוב איך להוציא ולהחריג אנשים מתוך הרפורמה הגרועה הזאת.

שלמה פלור: זה פוגע בכל העובדים, כמו שיניב אמר.

שלמה פלור: כמו שחברי הכנסת המכובדים אמרו.

שלמה פלור: פוגע בכל העובדים.

שלמה פלור: וכמובן, פוגע בעובדי בתי מלון שלהם יש הסכם קיבוצי, ואני לא יודע בכלל מה החריף את הרפורמה הזאת, אני לא מבין את זה.

אפרת רייטן: אמרת שאתה נציג ההסתדרות עובדי מלון.

אפרת רייטן: מה הצעדים שלכם?

שלמה פלור: צריך לתאם.

שלמה פלור: אני יכול היום לעשות סכסוך עבודה ולהשבית את בתי המלון, זו לא בעיה.

אפרת רייטן: זה משהו שאתם מתכוונים לעשות?

משה גפני: יש בליבנו על ההסתדרות, מכיוון שסביר להניח שאם היו הולכים לפטר כל כך הרבה עובדים בסקטור אחר, ההסתדרות הייתה מאיימת בהשבתת המשק.

משה גפני: אנחנו לא שומעים לא את יושב-ראש ההסתדרות, ולא שומעים אף אחד שמאיים במשהו.

שלמה פלור: כן הם היו מעורבים.

משה גפני: מה זה מעורבים?

משה גפני: אני למשל כאזרח לא יודע.

משה גפני: אני יודע שיש משרד הדתות.

משה גפני: יש ממשלה רעה, אבל לא ידעתי שיש הסתדרות.

משה גפני: אני מכיר את ההסתדרות.

משה גפני: אני הייתי בקשר עם ההסתדרות הרבה מאוד – על מפעל קטן בצפון שעמדו לסגור אותו, הוא איים בהשבתה על ההסתדרות.

משה גפני: פה מדובר על אלפי עובדים, מה אתם שותקים.

משה גפני: בשביל זה הם קיימים.

שלמה פלור: אני בא מהתחום של בתי מלון.

שלמה פלור: יש פה נציג שהוא מנהל את החטיבה הדתית, יניב.

יניב שפירא: הרב גפני, יש סכסוך עבודה פתוח.

יניב שפירא: הוא הועבר כבר למשרד לשירותי דת, חבר המועצות הדתיות יודעות מזה.

יניב שפירא: בנושא של סכסוך עבודה, אני דיברתי כבר עם נציגי חברי כנסת.

משה גפני: אגיד לך מה אני מתכוון.

משה גפני: אני הרבה שנים נמצא במערכת הציבורית.

משה גפני: אני בקשר עם ההסתדרות.

משה גפני: אני יודע מה פירוש ההסתדרות יוצאת למאבק - זה היה בכל השנים ועם יושבי ראש.

משה גפני: היום יש יושב-ראש הסתדרות חזק.

משה גפני: אני לא שמעתי ברדיו פעם אחת שדיברו על הרפורמה והכשרות, לא שמעתי פעם אחת שההסתדרות פתחה במהלך שהוא מהלך של להשבית את המשק, לא שמעתי אף פעם.

יניב שפירא: אני לא יודע.

יניב שפירא: יש שאלה טובה.

משה גפני: אני יודע.

משה גפני: אני חי - - - הציבוריים.

יניב שפירא: צריך לפנות ליושב-ראש, לגיל ברטל, לבקש את ההגנה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אנחנו ביקשנו מגיל ברטל, שיבוא לישיבה של סיעת יהדות התורה - הוא סירב.

משה אבוטבול: בן דוד דיבר משהו.

משה אבוטבול: שומעים אותו?

אפרת רייטן: אנחנו נשמע את נציג שרות התעסוקה, מנהל אגף המעסיקים.

אפרת רייטן: נמצא בזום.

יניב פרץ: התייחסות קצרה.

יניב פרץ: תודה ליו"ר הוועדה.

יניב פרץ: עמדת שרות התעסוקה היא שאנחנו באמת מקווים שהרפורמה הזאת בסופו של יום לא תביא לפגיעה בהעסקתם של משגיחי הכשרות שנמצאים בגופים הפרטיים.

יניב פרץ: יחד עם זאת, עמדת השרות היא שככל שתהיה פגיעה כזאת בעתיד, כמובן, ששרות התעסוקה יעמיד את כל היכולות שעומדות לרשותו ממציאת העסקה ומקורות תעסוקה אצל מעסיקים מגוונים במשק, ואם זה יצריך גם הסבתם המקצועית של משגיחי הכשרות.

יניב פרץ: אנחנו נעמיד את כל היכולות המקצועיות שלנו לטובת העניין הזה ככל שנדרש לכך.

יניב פרץ: אני מאוד מקווה שנקבל הודעה מוקדמת, כי אנחנו, למשל, ליווינו את תהליך הפיטורים של אל-על, שבו הייתה מאסה של עובדים, והצלחנו לשלב כמות מאוד גדולה של אותם עובדים עוד בטרם הם פוטרו מאל-על.

אוריאל בוסו: הוא מבחינתו בסדר.

אוריאל בוסו: את יודעת, להגיד – אנחנו נטפל בהם אחר-כך, זה כמו לבנות בית-חולים מתחת לגשר - - -

אפרת רייטן: חבר הכנסת בוסו, אני לפחות לא שמעתי שיש איזושהי תוכנית מוסדרת כרגע כדי לטפל בהשלכות של הרפורמה על העובדים.

אפרת רייטן: אני מציעה שאנחנו כן נציע את שירותי הוועדה שלנו.

אפרת רייטן: חבר הכנסת פינדרוס, שהוא חבר בוועדה, יכול להעלות מחדש, ולעקוב אחרי הרפורמה, השלכותיה, לראות את הדברים שקורים, כי אין לנו נתונים, ואין איזושהי הכנה לעניין הזה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להציע מבחינה פרקטית, אם הבנו את זה, שאנחנו נדרוש גם ממשרד הדתות, וגם ממשרד האוצר, לחזור לוועדה עם נתונים לגבי העובדים, לא עובדי המועצות הדתיות - מה מדובר?

יצחק פינדרוס: מה המשמעות של זה להערכתם?

יצחק פינדרוס: מה לדעתם הפתרונות?

יצחק פינדרוס: שיחזרו לכאן עם תשובות.

יצחק פינדרוס: לדעתי, בלי זה אנחנו לא יכולים להתקדם, כי כרגע אנחנו נמצאים באוויר.

יצחק פינדרוס: אין תשובות.

יצחק פינדרוס: שמשרד הדתות יחזור עם נתון, יגיד, יש לנו ל-2,000 את הפתרון הזה.

אפרת רייטן: ככל שאפשר לעסוק בשוק הפרטי.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: לצורך העניין, שר הדתות יכול להתנות שהוא נותן לתאגיד אפשרות בתנאי שהוא קולט 50% מהעובדים שנמצאים בשוק.

יצחק פינדרוס: לא יודע.

יצחק פינדרוס: צריך לקבוע דברים ברורים ולחזור עם תשובות.

יצחק פינדרוס: כל זמן שהם לא חוזרים עם תשובות, אנחנו דנים באוויר.

יצחק פינדרוס: כרגע יש פה אלפי עובדים, זה יכול להיות ויכוח על המספר אם זה 3,000 או 4,000.

ליאור בוקריס: אני חבר בוועד הארצי.

ליאור בוקריס: אני ראש ועד המשגיחים בנהריה ובכרמיאל.

ליאור בוקריס: קודם כל, באמת, בשם כל המשגיחים רוצה להודות לכל מי שיזם את הדיון הזה, גם לאלה שמובנים מאליו ופעלו עד היום, וגם למי שלא מובן מאליו – חברת הכנסת גבי לסקי, וכבוד יושבת-ראש הוועדה, שבאמת, רואים את האוזן הקשבת שלך, ואת האכפתיות.

ליאור בוקריס: אני חושב שמפלגת העבודה אף פעם לא נחשדה – אף פעם לא חששנו שיהיו בקואליציה או בשלטון, כי תמיד היה אכפת לכם, למפלגת העבודה ולחברים בה, תמיד היה אכפת לכם בצד החברתי, ובפגיעה כמו שקורית עכשיו באלפי עובדים במדינת ישראל.

ליאור בוקריס: תמיד היה אכפת לכם ותמיד פעלתם.

ליאור בוקריס: לצערי הרב, אנחנו נמצאים בפיגוע, לא מיני פיגוע, ולא כל מיני מילים יפות.

ליאור בוקריס: אנחנו נמצאים בפיגוע בכל הנושא שקשור לפגיעה בעובדים במדינת ישראל.

ליאור בוקריס: לא מדובר פה במפעל קטן של עשרות עובדים, שגם זה פיגוע.

ליאור בוקריס: שגם מפעל של עשרות עובדים זה פיגוע.

ליאור בוקריס: מדובר פה באלפי עובדים, ועוד יגידו את המספרים, ויבדקו אותם לעומק.

ליאור בוקריס: אבל אני חושב שחייבים פה להיכנס לעובי הקורה.

ליאור בוקריס: אני מאוד מקווה שלא דיברו פה סתם, ולא נדבר פה סתם.

ליאור בוקריס: ועד שהגענו למצב של להוריד את הסחר בבני אדם על-ידי כל מיני חברות כוח אדם שהיו בשנים האחרונות, הגענו למצב שהצלחנו.

ליאור בוקריס: מדינת ישראל, ובזכות אנשים שפעלו שנים רבות, להוריד את הסחר הזה בבני אדם – רוצים לבוא ולהחזיר את זה.

ליאור בוקריס: הרי מה יקרה בסופו של דבר?

ליאור בוקריס: משגיח שיעבוד במקום מסוים, ברפורמה החדשה, דרך איזושהי חברה חדשה, חברה עסקית שהוא יבוא ויעבוד דרכה, קודם כל, בעל העסק יכול להחליף חברה כל שני וחמישי, ואז, גם כן, המעסיק של אותו משגיח גם כן יוחלף כמו גרביים, ואז הזכויות שלו ייפגעו.

ליאור בוקריס: ולא רק שייפגעו, לא יהיה לו שום צבירה, לא יהיה לו שום כלום.

ליאור בוקריס: לכן אני אומר, חייבת לצאת פה אמירה.

ליאור בוקריס: אני מבקש בכל לשון של בקשה, בשם כל המשגיחים וכל העובדים, מכבוד יושבת-ראש הוועדה, תפעלי למענם.

ליאור בוקריס: אנחנו צריכים את הכוח שלך בתוך הקואליציה.

ליאור בוקריס: אני בטוח שאם היית יודעת את הדברים האלה, והרבה חברים מהקואליציה שיש חמלה בליבם – אני כבר לא מדבר על הפגיעה בכשרות, ובכל צורכי הכשרות.

ליאור בוקריס: אני מדבר על פגיעה בעובדים במדינת ישראל, שהמדינה שלחה אותם במשך עשרות שנים.

ליאור בוקריס: היום באה מדינת ישראל, בגלל שהתחלף איזשהו שלטון, ויש כאלה שלא אכפת להם, ופועלים מתוך רוע לב – רואים גם את החמלה של כבוד היושבת-ראש.

ליאור בוקריס: רואים את האוזן הקשבת שלך איך שאכפת לך, ואת רושמת, ואת לוקחת את הדברים ובעזרת השם תטפלי בהם.

ליאור בוקריס: אנחנו מבקשים את העזרה שלך גם בתוך הממשלה ובתוך הקואליציה.

ליאור בוקריס: תודה רבה לך.

אוריאל בוסו: היושבת-ראש, באמת מפריע ומציק שהשר לשירותי דת לא בוחר לבוא ולהשתתף בדיונים כאלה כמה הם חשובים.

אוריאל בוסו: עד עכשיו סיפר כמה הרפורמה חשובה.

אוריאל בוסו: זה הזמן להגיד כמה הרפורמה הזאת פוגעת בפרנסה.

אוריאל בוסו: הוא צריך לבוא ולהסתכל בעיניים של אלפי משגיחים מהציונות הדתית שהוא הולך לפגוע בפרנסתם.

משה אבוטבול: התשובה אפרת, שזה לא מעניין אותו.

משה אבוטבול: מה מעניין אותו מאנשים?

משה אבוטבול: מעניין אותו מכותרות, מדברים כאלה לבוא ולייצג את עצמו בציבור, זה מה שמעניין את השר, שום דבר אחר לא.

משה אבוטבול: בושה וחרפה.

אפרת רייטן: אני רוצה לסכם את זה כך.

אפרת רייטן: כאמור, הדיון הזה עסק בזכויותיהם של העובדים, ועסק בהשלכות של הרפורמה והביטחון התעסוקתי שלהם.

אפרת רייטן: כמו ששמענו כאן את חברי הכנסת המכובדים, החשש והדאגה לביטחון התעסוקתי של עובדים רבים, בהחלט דבר שמעסיק אותם, וצריך לידון כאן כמו שהוא נדון, וצריך לידון בהמשך.

אפרת רייטן: הואיל ולא הבאתם לכאן איזשהם נתונים, או איזשהם פתרונות ותוכניות לגבי המשך התוכנית וההוצאה לפועל של הרפורמה, אני מבקשת בשם הוועדה, לקרוא למשרד האוצר, ולמשרד לשירותי הדת, כן להביא לכאן בהמשך תוכנית נתונים, תשומת לב של הדברים האלה.

אפרת רייטן: אם אנחנו מדברים על ינואר שבה חלק מהרפורמה צריכה להיכנס לפועל, אני מבקשת שזה לא יאוחר מסוף חודש ינואר.

אפרת רייטן: תחזרו לכאן עם יותר תשובות.

אפרת רייטן: יכול להיות שלא יהיו לכם תשובות, אבל אני מבקשת שתתנו את דעתכם על כל החששות והדברים הקשים שנאמרו כאן היום.

אוריאל בוסו: אבל עד סוף דצמבר הם יבואו עם נתונים מה מדובר חוץ מעובדי מועצות דתיות.

אוריאל בוסו: קודם כל, שיהיה להם את הנתונים, שנדע עם מה אנחנו עומדים להתמודד.

אפרת רייטן: אדוני, זאת הבקשה שלי, ומההסתדרות כמובן.

ליאור בוקריס: מה היקף שעות שיהיו.

ליאור בוקריס: מה שכר שעה שיהיה מחויב אותו מעסיק, לא משנה מי יהיה אותו תאגיד, אותו משגיח שעובד עשרות שנים - יעיפו אותו תאגיד חדש?

אפרת רייטן: תודה.

אפרת רייטן: אני מבקשת מכם להיות עם יד על הדופק.

אפרת רייטן: אתם נמצאים בשטח.

אפרת רייטן: אתם נמצאים מול העובדים.

אפרת רייטן: אצלכם הנתונים קודם כל, לראות שבאמת לא פוגעים בזכויותיהם של אנשים.

אפרת רייטן: במיוחד, אני מדברת על הוותיקים, כמו שיושב כאן אדוני הנכבד שעובד כל כך הרבה שנים בתחום הזה.

אפרת רייטן: גם אתם מוזמנים לחזור לכאן עם הנתונים - הן בניירות, הן בנתונים.

אפרת רייטן: הן הטלפון שלי, הרי הוא נמצא אצלכם, כדי לראות איפה הדברים עומדים.

אפרת רייטן: ככל שהוועדה הזו תמצא באמת לנכון לבוא ולעשות כאן תיקונים, ולעשות את המשא ומתן, ואת הניהול מול משרדי הממשלה, ככה אנחנו נעשה.

אפרת רייטן: רבותיי, יש לכם אחריות גדולה.

אפרת רייטן: אני יודעת שהרפורמה הזאת חשובה.

אפרת רייטן: בכל זאת, תעשו כמיטב יכולת

אפרת רייטן: כם לא לפגוע באנשים האלה, ובמשפחות שלהם.

אפרת רייטן: זה דבר שלא צריך לומר על ההשלכות האלה.

יניב שפירא: מילה אחרונה.

יניב שפירא: אנחנו באמת עם יד על הדופק.

יניב שפירא: אני מאוד מודה לכולם.

יניב שפירא: הייתי שמח שהמשרד לשירותי דת, כן יהיה גם עם יד על הדופק, וישתף פעולה בצורה כנה ואמיתית בתום לב ובנפש חפצה.

אפרת רייטן: תודה רבה לכולכם.

אפרת רייטן: הישיבה נעולה.