הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 13, 2021-11-23 13:00

אבתיסאם מראענה: צוהריים טובים לכולם ולכולן.

אבתיסאם מראענה: איזה כיף לנו שאנחנו נפגשות פה.

אבתיסאם מראענה: הדיון שלנו השבוע בוועדות העובדות והעובדים הזרים – אנחנו רוצות לקבל סקירה מהאפוטרופוס הכללי, עורכת הדין סיגל יעקבי, בדבר שימוש בכספי הפיקדון של עובדות ועובדים שאין להם דורש.

אבתיסאם מראענה: יש כסף שאף אחד לא מבקש אותו.

אבתיסאם מראענה: הדיון שלנו היום הוא דיון אינטימי אך חשוב, זה לא עומד בסתירה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד כמו שתמיד אני אומרת, בלי תודה אין ועדה ואין אנחנו.

אבתיסאם מראענה: אז אני רוצה להודות תודה למיכל דיבנר כרמל, מנהלת הוועדה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להודות ליעל אורבך, היועצת הפרלמנטרית של הוועדה.

אבתיסאם מראענה: וכמובן, אין על עורכת הדין שלנו, נעה בן שבת, שמייעצת משפטית.

אבתיסאם מראענה: תודה לכל מי שהגיעה והגיע, לאורחות ולאורחים שלנו ולתלמידות ולתלמידים התיכוניסטים שעושים עבודה מדהימה, אנחנו נרצה לשמוע גם אתכם.

אבתיסאם מראענה: אני לא מבינה למה אתם יושבים בצד.

אבתיסאם מראענה: להתקדם, בואו, תתחילו לחיות את החיים הפוליטיים האמיתיים.

אבתיסאם מראענה: גם לכם מותר.

אבתיסאם מראענה: גברתי עורכת הדין סיגל יעקבי, את מוזמנת לתת לנו סקירה עליך, מי את, כל מה שבא לך לספר לנו.

סיגל יעקבי: צוהריים טובים לכולם.

סיגל יעקבי: האפוטרופוס הכללי הוא הגורם שנקבע בתקנות כגורם שאליו מועברים כספים משני מקורות: שלא הוצאו על ידי עובד זר מחשבון הבנק, למעט אם העובד נפטר בישראל, ובכלל זה סכומים שנוכו לפי התקנות בשל שיהוי בעזיבה לאחר תום תקופת השהייה בישראל וחלפו שנתיים מתום התקופה; או כספים לגבי עובד זר שהיה זכאי לכספי פיקדון, כולם או חלקם, אך לא קיבל אותם, וחלפו שבע שנים ממועד יציאתו מישראל והוא לא דרש אותם עד למועד העברת הכספים לאפוטרופוס הכללי.

סיגל יעקבי: בהתאם לסעיף הזה נדרש האפוטרופוס הכללי להקצות את הכספים למטרת רווחתם ובריאותם של עובדים זרים כהגדרתם בסעיף 1 לחוק, שההגדרה שם היא הגדרה יחסית רחבה, ובכלל זה לצורך תגבור שירותי טיפול ותמיכה בתינוקות ופעוטות זרים חסרי מעמד אזרחי.

סיגל יעקבי: עד כה קיבלנו בהתאם לתקנה הזו סך של כשני מיליון שקלים, שאותם מימשנו במסגרת שלוש החלטות של האפוטרופוס הכללי: בחודש אפריל 2020 – אני אזכיר, תחילת משבר הקורונה – חולקו 300,000 ש"ח לטובת רכישת תווי קנייה לעובדים זרים בשיתוף פעולה עם מסיל"ה וקרן תל אביב.

סיגל יעקבי: 142,000 לטובת סיוע בתחומי הרפואה לעובדים זרים באמצעות מרפאות שונות, בעיקר מרפאת לווינסקי.

סיגל יעקבי: 33,000 שקלים לטובת רכישת ציוד הגנה מפני הקורונה – כפפות, אלכוג'ל וכיוצא בזה.

סיגל יעקבי: בחודש דצמבר 2020, עדיין בעיצומו של משבר הקורונה, חולקו 700,000 ש"ח לטובת רכישת תווי קנייה לעובדים זרים.

סיגל יעקבי: גם כאן, בשיתוף פעולה עם מסיל"ה, קרן תל אביב ועמותת מתן.

סיגל יעקבי: בחודש יוני 2021 חולקו 200,000 ש"ח לטובת סיוע בהקמת צרכנייה חברתית שמיועדת לעובדים זרים.

סיגל יעקבי: פה אני אגיד ש-200,000 ש"ח כבר הועברו, יש כ-250,000 ש"ח שמשוריינים להמשך הפרויקט הזה, ונשארו כ-350,000 ש"ח שמיועדים להקצאה.

סיגל יעקבי: אני אגיד שהתוכניות לעתיד הן בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה, ולהבנתי, גם משרד הכלכלה מצטרף לאירוע הזה, זה מתן מענה למה שאנחנו מכנים 'מחסני הילדים', מתן פתרונות הולמים לפעוטות שאין להם מסגרות חינוכיות כדי לייצר להם תנאים הולמים.

סיגל יעקבי: תתייחס לזה, אני מניחה, נציגת רשות האוכלוסין וההגירה, אבל אנחנו יודעים שאנחנו עתידים לקבל למעלה מ-10 מיליון שקלים, והסכום הזה עשוי להספיק – האומדן של משרד הרווחה כרגע לעלות הפרויקט הוא שני מיליון שקלים למשך ארבע שנים קדימה, זה שמונה מיליון שקלים, וייוותר סכום נוסף שגם אותו נשמיש לטובת האוכלוסייה הזו.

סיגל יעקבי: אני כן אומר שאומנם רוב הפעילות שלנו נעשתה בשיתוף פעולה עם מסיל"ה וקרן תל אביב, אבל חלק מהתנאים שעליהם אנחנו עמדנו הם שהסיוע לא יינתן אך ורק לתושבי תל אביב, יש עובדים זרים בכל רחבי ישראל, ואכן גם בפועל הוגשו בקשות תמיכה לתווי קנייה מכל רחבי הארץ, עד אילת בדרום.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: גברתי, את אומרת שבשנה הזאת קיבלתם שני מיליון מרשות האוכלוסין.

אבתיסאם מראענה: ומה קרה בשנים האחרונות?

אבתיסאם מראענה: הרי הזה הוא לא כסף שהצטבר רק בשנה האחרונה או בשנתיים האחרונות.

סיגל יעקבי: להבנתי, הסכום המשמעותי הנוסף שאנחנו אמורים לקבל כרגע הוא הסכומים שהצטברו בתקופה האחרונה.

סיגל יעקבי: אני אזכיר - - -

אבתיסאם מראענה: מתי קיבלתן את הידיעה שאתן אמורות לקבל מעל 10 מיליון?

סיגל יעקבי: ממש בימים אלה, בימים האחרונים.

אבתיסאם מראענה: מקסים.

אבתיסאם מראענה: יופי.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת זכות דיבור למירי אלקיים, מנהלת ארגון מסיל"ה, שלום.

אבתיסאם מראענה: דיברנו בזום בימים ההם.

אבתיסאם מראענה: קודם כל, אנחנו נשמח לקבל סקירה על מה אתן עושות, מה אתם עושים.

אבתיסאם מראענה: אני חייבת לציין שעיריית תל אביב היא אחת העיריות היחידות שמסוגלת להכיל, לתת, לאפשר לעובדות ועובדים זרים, גם מהגרי עבודה, פליטים, את המקום, את הבית ולאפשר להם רווחה ולהתקיים בכבוד.

אבתיסאם מראענה: אני מאוד מקווה שערים אחרות בארץ יהיו דומות למה שעיריית תל אביב מאפשרת.

אבתיסאם מראענה: זאת הזדמנות מצוינת לשמוע מה אתן עושות במסיל"ה.

אבתיסאם מראענה: נמצאת אתנו חן אריאלי, סגנית ראש עיריית תל אביב, הממונה על השירותים החברתיים בעירייה.

אבתיסאם מראענה: כמובן, אנחנו ניתן לך רשות דיבור אחרי מירי, ואנחנו נשמח להבין מה הצרכים של האוכלוסייה, למה קמתם בכלל.

אבתיסאם מראענה: מה הסיפור?

מירי אלקיים: למה אנחנו קיימים.

מירי אלקיים: בכל אופן, אני אסיים אחרי הדברים של סיגל, אנחנו בקשר בעיקר עם מירי קידר, אבל זו שותפות נפלאה.

מירי אלקיים: היו שתי פעימות של תווי קנייה, אני רק אומר, והפוש הראשוני להקים את המכולת החברתית, שאחרי זה, אם יצא לנו, אנחנו נראה בווידאו איך זה נראה.

מירי אלקיים: בעיני זה פרויקט מדהים.

מירי אלקיים: עשינו חלוקה של תווי קנייה למאות משפחות.

מירי אלקיים: תכללנו את זה אנחנו, אבל זה היה לרחבי הארץ, והמכולת החברתית, רק להבין, מחלקת היום ל-700 משפחות פעמיים בחודש סלי מזון מותאמים לגודל המשפחה לפי הנפשות.

מירי אלקיים: יש עוד 300 משפחות ברשימות המתנה, אנחנו מקוות מאוד שבחודשים הקרובים נצליח להגיע ל-1,000 משפחות.

מירי אלקיים: זה פרויקט מדהים שכרגע בפיילוט עד יולי 2022, אני כולי תקווה שימשיך, כי הקהילה הזאת, למרות התמיכה של העירייה – ואולי נגיע לקהילה – זו קהילה מאוד ענייה, מאוד מודרת, עם לא הרבה מאוד זכויות.

מירי אלקיים: אין ספק שמשבר הקורונה דרדר אותה לתהומות מאוד מאוד קשים, כש-80% מהקהילה הם מובטלים והם לא זכאים לשום סוג של קצבה, אז הם ממש הגיעו לרעב.

מירי אלקיים: אבל העוני לא נעלם, לצערי, כל עוד אין מעמד והזכויות הן מעטות.

מירי אלקיים: בתל אביב אנחנו מדברים על כ-35,500.

מירי אלקיים: בעיני זה נתון חסר, בוודאי בסופי השבוע המספרים גדלים כי מגיעים הרבה מאוד מבקשי מקלט ומהגרי עבודה שעובדים מחוץ לתל אביב לתוך תל אביב להיות בסופי השבוע.

מירי אלקיים: אבל ההערכות כרגע לפי העירייה הן שזה קרוב ל-34,000 שהם גם מבקשי מקלט וגם מהגרי עבודה, מתוכם קרוב ל-7,000 קטינים, ילדים בגילאי לידה עד 18.

אבתיסאם מראענה: אנחנו מדברות רק בתל אביב.

מירי אלקיים: רק בתל אביב.

אבתיסאם מראענה: אנחנו לא יודעות מה המספר מחוץ לתל אביב.

מירי אלקיים: אני יודעת, אנחנו משוחחים הרי.

מירי אלקיים: באילת מדברים לדעתי על סביב 1,500, זה המיפוי האחרון שהם עשו.

מירי אלקיים: 2,000-1,500 בגירים, ועכשיו הם מתקרבים ל-700 ילדים.

מירי אלקיים: בירושלים, פעם אחרונה שאני יודעת, זה בערך 500 ילדים וגם 2,000-1,500 בגירים.

מירי אלקיים: בפתח תקווה אני יודעת שיש כ-700 ילדים.

מירי אלקיים: אין ספק שהמסה המאוד גדולה היא בתל אביב, אבל בוודאי יש את ירושלים, אילת, פתח תקווה במספרים אחרים; ויש ערים נוספות: רחובות, חיפה, אשדוד, נתניה, שיש מספרים יותר קטנים אבל מפוזרים על פני כל הארץ.

מירי אלקיים: אני אומר מה מסיל"ה עושה ומה הדאגה העיקרית בעיני.

מירי אלקיים: מסיל"ה זה מרכז של עיריית תל אביב, מאוד ייחודי שמטפל בקהילה מאוד ייחודית, אבל הוא הוקם לפני 22 שנה, ב-1999, כשלא היו בכלל מבקשי המקלט באופק, זה נפתח למהגרי עבודה.

מירי אלקיים: אני חושבת שמה שעמד מאחורי זה אלו שני דברים מאוד חשובים: שכל הנושא הזה של מבקשי מקלט, מהגרי עבודה, פליטים, לא משנה איך נקרא להם, לעניות דעתי, לא ייעלם מהעולם.

מירי אלקיים: לא אנחנו המצאנו את זה.

מירי אלקיים: אני אומרת שכל עוד החצי הדרומי של הגלובוס הוא במצב כזה, הם פשוט יצאו לחצי הצפוני של הגלובוס, זה מה שיהיה.

מירי אלקיים: הם פשוט משנים את הצורה, מדינות מוצא, הם משנים מספרים, אבל קרוב לוודאי לנצח הם יהיו במספרים כאלה או אחרים, והם משפיעים על פני העיר.

מירי אלקיים: היום הם מהווים 10% מהילדים בתל אביב.

מירי אלקיים: הם משפיעים על פני העיר, וכמובן, הומניטרית, כל עוד הם פה ועד שהממשלה תחליט אחרת לגבי מה קורה אתם – כן מעמד או מה שלא יהיה – צריך לטפל בהם.

מירי אלקיים: מסיל"ה התרחבה המון לאורך השנים כי הייתה גדילה אי-אנומלית של ילדים.

מירי אלקיים: זו לא עיר שלאט-לאט – הגיעו מבקשי מקלט מאוד מאוד צעירים, בסוף העשרה, תחילת העשרים, הביאו ילדים לעולם, זאת אומרת שהייתה גדילה בכמה שנים מכמה מאות ילדים לכמה אלפים.

מירי אלקיים: כמובן שרוב הקהילה מרוכזת בדרום מזרח – נווה שאנן, התקווה ושפירא.

מירי אלקיים: כמו שאמרתי, זו קהילה מודרת וענייה.

מירי אלקיים: במסיל"ה יש גם מחלקת רווחה שהוכרה השנה על ידי משרד הרווחה, כמובן שעל ידי העירייה, עם עו"סיות, פקידות סעד עו"סיות לחוק נוער, ומטפלים בילדים בסיכון, בילדים עם מוגבלויות, צרכים מיוחדים, נשים במעגל האלימות, עבודה קהילתית מאוד רחבה, קבלת קהל, בשורדי הסחר והעבודות המוכרים ממחנות העינויים בסיני, מי שנחטף בדרך לישראל.

מירי אלקיים: אנחנו נכנסים עכשיו גם לתחומים חדשים תודות לתקנים נוספים שמשרד הרווחה נתן, לטפל גם בנערים ונערות בני 18-12, צעירים בגילאי 26-18.

מירי אלקיים: אנחנו צריכים ללמוד את המטריה ולהבין מה אפשר לתת להם כי צריך להבין שהרבה מאוד מענים לפעמים לא פתוחים בפני חסרי המעמד, הרבה פעמים צריך להמציא או לפתוח מענים בתוך מסיל"ה.

מירי אלקיים: הפוקוס המאוד גדול בעיני הוא הבגירים – יהיה לנו תקן של עו"ס לבגירים, אני לא יודעת איך לקרוא לזה, עם צרכים מיוחדים.

מירי אלקיים: איישנו כבר את התפקיד, הוא הולך לקבל הכול – נפגעי נפש, מכורים, נשים במעגל הזנות.

מירי אלקיים: לנסות להבין – ואנחנו עכשיו בתקשורת מאוד רציפה עם משרד הרווחה להתחיל לפתוח מענים.

מירי אלקיים: עד היום נפגעי נפש ומכורים לא מקבלים מענים.

מירי אלקיים: אנחנו עכשיו מנסים למצוא כי המספרים, לצערי, גדלים, בוודאי גדלו אחרי הקורונה.

מירי אלקיים: יש הרבה אנשים שאם היו אזרחים הם לא היו מגיעים לרחוב.

מירי אלקיים: הרי הם עובדים בעבודות פיזיות כולם – בן אדם שנקטעו לו שלוש אצבעות.

מירי אלקיים: זהו, הוא לא יכול לעבוד יותר בעבודות הפיזיות, הוא לא זכאי לקצבה, הוא מוצא את עצמו ברחוב.

מירי אלקיים: בן אדם חולה כליות, מקבל דיאליזה – אלו מקרים אמיתיים.

מירי אלקיים: יש לנו מחר פגישה עם הביטוח במשרד הרווחה.

מירי אלקיים: מיפינו מאוד מהר והגענו ל-45 כאלה במסיל"ה, רק של הורים של ילדים – שחולים או עם מוגבלויות שונות, אבל זהו, הם מוקעים מתוך מעגל העבודה והם מוצאים את עצמם הרבה פעמים ברחוב.

מירי אלקיים: אני חושבת שהפוקוס המאוד רציני, לצערי – שרון, מנכ"לית "אליפלט" הייתה אמורה להיות פה, אבל לא עברו מספיק ימים מהחיסון השלישי אז היא לא הצליחה להיכנס, אבל היא מפעילה מועדוניות.

מירי אלקיים: אני חושב שפוקוס רציני אחר הוא הילדים.

מירי אלקיים: צריך לזכור שהיום בתל אביב יש 7,000, ברחבי הארץ אנחנו מדברים על בערך 10,000.

מירי אלקיים: זה הדור הבא שגדל פה, וגדל היום בלי עתיד, בלי תקווה.

מירי אלקיים: זאת אומרת, מבחינתם הם גדלים במסגרות חינוך ישראליות, מבחינתם רבים מהם היו רוצים להתגייס לצבא.

מירי אלקיים: הם נולדו פה.

מירי אלקיים: דור שני הוא דור שיותר מבין, שהוא למד כבר בישראל, שהוא יותר מבין, וכרגע גדלים אלפי ילדים – לא נכנסים יותר מבקשי מקלט, צריך לזכור את זה, מאז שנבנתה הגדר.

מירי אלקיים: רשות ההגירה והאוכלוסין בוודאי יגידו, אבל נכנסנו בודדים, ומ-2012 לא נכנסים.

מירי אלקיים: הגדילה הייתה רק בילודה, וגם הילודה מתחילה לרדת.

מירי אלקיים: אם היינו פעם ב-1,200 לידות בשנה בתל אביב, היום אנחנו בערך ב-500.

מירי אלקיים: ביולוגית, הם כבר בנו משפחות.

מירי אלקיים: אלו ילדים שגדלים היום לתוך אין בסביבה מאוד לא פשוטה עם מעט מאוד מענים, מסגרות אחר הצוהריים – כמה שיש הירתמות מאוד גדולה של משרד הרווחה, ושל העירייה בוודאי, אבל זה הדבר שהכי מטריד, שבעיני צריך הרבה מאוד תקציבים ומענים טיפוליים ולצמצם פערי לימוד, בוודאי בתוך המסגרות של לידה עד שלוש – שאני יודעת שאנחנו מנסים עכשיו להשיג עוד תקציב ולמצוא פתרונות – אבל גם בגנים, 6-3 וגם בבתי הספר.

מירי אלקיים: כי הפערים הם גדולים, בעיות ההתנהגות הן קשות ביותר, המיניות הלא מובחנת.

מירי אלקיים: יש שם הורים שבהישרדות הם הורים אוהבים וטובים, אבל הם עובדים כל היום והילדים האלה נמצאים בסביבה מאוד מורכבת, הרבה פעמים ברחובות.

מירי אלקיים: זה משהו שבעיני צריך לתת עליו את הדעת.

אבתיסאם מראענה: בפגישה שהייתה לי לפני פחות מחודש עם שר הרווחה, מאיר כהן, זו אחת הסוגיות שביקשתי לקדם אותה מאוד.

אבתיסאם מראענה: אני יודעת שזה בטיפול, כל הסוגיה של הבייביסיטרים, מחסני הילדים, אחרי שביקרתי במחסני הילדים וראיתי את הזוועה שקורית שם.

אבתיסאם מראענה: אם אנחנו לא ניקח אחריות על אותו דור שגדל כאן, אני חוששת לאיזו מציאות הם יגדלו.

אבתיסאם מראענה: במקום לטפח אוכלוסייה צעירה שיכולה לגדול ולהיות תורמת לחברה הישראלית ולהיות שוות ושווים לנו, אני חוששת שהם יגדלו לרחובות, לאלימות ולפשע.

אבתיסאם מראענה: לשם אנחנו ממש לא רוצות להגיע.

אבתיסאם מראענה: אני מאוד שמחה על הידיעה שהכסף מרשות האוכלוסין וההגירה יעבור אליך – לא לכיסך הפרטי – לאפוטרופוס הכללי.

אבתיסאם מראענה: אני מקווה שהלב שלך והרוח שלך הם במקום הנכון.

אבתיסאם מראענה: עצם הבחירה שלך לראות את האוכלוסייה הכי מוחלשת בחברה הישראלית, אוכלוסיית ילדי המהגרים והפליטים, ולראות בהם מוקד שצריך לטפח אותו.

אבתיסאם מראענה: אני מאוד מקווה שבעקבות השיחה הזאת אותם כספים ילכו לאותם בייביסיטרים.

אבתיסאם מראענה: אני לא יודעת למה זה 10 מיליון, אנחנו תיכף נברר איפה הכסף.

אבתיסאם מראענה: אני יודעת שיש יותר כסף מ-10 מיליון, אבל תיכף אנחנו נברר.

אבתיסאם מראענה: אני מאוד שמחה שהדיון הזה פתוח וחשוב, אנחנו שואלות שאלות טובות ואנחנו מקבלות עליהן גם שיתוף פעולה מצוין מרשות האוכלוסין וגם ממשרד המשפטים.

מירי אלקיים: תרצו לראות דקה את המכולת החברתית?

מירי אלקיים: הם מחכים שם עם זום בשביל להראות גם לסיגל.

מירי אלקיים: זה בשבילך.

אבתיסאם מראענה: כן, אנחנו נשמח לראות.

אבתיסאם מראענה: נעבור בזום לעשות לנו סיור וירטואלי בתוך הצרכנייה.

אבתיסאם מראענה: אביגיל נמצאת אתנו?

אבתיסאם מראענה: עד שאביגיל תעלה, אני רוצה להפנות שאלה אחרונה בשלב הזה לסיגל, לשאול אותך, כשאת בוחנת לאן את מייעדת את הכסף הזה, לפי אילו שיקולים, מה משפיע על ההחלטה איפה הכסף הזה מושקע?

סיגל יעקבי: בדרך כלל, לפני שאנחנו מקבלים החלטה – כמובן אנשינו, לא אני באופן אישי – אנחנו יורדים לשטח.

סיגל יעקבי: בין היתר, אני יודעת שהם נפגשו עם מסיל"ה, עם גורמים בעיריית תל אביב, מבררים מה הצרכים.

סיגל יעקבי: לפעמים יש צרכים שיכולים להיות במיליונים רבים ואז מה שנביא לא יוצר אינפקט, אז משתדלים לבחור את הפרויקטים, א', שנותנים מענים לצרכים שונים מהשטח, וב' שכמות הכסף שיש לנו תייצר ערך ולא תהיה עניין שולי בתוך התקציב.

סיגל יעקבי: בחרו פרויקטים שהכסף יהיה המועיל ביותר.

אבתיסאם מראענה: כשבוחרות פרויקט, הפרויקט הזה, הפרויקטים האלה הם מכרז, או שאומרות יש חינוך גיל הרך לעובדים - - -

סיגל יעקבי: אחת הסיבות שאנחנו עם מסיל"ה ועם עיריית תל אביב היא היעדר הצורך לצאת למכרז ולעשות מיזם משותף.

סיגל יעקבי: כנ"ל לגבי – אני מתנצלת שאני קוראת לזה ככה – מחסני הילדים, גם פה זה יהיה בשיתוף פעולה עם משרד הרווחה שיאפשר פעילות מהירה ולא לצאת לתהליך ארוך.

אבתיסאם מראענה: נפלא.

אבתיסאם מראענה: הם עלו אתנו לזום?

מירי אלקיים: היא לא מצליחה להתחבר, לא נורא, נמשיך הלאה.

אבתיסאם מראענה: תנסו, מקסימום תתחילו לשדר ואנחנו נצטרף.

אבתיסאם מראענה: נמצאת אתנו חן אריאלי, סגנית ראש העיר.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נשמח לקבל ממך תמונת מצב לגבי עיריית תל אביב, קהילת מהגרי העבודה, פליטים שמתגוררים בתוך תל אביב.

חן אריאלי: תודה רבה.

חן אריאלי: שלום לנציגי האפוטרופוס, שלום לעורכת הדין יעקובי.

חן אריאלי: אני רוצה להגיד כמה דברים.

חן אריאלי: קודם כל, אני רוצה להצטרף למירי.

חן אריאלי: עיריית תל אביב-יפו הייתה הראשונה לקחת אחריות על הקהילה הזו.

חן אריאלי: לשמחתנו, אחרי כמה שנים הצטרפו גם משרדי הממשלה.

חן אריאלי: אבל צריכה להיעשות פה החלטה אחת ולתמיד מצד הממשלה איך אפשר להעניק לקהילה הזאת תנאים סוציאליים, כי הם נמצאים פה.

חן אריאלי: כמו שמירי ציינה, מ-2012 כבר לא נכנסים אנשים חדשים.

חן אריאלי: אם אנחנו מדברים על הקופה הציבורית, כמו שציינתם, יש פה דור חדש שגדל פה, נולד כאן, והם ישראלים לכל דבר.

חן אריאלי: הם ירימו את הראש וידרשו את זכויותיהם בהמשך.

חן אריאלי: ויש גם דור שמזדקן.

חן אריאלי: אם אנחנו רוצים להסתכל כמה שנים קדימה ולא רק לייצר פלסטרים על בעיות קיימות, אלא להסתכל באופן הרבה יותר אסטרטגי על איך אפשר לייצר פתרון הוליסטי ועמוק לבעיה הזו – הקהילה הזו חייבת לקבל תנאים סוציאליים.

חן אריאלי: אני מדברת על קצבאות, על ביטוח בריאות ועל אישורי עבודה קבועים, ב/1.

חן אריאלי: אפשר לייצר מנגנונים ששומרים על המדינה וגם נותנים לקהילה הזו, לבני ובנות האדם האלה את התנאים הבסיסיים לחיות כאן בכבוד.

חן אריאלי: אחת הסיבות שהם מתרכזים כולם בתל אביב ובאזור המרכז היא כי הם לא יכולים לפתוח חשבון בנק, ובתל אביב אפשר לעבוד באופנים אחרים, אם אפשר לקרוא לזה בצורה עדינה ככה.

חן אריאלי: אני רוצה לציין לטובה מאוד את משרד הרווחה, שהוא שותף אמת.

חן אריאלי: גם את ציינת את זה.

חן אריאלי: הוא שותף אמת לדאגה שלנו לקהילה ולצרכים שלה.

חן אריאלי: אבל צריך לפתור את הבעיות לפני שהן מגיעות לצורך.

חן אריאלי: כלומר, רוב הקהילה הזאת זו קהילה שיכולה לעבוד ורוצה לנהל פה חיים נורמטיביים עד כמה שאפשר ולגדל פה משפחה.

חן אריאלי: אם אנחנו רוצים שיהיה פיזור גיאוגרפי במקומות מחוץ לתל אביב, צריך ליצור פתרונות, דוקומנטציה, תעודות, שהאנשים האלה יוכלו לחיות פה בכבוד בסיסי.

חן אריאלי: מדובר בסך הכול על 40,000 איש.

חן אריאלי: המדינה צריכה להתכנס – הממשלה צריכה להעביר החלטה ברורה, ולקבל החלטה הומנית ונכונה כלפי הקהילה הזאת.

חן אריאלי: ויש פה גם חיסכון לקופה הציבורית בסופו של דבר, מכיוון שאם אנחנו לא נטפל בזה ולא נדאג – אנחנו מגדלים פה כבר דור שני לנזקקות שיש איך למגר אותה ואיך לטפל בה מן השורש, ושיחיו אתנו פה בשלום ובביטחון בתנאים סוציאליים בסיסיים.

חן אריאלי: אנחנו חתומים על האמנה הזו, אז אין שום סיבה שלא - - - אני רוצה לציין את שיתוף הפעולה הנהדר והמיטיב שיש לנו עם האפוטרופוס הכללי, ואני אשמח אם זה לא יישאר רק במסגרת הפיילוט, נשמח להרחיב את שיתופי הפעולה.

חן אריאלי: כמובן שעיריית תל-אביב יפו היא שותפה מרכזית מכיוון שרוב הקהילה הזאת – כלומר, אם ההערכות הן כ-40,000 איש, אני יכולה להגיד שלפחות 33,000 מתוכם חיים בתל אביב בנווה שאנן ובשכונות הדרום.

חן אריאלי: אנחנו מחויבים מאוד לנושא הזה, בטח מינהל השירותים החברתיים ומסיל"ה, ומחפשים עוד ועוד שותפים.

חן אריאלי: אני חושבת שהשותף המרכזי פה הוא שולחן הממשלה, שצריך לקבל החלטה אמיצה מאוד ולתת את שלושת הסעיפים האלה לקהילה הזאת, ויפה שעה אחת קודם, זה לטובת כולם.

אבתיסאם מראענה: אני בטוחה.

אבתיסאם מראענה: חשוב לציין שקהילת מהגרי העבודה ומבקשי מקלט היא קהילה שעובדת, זה לא נטל על החברה הישראלית.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח לשמוע יותר.

מירי אלקיים: בוודאי ברובה היא קהילה עובדת, היא קהילה חרוצה, היא קהילה שעובדת כל היום.

מירי אלקיים: לרוב כמובן בעבודות כפיים, במשרות שפחות רוצים לאייש אותן.

אבתיסאם מראענה: שאנחנו לא נעבוד בהן.

מירי אלקיים: בדיוק.

מירי אלקיים: אחרי הקורונה המספרים יותר נמוכים, אבל מלונות, בתי קפה, מסעדות – בבק-אופיס כמובן – מוחזקים על ידי מבקשי מקלט היום, גם באילת, לא רק בתל אביב.

מירי אלקיים: אני יודעת שסביב הקורונה כשהייתה מורכבות להביא מהגרי עבודה מבחוץ, נתנו אישורים מסוימים, נכנסו לעבוד בסיעוד.

מירי אלקיים: היום הרבה בתי אבות עם סיעוד.

מירי אלקיים: זאת אומרת, הם כן נכנסים בסופו של דבר לעבוד בהרבה מאוד מקומות שיש מחסור בכוח אדם בישראל.

מירי אלקיים: וברובם – אלא אם כן בן אדם נפגע נפש או חולה במחלה קשה או עם נכות, שזה מיעוט – הם אנשים שעובדים.

מירי אלקיים: גם האימהות החד הוריות כולן עובדות.

מירי אלקיים: הם אנשים חרוצים ועובדים בעבודות כפיים שונות.

חן אריאלי: כשאני אומרת קצבאות, מדובר על קצבאות לאנשים שזקוקים לקצבאות, באחוז ביחס לאוכלוסייה הכללית, כמו אצל כולם, לא קצבאות לכל הקהילה הזו, חשוב לציין.

אבתיסאם מראענה: מירי, יש לך התייחסות לאחוז הפשיעה בקרב אוכלוסיית מבקשי המקלט?

מירי אלקיים: היום בבוקר הייתי עם - - - במקרה, אבל אני יודעת מהפגישות שלי עם המשטרה – ואנחנו כמובן בתקשורת עם המשטרה, בעיקר התחנות שרת ושכונות, שהן שתי התחנות העיקריות.

מירי אלקיים: כמובן שבקורונה דברים טיפה השתבשו - -

אבתיסאם מראענה: אצל כולנו.

מירי אלקיים: - - זו הייתה שנה וחצי מאוד קשה אצל כולם, אבל אם אני שמה את השנה וחצי הזו בצד, המשטרה בעצמה אומרת שיחסית לזה שקהילה מרוכזת – כי היא באמת מרוכזת בדרום – קהילה של עשרות אלפי אנשים שחיים בעוני, בהדרה, בגזענות, בצפיפות מאוד מאוד קשה, כי הדירות מחולקות ולפעמים בדירה אחת שאמורה להיות למשפחה אחת מתגוררות שלוש משפחות, כל משפחה בחדר שינה – יחסית לא.

מירי אלקיים: יש לפעמים את העניינים בתוך הקהילה, בחמרות, בברים שלהם.

מירי אלקיים: בוודאי שיש מקרים יוצאי דופן, אבל אני טוענת שכמו כל קבוצת מיעוט, ברגע שמישהו עושה משהו בקבוצת מיעוט, לצערנו, כל קבוצת המיעוט נצבעת.

מירי אלקיים: וזה כל קבוצת מיעוט בעולם ובישראל.

מירי אלקיים: המשטרה מדברת על אחוזים שווים לקהילה הכללית, למרות שהיה מצופה שיהיה יותר.

דוד פטר: זה לא נכון עובדתית.

שני בר טוביה: איפה שיש דיכוי ואפליה, יש אלימות.

דוד פטר: עובדתית זה לא נכון.

שני בר טוביה: אלימות היא תוצר של הדברים האלה.

אבתיסאם מראענה: לא להתפרץ.

מירי אלקיים: אם מפקד משטרת שרת, שמטפל בעיקר - - -

דוד פטר: אני אשמח להתייחס בכל זאת.

שני בר טוביה: אני גם אשמח להתייחס לזה, ולמחות על הלגיטימיות של הדעות - - -

דוד פטר: עמדות זה לגיטימי, נתונים שקריים לא.

אבתיסאם מראענה: חבר, אני לא מסכימה.

אבתיסאם מראענה: אתה תדרוש זכות דיבור, ואם אני מאשרת אתה תדבר.

אבתיסאם מראענה: אתה לא מתפרץ באמצע.

יונה שרקי: גברתי, אני מבקש זכות דיבור.

אבתיסאם מראענה: לא להתפרץ באמצע.

אבתיסאם מראענה: הכול רשום.

אבתיסאם מראענה: מי שיש לו זכות דיבור רשום, לא להתפרץ באמצע, אנחנו לא מקיימות פה ריב של קהלת.

מירי אלקיים: חשוב לי לומר שזו ממש לא דעתי האישית, אנחנו בתקשורת מתמדת עם המפקדים של התחנות, וזה מפגישה לפני שלושה חודשים עם המפקד הראשי של תחנת שרת, שבעיקר הוא מטפל.

מירי אלקיים: ממש לא ממציאים.

אבתיסאם מראענה: תודה מירי, תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: הזום שלנו עובד ואנחנו נשמח לסייר בתוך הצרכנייה של מבקשות ומבקשי המקלט ומהגרי העבודה בדרום תל אביב.

אבתיסאם מראענה: אביגיל, מה נשמע?

אביגיל הורביץ: שלום לכולם, ברוכים הבאים לצרכנייה החברתית שלנו.

אביגיל הורביץ: עכשיו אנחנו נראה לכם את מסע הלקוח שלנו בתוך הצרכנייה.

אביגיל הורביץ: יש לנו את נטלי שמשחקת את הצרכנית, ודקלה, שהיא המתנדבת שלנו היום.

אביגיל הורביץ: כשהצרכנים נכנסים, יש להם את הכרטיס שלהם, שהם נותנים אותו למתנדבת והיא סורקת.

אביגיל הורביץ: הפרטים עולים ומתחילים יחד עם ליווי של מתנדבת לעבור בצרכנייה.

אביגיל הורביץ: ככה הדברים נראים, ממש כמו מכולת או סופר.

אביגיל הורביץ: פה למעלה אתם יכולים לראות שכל משפחה לפי הגודל שלה, מספר האנשים, יכולה להבין כמה מצרכים היא יכולה לקחת.

אביגיל הורביץ: יש דברים כמו קמח, שהם אחידים לכולם.

אביגיל הורביץ: פסטה או אורז – אפשר לבחור לפי הצרכים של המשפחה, איזה מהם יותר מתאים, אם מעדיפים את זה או את זה, אבל הכמויות הן כמויות סגורות לפי הגודל של המשפחה.

אביגיל הורביץ: כמובן שהכנסנו את הכמויות בהתייעצות עם משרד הבריאות.

אביגיל הורביץ: גם כאן, כמו שתוכלו לראות, אפשר לקחת עדשים, אפשר לראות איזה סוג עדשים יותר מתאימים למשפחה, איזה לא.

אביגיל הורביץ: פה מאחור אני אראה לכם שקיבלנו גם משחות שיניים, יש לנו מוצרי היגיינה שאנחנו מקבלות לפעמים.

אביגיל הורביץ: את הכמויות אני אגיד שכיווננו עם הזמן, כשראינו שהמשפחות אמרו שהן יכולות לקחת קצת פחות.

אביגיל הורביץ: בהתאם להן שינינו את כמויות.

אביגיל הורביץ: פה יש לנו מקרר שיש לנו בו ירקות – תוכלו לראות את התצוגה של הירקות.

אביגיל הורביץ: את הירקות אנחנו מקבלות מ"לשובע", מ"לתת", מ"לקט", וגם יש לנו שיתוף פעולה של הצלת מזון עם המועדונית שנמצאת פה ממול, וכשיש להם עודפים של ירקות, אנחנו לוקחים אותם אלינו לתוך הצרכנייה שלנו.

אביגיל הורביץ: בואו נתקדם.

אביגיל הורביץ: פה בהמשך, גם כאן יש לנו מוצרים אחרים, אנשים יכולים לבחור ולקחת לפי הכמות שמתאימה להם.

אביגיל הורביץ: פה יש לנו את הקיר של המיוחדים.

אביגיל הורביץ: אנחנו משתדלות לא לתת יותר מדי מתוקים, משהו כמו פעם בחודש, אם יש משהו מיוחד אנחנו נותנות.

אביגיל הורביץ: אני אראה לכם את שאר המצרכים פה, נתקדם גם לצ'ק-אאוט.

אביגיל הורביץ: פדים – זה חשוב, יש לנו תרומות של היגיינה.

אביגיל הורביץ: יש לנו פה תחבושות הגייניות שנשים יכולות לקחת.

אביגיל הורביץ: מאוד מאוד קריטי שיש לנו מוצרים היגייניים.

אביגיל הורביץ: בסוף התהליך הלקוחה מגיעה חזרה למתנדבת, המתנדבת עוברת על כל המוצרים השונים, היא שוב בודקת איתה את הכרטיס שלה, הן בודקות את כל המצרכים, רואים שהכול בסדר וקובעים את המפגש הבא.

אביגיל הורביץ: וזהו.

אביגיל הורביץ: הנה לוק אחרון שוב, ככה זה נראה מפה.

אביגיל הורביץ: זאת המכולת.

אבתיסאם מראענה: מדהים.

אבתיסאם מראענה: מדהים.

אבתיסאם מראענה: אביגיל את איתי?

אבתיסאם מראענה: אביגיל, את שומעת?

אביגיל הורביץ: עכשיו אני פה.

אבתיסאם מראענה: סל המוצרים שבחרת ושמת לך בסל, בסופו של דבר הקליינטית או הקליינט הולכים לקופה או למתנדבת, וזה מסובסד מה שיש להם בסל, או שזה בחינם?

אביגיל הורביץ: לא ציינתי, כן, זה בחינם לגמרי.

אביגיל הורביץ: אנחנו לא לוקחות תשלום בכלל.

אביגיל הורביץ: אנחנו זיהינו את האנשים שיש להם את הצורך הכלכלי הגדול ביותר ומתוקף זה נמצאים כאן, ולכן אנחנו לא לוקחות כרגע תשלום.

אבתיסאם מראענה: מדהים.

אבתיסאם מראענה: והכרטיס הזה, זה ברקוד והשם של–?

אביגיל הורביץ: כן.

אבתיסאם מראענה: כמה משפחות רשומות אצלכם במאגר?

אביגיל הורביץ: כרגע יש לנו 600 אנשים במאגר ויש לנו עדיין מאות שממתינים.

אבתיסאם מראענה: ממתינים בגלל מחסור במזון, באוכל?

אבתיסאם מראענה: במה זה תלוי?

אביגיל הורביץ: אנחנו מתכוונות להכניס עוד כמה מאות משפחות בתקופה הקרובה, זה תהליך של זיהוי וסינון, התהליך הבירוקרטי להכניס אותם.

אביגיל הורביץ: אנחנו היינו מאוד שמחות להתרחב בהמשך ברגע שיהיו לנו את המשאבים.

אביגיל הורביץ: כן.

אביגיל הורביץ: הצורך תמיד הוא יותר גדול.

אבתיסאם מראענה: כן?

אבתיסאם מראענה: באיזה שעות הצרכנייה פתוחה?

אביגיל הורביץ: מ-16:00 עד 20:00 שלוש פעמים בשבוע.

אבתיסאם מראענה: שלוש פעמים בשבוע – גם זה עניין של כסף, מי ישב שם?

אביגיל הורביץ: אנחנו בוחנות להרחיב את השעות כדי שנוכל לקבל יותר משפחות.

אביגיל הורביץ: גם את השעות אנחנו נרחיב.

אביגיל הורביץ: חשוב לי לציין שזה מופעל לחלוטין על ידי מתנדבים.

אביגיל הורביץ: יש לנו פה את המנהלת של החנות, דקלה, שראיתם פה בווידאו, מטעם עמותת "לשובע", אבל חוץ ממנה, הכול פה בהתנדבות.

אביגיל הורביץ: גם זה משאב שהוא לא כל כך פשוט, שצריך להתנהל עם מתנדבים כאן.

אבתיסאם מראענה: ומה עם מוצרי תינוקות – חלב, מטרנה, תחליפי חלב?

אביגיל הורביץ: אין באופן קבוע, אבל אנחנו מקבלות תרומות מדי פעם, וכשיש לנו תרומות, אנחנו שמות אותן כאן בחנות.

אביגיל הורביץ: עוד מעט נקבל תרומה גדולה של חיתולים.

אביגיל הורביץ: כשמתאפשר לנו, אנחנו מחלקות גם את זה, אבל אין לנו את זה כל הזמן.

אבתיסאם מראענה: יש פה חברות וחברים שמבקשות ומבקשים שתראו לנו שוב את הצרכנייה.

אבתיסאם מראענה: עוד מבט קטן על הצרכנייה.

אביגיל הורביץ: אני אעשה עוד סיבוב.

אביגיל הורביץ: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: נפלא.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו ראינו פה – כן, מירי.

מירי אלקיים: המגויסת שלי שלא הצליחה להיכנס כותבת לי – היא שומעת בזום – שעוד מעט אנחנו עושים שותפות וכן נקבל תרומות קבועות של מזון לתינוקות, זה יהיה גם.

אבתיסאם מראענה: ממי?

אבתיסאם מראענה: מי התורמות שלכם?

מירי אלקיים: אני אשאל.

מירי אלקיים: בכל פעם זה מישהו אחר.

מירי אלקיים: המזון היבש פה גם נרכש וגם ארגון "לתת" נותן לנו חלק קטן.

מירי אלקיים: הרוב נרכש מתרומות, וצריך לזכור שיש מצ'ינג של תקציב עירוני לדבר הזה.

מירי אלקיים: "לקט ישראל" נותן את הפירות והירקות, ו"טבע".

מירי אלקיים: "טבע" תיתן לנו "נוטרילון", זה מה שהיא כותבת לי עכשיו.

מירי אלקיים: "טבע" הולכים לתרום לנו תחליף מזון לתינוקות.

אבתיסאם מראענה: נפלא.

אבתיסאם מראענה: ואנחנו מדברות על מיזם שהוא פיילוט?

מירי אלקיים: כרגע הוא פיילוט לשנה, עשינו אותו מיולי עד יולי.

אבתיסאם מראענה: בגלל הקורונה.

מירי אלקיים: כן.

מירי אלקיים: השאיפה שלי – אני לא יכולה לדבר בשם מנכ"ל העירייה, אבל אני בטוחה שאם תהיה אפשרות לתקציבים נוספים מהאפוטרופוס ומתורמים נוספים העירייה תיתן את המצ'ינג, ואני אשמח להמשיך.

מירי אלקיים: שוב, יש כמה מאות משפחות, בוודאי שלא זכאיות לקצבאות, בוודאי של חד הוריות או ילדים עם צרכים מיוחדים, שהם חייבים את האקסטרה עזרה הזו, לפחות של המזון היבש והפורמולות בכל חודש.

מירי אלקיים: אז אני מאוד מאוד מקווה שנצליח להמשיך עם זה.

אבתיסאם מראענה: מדהים.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי הסיפור המהמם הזה, ונראה כמה שיותר דברים יפים שקורים במדינה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור לענבל משש מרשות האוכלוסין, היא נמצאת אתנו בזום.

אבתיסאם מראענה: יש לה בעיה להיכנס?

אבתיסאם מראענה: ענבל?

אבתיסאם מראענה: אז אם ענבל לא נמצאת, שושנה, את יכולה להתייחס לבקשה שלנו, דברי אתנו על הפילוח לגבי כספי הפיקדון.

שושנה שטראוס: זה מה שכבר מסרנו לוועדה.

שושנה שטראוס: קודם כל, אולי כדאי לדעת שמעבירים לעובדים הזרים מדי שנה סכומים מאוד נכבדים.

שושנה שטראוס: עובדים זרים שיוצאים מישראל במועד – עד היום משנת 2007 העבירו כספים מהפיקדון ל-38,000 עובדים זרים שיצאו במועד, ואנחנו חושבים שבזה הפיקדון עושה עבודה טובה.

שושנה שטראוס: לגבי הסכומים שלא נדרשו, או של עובדים שנשארו שלא כדין ואז ניכו מהם, הם לא פנו אלינו, או שפנו ולא נמצאה סיבה מוצדקת לכך שלא יצאו, אלה הכספים שאנחנו מעבירים הן לאפוטרופוס, זה מ-2016, והן לאוצר, אז אם זה היה לפני 2016.

שושנה שטראוס: העברנו פה את הסכומים.

שושנה שטראוס: העברנו לאפוטרופוס בינתיים שני מיליון.

אבתיסאם מראענה: שושנה, אנחנו לא שומעות אותך טוב.

אבתיסאם מראענה: אני מבקשת שתתקרבי אל המיקרופון, תמשכי אותו אליך.

אבתיסאם מראענה: את אומרת דברים חשובים, וחשוב שנשמע היטב.

שושנה שטראוס: אני לא יודעת מה שמעתם.

שושנה שטראוס: אני אמרתי שמדי שנה אנחנו מעבירים לעובדים הזרים שהועסקו כדין ויצאו מישראל במועד ויש לגביהם חובת פיקדון את הסכומים שהצטברו להם.

שושנה שטראוס: זה דבר יפה שמזרז אותם לצאת וגם נותן להם סכום לתחילת עבודתם בארצם בחזרה.

שושנה שטראוס: עד היום העברנו למעל 38,000 עובדים שיצאו במועד את סכומי הפיקדון.

שושנה שטראוס: עובדים שלא משכו את הפיקדון, או שאנחנו ניכינו מהפיקדון שלהם בגלל שהם לא יצאו במועד ולא נמצאה סיבה מוצדקת לכך, אנחנו מעבירים מאז שנת 2016 לאפוטרופוס, וזה מה ששמענו.

אבתיסאם מראענה: מאז 2016 אתן לא מעבירות לאפוטרופוס, אתם העברתם לאפוטרופוס רק השנה שני מיליון מתוך 33 מיליון, שאנחנו תיכף נבין.

סיגל יעקבי: לא בשנתיים.

אבתיסאם מראענה: בשנתיים קיבלתם שני מיליון מתוך 33 מיליון, אנחנו תיכף נדבר איפה הכסף.

שושנה שטראוס: ויש את הסכומים שהעברנו לאוצר מאז 2006.

אבתיסאם מראענה: כמה כסף העברתם לאוצר מאז 2006?

שושנה שטראוס: זה מה שדיווחנו לכם, 33 מיליון.

שושנה שטראוס: ויש לנו עוד סכום של בערך 19 מיליון שמחייב בדיקה ידנית פרטנית של כל מקרה ומקרה על מנת להבין אם התקיימו הנסיבות שאפשר להעביר, ולאיזה גוף להעביר.

שושנה שטראוס: אנחנו עובדים על זה באופן יומיומי כדי לעבור על הכספים ובסיום התהליך נעביר את הסכומים.

אבתיסאם מראענה: שושנה, את אומרת לי – סליחה שאני מתעכבת, אבל זה תפקידי, מה אני אעשה?

אבתיסאם מראענה: את אומרת שיש 19 מיליון שטרם הועברו, הם נמצאים אצלכם ברשות האוכלוסין, הם לא עברו לאוצר, גם לא לאפוטרופוס הכללי.

אבתיסאם מראענה: 19 מיליון מכספי הפיקדון שאת אומרת אנחנו עובדות עליו ביומיום.

אבתיסאם מראענה: אני מאמינה שאתן עובדות, אני בהחלט רוחשת הרבה כבוד לעבודה שלכן ברשות האוכלוסין.

אבתיסאם מראענה: את אומרת שאתן עובדות יום-יום בשביל מה?

שושנה שטראוס: אנחנו צריכים לבדוק כל מקרה.

שושנה שטראוס: למשל, יכול להיות מקרה של עובדת זרה בסיעוד שלא יצאה במועד לפי התוכנית הרגילה שלנו, אבל אנחנו יודעים שיש פניות לוועדה הומניטרית ולפעמים בדיעבד כן מאשרים את השהייה בישראל.

שושנה שטראוס: כל מקרה כזה – היו בקורונה הארכות גורפות של שהיית עובדי בניין למשל.

שושנה שטראוס: לכן בגלל כל הנסיבות המיוחדות האלו חייבים לבדוק אחד-אחד לפני שאנחנו מעבירים את הכספים, אולי אלו כספים שמגיעים לעובדים בעת יציאתם.

אבתיסאם מראענה: מתי הסיפור הזה יסתיים?

אבתיסאם מראענה: אני חושבת ש-19 מיליון שיושבים אצלכם בקופה, חבל על זה, גם אין על זה ריבית אני מניחה.

אבתיסאם מראענה: אין קופת גמל, אין מה לעשות אתו, שווה להוציא לרווחתם של אותם עובדות ועובדים וילדים שאולי הם צריכים את הכסף.

אבתיסאם מראענה: מתי מסתיימת הבדיקה הזאת?

שושנה שטראוס: שוב, הבדיקה מתבצעת כל הזמן.

שושנה שטראוס: אני מתארת לעצמי אפילו שהם לא חייבים את הכול ואז להעביר, אלא ברגע שיהיה מספר מסוים יעבירו, אבל קשה לי לתת צפי.

שושנה שטראוס: אני מתארת לעצמי שבחצי השנה הקרובה כבר יעבירו חלק מהסכום הזה.

אבתיסאם מראענה: אחרי שיתברר.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור למשרד האוצר, טובה נמצאת אתנו?

טובה ווסר: טובה ווסר, אגף התקציבים באוצר.

טובה ווסר: אני אפרט טיפה לאור מה ששושנה אמרה.

טובה ווסר: בהחלט הועברו למשרד האוצר 33 מיליון שקלים.

אבתיסאם מראענה: מתי?

טובה ווסר: שנייה, אני בדיוק מגיעה לזה.

טובה ווסר: החל מ-2010 ועד 2020 הועברו 33 מיליון שקלים, כאשר רוב התקציב, כ-30 מיליון, הועבר בשנים 2019 ו-2020.

טובה ווסר: ממש בימים אלו אנחנו מקיימים דיונים מקצועיים, אנחנו בתוך המשרד, גם עם משרד ראש הממשלה, לנסות להבין מה היו השימושים לתקציב הזה, ונשמח לעדכן כשיוחלט – כנראה במסגרת החלטת הממשלה – מה יהיו השימושים בפועל.

טובה ווסר: כמובן שנשמח לשבת עם כל מי שרוצה לדבר אתנו על הנושא הזה, מה השימושים שהם רואים לנכון להקצות לאילו נושאים בדיוק, אבל העבודה הזאת נעשית ממש בימים אלו.

אבתיסאם מראענה: את אומרת שיש 33 מיליון שרק בימים האחרונים – מה, זה בגלל הפנייה שלנו כוועדה?

טובה ווסר: לא, אנחנו כבר ארבעה חודשים, מאז כשקצת נרגע מחוק ההסדרים, מנסים להבין מה עלה בגורל הכספים האלה, מה היו השימושים, בכמה כסף כבר נגעו, כמה כסף עוד נשאר.

טובה ווסר: מהבדיקה הזו עולה כי יש 33 מיליון שקלים.

טובה ווסר: כבר קיבלנו פנייה אחת למימון מעונות יום לחסרי מעמד בתל אביב שנשמח לשקול אותה לחיוב, וכמובן שנחזור אליכם כשתתקבל ההחלטה ביחד עם משרד רוה"מ.

טובה ווסר: זה מה שיש לעדכן בינתיים.

אבתיסאם מראענה: הכספים האלה מהאוצר הם כספים שעוברים לאפוטרופוס הכללי, או שאין לכם קשר?

טובה ווסר: לא, שושנה תוכל להרחיב.

טובה ווסר: יש בחוק חלוקה מאוד ברורה מה מועבר לאוצר ומה מועבר לאפוטרופוס הכללי.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח לשמוע על החלוקה המאוד ברורה.

שושנה שטראוס: זה בתקנות.

שושנה שטראוס: בתקנות קבוע שמעבירים לאפוטרופוס החל מיום כניסה לתוקף של התקנות.

שושנה שטראוס: כספים מלפני המועד הזה, כתוב שאפשר לחלק אותם בלי להעביר אותם לאפוטרופוס.

שושנה שטראוס: בדיון שהתקיים בוועדת העבודה באותה העת שהתקינו את התקנות, סוכם שזה יועבר לאוצר.

אבתיסאם מראענה: ב-2016.

נעה בן שבת: אולי נזכיר שאז סוכם שזה יועבר לאוצר כי האוצר אמר הייתה לי החלטת ממשלה מ-2015 שאמרה שזה ישמש לטיפול בילדי עובדים זרים - -

טובה ווסר: נכון, הייתה כבר החלטת ממשלה כזאת.

נעה בן שבת: - - דווקא בגלל החלטת הממשלה הזאת הכספים לא עברו דרך האפוטרופוס הכללי, אלא הועברו לכאורה לשימוש מידי של האוצר.

נעה בן שבת: אבל אנחנו מבינים שהשימוש לא היה מידי.

טובה ווסר: לא, היה בזה שימוש, אני מניחה שעיריית תל אביב יוכלו להרחיב יותר על מה היה השימוש ואיזה מזומן בדיוק יצא בגין זה.

טובה ווסר: הם חזרו אלינו בחודשים האחרונים לבקש תוספת תקציב, אז אני מניחה שהם ידעו להרחיב קצת יותר על זה.

אבתיסאם מראענה: ונתונים – אתם כאוצר אין לכם?

אבתיסאם מראענה: העברתם כסף ואין לכם נתונים?

טובה ווסר: מה זאת אומרת?

אבתיסאם מראענה: את אומרת שעיריית תל אביב-יפו תגיד מה - - -

טובה ווסר: אלה נתונים שאנחנו מבררים ממש בימים אלה, אבל בגלל שעיריית תל אביב כבר נמצאת פה והם מכירים את הנושא הזה יותר לעומק, אני מציעה שהם ידברו על זה.

טובה ווסר: אנחנו כמובן נשמח לעדכן את הוועדה כשנסיים את הבירור ונבין בדיוק מה יצא ומה לא יצא מתוך התקציב הזה.

מירי אלקיים: על איזה סיוע, סליחה?

טובה ווסר: למעונות היום לחסרי מעמד בתל אביב.

מירי אלקיים: זה עתידי.

טובה ווסר: אבל יש החלטה קודמת בנושא הזה.

אבתיסאם מראענה: נכון, הייתה החלטת ממשלה.

מירי אלקיים: מ-2015.

אבתיסאם מראענה: נכון.

אבתיסאם מראענה: ב-2016 הייתה תוכנית חירום לארבע שנים שהייתה אמורה להסתיים ב-2019.

אבתיסאם מראענה: השאלה אם ארבע השנים האלה באמת נוצלו, התקציב באמת עבר.

טובה ווסר: בדיוק על זה יש בירור מול משרד הפנים, לנסות להבין בדיוק מה הוקצה ומה בוצע.

מירי אלקיים: אני יכולה לומר שהחלטת הממשלה דאז דיברה על התקופה מ-2015 עד 2019, ארבע שנים.

מירי אלקיים: בכל שנה תקציב של 14 מיליון, בסך הכול 56, אבל ה-14 מיליון היו מורכבים מ-6 מיליון תקציבי ממשלה שונים – אוצר, רווחה, כלכלה ומשרד ראש הממשלה נדמה לי – ו-8 מיליון, היה כתוב כספי פיקדונות.

מירי אלקיים: בסופו של דבר, 8 מיליון לא נוצלו.

אבתיסאם מראענה: לא עברו?

אבתיסאם מראענה: מה זה לא נוצלו?

מירי אלקיים: לא עברו למשרד הפנים, שהוא הצינור.

מירי אלקיים: מה שנוצל זה 6 מיליון כפול 4 מבחינתנו, ועכשיו מתחילים לדבר על תקציב חדש מהחלטה חדשה.

טובה ווסר: נכון.

טובה ווסר: דיברתי עם נציגת עיריית תל אביב לפני כמה שבועות על הנושא זה, ואני מבינה שפשוט לא היה צורך בתקציב הזה.

טובה ווסר: העלות בפועל היא משהו כמו 7 או 8 מיליון שקל בשנה.

טובה ווסר: ניצלתם את תקציב המשרדים וזה הספיק לכם.

טובה ווסר: אם אני טועה, אני אשמח שתסבירו.

מירי אלקיים: אני לא רוצה להיכנס לזה, אני יודעת שמשרד הפנים, שהוא המשרד שנבחר להיות הצינור להעביר לעירייה, והעירייה בתמיכות הוציאה את זה לשתי העמותות המפעילות, - - - ו"לשובע".

מירי אלקיים: שוב, ממה שאני יודעת – אני פשוט מלווה את הדבר הזה מהיום הראשון – לא.

מירי אלקיים: זאת אומרת, לא היו ממש תקציבים קיימים, בסופו של דבר זה לא כי לא היה צורך, אבל זה נכון שההחלטה הסתיימה ועכשיו יוצאים להחלטה חדשה ועדכנית, שזה נכון לעשות, אבל בסופו של דבר, לא נגעו באותם 8 מיליון.

מירי אלקיים: גם משרד הפנים לא ידע על ה-8 מיליון.

אבתיסאם מראענה: אני אעשה סדר.

טובה ווסר: אנחנו צריכים לברר לעומק יותר על ה-8 מיליון, מה עלה בגורלם, לאן הם הועברו, אם הועברו למשרד הפנים ובטעות לא הועברו לעירייה, אני לא יודעת.

טובה ווסר: זה דורש בירור שלנו בהחלט.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אנחנו נקיים ישיבת מעקב שבה אתם תצאו לעשות את הבירור שלכם.

טובה ווסר: אני מציעה שתזמנו את משרד הפנים למעקב הזה, כי הכסף הזה היה אמור להיות מועבר אליהם.

טובה ווסר: אני מבינה שהוא הועבר בפועל, אז כדאי לדבר אתם.

אבתיסאם מראענה: אני מסכימה אתך.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נקיים דיון מעקב וניתן לזה זמן של חודשיים.

אבתיסאם מראענה: חודשיים זה נחמד, אני חושבת, מצוין אפילו.

אבתיסאם מראענה: שיא החורף, אפשר לעשות עבודה טובה, יש שפע.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נקיים דיון בתוך חודשיים ואנחנו נקבל גם מהאוצר וגם משרד הפנים איפה הכסף בארבע השנים לתוכנית החירום בעקבות החלטת הממשלה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נדבר על זה ונעקוב אחרי הנושא.

אבתיסאם מראענה: יופי, מושלם.

יונה שרקי: גברתי, אפשר להתייחס?

אבתיסאם מראענה: לא.

אבתיסאם מראענה: יש לנו רשימה ואנחנו ניתן זכות דיבור.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור לעורך דין אלעד כהנא בזום, מזכות לעובד, נמצא אתנו?

אבתיסאם מראענה: אלעד?

אבתיסאם מראענה: עד שאלעד יוכל לעלות לזום, אני רוצה לתת רשות דיבור לד"ר שני בר טוביה, מקדמת מדיניות בארגון א.ס.ף.

שני בר טוביה: תודה רבה.

שני בר טוביה: אני עובדת של ארגון א.ס.ף, ואני מייצגת את פורום ארגוני הפליטים ומבקשי המקלט בישראל, זה כולל עוד חמישה ארגונים חוץ מארגון א.ס.ף, וגם את "קו לעובד", אבל אלעד ידבר על דברים אחרים והרבה יותר ספציפיים לנושא הזה של פיקדונות עובדים זרים.

שני בר טוביה: אני רוצה לבאס קצת, אני כאן כדי לבאס.

שני בר טוביה: בשתי רמות אני רוצה לבאס – קודם כל, לגבי הצרכים של האוכלוסייה.

אבתיסאם מראענה: שני, למה לבאס?

אבתיסאם מראענה: את רואה שאנחנו משתדלות נורא.

שני בר טוביה: הייתה אווירה נחמדה מדי עד עכשיו, אז צריך לקלקל.

מירי אלקיים: אני לא חושבת שאף אחד צבע תמונה מאוד אופטימית, סליחה.

מירי אלקיים: ממש לא.

שני בר טוביה: ברור.

שני בר טוביה: ברור.

שני בר טוביה: ברור.

מירי אלקיים: אנחנו חיים ונושמים את הקהילה הזו כל יום.

מירי אלקיים: ממש לא צבענו תמונה אופטימית.

שני בר טוביה: אין לי ספק, ועל כל דבר מהדברים שאמרת ושחן אמרה אני חותמת כמובן שלוש פעמים, ושמחה מאוד על זה שעיריית תל אביב משמיעה את הקול הזה ועושה את העבודה החשובה שאתן עושות, אני לא התכוונתי להגיד אחרת.

שני בר טוביה: רציתי לדבר באופן כללי שלב אחד קודם איך הגענו עד הלום, ולדבר על הפיל שבחדר, הצרכים של האוכלוסייה הזאת שהפיקדונות – ואני שמחה לשמוע שאם יש כסף, הוא מנותב לצרכים הללו, אבל צריך להזכיר שהצרכים הללו הם לא גזירת גורל.

שני בר טוביה: לא היינו חייבים להגיע למצב שהגענו עם האוכלוסייה הזאת.

שני בר טוביה: הפתרון הוא פתרון סופר פשוט.

שני בר טוביה: לצערי, שרת הפנים לא נמצאת כאן, אבל יש כאן נציגה מרשות האוכלוסין וההגירה.

שני בר טוביה: אחרי 16 שנה שהאוכלוסייה הזאת נמצאת כאן – ואני מדברת ספציפית על הזרים שאינם ברי הרחקה, על מבקשי המקלט והפליטים, 16 שנים שהם נמצאים כאן, פתרון מאוד פשוט, שרביט של קסם שהיה פותר הרבה מדברים שהעלו כאן ואת כל תוכנית העבודה שלי, וזה מעמד.

שני בר טוביה: זה כל כך פשוט.

שני בר טוביה: מעמד א/5.

שני בר טוביה: 16 שנים שאנשים שוהים כאן באופן חוקי לחלוטין כשהמדינה מכירה בזה שהם אינם ברי הרחקה, ונותנת להם אשרות שהייה.

שני בר טוביה: האנשים שזקוקים להגנה בינלאומית ולא מצליחים לקבל אותה בישראל כבר 16 שנים, זה היה פותר במחי קסם, לא היינו מגיעים בכלל לסיטואציה של הבייביסיטרים, שכמו שנאמר כאן על ידי הנציגות של עיריית תל אביב, זו סיטואציה שנוצרה כתוצאה מהדרה חברתית וכלכלית ומשלילה של זכויות.

שני בר טוביה: לא היינו בכלל מגיעים לצורך לטפל בכל הבעיות האלה.

שני בר טוביה: הבייביסטרים, הסיטואציה של הגיל הרך, היא רק אחת מהבעיות.

שני בר טוביה: אני יכולה לדבר על חוסר נגישות לשירותי רווחה בקהילה, כרגע הם זכאים רק להשמות חוץ ביתיות, סתם דוגמה, על הסדרי ביטוח בריאות, בתקווה שבקרוב זה ייפתר לפי הבטחת שר הבריאות, על חוסר שילוב של ילדים במערכת החינוך, על צרכים בלתי נגמרים, וכהנה וכהנה.

שני בר טוביה: זה מגיע לרמות שכשהם רוצים לרכוש השכלה גבוהה הם צריכים להירשם כתלמידי חו"ל – למה?

שני בר טוביה: כי במשך 16 שנה הם חיים עם פיסת נייר במדינת ישראל שנקראת 2/א/5.

שני בר טוביה: 16 שנים של מעמד כזה.

שני בר טוביה: זו הרמה הראשונה.

שני בר טוביה: הרמה השנייה היא לגבי הפיקדונות.

שני בר טוביה: דיברנו כאן מה קורה כשהפיקדונות לא נתבעים, אבל אני רוצה ללכת רגע אחד אחורה, בכלל על הגבייה של הפיקדונות הללו.

שני בר טוביה: המדינה אולי יודעת לגבות אותם, היא לא כל כך טובה להשיב אותם לבעליהם, שזכאים להם.

אבתיסאם מראענה: מה את אומרת?

שני בר טוביה: ספציפית לגבי האוכלוסייה שאני מדברת עליה, זרים שאינם ברי הרחקה, אנחנו יודעים שבג"ץ באפריל 2020 פסק שכספי הפיקדון, החלק העובד – חוק הפיקדון הוא לא חוקתי, חלק העובד אינו חוקתי וצריך להפסיק לגבות אותו ולהחזיק להם את הכספים שנצברו.

שני בר טוביה: אנחנו נמצאים היום שנה וחצי אחרי, ויש מאות מבקשי מקלט שעוד לא קיבלו את הכספים הללו, והמדינה לא יודעת להתמודד עם זה.

שני בר טוביה: זרוע העבודה של משרד הכלכלה ויחידת הפיקדונות של רשות האוכלוסין וההגירה מחליפות האשמות ביניהן, מנסים להעביר אחריות ביניהן – מאות אנשים שלא קיבלו את הכספים שלהם, שהם כספים שלהם בדין, בחזרה.

שני בר טוביה: אני מאוד מאוד מודאגת מהיכולת הבלתי מוכחת של רשות האוכלוסין וההגירה לטפל בכספים האלה ולהחזיר אותם לבעליהם החוקיים.

שני בר טוביה: זה נושא שנצטרך לדון בו, אבל רק רציתי להזכיר את זה שכשאנחנו מדברים על הגבייה של הפיקדונות ועל ההשבה שלהם למי שהם שייכים לו, צריך גם לדבר על זה שהרבה מאוד אנשים לא רואים את הכספים האלה בחזרה למרות שהם זכאים להם.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: תודה שני.

אבתיסאם מראענה: שושי, את יכולה להגיד לי אילו מאמצים רשות האוכלוסין וההגירה עושה על מנת לאתר את אותם עובדים ולתת להם את הכסף שלהם?

אבתיסאם מראענה: הרי כספי הפיקדון באו גם בשביל התנאים הסוציאליים וגם לתת עידוד – לכו מכאן בסוף העבודה שלכם.

אבתיסאם מראענה: השאלה הראשונה היא מה אתם ברשות האוכלוסין וההגירה עושות ועושים על מנת להחזיר את אותם כספים?

אבתיסאם מראענה: האם את חושבת שכספי הפיקדון האלה קולעים למטרה?

אבתיסאם מראענה: אנחנו משיגות את המטרה או בסופו של דבר יש הרבה כסף שבשביל זה אנחנו פה מתדיינות, איפה הכסף ולאן הוא הולך ומה הוא עושה?

שושנה שטראוס: אני חושבת שהנושא שהועלה פה לגבי כספי המסתננים שהופרשו לפיקדון וחייבים להחזיר אותם זה נושא קצת שונה.

אבתיסאם מראענה: אחר לגמרי, נכון.

שושנה שטראוס: יש פה את עורכת הדין אפרת לב ארי בזום והיא תוכל לתת את הרקע לנושא הזה.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, ולשאלתי?

שושנה שטראוס: לגבי העובדים הזרים, כמו שאמרתי, בהחלט החזרנו כספים.

שושנה שטראוס: יצאו כדין הרבה מאוד עובדים זרים, אמרתי 38,000 עובדים זרים שקיבלו פיקדון.

אבתיסאם מראענה: את זה הבנתי שושנה.

אבתיסאם מראענה: את זה אני הבנתי.

שושנה שטראוס: בסביבות 800 מיליון שקל העברנו וזה דבר ש-א', מעודד אותם לצאת, ב', נותן להם להסתדר בחוץ לארץ, שיהיה להם סכום שהם יוכלו להתחיל בחזרה את החיים שלהם.

שושנה שטראוס: אנחנו מפרסמים – יש זכותון לעובד הזר שהנושא איך לבקש את הכספים מוסבר.

שושנה שטראוס: רוב העובדים בתחומים – לא לכל התחומים יש פיקדון, אני מזכירה את ענף החקלאות, שזה ענף גדול שאין שם פיקדון, אבל בניין, טכנולוגיה, עובדי סיעוד שמועסקים על ידי חברת סיעוד, יש להם פיקדון, הם מודעים לזה, הם יכולים לפנות בעצמם גם מחוץ לארץ באמצעות קליק במערכת - - -

אבתיסאם מראענה: זה נגיש, הקליק הזה שאת מדברת עליו?

שושנה שטראוס: כן, מאוד נגיש, ובשפות, ומקבלים כל היום בקשות.

שושנה שטראוס: שוב, העובד יכול לקבל את הכסף כשהוא יוצא, ממש פיזית בדולרים, או שהוא יכול לחכות עד שהוא מגיע לארצו ואז בקליק לבקש את זה ולקבל את הכסף לחשבון הבנק שלו.

שושנה שטראוס: אני חושבת שזה מפעל מאוד חשוב של מדינת ישראל.

אבתיסאם מראענה: לפני שאני אתן לדור הצעיר שצופה בנו כאן – וגם תגידו לנו מה אתם חושבים על העולם שמתנהל פה בכנסת – אני אתן רשות דיבור, למרות שהם נרשמו לפניך, עורך דין יונה שרקי.

אבתיסאם מראענה: בבקשה.

אבתיסאם מראענה: היועץ המשפטי למרכז למדיניות והגירה.

יונה שרקי: כן.

יונה שרקי: אני רוצה, ברשותך, לגעת בכמה נקודת שהועלו כאן, על אף שהן אינן מהוות את עיקר הדיון שאנחנו עוסקים בו.

יונה שרקי: תנאים סוציאליים, חשוב לדעת שאפילו במדינות הכי פרו-סוציאליות שיש בעולם – אני מכוון לצרפת או לבלגיה – אנשים ללא מעמד במדינה אינם זכאים לתנאים סוציאליים, ודאי וודאי לא לתנאים סוציאליים זהים לאנשים בעלי אזרחות או תושבות קבע באותה מדינה.

יונה שרקי: זו נקודה שחשוב מאוד לציין - -

אבתיסאם מראענה: מאוד חשוב.

יונה שרקי: - - שאם אנחנו מתייחסים כאן במקרו לשאלה של תנאים סוציאליים, אז צריך להבין שבטרמינולוגיה שעושים בה שימוש יש פגם מהותי כיוון הדבר הזה ממש לא מקובל.

יונה שרקי: יכול להיות שאנחנו נבקש לקדם את זה כראשונים בעולם – מבורך, מצוין, אבל חשוב להכיר את המטריה.

אבתיסאם מראענה: מה אתה רוצה לקדם, רק שאני אבין גם בשביל הפרוטוקול, כי אם אני לא מבינה, הפרוטוקול לא תבין.

אבתיסאם מראענה: אתה אומר שבמדינת ישראל לא צריך תנאים סוציאליים, לא צריך פנסיה, לא צריך שום דבר, זה מה שאתה אומר?

יונה שרקי: לא, לא, בכלל לא.

יונה שרקי: אני אבהיר כי אני מבין שלא הובהרתי עד הסוף.

יונה שרקי: הכוונה היא שכאשר בן אדם נמצא במדינה מסוימת ללא מעמד - -

אבתיסאם מראענה: בישראל ללא מעמד.

יונה שרקי: - - הוא אינו זכאי לתנאים סוציאליים מהותית מכיוון שהוא לא עונה להגדרה הבסיסית של תושבות או אזרחות.

יונה שרקי: כאשר רוצים לתת תנאים סוציאליים לאנשים, יש מדינות שבהן התנאים הסוציאליים ניתנים על בסיס עבודה למשל.

יונה שרקי: זה אומר, אם אתה עובד על פי דין, יש לך תנאים סוציאליים שהן מתוקף ההפרשות של העבודה שלך.

יונה שרקי: אבל לקחת אנשים שהמדינה אמרה בבית המשפט אנחנו לא נאכוף את איסור אי ההעסקה שלהם, ועל בסיס ההעסקה שלהם, שלא נאכף האיסור, לומר שצריך להעניק לאותם אנשים תנאים סוציאליים, אני חושב שזה מאוד רחוק ברמה המשפטית, ואולי זו נקודה שצריך לבדוק.

יונה שרקי: זו נקודה בנושא לסוגיה של התנאים הסוציאליים.

יונה שרקי: הועלתה כאן סוגיה שרחוקה מאוד מהדיון שלנו, אבל בכל זאת חשוב להתייחס אליה, והיא נוגעת לסוגיה של הפשיעה בקרב שוהים בלתי חוקיים בישראל.

אבתיסאם מראענה: כן, אבל אדוני, אני מזכירה לך שהדיון שלנו – אם אתה נוכח בו – הוא דיון שבא לדבר על כספי הפיקדון.

יונה שרקי: אני אגיע לשם בעוד דקה.

אבתיסאם מראענה: תגיע לשם כי כל הסוגיה הזאת באה מתוך סקרנות שלי לברר עם אנשים ונשים טובים וטובות שעובדים ועובדות שנים רבות עם אותה אוכלוסייה, והדיון הוא לא דיון על הפשיעה בתוך האוכלוסייה של מהגרי העבודה או מבקשי המקלט.

אבתיסאם מראענה: אז אני מבקשת ממך להתייחס רק לנושא של הדיון, וזה הפיקדון.

יונה שרקי: בנוגע לפיקדונות – וכאן אני מתייחס באופן ספציפי לא לפיקדונות של עובדים זרים, אלא לפיקדונות של מסתננים או שוהים בלתי חוקיים בישראל שנגבו עד ל-2020 מתוקף החוק שהיה בתוקף - -

שני בר טוביה: הם שוהים חוקיים.

יונה שרקי: - - ונשלל – סליחה.

אבתיסאם מראענה: שני, אל תפריעי.

יונה שרקי: ושנשלל תוקפו בשנת 2020.

יונה שרקי: לגבי הכספים האלו, אני רק רוצה לציין – קיבלתי חצי תשובה, אבל חשוב שהנקודה הזאת תעלה – שכאשר כספים של אנשים פרטיים – כי בסופו של דבר אלו אנשים פרטיים שכספיהם נגבו במסגרת מיסוי כזה ואחר על פי הוראות חוק – הכספים האלה מגיעים לקופת המדינה ומועברים לאפוטרופוס הכללי באין דורש; אז השאלה של העברת הכספים ולמי היא שאלה מהותית.

יונה שרקי: מדוע?

יונה שרקי: מכיוון שחשוב לציין – והדבר הזה, חשוב שייאמר, במיוחד בוועדה כזו – שהרבה מאוד ארגונים שפועלים במעטה ובמצג של פעילות הומניטרית למעשה פעמים רבות משמשים ככר פורה לתמיכה בפעילות בלתי חוקית ובביסוס של נוכחות אנשים בלתי חוקיים בישראל.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: תודה, אדון שרקי.

יונה שרקי: וצריך לוודא שהכספים האלו לא מגיעים לפעילות מסגנון כזה.

אבתיסאם מראענה: תודה.

יונה שרקי: אנחנו בהחלט תומכים בפעילות הומניטרית כפי שראינו, של מתן אוכל לנזקקים ותמיכה בילדים שעל לא עוול בכפם מוצאים את עצמם בתנאים לא תנאים.

אבתיסאם מראענה: אני מודה לך.

יונה שרקי: אני מקווה שההערות יתקבלו.

דוד פטר: אני מבקש את זכות הדיבור.

אבתיסאם מראענה: אתה לא נרשמת.

דוד פטר: אני נרשמתי.

אבתיסאם מראענה: אתה לא נרשמת.

דוד פטר: אני נרשמתי לוועדה.

אבתיסאם מראענה: נרשמת לוועדה, לא נרשמת לזכות דיבור.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נלמד אותך איך תעשה את זה אחר כך בעתיד.

אבתיסאם מראענה: חכה, אם יהיה לי זמן, אני אתן לך.

דוד פטר: את רשמת אותי.

דוד פטר: רשמת אותי, אני ביקשתי את זכות הדיבור.

אבתיסאם מראענה: חברי, אתה לא בקשר איתי ישירות, יש מנהלת ועדה, אני מקבלת ממנה את רשות הדיבור, והבן אדם - - -

דוד פטר: לא, זו סתימת פיות, חד וחלק.

אבתיסאם מראענה: אדוני, אני מסבירה לך.

אבתיסאם מראענה: איך קוראים לך?

דוד פטר: דוד פטר.

אבתיסאם מראענה: אתה לא רשום, בסדר?

אבתיסאם מראענה: מי שרשום פה.

דוד פטר: היא סימנה וי ליד השם שלי.

אבתיסאם מראענה: הכול טוב.

מיכל דיבנר כרמל: זה הפרוטוקול, זה משהו אחר.

אבתיסאם מראענה: אין לי את השם שלך.

אבתיסאם מראענה: אחר כך אתה תלך למיכל והיא תסביר לך בדיוק איך מתנהלת ועדה ומה זה אומר רשות דיבור.

אבתיסאם מראענה: להתראות.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נעבור לדור החדש, תלמידי תיכון בית ספר ליד"ה בירושלים.

אבתיסאם מראענה: אתם עושים עבודה בבית הספר על עובדים ועובדות זרים.

אבתיסאם מראענה: בבקשה, תציגו את עצמכם, ספרו לנו קצת על העבודה שלכם ותגידו לנו במה אני יכולה לעזור.

noam tamsut: כמו שאמרנו, אנחנו תלמידי תיכון ליד"ה, התיכון שליד האוניברסיטה כאן בירושלים.

noam tamsut: אני נועם, זה דוד.

noam tamsut: עשינו עבודה ביחד עם עוד תלמיד בשם רונן על ילדי העובדים הזרים ועל מה המדינה צריכה לעשות לפי אמנות וחוקים שהיא חתומה עליהם, ומה היא לא עושה.

noam tamsut: בעבודה התמקדנו בעיקר בשלושה נושאים: המדיניות והסדרת המדיניות של עובדי הילדים הזרים, רווחה – מה הילדים אמורים לקבל ומה הם מקבלים בשטח, ועל הכליאה והגירוש של הילדים.

דויד קיסר שמידט: קודם כל, זה מאוד מרגש להיות פה, במיוחד אחרי חקר רב על העבודה.

דויד קיסר שמידט: בעבודה התרכזנו בשלושת הנושאים של כליאה, רווחה וחינוך.

דויד קיסר שמידט: מצאנו כל מיני דברים שהדאיגו אותנו בתור תלמידים ועניין אותנו למצוא פתרון לבעיה הזו.

דויד קיסר שמידט: אחד הדברים שמצאנו הוא למשל שילדים שאין להם מעמד אבל נמצאים במערכת החינוך לא זכאים לשעות נוספות למשל לתגבור השפה העברית.

דויד קיסר שמידט: זה דבר שמונע את השילוב שלהם בבתי הספר ופוגע וגם בהם בכלל לנסות להסתדר בחברה במהלך השנים האלו.

דויד קיסר שמידט: חוץ מזה, בנושא שירותי הבריאות, היום יש הסדר מאוחדת למתן ביטוח בריאות לאותם ילדים.

דויד קיסר שמידט: יש בו כמה דברים שהם לא זכאים להם ביחס לילדים אחרים.

אבתיסאם מראענה: מה, בריאות הנפש לדוגמה?

דויד קיסר שמידט: למשל.

דויד קיסר שמידט: למשל, בריאות הנפש.

דויד קיסר שמידט: בנושא הכליאה, מהמחקר שערכנו עולה שכן יש רגישות מאוד גדולה של המדינה לנושא.

דויד קיסר שמידט: זאת אומרת שכן משתדלים לעשות את כל תהליך הכליאה מאוד מאוד לטובת הילד, לא ליצור אצלו איזשהו שוק, אבל בכל זאת עולה אצלנו הבעיה שאם ילד נמצא כאן כבר הרבה הרבה שנים, איך זה מגיע למצב שבאיזשהו שלב כבר צריך לגרש אותו?

דויד קיסר שמידט: יש כאן הרי לא מעט ילדים, ואנחנו בעבודה מציעים כחלק מהפתרון לנסות להסדיר מעמד על סמך קריטריונים מסוימים כמו זמן השהות שלהם במדינה.

אבתיסאם מראענה: מקסים.

אבתיסאם מראענה: מקסים – קודם כל אתם.

אבתיסאם מראענה: מקסים.

אבתיסאם מראענה: מקסימים.

אבתיסאם מראענה: סחתיין על הסקרנות, סחתיין על העבודה, על השאלות הטובות שנשאלות כאן.

אבתיסאם מראענה: האמת היא שאלו אותן שאלות שאנחנו דנות בהן בוועדה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד לכם שבדיוק אתמול ישבתי עם נציגות האימהות של עובדות ועובדים זרים שהילדים שלהם מועמדים לגירוש.

אבתיסאם מראענה: עכשיו משטרת ההגירה חזרה לתצפת ולרדוף ולהתחיל מהלך – הם מעידים ומעידות שבשנה וחצי-שנתיים אחרונות של הקורונה כשנים שהיו מאוד שקטות.

noam tamsut: דיברנו גם עם גורם מרשות האכיפה והם אמרו שהם לא עשו המון אכיפה בזמן הקורונה.

אבתיסאם מראענה: בזמן קורונה.

אבתיסאם מראענה: מה שמצער ועצוב לשמוע שזמן קורונה, שזו הייתה תקופה מאוד קשה – עולמית – לכולנו, כל בני האדם עם המגיפה הזאת, דווקא לאוכלוסייה הזאת הייתה שנה וחצי של רווחה ושקט, הם לא היו צריכים להסתתר מאף אחד, לא היו צריכים לפחד.

אבתיסאם מראענה: היה להם אפילו יותר חופש, היו יכולות ויכולים לצאת החוצה ולהרגיש הרבה יותר חופשיים בזמן קורונה.

אבתיסאם מראענה: זה נורא מצמרר – אני אומרת את זה, וזה נורא עצוב לראות את תמונת המצב.

אבתיסאם מראענה: אתמול כשדיברנו על זה, הם איחלו שהמגיפה תישאר עוד קצת, שיישארו עוד טיפה לחיות בשקט.

אבתיסאם מראענה: כמה עצובה הסיטואציה הזאת.

אבתיסאם מראענה: אנחנו מקיימות בקרוב – אנחנו נהיה כמובן בקשר – דיון בוועדה על הילדים והילדות שמועמדות ומועמדים לגירוש שאין להם מעמד בארץ, גם לאימהות ולאבות.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נמשיך לעקוב אחרי הסיפור הזה בתקווה מאוד שהנושא ייגע בלב האמיתי והמוסרי של אנשים טובים וטובות שנמצאים במדינת ישראל, וגם בממשלה, ונצליח להסדיר את המעמד שלהם.

אבתיסאם מראענה: ילדים וילדות שגדלו במדינה הזאת, הם לא מכירות ומכירים משהו אחר, זו השפה שלהם, זה ההווי שלהם, זו התרבות שלהם.

אבתיסאם מראענה: אפילו הייתי אומרת שזו שפת האם שלהם הראשונה או השנייה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נהיה בקשר ומקווה שנוכל ביחד לקדם את הנושא הזה ולהעלות אותו לתודעה, ונעשה מה שצריך.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת זכות דיבור לאלעד כהנא בזום.

אבתיסאם מראענה: בבקשה, אלעד, קו לעובד.

אבתיסאם מראענה: הקו אצל קו לעובד לא עובד היום כל כך.

אבתיסאם מראענה: אנחנו ניתן רשות דיבור למשרד הכלכלה.

אבתיסאם מראענה: נמצאת חברתי עורכת הדין נועה נאמן.

אבתיסאם מראענה: מה נשמע?

נועה נאמן: בסדר גמור, תודה.

נועה נאמן: קודם כל, דיון מעניין וחשוב.

נועה נאמן: אני רוצה להמשיך את הדברים של מירי.

נועה נאמן: היא דיברה על זה שזו אוכלוסייה עובדת, וזו באמת אוכלוסייה עובדת וחרוצה, וגם עובדת בעבודות הכי קשות, אבל פחות מודעת לזכויות שלה בעבודה, ולעמוד על זכויותיה וגם חוששת לפנות אלינו, ליחידה שלנו, הממונה על זכויות עובדים זרים, שאנחנו מסייעות לכולם כי אין משמעות בכלל לעובדה אם יש לך ויזת עבודה, אם אין לך, אם אתה חוקי או לא חוקי, זכויות העבודה מגיעות לך.

נועה נאמן: עובדים שפנו אלינו גם דרך קו לעובד וגם באופן עצמאי – וזה לא מספיק עובדים – קיבלו מאתנו סיוע לקבל את הכספים שלהם שמעסיקים לא טרחו להעביר לפיקדון שלהם, ועוד.

נועה נאמן: מתישהו יהיה לנו שיתוף פעולה עם מסיל"ה כדי לנסות לסייע לעובדים האלו לממש את זכויות העבודה שלהם.

נועה נאמן: בנוגע לשימוש בכספים, היינו מאוד רוצות שילבו אותנו בדיונים איך לעשות שימוש נכון בכספים האלה כי יש לנו המון רעיונות.

נועה נאמן: אנחנו למשל רואות שיש חשיבות ענקית להכשרות לעובדים.

אבתיסאם מראענה: למי את מתכוונת שישלבו אתכם?

נועה נאמן: אותנו, את הממונה על זכויות עובדים.

אבתיסאם מראענה: אני הבנתי, אבל ממי את מבקשת?

נועה נאמן: אם זה האפוטרופוס, שאנחנו נמצאים אתם בקשר וכבר חשבנו על רעיונות לסייע לעובדים זרים למשל שהמעסיקים שלהם עריריים והם לא יכולים לקבל זכויות לסיום העסקה.

נועה נאמן: לפעמים עבדת אצל אדם, מטופל בסיעוד עשר שנים, סיימת לעבוד, אין כסף – אין פיצויי פיטורין, אין פנסיה, שום דבר מהכספים שעובדים אחרים כן יכולים לקבל, אם באמצעות הפיקדון כי יש ירושה.

נועה נאמן: אנחנו בקשר ישיר אתם, יש לנו שיתוף פעולה מצוין אתם.

נועה נאמן: יש הרבה כספים שאפשר לעשות בהם עוד שימושים, למשל הכשרות לעובדים זרים בסיעוד, יש המון כאלה – אם זה עזרה ראשונה, אם זה לימוד השפה העברית, מה שיכול להקל על תקשורת בין המטופל למטפלים.

נועה נאמן: מתוך כל הפניות שמגיעות אלינו, אנחנו יכולות לתת עוד ועוד רעיונות איך לעשות שימוש נכון.

אבתיסאם מראענה: אוקיי.

אבתיסאם מראענה: אז הוועדה ממליצה וקוראת לשלב את משרד הכלכלה, בבקשה לא להשאיר אותן בצד, בסך הכול הן עובדות מדהים.

אבתיסאם מראענה: הן גם תמיד מתייצבות בוועדה.

אבתיסאם מראענה: אני מבקשת לקחת אותן בחשבון בדיונים שנעשים על אותה אוכלוסייה שצריכה אותנו.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, נועה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו מסכמות את הדיון, אחרי שקו לעובד לא עובד.

אבתיסאם מראענה: נכון, הם לא עלו?

אבתיסאם מראענה: אנחנו ניתן להם צ'אנס אחרון ואנחנו ניאלץ - - -

מירי אלקיים: אני רק רוצה – כי נשאר לי קצת, אחרי שהבחור שאני לא זוכרת את שמו.

אבתיסאם מראענה: אני אגיד לך, יונה שרקי.

מירי אלקיים: יונה.

מירי אלקיים: הוא אמר משהו על זה שבמדינות מסוימות – הוא נתן את צרפת – אין תנאים סוציאליים.

מירי אלקיים: מה שאני רוצה להבהיר, ובעיני זו נקודה סופר חשובה, שהעניין הוא שבמדינת ישראל אין בדיקה של בקשות המקלט.

מירי אלקיים: מאוד חשוב לומר את זה.

מירי אלקיים: אני שמה את חבל דרפור בצד.

מירי אלקיים: אריתראים וסודנים – אפס נקודה אפס משהו, לעומת אירופה.

מירי אלקיים: אירופה כן בודקת את בקשות המקלט, ועשרות אלפי בקשות מקלט מאושרות, ואז בני האדם האלה מקבלים את כל הזכויות.

מירי אלקיים: מי שלא, זה משהו אחר, אבל ברגע שיש לך קהילה כבר עשור וחצי שלא נבדקת בקשת המקלט והם בלימבו, אז בוודאי צריך לפחות לחלשים ביותר לתת משהו בשביל שהם יוכלו לחיות, וזו נקודה חשובה מאוד.

קריאה: - - - גזעני.

אבתיסאם מראענה: אני חייבת לציין שהסוגיה הזו – הרי בן אדם לא מהגר עבודה כי נעים לו וטוב לו בארץ המוצא שלו.

אבתיסאם מראענה: הוא מהגר עבודה כי הוא רוצה מקום חדש, תקווה חדשה מקום עם פוטנציאל חדש.

אבתיסאם מראענה: אבל מה אני אגיד לך יקירה, זו סוגיה שאנחנו לא יוצאות ממנה, בכל פעם – למה לשלם להם?

אבתיסאם מראענה: למה להבטיח להם זכויות סוציאליות?

אבתיסאם מראענה: למה לדאוג להם?

אבתיסאם מראענה: למה?

אבתיסאם מראענה: למה?

אבתיסאם מראענה: למה?

אבתיסאם מראענה: והסוגיה הקריטית והאקוטית זה המקום הזה מתי אנחנו כמדינה נטמיע שאנחנו בעלות הכוח, מדינת ישראל היא מדינה מאוד חזקה.

אבתיסאם מראענה: הפחד והחרדה מהזר הזה שיגיע ויבוא ואוי ואבוי, לא יהיה פה רוב יהודי עדיין מזעזע המון אנשים.

אבתיסאם מראענה: הרבה אנשים מאבדים את היכולת להסתכל מסביב ולהיפרד לרגע מהחרדה ולראות משהו אחר.

אבתיסאם מראענה: אבל זה לא תפקידי לחנך אנשים בכל פעם מחדש בכל פעם בדיון.

אבתיסאם מראענה: אבל תודה שאתן קיימות, תודה, יקרות ויקרים, שבאתם.

אבתיסאם מראענה: תודה על העבודה שאתן עושות.

נעה בן שבת: אפשר רק להעיר?

נעה בן שבת: הנושא הזה של תושבות, של זכאות סוציאלית לפי תושבות – כך קבוע בחוק הביטוח הלאומי וכך קבוע בחוק ביטוח ממלכתי, אלו זכויות שניתנות רק לתושבים, זה נכון, תושבי ישראל.

נעה בן שבת: שאלת הבדיקה של בקשות המקלט היא באמת שאלה – מתי נותנים מעמד פליט ומתי לא, זו שאלה נפרדת.

אבתיסאם מראענה: שרון טל שנמצאת אתנו בזום, מארגון "אליפלט", אני מתנצלת ששכחתי אותך.

אבתיסאם מראענה: אם את אתנו בזום, את יכולה לעלות ולהגיד דברים בקצרה.

אבתיסאם מראענה: שרון טל, את אתנו?

שרון טל: היי.

שרון טל: שלום.

שרון טל: אני שמעתי את כל הדיון ואני יודעת שאנחנו לקראת הסוף, אז אני אנסה לסכם דברים שונים שעלו.

שרון טל: עמותת "אליפלט", שאני עומדת בראשה היא עמותה שמסתכלת על ילדים חסרי מעמד, אותם 10,000 ילדים שקיימים ברחבי הארץ, עם התמקדות ב-7,000 - - -.

שרון טל: אנחנו רואים את ההשפעות של הגיל הרך ואת חוסר המענה.

שרון טל: התקציבים שמדובר להעביר כרגע הם תקציבים שמיועדים להמשיך את הטיפול ב-50% מתוך הפעוטות 3-0, כשל-50% עדיין אין שום פתרון.

שרון טל: כניסת חוק פיקוח מעונות יום לתוקף וחוסר הפיקוח על החוק הזה – נכנסו עכשיו בייביסטרים עמוק יותר מתחת לאדמה ואנחנו לא רואים מה קורה שם.

שרון טל: מדובר פה בסכנת חיים של ממש של הפעוטות.

שרון טל: בהמשך אנחנו רואים את ההשפעות האקוטיות על הילדים בגנים ובבתי הספר היסודיים.

שרון טל: אנחנו רואים אוכלוסיית ילדים שללא מענה של מדינת ישראל אנחנו כאוכלוסייה נרגיש את השפעות הדבר הזה.

שרון טל: יש פה ילדים שזקוקים לסיוע עם ויסות רגשי, עם התמודדויות עם חיים שלא האירו להם עיניים, ולו לדקה אחת.

שרון טל: יש ארבעה בתי ספר יסודיים בתל אביב ש-100% מהילדים בהם הם ילדים נטולי מעמד, ילדים שלא מקבלים – שני תלמידי התיכון המקסימים האלה דיברו על זה שהם לא מקבלים את התוספת הדרושה לכל ילד עם נושא השפה הרגשית, טיפול רגשי, אבחונים – יש ילדים לא מאובחנים – סיוע רגשי וסיוע לימודי שאנחנו ההורים הישראלים מסוגלים לתת לילדים שלנו וההורים האלה אינם מסוגלים.

שרון טל: אנחנו מגדלים פה דור של ילדים עם עיכובים רגשיים ולימודיים, שאנחנו כחברה בסופו של דבר נישא את המחיר.

שרון טל: זה ברור שלאן שהם לא ילכו בעולם – וזה על לא עוול בכפם, הם ילדים שכולם נולדו כאן, והם חסרי מעמד.

שרון טל: לשם לדעתי צריכים ללכת התקציבים האלה, התקציבים האלה, כמו שהבחור שדיבר – והדבר היחיד שהסכמתי אתו היה שהכסף הזה הוא כסף של האנשים האלה שעבדו קשה, ועכשיו הכסף שלהם, המיליונים, ה-33 ועוד 18 ועוד 8, המיליונים האלה שנמצאים שם חייבים לסייע לקהילה הזאת לחיות בכבוד בשביל הכבוד שלנו כעם.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: תודה שרון.

אבתיסאם מראענה: אני מסכמת את הדיון שלנו.

אבתיסאם מראענה: הוועדה תעקוב אחרי ההעברה של אותם 10 מיליון ש"ח שהוזכרו, שצפויים לעבור בתקופה הקרובה מרשות האוכלוסין לאפוטרופוס הכללי.

אבתיסאם מראענה: נעקוב גם אחרי היישום בהקשר של מענה לפעוטות למען צמצום תופעת מחסני הילדים, מה שנקרא בייביסיטרים, או בכלל.

אבתיסאם מראענה: הוועדה תקיים דיון ישיבת מעקב בעוד חודשיים בנוגע לשימוש בכספי הפיקדון שלא נדרשו בתקופה שקדמה ל-2016.

אבתיסאם מראענה: לקראת הדיון נבקש ממשרד האוצר והפנים להשלים את הבירור בנוגע לשימוש שנעשה ב-33 מיליון השקלים שהועברו בהתאם לתקנות ולהעביר לוועדה דיווח עם מסקנות הבדיקה.

אבתיסאם מראענה: כמובן, להדק את היחסים עם משרד הכלכלה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה לרשות האוכלוסין.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה לאפוטרופוס הכללי, עורכת הדין סיגל יעקובי.

אבתיסאם מראענה: תודה לחברים שהגיעו מהמשרדים – משרד הכלכלה, תודה, משרד האוצר, תודה לחן אריאלי.

אבתיסאם מראענה: תודה לדויד ונועם.

אבתיסאם מראענה: תודה מירי.

אבתיסאם מראענה: תודה חברות, תודה חברים.

אבתיסאם מראענה: שבוע טוב.

אבתיסאם מראענה: להתראות.

אבתיסאם מראענה: הדיון הסתיים.