ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 98, 2021-11-23 11:30

מיכאל ביטון: שלום לכולם.

מיכאל ביטון: אנחנו שמחים לפתוח דיון בוועדת הכלכלה בנושא הנגשת שירותי התחבורה הציבורית והמידע אודותיהם לאנשים עם מוגבלויות.

מיכאל ביטון: אנחנו עושים את זה כחלק מיום הנגישות שנערך היום בכנסת, ובהמשך לכנס שהחל הבוקר, והשתתפנו בו, בראשות יושבי-ראש השדולה לנגישות בכנסת, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו וחברת הכנסת שירלי פינטו.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לתאר את הנושא הזה דרך מקרה ספציפי שפגשנו כאן בוועדת הכלכלה במהלך הדיונים על חוק ההסדרים.

מיכאל ביטון: אחד מאותם 12 חוקים שוועדת הכלכלה קידמה בחוק ההסדרים היה חוק התחבורה המותאמת אישית, פיילוט ממשלתי שעסק בשירות טוב, שאומר שאדם יכול להזמין באפליקציה את הרכב והרכב יעצור לו רק במידה והוא נמצא בתחנה וכך נשכלל את היכולת של תחבורה ציבורית להיות יעילה ונגישה.

מיכאל ביטון: אלא מה, החוק הזה ומהירות חוק ההסדרים לא כלל היטב את הסוגיות של נגישות.

מיכאל ביטון: בהצעת חוק אחת הוועדה בלמה והודיעה לממשלה שאותו חוק לא יקודם ללא התייחסות ראויה ורצינית לסוגיית הנגישות.

מיכאל ביטון: בסופו של דבר כמעשה של פשרה הכנסנו אל החוק הזה נוסחים שמחייבים ודורשים לשים את סוגיית הנגישות בחוק התחבורה המותאמת אישית, כמו גם בכל חוק אחר עתידי.

מיכאל ביטון: חוק התחבורה המותאמת אישית הוא אפילו קריטי ודרמטי יותר מחוקים אחרים עבור אנשים עם צרכים מיוחדים, בשל העובדה שהחוק זה מאפשר אפילו איסוף מן הבית והגעה אל הלקוח הביתה, שזה דבר נפלא עבור אנשים שנדרשים לנגישות.

מיכאל ביטון: אלא שבפועל לא ניתנה הדעת באופן כוללני בחוק הזה.

מיכאל ביטון: הדרישה של ועדת הכלכלה הביאה לתוצאה טובה יותר, ואני חושב שמשרד התחבורה למד שהוא לא יוכל יותר להביא חוקים ומדיניות שאין בהם התייחסות ישירה ומפורשת לסוגיית הנגישות.

מיכאל ביטון: ההצלחה הזאת שייכת לכל חברי ועדת הכלכלה, במיוחד לחברת הכנסת שירלי פינטו שעסקה בזה ספציפית, לעמותת נגישות ישראל, לנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ולגופי החברה האזרחית שהיו שותפים למהלך.

מיכאל ביטון: לאור העובדה שהיום הוא יום מיוחד ויושב-ראש שדולת הנגישות בכנסת היא חברת הכנסת שירלי פינטו, אני מבקש ממנה לומר כמה דברי פתיחה, בבקשה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: קודם כול, תודה ליושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת מיכאל ביטון, חבר יקר, ולכל חברי הוועדה והנהלת הוועדה.

שירלי פינטו קדוש: הגעתי לפה היום כוועדה ראשונה כי היא משמעותית.

שירלי פינטו קדוש: כל הנושאים הכלכליים חשובים כמובן אבל חשוב ההיבט של אנשים עם מוגבלויות בתוך החברה הישראלית, בכלכלה, גם נושא התחבורה שהעלית, גם התעסוקה, כל ההיבטים שבעצם ממנפים את החברה שלנו.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה לברך על קיום הדיון הזה.

שירלי פינטו קדוש: הנושא שנבחר הוא נושא חשוב: תחבורה ציבורית שמנגישה ומחברת את הפריפריה עם המרכז ואת האנשים עם מוגבלויות.

שירלי פינטו קדוש: התחבורה הציבורית לצערי עדיין לא הגיעה למטרה ולייעוד שלה, לנגישות מלאה לכלל האוכלוסייה.

שירלי פינטו קדוש: אנחנו עוד לא שם.

שירלי פינטו קדוש: יש עוד הרבה עבודה.

שירלי פינטו קדוש: אני בטוחה שעם יושב-ראש כזה מצוין ההנגשה הזאת תקרה, כי בסופו של דבר אדם רוצה לקום בבוקר וללכת לעבודה, הדבר הכי פשוט, הכי טריוויאלי של היום-יום.

שירלי פינטו קדוש: אנשים רוצים לצאת לעבוד, ללכת לבלות, והכול תלוי בתחבורה הציבורית.

שירלי פינטו קדוש: בתחבורה בכלל ובתחבורה הציבורית בפרט.

שירלי פינטו קדוש: אני מברכת על קיום דיון הוועדה.

שירלי פינטו קדוש: תודה שנרתמת לנושא הזה.

שירלי פינטו קדוש: באופן כללי אני מודה על השותפות ביחד עם כל חברי הוועדה.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה לכולם.

מיכאל ביטון: תודה לחברת הכנסת שירלי פינטו.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים לשמוע מן השטח ואחרי כן התייחסויות של משרד התחבורה, ובתוך זה גם התייחסויות של חברי כנסת.

מיכאל ביטון: כמובן כאשר משרד התחבורה יציג לנו בהמשך את ההתייחסות שלו לנושא הזה נבקש לדעת איפה הפערים בנגישות בתחבורה בישראל, מה הפעולות שהמשרד עושה כדי לטפל בהם ואיזה הקצאת תקציבים ותוכנית עבודה יש לו בתקציב הדו-שנתי שאושר כדי להתמודד עם הנושא.

מיכאל ביטון: נתחיל עם כמה קולות מן השטח.

מיכאל ביטון: יובל וגנר, יושב-ראש ומייסד עמותת נגישות ישראל, בבקשה.

מיכאל ביטון: יש לך מצגת.

מיכאל ביטון: אני מבקש שקט באולם.

יובל וגנר: ביקשת ממני להיות תמציתי.

יובל וגנר: הכנתי מצגת מפוארת.

מיכאל ביטון: רק רגע, אני לא יכול כך.

מיכאל ביטון: נא לשבת כולם.

מיכאל ביטון: אתחיל להוציא אנשים בעוד דקה.

מיכאל ביטון: אני לא רוצה לראות אף אחד עומד כאן.

מיכאל ביטון: דממה באולם.

מיכאל ביטון: יובל, תגביר את הקול, בבקשה.

יובל וגנר: אני משתדל ככל הניתן כי זה חלק מן המוגבלות שלי.

יובל וגנר: אפרופו שיפורי נגישות, אני ממליץ, כבוד היושב-ראש, להאריך את המיקרופונים לטובתנו.

יובל וגנר: הכנתי לך מצגת מפוארת שמכילה את כל תמונת המצב של נוסעי התחבורה הציבורית.

מיכאל ביטון: רגע, זאת הערה חשובה.

מיכאל ביטון: אני רוצה שהיא תהיה בפרוטוקול.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לקחת חמש–שש עמדות כאן באולם ושיהיה לצדן מיקרופון מוארך, או שניתן להאריך אותו, כדי שהמיקרופון יגיע לאנשים על כיסא גלגלים ולא יצטרכו להתכופף.

מיכאל ביטון: בבקשה.

שי שמאי גליק: אני רוצה להוסיף עוד נקודה.

מיכאל ביטון: מי אתה?

מיכאל ביטון: קיבלת אישור לדבר?

מיכאל ביטון: אם לא אז תשתוק.

מיכאל ביטון: תרים את היד, תשתוק ותחכה.

מיכאל ביטון: עכשיו הוא מדבר.

מיכאל ביטון: אני אוציא אותך.

מיכאל ביטון: זו הפעם האחרונה שאתה מפריע בדיון.

יובל וגנר: הערכה גדולה על מה שעשית פה בוועדה בתקופת הדיון על חוק ההסדרים, שלחמת על זכות ייצוגנו כעמותות שפועלות בנושא אנשים עם מוגבלות.

יובל וגנר: הכנתי לך מצגת, שאציג רק את השקפים הראשונים שבה.

יובל וגנר: לגבי יתר השקפים אני קורא לוועדה ללמוד אותם לעומק, כי הם מכילים את כל סוגיות הנגישות בתחבורה הציבורית.

יובל וגנר: נשאלת שאלה: מה החזון והמטרות של משרד התחבורה לנושא נגישות?

יובל וגנר: התשובה היא, לא תאמין: זה לא הוגדר עד היום.

יובל וגנר: תשאל את המנכ"ל, ועכשיו זה מנכ"לית, את השרה – אין תשובה חד-חד ערכית לגבי מה הם רוצים, לגבי מה הם שואפים.

יובל וגנר: אתה היית מנהל בחייך ואתה יודע שאם אין מטרה, אם אין חזון גם אין תוכנית עבודה ואין יעדים.

יובל וגנר: שם אנחנו נמצאים.

יובל וגנר: כאן יש מפה של תמונת מצב התחבורה הציבורית.

יובל וגנר: בירוק זה דברים שנעשו.

יובל וגנר: אמנם החמאתי פה בירוק, אבל לא בירוק עז.

יובל וגנר: מה שבכתום זה בינוני.

יובל וגנר: מה שבאדום זה לא נעשה.

יובל וגנר: כאן מדובר רק על תחבורה ציבורית יבשתית מבלי להתעסק בימית ובאווירית, שגם הן חשובות ביותר, אבל אנחנו היום מדברים בעיקר על היבשתית, שכוללת את הרכבות, את האוטובוסים, את המוניות, את התחבורה החכמה המבוססת על ביקוש והשכרת רכב.

יובל וגנר: כפי שאתה רואה, התמונה לא מחמיאה.

יובל וגנר: כשאתה רואה את הפאזל הזה, כבוד היושב-ראש, אתה מבין ישר שהתחבורה רחוקה מלהיות נגישה.

יובל וגנר: רק כשהכול יהיה ירוק, או אפילו ירוק עז, אז תהיה לנו פה נגישות לאנשים עם מוגבלות.

יובל וגנר: ההגדרה צריכה להיות כך.

יובל וגנר: צריך להבין שהתחבורה הציבורית היא סופר קריטית למאות אלפי אנשים עם מוגבלות, ובמיוחד צריך להבין שהרבה מאוד אנשים עם מוגבלות אין להם אפשרות לנהוג בעצמם והם תלויים בזה.

יובל וגנר: עבורם זו דרך הנגישות היחידה.

יובל וגנר: אנשי משרד התחבורה יושבים פה אצלך בוועדה ובכל פעם אומרים כמה המשרד נגיש ובכל פעם אומרים כמה הם רוצים לעודד את השימוש בתחבורה הציבורית במקום ברכבים פרטיים, אבל ברור לך שיש פה משהו לא נתפס.

יובל וגנר: איך ייתכן שלא פועלים באטרף ובצורה מקצועית, עם מטרה, יעדים ותוכנית עבודה, ומתעלמים מכך שיש מאות אלפי אנשים שחייבים את הנגישות שתהיה חלק מן התוכנית?

יובל וגנר: אני רוצה שאנשים יבינו שתחבורה ציבורית חשובה לכל סוגי המוגבלויות, וצירפתי כאן רשימה שלמה של ההתאמות שצריך לעשות למוגבלויות בניידות, למוגבלויות בראייה ובשמיעה, בתקשורת ובשפות, ביכולת קריאה, במוגבלויות נפשיות ועוד ועוד, מצד אחד.

יובל וגנר: מצד שני, בדרך כלל כשמדברים על נגישות בתחבורה הציבורית מדברים רק על כלי התחבורה ולא מדברים על כך שנגישות זה רצף של דברים, החל מפרסום המידע, דרך אמצעי התשלום, היכולת להגיע לתחנה, איתור כלי התחבורה עצמו, אמצעי התחבורה, היכולת להיכנס, לשלם ולנסוע בביטחון תוך עיגון בטוח, מידע בזמן נסיעה, היכולת לרדת והיכולת להגיע בחזרה ליעד.

יובל וגנר: בשקף האחרון שאני רוצה להציג פה, זה המלצות שלנו.

יובל וגנר: אם אנחנו באמת רוצים שמתישהו תהיה פה תחבורה ציבורית נגישה באופן מלא, שתאפשר לכל אדם עם מוגבלות ולכל מי שצריך תחבורה ציבורית להגיע מביתו ליעדו ובחזרה, אלה הדברים: 1.

יובל וגנר: על משרד התחבורה – ופה אתה יכול לעזור מאוד, לקרוא להם לפה לעשות את זה – להגדיר מטרה מוצהרת המכוונת להנגשה מלאה של התחבורה הציבורית בישראל.

יובל וגנר: ההמלצה שלי: תחבורה נגישה ושוויונית בכל ישראל, לכל סוגי המוגבלויות, מנקודה לנקודה.

יובל וגנר: 2.

יובל וגנר: לבנות ולהוביל ולנהל תוכנית רב-שנתית לתחבורה ציבורית נגישה בישראל.

יובל וגנר: 3.

יובל וגנר: להרחיב את אגף הנגישות במשרד התחבורה.

יובל וגנר: כרגע זה One man show.

יובל וגנר: גבי נבון הוא אדם מדהים, שבטח ידבר פה עוד מעט.

יובל וגנר: עם כל הכבוד, הוא לא יכול לעשות את זה לבד.

יובל וגנר: 4.

יובל וגנר: להוביל תהליכי רביזיה בחקיקת הנגישות הקיימת, אם זה בחניות נכים, אם זה במוניות, בתחבורה בין-עירונית ובתחבורה ההיברידית שהובלת בשבועות האחרונים.

יובל וגנר: 5.

יובל וגנר: כבר עכשיו צריכה להיות הגדרה קלה ופשוטה לעשייה, שחלם שהיא לא נעשית.

יובל וגנר: בכל יום שעובר זה בכייה לדורות.

יובל וגנר: זה נגישות מראש – שלא יעלה אף כלי תחבורה ואף שירות ציבורי שהוא לא נגיש מראש, כי לתקן לוקח שנים ועולה בתקציבים שאין למדינה להקצות.

יובל וגנר: צריך לעשות מראש.

יובל וגנר: זה מונע פערים חברתיים וזו הדרך הכי זולה והכי נגישה לעשות את זה.

יובל וגנר: 6.

יובל וגנר: ודבר אחרון, מה שאמרת, ואני כל כך שמח שהפכת לאור בעניין הזה, חובת היוועצות ישירה בנושא נגישות גם עם הארגונים, לא רק עם הנציבות אלא גם עם הארגונים.

יובל וגנר: כבוד היושב-ראש, בהמשך יש רצף של שקפים נוספים שמפרטים כל דבר לפרטיו.

יובל וגנר: הוועדה יכולה ללמוד מזה ולדון בדברים בהמשך.

יובל וגנר: לסיכום אני רוצה להגיד, התחבורה הציבורית היא אחד הנושאים הכי קריטיים לאנשים עם מוגבלות ולקשישים, הן חברתית, הן קיומית והן כלכלית.

יובל וגנר: תודה רבה.

מיכאל ביטון: יובל, לא רק שאמרת דברים משמעותיים, נוקבים וחשובים, אבל הסיכום שלך הוא כמעט הסיכום של הוועדה הזאת.

מיכאל ביטון: אז תודה רבה על החשיבה ועל המאבק שלך במשך שנים רבות.

מיכאל ביטון: התחלת קצת במדבר, היום נושא הנגישות הוא קצת יותר פופולרי, אבל היו ימים שזה היה מדבר ציבורי לפעולה.

מיכאל ביטון: זרעתם ואתם מתחילים לקצור, אבל הדרך עוד ארוכה.

מיכאל ביטון: דן רשל מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, בבקשה.

דן רשל: בוקר טוב.

דן רשל: אני נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות החדש במשרד המשפטים, ביומי החמישי בתפקיד.

מיכאל ביטון: בהצלחה, דן.

דן רשל: תודה רבה, אדוני.

דן רשל: ברשותכם, אני אקצר בדבריי.

דן רשל: מעבר לכל מה שנאמר ועוד ייאמר כאן בנושא נגישות התחבורה הציבורית, כל מה שנאמר הוא נכון ומדויק וחצוב בסלע, ועוד ייאמר, ומיד חברתי מיכל שיק הר טוב תציג את דברינו.

דן רשל: צריך להגיד מילה בנושא המימוש של הזכות לנגישות בתחבורה הציבורית, שהוא בעייתי כשלעצמו.

דן רשל: אנחנו נתקלים בהרבה מאוד מקרים – הם אמנם לא שכיחים ודבר שבשגרה אבל למרבה הצער הם לא נדירים וקורים הרבה יותר מאשר רצוי שיקרו – של אנשים עם מוגבלות, שהנגישות עבורם בתחבורה ציבורית קיימת, גם באוטובוסים וגם במוניות מונגשות, אבל או שהנגישות נמנעת מהם על ידי נהגי אוטובוסים או דברים מן הסוג הזה, שפשוט ברשעות לב – אין דרך אחרת להציג את זה – ובאטימות הרבה פעמים לא מאפשרים לאנשים עם מוגבלות לעלות לאוטובוס או למיניבוס, על ידי כל מיני תירוצים וסיבות לא ענייניות.

דן רשל: באמת יש בהם גם מן הרשע.

דן רשל: דבר שני, ממש לאחרונה נתקלנו במקרה של אדם עם מוגבלות בכיסא גלגלים שעלה על מונית נגישה רק בשביל לגלות שנהג המונית העלה פתאום את המחיר ב-250% עבור נסיעה קצרה בתוך תל אביב.

דן רשל: יש הרבה מאוד מקרים כאלה.

דן רשל: אמנם אני לא רוצה לעשות עוול ולהגיד שאלה מקרים שקורים כל הזמן, הם לא כל כך שכיחים, אבל הם הרבה יותר שכיחים מאשר היינו רוצים.

דן רשל: צריך לטפל בזה, כמובן גם ברמה המשפטית, האזרחית והפלילית אבל גם באמירה ציבורית מודגשת בכל הקשור בנושאים האלה.

מיכאל ביטון: תודה רבה דן.

מיכאל ביטון: עו"ד מיכל שיק הר טוב מנציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, בבקשה.

מיכאל ביטון: אני מבין שיש לך מצגת.

מיכאל ביטון: אם אפשר בתמצית.

סמי אבו שחאדה: אדוני, האם תאפשר לי אחר כך לדבר מן השטח אבל לא כחבר כנסת?

מיכאל ביטון: אה, יש לך זהות שאתה תגלה לנו אודותיה בעוד רגע, אז בטח שאתה תוכל, סמי, בעוד רגע.

הר טוב: עד שהמצגת תעלה, קודם כול, אני ממש שמחה על היום הזה ושמחה על הדברים שלך, מיכאל ביטון.

הר טוב: בדוח מבקר המדינה האחרון שני דברים שמאוד מאוד בלטו וצצו לי בעין הם ש-60% מן האנשים עם מוגבלות לא מרוצים מנגישות התחבורה הציבורית כיום.

הר טוב: הדיון שלנו הוא על תחבורה ציבורית, אבל חשוב להבין שאדם עם מוגבלות, כשהוא יוצא מן הבית, הקושי שלו הוא כבר בדרכים, במדרכות הלא נגישות, בצמתים.

הר טוב: תקנות נגישות דרכים היו אמורות להיות מותקנות עוד ב-2006 או 2007 ועדיין לא הותקנו.

הר טוב: שר הפנים אחראי עליהן.

הר טוב: רק אתמול היה דיון בבג"ץ בעתירה שהגישה עמותת נגישות ישראל.

הר טוב: בג"ץ הורה לשר הפנים לעדכן על התקדמות גיבוש התקנות עד סוף 2022.

הר טוב: אני אומרת את זה כי שר הפנים, בין היתר, צריך להתייעץ עם שרת התחבורה בעניין תקנות נגישות דרכים וכדאי וחשוב שמשרד התחבורה ידרבן גם את קידום הדבר הזה.

הר טוב: דבר נוסף שעלה מדוח מבקר המדינה הוא שהיעדר פתרונות של מספיק תחבורה ציבורית נגישה מהווה מחסום לתעסוקה של אנשים עם מוגבלות.

הר טוב: בסקר שנערך עם הג'וינט מחצית מן הנשאלים אמרו שהם לא עובדים, ו-38% מהם אמרו שהם לא עובדים בין היתר בגלל היעדר נגישות של תחבורה ציבורית.

הר טוב: אגיד כמה דברים, זה לא כל הדברים, אלה הדברים הגדולים, העיקריים.

הר טוב: חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות לא כולל היום חובת נגישות פיזית באוטובוסים בין-עירוניים.

הר טוב: זה היה פשרה כאשר פרק הנגישות נחקק.

הר טוב: משרד התחבורה אמר בזמנו שהעלויות גבוהות מאוד, שאוטובוסים בין-עירוניים שונים מאוטובוסים עירוניים, אבל אנחנו או-טו-טו ב-2022 וזה לא המצב.

הר טוב: אנחנו יודעים שיש פיילוט של משרד התחבורה, שהתחיל עם מספר אוטובוסים בין-עירוניים נגישים, לדעתי עם אגד, וגבי נבון יוכל להרחיב בנושא.

הר טוב: אנחנו חושבים שצריך שתהיה ועדת היגוי משותפת ביחד עם הנציבות ועם ארגונים סביב הפיילוט הזה.

הר טוב: הפיילוט הזה חייב להיות תחום בזמן.

הר טוב: בסופו של דבר צריך לקבוע בחוק חובה של נגישות פיזית.

הר טוב: דוח מבקר המדינה ציין שהתקנות האלה שיקבעו את חובת הנגישות הפיזית של אוטובוסים בין-עירוניים – לא חייב הכול, כפי שאדוני כבר אמר לא פעם.

הר טוב: אפשר להגיע לפשרות, אפשר שתהיה הנגשה בחלק מן הקווים, בקווים העיקריים, בתיאום מראש, בעיקר בקווים שאין להם תחלופה של רכבת.

הר טוב: צריך לקחת בחשבון את הגידול בהשתלבותם של אנשים עם מוגבלות בתעסוקה.

הר טוב: כפי שחברי אמר, תקנות נגישות תחבורה ציבורית הותקנו ב-2003 והן מיושנות, הן לא עדכניות.

הר טוב: חייבים לעשות רביזיה.

הר טוב: אני יודעת שיש כבר טיוטה למשרד התחבורה.

הר טוב: צריך להפיץ אותה לציבור, לדחוף קדימה.

הר טוב: מדברים על זה כבר עשר שנים, די ויותר.

הר טוב: תבינו שהתקנות האלה הן כל כך מיושנות עד שבתחנת רכבת לא צריך שיהיו שירותים נגישים לפי התקנות הללו.

הר טוב: אין התייחסות להדרכות של נהגים – שמענו שיש תלונות חוזרות ונשנות על התנהגות של נהגים.

הר טוב: חייבים לעשות להם הדרכות.

הר טוב: חייבים שהמידע יהיה נגיש יותר לציבור.

הר טוב: התחבורה הציבורית כל הזמן משתכללת, כל הזמן מתקדמת, וטוב שכך.

הר טוב: הכוונה היא כמובן להוריד את הגודש מן הכבישים.

הר טוב: אבל כפי שיובל וגנר אמר, ואני מחזקת, צריך לחשוב על הנגישות מראש.

הר טוב: פיילוט כזה, שהעברנו המון בזכותך, שמחויב על פי תקנות נגישות, צריך לקחת מראש בחשבון את האלמנטים של הנגישות.

הר טוב: ראיתי פרסום של משרד התחבורה שיוצא לשירותי תחבורה ציבורית אוטונומיים, שיוצא בקריאה לפיילוט.

הר טוב: כל הדברים האלה, לפני שאתם מתחילים תנו את הדעת לנגישות, שלא נצטרך אחרי כן לריב פה בוועדות.

הר טוב: השקף הבא, השכרת רכב ואוטובוסים – התקנות האלה גם צריכות לעבור שינוי מכיוון שנכון להיום חברות האוטובוסים לא חייבות להחזיק אוטובוס נגיש.

הר טוב: הן צריכות להעמיד אוטובוס נגיש.

הר טוב: מה זה אומר?

הר טוב: מה קורה בשטח?

הר טוב: יש חברה אחת שמחזיקה שני אוטובוסים נגישים ואז כולם מבקשים ממנה את האוטובוס, וכתוצאה מכך בשטח אין אוטובוסים נגישים ויש הפקעות מחיר.

הר טוב: מוניות זה נושא כאוב.

הר טוב: מוניות שירות לא נדרשות היום להיות נגישות לפי חוק שוויון.

הר טוב: אנחנו קוראים מפה כן להוסיף את זה לחוק ולהתקין תקנות בעניין.

הר טוב: מוניות רגילות – חייבים לשנות את כל המודל.

הר טוב: המודל הזה לא עובד.

הר טוב: כעיקרון למוניות ניתנה הנחה משמעותית, 10,000 שקל במקום כ-200,000 שקל למוניות שינגישו את עצמן.

הר טוב: יש 1,000 רישיונות כאלה.

הר טוב: לא יודעים מי המוניות האלה.

הר טוב: יש מוניות שהורידו את כל האלמנטים של הנגישות.

הר טוב: דובר על זה, שמעתי על זה מנהגי מוניות.

הר טוב: אני חושבת שגם המשרד יודע על כך שתאגידים מכרו את הרישיונות האלה במחירים מופקעים לנהגים אחרים.

הר טוב: קשה מאוד להוכיח את זה.

הר טוב: כנראה המודל הזה לא כלכלי עבורם.

הר טוב: בפועל בשטח יש מחסור במוניות נגישות, יש הפקעות מחירים, כפי שדן רשל ציין.

הר טוב: אני יכולה לספר לכם שכתב אישום אחד כבר הוגש ואנחנו עמלים וחוקרים בעוד תיקים, בין היתר בנושא הזה של הפקעות מחירים.

מיכאל ביטון: זה באמת בעיה משמעותית ונצטרך במעלה הדרך לטפל פה בכמה סוגיות ספציפיות.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אדוני, תודה על קיום היום החשוב הזה והדיון החשוב הזה בוועדה.

סמי אבו שחאדה: אמרת שתרצה לתת קצת עדויות מן השטח ואז לשמוע חברי כנסת, אז אני אעשה את שניהם ביחד.

סמי אבו שחאדה: כמי שיש לו תעודת עיוור משנת 1995 ואין לו רישיון נהיגה וצריך לעבוד עם התחבורה הציבורית בארץ, אני רוצה לשתף אותך בכמה דברים.

סמי אבו שחאדה: בדרך כלל כשחושבים על הנגשה, מי שלא עובד בזה, מי שלא חי את זה חושב בדרך כלל על אנשים עם כיסא גלגלים.

סמי אבו שחאדה: לי יש נכות שלא רואים אותה, אבל אני לא רואה את מספר האוטובוס.

סמי אבו שחאדה: אני עומד בתחנה וקורה לא פעם שאני מפספס את האוטובוס.

סמי אבו שחאדה: הרבה פעמים קורה שהאוטובוס פשוט לא עוצר בתחנה ואין לך דרך לעצור אותו, ואתה גם לא יכול לדעת אם הוא עובר או לא עובר.

סמי אבו שחאדה: במשך שנים רבות, עד שהפכתי להיות חבר כנסת, במשך יותר מ-20 שנים הסניף המרכזי של המפלגה הוא בנצרת ואני גר ביפו, לא בכפר בלתי מוכר.

סמי אבו שחאדה: בתחבורה הציבורית מיפו לנצרת לוקח בממוצע 3:30 שעות נסיעה בכל כיוון, כך שנסיעה בשני כיוונים זה יום עבודה.

סמי אבו שחאדה: מצב התחבורה הציבורית, ללא קשר להנגשה, הוא קשה.

סמי אבו שחאדה: קרה לי יותר מפעם אחת שעמדתי בתחנה ואוטובוס עבר אותי, וזה אוטובוס שבא בתדירות של פעם בשעה.

סמי אבו שחאדה: יש דברים שהמדינה התחילה לעשות, כמו עניין הכריזה.

סמי אבו שחאדה: נהגי האוטובוסים החליטו שהרעש של הכריזה מפריע להם.

סמי אבו שחאדה: מהניסיון האישי שלי, בחלק גדול מן התחנות הכריזה בעייתית ולא עובדת.

סמי אבו שחאדה: המצב בשפה הערבית קטסטרופלי.

סמי אבו שחאדה: זה בושה.

סמי אבו שחאדה: זה דבר שלא צריכה להיות בו בעיה כי המדינה משקיעה בזה כסף.

סמי אבו שחאדה: אני לא יודע מי עושה להם את העבודה.

סמי אבו שחאדה: הכתיב לא נכון בערבית.

סמי אבו שחאדה: מה שאתה שומע בערבית מטעה אותך כי מבטאים אותו לא נכון, זה פשוט בושה.

סמי אבו שחאדה: המדינה עושה את זה, אבל עושה את זה לא נכון.

סמי אבו שחאדה: אלה טעויות שהן בושה.

סמי אבו שחאדה: זה לא עולה כסף, רק צריך לעבוד נכון, זה הכול.

סמי אבו שחאדה: יש זלזול בעניין הזה.

סמי אבו שחאדה: עניין השפה הוא חשוב מאוד כי גם קוראים למקומות שונים בערבית בשם אחר וזה יכול להטעות.

סמי אבו שחאדה: אלה דברים פשוטים שאפשר בקלות לתקן אותם.

סמי אבו שחאדה: אני מסכים שעניין ההנגשה חשוב מאוד, לא רק הכלי עצמו, לא רק המונית או האוטובוס או הרכב.

סמי אבו שחאדה: הדרך לשם גם בעייתית.

סמי אבו שחאדה: לכן אני חושב, אדוני היושב-ראש, שצריך להיות איזה שלב ביניים עד שעוברים למסלול הירוק של יובל וגנר.

סמי אבו שחאדה: שלב הביניים הזה, עניין המוניות המונגשות הוא קריטי בו, כי גם אם ננגיש את כל התחבורה הציבורית, וזה ייקח המון זמן, צריך להנגיש גם את הדרך לתחבורה הציבורית.

סמי אבו שחאדה: בחברה הערבית רק לאחרונה נכנסו אוטובוסים, שלא נדבר על רכבת.

סמי אבו שחאדה: רכבת ראשונה יראו באיזה ישוב ערבי בעוד 20 שנים.

סמי אבו שחאדה: בינתיים צריך להיות איזה שלב כדי שלא נפספס עוד הרבה שנים, או מוניות או רכבים מונגשים שייקחו את האנשים לתחנה הראשונה, אחרת הם יצטרכו לחכות עוד המון זמן.

סמי אבו שחאדה: שלב הביניים, שיחבר אותנו למסלול הירוק, חייב להתבצע, אחרת יישארו עוד הרבה אנשים בעוצר במשך עוד הרבה שנים.

סמי אבו שחאדה: לכן השלב הזה של מוניות וכלי רכב מונגשים הוא חשוב מאוד בעיניי.

סמי אבו שחאדה: הדבר האחרון, אדוני, שגם לא עולה הרבה כסף, צריך להסביר לאנשים שנותנים את השירות.

סמי אבו שחאדה: לפעמים לנהג אין עצבים, הוא רוצה לנסוע מהר.

סמי אבו שחאדה: הדבר הזה לנו עולה בהמון השפלות.

סמי אבו שחאדה: זה הרבה פעמים משפיל, לא נוח, מביך, מה שגורם בסוף לאנשים כמוני לא לעלות על אוטובוס כי לנהג אין עצבים, כי לוקח לו זמן פשוט ללכת ולפתוח את הרמפה כדי שיעלה עליה כיסא גלגלים.

סמי אבו שחאדה: צריך שתהיה הסברה, והיא לא עולה הון תועפות.

סמי אבו שחאדה: בסך הכול צריך לתת כלים לאנשים שאמורים לתת לנו את השירות שייתנו את השירות עם קצת כבוד, זה הכול, שלא נרגיש שאנחנו לא רצויים באוטובוס, שאנחנו מפריעים לנהג בעבודה.

סמי אבו שחאדה: זה תחושה מאוד לא נוחה, לא טובה.

סמי אבו שחאדה: הדברים הבסיסיים שכבר התקדמנו בהם – לא לחזור בהם לאחור.

סמי אבו שחאדה: למשל בתוך העיר אני מזהה איפה אני נמצא.

סמי אבו שחאדה: בתחבורה הבין-עירונית אני לא מזהה את התחנות.

סמי אבו שחאדה: כאשר אין כריזה אני צריך לשאול כל הזמן.

סמי אבו שחאדה: יש דברים שאפשר לעשות.

סמי אבו שחאדה: זה בסך הכול להעלות את המודעות בקרב האנשים שנותנים את השירות.

סמי אבו שחאדה: זה לא דבר זמני, המגבלה הזאת מלווה אותנו כל הזמן.

סמי אבו שחאדה: כך שאת מה שיש לא צריך לקחת ולהחזיר אותנו לאחור, צריך להשאיר את זה כל הזמן.

סמי אבו שחאדה: תודה.

מיכאל ביטון: תודה לך, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, גם ששיתפת מניסיונך, לפעמים הלא טוב, כאדם עם תעודת עיוור.

מיכאל ביטון: לא ידעתי שיש לנו בכנסת אדם עיוור.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים שיהיו בכנסת הרבה עיוורים כחברי כנסת אבל לא ידעתי שיש לך תעודת עיוור.

סמי אבו שחאדה: שלחתי לכם מכתב לאחרונה, לכל חברי הכנסת, כדי למנוע את המבוכה.

סמי אבו שחאדה: אמרתי שהם צריכים לדעת כי לפעמים אני עובר לידם ואומר שלום ולפעמים אני לא אומר שלום.

סמי אבו שחאדה: חושבים: מה הוא עושה?

סמי אבו שחאדה: למה הוא מתנהג כך?

מיכאל ביטון: אז חושבים שאתה התעלמת בזמן שלא ראית.

מיכאל ביטון: קיבלנו את זה.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו הוא יושב-ראש משותף לחברת הכנסת שירלי פינטו שהייתה כאן בפתח הדיון ויש לו זכויות בעיגון הנושא הזה, גם בשדולה וגם ביום המיוחד הזה בכנסת.

מיכאל ביטון: בבקשה יוראי.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה לברך אותך על קיום הדיון החשוב הזה וגם לומר תודה למתרגמת לשפת סימנים.

יוראי להב-הרצנו: שלחתי מכתב ליושב-ראש הכנסת בנושא הזה.

יוראי להב-הרצנו: משום מה רק ביום המיוחד לאנשים עם צרכים מיוחדים הם צריכים להבין מה קורה פה, כי ביתר הימים כנראה לא צריך לתרגם להם.

יוראי להב-הרצנו: אני חושב שנכון לשים מתורגמן לשפת סימנים לאורך כל ימות השנה כי הנושאים שעוסקים בהם דווקא פה, בוועדה שהיא אולי הכי חשובה בכנסת, צריך להנגיש אותה במלואה.

יוראי להב-הרצנו: אני שמח מאוד להיות דווקא כאן היום כי אני רואה כאן את כל השותפים שבדרך כלל אני רואה בוועדה העבודה והרווחה יושבים באכסניה המכובדת שלך.

יוראי להב-הרצנו: לעניין הדיון, אני רוצה לומר שאנחנו בשיח פרקטי מאוד כשמדובר בהנגשת התחבורה הציבורית, אבל אני רוצה שנתרומם דרגה אחת למעלה.

יוראי להב-הרצנו: זכות התנועה היא זכות-יסוד חוקתית והיכולת של אנשים לנסוע בתחבורה ציבורית היא מימוש של אותה זכות-יסוד חוקתית.

יוראי להב-הרצנו: ההתאמות שסמי אבו שחאדה דיבר עליהן הן התרגום המעשי של אותה זכות.

יוראי להב-הרצנו: גם אם זה יעלה הון תועפות, סמי, המדינה צריכה לשים את אותו הון תועפות, בוודאי כאשר זה לא עולה כל כך הרבה אבל גם אם זה היה עולה הרבה.

יוראי להב-הרצנו: יש צורך יסודי להבטיח שאנשים יוכלו לנסוע כאמצעי לממש את חייהם, לרדוף אחרי החלומות שלהם, להגיע לתעסוקה שהם רוצים.

סמי אבו שחאדה: יוראי, תחבורה ציבורית היא כלי לשוויון.

יוראי להב-הרצנו: על כן אני אומר שהמדינה צריכה לעשות את מה שהיא צריכה לעשות.

יוראי להב-הרצנו: דיברה כאן נציגת נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שבאמת עושים עבודה יוצאת מן הכלל.

יוראי להב-הרצנו: לא הייתי בדיון כי אנחנו מתרוצצים מוועדה לוועדה, אבל אני מניח שעברת על רוב הדברים.

יוראי להב-הרצנו: נפגשתי עם פורום העיוורים לפני כחצי שנה ובעקבות המפגש איתם שלחתי מכתב לשרת התחבורה, שענתה לי לפני שבועיים.

יוראי להב-הרצנו: חלק מן הדברים שעלו במכתב קיבלו מענה מידי וחלק היא אמרה שנמצאים בטיפול.

יוראי להב-הרצנו: אשמח להקריא לכם חלק מן הדברים שנמצאים כרגע בטיפול.

יוראי להב-הרצנו: אם מדובר על סגירת דלתות האוטובוס על כלבי הנחייה של הנכים – הנושא חודד שוב למפעילי התחבורה הציבורית; אם מדובר בשילוט מונגש – משרד התחבורה בוחן אפשרויות של פיתוח טכנולוגיות חדשות, למרות שאני מניח שמה שכבר קיים אפשר פשוט ליישם אותו טוב יותר; אם מדובר בליווי ברכבת – להרחיב את שעות הליווי מעבר לשעות שקיימות היום, כי זה נדרש; אם זה לוודא שהקרון שמיועד לעיוורים לא יהיה עמוס באופניים ובאביזרים אחרים; אם צריך לייצר מענה ללחצן הקריאה לעזרה של פקח בקרון הנוסעים, כאשר כיום לא קיים ברוב הקרונות לחצן כזה, שאדם ילחץ עליו ויגיע פקח שיעזור לו במה שנדרש; אם זה להזיז את תחנות האוטובוס בשל עבודות הרכבת הקלה אז לעדכן את האוכלוסייה שהתחנות כבר לא נמצאות שם, שהן נמצאות במקום אחר.

יוראי להב-הרצנו: כפי שאמרת, חבר הכנסת אבו שחאדה, רוב הדברים שהעלינו לא דורשים מיליונים רבים.

יוראי להב-הרצנו: הם דורשים פשוט תשומת לב ויישום של ההבנה הבסיסית שמדובר בזכות-יסוד שצריך לממש אותה, כי אותם אנשים זכאים לשוויון בדיוק כמו אנשים שאין להם לקות כזאת או אחרת.

יוראי להב-הרצנו: על כן אני שותף מלא שלך בנושא הזה.

יוראי להב-הרצנו: אני מודה לך, אדוני היושב-ראש.

יוראי להב-הרצנו: זה סופר חשוב ואנחנו נהיה על זה עד שהאמצעי הזה יובטח במלואו לכל האנשים, ובוודאי לאנשים עם לקויות.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מיכאל ביטון: חברים, אני מתנצל מראש, יש המון בקשות דיבור ולא נספיק הכול.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים מאוד לשמוע תשובות ממשרד התחבורה, מה המצב כיום, מה תוכנית העבודה ומה הן ההשקעות העתידיות, וגם התייחסויות לדברים שנאמרו פה בדיון.

מיכאל ביטון: ככל שיאפשר לנו הזמן ניתן לעוד דוברים להתייחס.

מיכאל ביטון: גבי נבון, ראש תחום תחבורה ציבורית ברשות לתחבורה ציבורית, בבקשה.

גבי נבון: שלום לכולם.

גבי נבון: חלק מן הדברים כבר נאמרו על ידי חברי הכנסת.

גבי נבון: במשרד התחבורה נפתח אגף נגישות לתחבורה.

גבי נבון: זה אגף ייחודי לעומת כל משרדי הממשלה האחרים שאין להם אגפים כאלה.

מיכאל ביטון: מתי הוא נפתח?

גבי נבון: בסוף שנת 2018.

מיכאל ביטון: כמה אנשים עובדים בו?

גבי נבון: כרגע אני עובד בו לבד עם מספר יועצים חיצוניים.

מיכאל ביטון: יש כוונות להרחיב אותו?

גבי נבון: אני מקווה.

גבי נבון: בתוכנית העבודה של המשרד יש הרבה דברים שאנחנו מתכוונים לעשות.

מיכאל ביטון: אנחנו מברכים על כך שקם האגף ומצרים על כך שאתה לבד.

גבי נבון: גם אני מצר על כך.

מיכאל ביטון: אם הייתי יכול לתת לך עצה אחת בלבד, אני מציע לך שתחפש בכל האוניברסיטאות בישראל אנשים עם צרכים מיוחדים שלמדו הנדסה או תכנון אורבני או תכנון עירוני או תחומים אחרים, שיכולים להיות בצוות שלך, ואז תרוויח את שני הדברים, גם תשלבו אנשים עם צרכים מיוחדים וגם תביא אנשי מקצוע לצדך בתחום הזה.

גבי נבון: אשמח מאוד קודם כול שיהיו לנו תקנים.

מיכאל ביטון: אנחנו נכניס את זה בסיכום, שאנחנו מצפים שהאגף הזה יתרחב וישלב בתוכו גם אנשים עם צרכים מיוחדים.

יהודית סיבוני: יעקב ביבאס גם ישמח לדבר.

מיכאל ביטון: כולם רוצים לדבר, יקירתי, אבל אנחנו לא נצליח.

מיכאל ביטון: כרגע נציגי משרד התחבורה מדברים.

מיכאל ביטון: אם נצליח ניתן לעוד כמה דוברים.

גבי נבון: בראש ובראשונה אני רוצה לומר שאני באופן אישי מתייעץ הרבה מאוד עם חלק מן הארגונים, במיוחד עם יובל וגנר, שאנחנו מתייעצים הרבה איך לקדם את הנגישות, מעבר למה שקיים היום בחוק ומעבר למה שקיים בתקנות הנגישות.

גבי נבון: אגב, דיברנו פה על הרביזיה.

גבי נבון: הרביזיה כמעט מוכנה והיא עומדת ממש לפני הפיין-טיונינג אצל היועץ המשפטי שלנו.

גבי נבון: אנחנו נפרסם את זה לארגונים.

גבי נבון: כמובן גם אנשי הנציבות היו אתנו בחלק מן הרביזיה.

גבי נבון: אנחנו נפרסם את זה בקרב כולם, כולל מפעילי התחבורה הציבורית, כדי לראות את ההתייחסות שלהם ואחר כך כמובן להביא את זה לכנסת כדי לאשר את הרביזיה.

גבי נבון: אני מקווה שזה יקרה בתקופה הקרובה.

גבי נבון: כפי שאמרתי, אנחנו רוצים לעשות מעבר למה שקיים היום בתקנות.

גבי נבון: דבר ראשון בתוכנית העבודה שלנו זה לעשות ניסוי, כפי שאמרה פה מיכל שיק הר טוב, להנגשה באוטובוסים בין-עירוניים, הבאת אוטובוסים כאלה לארץ.

גבי נבון: ממש עכשיו האוטובוסים האלה עומדים לצאת ממפעל ההרכבה ולהגיע אלינו לקיום הניסוי שאנחנו רוצים לעשות בקו 470, בין באר שבע לירושלים.

גבי נבון: אמרה מיכל שהם יהיו קווים שלא תהיה להם חלופה של רכבת או חלופה אחרת, כדי לבחון את הצרכים של אנשים עם מוגבלות פיזית, כלומר שניתן יהיה להעלות כיסא גלגלים לאוטובוס כפי שהם מועלים באוטובוסים העירוניים, עם מעלון חשמלי שמאפשר להוריד נוסע ולהעלות נוסע.

גבי נבון: יש הרבה פרמטרים שאנחנו רוצים לבדוק, לדוגמה תשתיות בתחנות המרכזיות, איך אנחנו ננגיש אותן, איך האוטובוס הזה יונגש, תחנות ביניים, ביקושים.

נעמי מורביה: בבקשה רק אל תעשו את מה שעשו ברכבת עם המעלונים המגושמים ששמו שם.

מיכאל ביטון: נעמי, אני מבקש שלא יהיו הערות ביניים.

מיכאל ביטון: אנסה לתת לך להתייחס אבל תני לו לסיים את הדברים.

גבי נבון: לכן זה ניסוי, גם כדי לבחון את המעלון ולבחון דברים אחרים, איך להנגיש את האוטובוסים האלה.

גבי נבון: זו המטרה שלנו, לעשות את זה בשנה הקרובה בתוכנית העבודה, ובראש ובראשונה להתייחס לתחבורה הבין-עירונית.

גבי נבון: דבר נוסף שהמשרד מקדם, דיברו כאן במיוחד על התחנות ועל הדרכים לתחנות ועל ההנגשה של תחנות האוטובוס.

גבי נבון: קיבלנו תקציב מיוחד, תקציב חומש למשרד להנגשת שאר התחנות שלא הונגשו.

גבי נבון: אגב המשרד תקצב רשויות מקומיות כבר משנת 2010 ועד היום ביותר מ-100 מיליון שקל.

גבי נבון: אנחנו עומדים לקבל עכשיו עוד כ-90 מיליון שקל לחלוקה לרשויות המקומיות.

גבי נבון: רק אומר פה שזה לפנים משורת הדין כי האחריות להנגשת תחנות אוטובוס על פי החוק היא של הרשויות המקומיות עצמן.

גבי נבון: הרשות צריכה לדעת שאם היא לא מנגישה את התחנות היא צפויה לכל הקנסות ודברים אחרים שהנציבות יודעת לעשות על פי החוק.

גבי נבון: יש לנו תוכנית עבודה סדורה, שאנחנו הולכים עכשיו לאשר, איך לחלק את התקציבים הללו, את הסיוע הזה לרשויות המקומיות, ובכך אנחנו גם נעקוב אחריהן כדי לראות איך הן מנגישות ומה הן עושות.

גבי נבון: כמובן הכול בהתאם לקריטריונים שנקבעו מראש.

מיכאל ביטון: האם יש הוראה גורפת במשרד שכל פעולה תכנונית של תשתית תחבורה מחייבת חשיבה מקדימה על נגישות?

מיכאל ביטון: האם ההוראה הזאת ניתנת היום?

גבי נבון: כן, בהחלט.

גבי נבון: כל פעילות חדשה, תשתית חדשה, תחנה חדשה, מסוף חדש, כל מה שקשור לתכנון, המשרד יודע וכל המתכננים יודעים שבראש ובראשונה הם לא יכולים לעשות שום תכנון ושום דבר חדש בלי להתייחס לנגישות.

מיכאל ביטון: ומה עם חקיקה?

מיכאל ביטון: חוקים שקשורים למדיניות המשרד.

מיכאל ביטון: יש הוראה שכל חוק עתידי שקשור בתשתיות יתייחס לדבר הזה?

גבי נבון: תקנות דרכים נגישות הן בסמכות משרד הפנים.

גבי נבון: היינו בישיבה אחת עם כל הגורמים ביחד.

מיכאל ביטון: למה זה במשרד הפנים ולא בסמכות שלכם?

מיכאל ביטון: כך קובע החוק?

מיכאל ביטון: מה הסיפור?

עופר לוי: זה בסמכות שר הפנים על פי החוק.

מיכאל ביטון: אני מבין שהתקנות האלה תקועות הרבה מאוד שנים.

מיכאל ביטון: אנחנו נוסיף בסיכום שלנו שאנחנו נפעל ביחד עם ועדת הפנים לדיון משותף.

עידית חנוכה: מי שמאשר את זה היא ועדת העבודה והרווחה.

הר טוב: תקנות נגישות דרכים – זה ועדת העבודה והרווחה.

נעמי מורביה: הייתה פעם ועדת משנה כזאת בוועדת העבודה והרווחה אבל מאז אילן גילאון היא לא חודשה.

מיכאל ביטון: את אומרת שזה ועדת העבודה והרווחה אבל המשימה היא של משרד הפנים.

מיכאל ביטון: אנחנו נפנה למשרד הפנים בסוגיה הזאת, ובהמשך אם נחליט נעשה גם דיון משותף איתם על התקנות הללו.

מיכאל ביטון: אני חושב שאתם כמשרד אמורים לדחוף את זה, כממשלה.

גבי נבון: הייתה ישיבה עם כל הגורמים בנושא הזה וחילקו אותנו לצוותים כדי להתחיל לעבוד.

גבי נבון: אנחנו מחכים שיזמינו אותנו.

מיכאל ביטון: אתה לקראת סיום, גבי?

מיכאל ביטון: תהיה קצת תמציתי כדי שנוכל לאפשר לעוד אנשים להתייחס.

גבי נבון: אגיד כמה דברים.

גבי נבון: דובר כאן על הנהגים ועל יחסי נהג–נוסע.

גבי נבון: משרד התחבורה לקח על עצמו לעשות הדרכות נהגים בעצמו, לא על ידי מפעילי התחבורה הציבורית.

גבי נבון: פרסמנו קול קורא.

גבי נבון: שבע מכללות שפועלות ביחד אתנו התחילו.

גבי נבון: ממש בימים אלה התחלנו לעשות הדרכות נהגים באמצעות שבע המכללות הללו, עם מפעילי התחבורה הציבורית.

גבי נבון: אנחנו לוקחים בחשבון את כל מה שנקרא נגישות, שירות, בטיחות הנוסע, אנשים מן הגיל השלישי.

גבי נבון: בכל שנה ניקח נושאים אחרים כדי להדגיש לנהגים האלה.

גבי נבון: אני מקווה מאוד שכל הנושאים האלה שעלו פה לגבי יחסי נהג–נוסע יעלו, אנחנו לוקחים את זה בחשבון.

גבי נבון: נאמר פה שאנשים נוסעים במוניות או נוסעים באוטובוסים ונתקלים ביחס נהג–נוסע לא תקין, או בהפקעת מחירים ודברים כאלה.

גבי נבון: אני שוב אומר, אני אומר את זה כל הזמן, תפנו למשרד.

גבי נבון: יש לנו אגף תלונות ציבור ועל נהגים ומפעילים מוטלים קנסות בהיקף של עשרות אלפי שקלים בחודש.

גבי נבון: אם לא פונים אז אני לא יכול לדעת, פרט לאכיפה שאנחנו עושים, אז כדאי שגם הציבור יפנה למשרד.

גבי נבון: יש גם עבירות פליליות, יש המון דברים אחרים בנושאים האלה שאנחנו רוצים לעשות.

גבי נבון: דיברו על מוניות נגישות.

גבי נבון: זה נושא כואב שלקחנו על עצמנו.

גבי נבון: למדנו מה קורה בארץ ומה קורה בעולם.

גבי נבון: עשינו עבודה גדולה לבדוק מה קורה בעולם.

גבי נבון: אני רוצה להביא להנהלת המשרד פתרון אחר ממה שקיים היום.

גבי נבון: בחודש הקרוב אעביר את זה לאישור המשרד, וכמובן שאחרי שנאשר נגיע לכנסת כדי לשנות את התקנות של המוניות הנגישות כדי לטפל גם בנושא הזה.

אורי מקלב: כמה מוניות נגישות יש להן רישיון וכמה עובדות בשטח?

אורי מקלב: יש לכם אינדיקציה?

קריאה: רק 100 עובדות.

הר טוב: יש 1,000 רישיונות, אבל בשטח אין.

מיכאל ביטון: זה עלה פה קודם, אורי.

מיכאל ביטון: נתנו 1,000 רישיונות אבל נאמר שחלק מהם נמכרו, חלק מן המוניות לא פעילות, חלק פירקו את התשתיות.

מיכאל ביטון: אין באמת ידע מדויק.

אורי מקלב: אני חושב שמשהו טמון בזה.

אורי מקלב: לפי מה שאני שמעתי, אחרי שנתיים או שלוש שנים שאתה מפעיל מונית נגישה יש עדיפות לקבל רישיון או לקבל מונית קבועה.

אורי מקלב: זה יכול לגרום לאנשים רק להמתין עד שיקבלו את הרישיון.

מיכאל ביטון: בואו ניתן לו להתייחס.

מיכאל ביטון: הוא ענה עכשיו מה בכוונתם לעשות.

מיכאל ביטון: את הבעיה אנחנו מבינים.

אורי מקלב: האם נכון שאחרי שיש לך במשך כמה שנים מונית נגישה, ולא משנה אם פעילה או לא פעילה, אתה מקבל איזו הטבה?

מיכאל ביטון: תענה גם על השאלה הזאת, אבל בעיקר תגיד – אמרת שאתם הבנתם שזאת בעיה גדולה.

מיכאל ביטון: מה בכוונתכם לעשות?

אורי מקלב: אם נהג קיבל רישיון למונית נגישה והוא לא מוכיח שהוא עובד בשטח, והוא צריך להוכיח - - -

גבי נבון: לגבי השאלה ששאלת, תקנות המוניות הנגישות – לצערי הרב לא הייתי אז לעשות את התקנות – קובעות שעשר שנים אחרי שאדם שרכש זכות ציבורית נגישה היא הופכת להיות רגילה.

גבי נבון: כלומר ב-2024 הזכות הזאת הופכת להיות רגילה.

אורי מקלב: מה אתם מתכוונים לעשות?

מיכאל ביטון: חבר'ה, אל תעשו שוק, סליחה, זה לא יהיה כך.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת מקלב, ברוך הבא לוועדה.

מיכאל ביטון: יש פה המון דוברים משמעותיים מאוד שלא זכו לדבר עדיין.

מיכאל ביטון: לא יהיו עכשיו הרבה שאלות הבהרה.

מיכאל ביטון: הוא יגמור את ההצגה שלו, תרכז את הדברים אצלך ואתן לך רשות דיבור בהמשך.

מיכאל ביטון: בבקשה.

גבי נבון: דבר אחרון, דיברו כאן על תוכנית רב-שנתית.

גבי נבון: בדיוק השבוע אושר לי בוועדת המכרזים לצאת למכרז, לכתוב תוכנית-אב לנגישות עד שנת 2040.

גבי נבון: אני רוצה לבחון את כל היבטי הנגישות העתידיים, לבנות מודל כדי לחזות מה יקרה בשנים הבאות, גם מבחינת גידול האוכלוסייה של אנשים עם מוגבלות, גם מבחינת גידול האוכלוסייה הרגילה.

גבי נבון: לבדוק מה יקרה כשיש רכב אוטונומי, מה יקרה כשתהיה תחבורה חכמה.

גבי נבון: נעשה תוכנית-אב לנגישות.

גבי נבון: כפי שיש תוכנית-אב לתחבורה ציבורית רגילה אני רוצה לעשות גם תוכנית-אב להנגשה עד שנת 2040.

גבי נבון: מזה אני גוזר את המשימות.

מיכאל ביטון: תודה רבה, גבי.

מיכאל ביטון: ניכר שאתה בקיא בדברים.

מיכאל ביטון: כפי שאמרנו קודם, מצער שאתה לבד ונקווה שהאגף שלך יכלול כמה אנשי מקצוע, ובתוכם גם אנשים עם צרכים מיוחדים שיש להם מומחיות.

מיכאל ביטון: נעמי מורביה, בבקשה.

נעמי מורביה: אני יושבת-ראש מטה מאבק הנכים.

נעמי מורביה: כדי לא לגרוע מזכות הדיבור של חבריי שטרחו והגיעו לכאן אני אעשה את זה בצורת מברקים.

נעמי מורביה: קודם כול, לגבי רכבת ישראל, אצלי היא לא הייתה נכנסת בחיים לרובריקה הירוקה.

נעמי מורביה: מרגע שצירפו את קרון הנכים ביחד עם קרון האופניים והקורקינט והסקטים והסקייטבורדים זה לא הולך.

נעמי מורביה: יצא לי עשרות פעמים להגיע למצב שאני רוצה לרדת ברמפה למטה ואני לא יכולה כי כל האופניים וכל הציוד הזה מחובר בשרשראות אל המעקות, אי אפשר לעבור.

נעמי מורביה: אני מגיעה למטה, אני פשוט יושבת באמצע הקרון, לא מאובטחת, אין עיגון.

נעמי מורביה: המקום היחיד ברכבת שיש בו שירותי נכים הוא בקרון אבל אי אפשר להגיע לשירותי הנכים כי הכול חסום.

נעמי מורביה: לגבי הרמפות ברכבת – אני לא יודעת מי אישר אותן, אני לא יודעת מי הביא את זה לישראל.

נעמי מורביה: אני חושבת שזה מדינת עולם שלישי.

נעמי מורביה: צריך שאדם יבוא ויגרור את הרמפה הזאת, ששוקלת מאות קילוגרמים, אל הרכבת.

נעמי מורביה: תעלה אותי, תוריד אותי ותכניס אותי לתוך הרכבת – זה במקרה הטוב כשנזכרו, למרות שהודעתי מראש, והכינו אותה.

נעמי מורביה: כשאני מגיעה לנקודה שאני רוצה אני צריכה להתפלל כל הדרך שיימצא גם האדם שיביא את הרמפה כדי להוריד אותי.

נעמי מורביה: יצא לי כבר להישאר ברכבת ולנסוע עוד תחנה כי לא הגיע מי שיוריד אותי.

נעמי מורביה: מעבר לזה, נסעתי הרבה ברכבות באירופה.

נעמי מורביה: אין חיה כזאת.

נעמי מורביה: מאיפה הביאו את הרמפות האלה?

נעמי מורביה: מי נתן להן אישור?

נעמי מורביה: באירופה בכל קרון נכים יש רמפה נורמלית שיוצאת מתוך הקרון לגובה הרציף, ושלום על ישראל.

נעמי מורביה: אני לא צריכה להיות תלויה ולא לחכות לראות אם כן יורידו או לא יורידו אותי.

נעמי מורביה: המעליות – במרבית תחנות הרכבת אתה נכנס, יורד ועובר מתחת לרציפים כדי להגיע לרציף שלך וצריך לעלות בשתי מעליות.

אורי מקלב: הבעיה היא שהתחנות לא מתאימות לקרונות.

אורי מקלב: גם בקרונות החדשים.

אורי מקלב: גם הקרונות החדשים לא מתאימים לרמפות.

נעמי מורביה: מעלית אחת מקולקלת, ולפעמים מעלית יכולה להיות מקולקלת במשך חודשים כי חסר החלק הדרוש כדי לתקן אותה.

נעמי מורביה: זה גורם לכך שהתחנה הזאת אוטומטית לא נגישה לנכים, כי או שאין איך לרדת מן הרכבת או שאין איך לעלות לרכבת הבאה.

מיכאל ביטון: הדברים הובהרו.

מיכאל ביטון: נעמי, אם את יכולה לסיים.

נעמי מורביה: אני אסיים.

נעמי מורביה: הדבר הכי חמור הוא שבנושא חירום, אם הרכבת עוצרת באמצע הדרך על המסילה אין איך להוריד אותנו מן הקרון.

נעמי מורביה: אם הרכבת עולה באש אני עולה באש בתוך הקרון, אין איך להוריד אותי.

נעמי מורביה: לא חשבו על זה.

נעמי מורביה: מוניות – נורא חשוב לי להדגיש שאחת הבעיות החמורות היא שבמוניות, גם במוניות הרגילות, האנשים עם לקות ראייה לא צריכים מונית נגישה, הם יכולים לעלות על מונית רגילה, אבל לא מאפשרים לכלבי הנחייה שלהם לעלות.

נעמי מורביה: בקשה אחת קטנה, ובזה אני מסיימת – כשעשו את התקנות, והתקנות יפות מאוד ומחושבות מאוד, באמת כל הכבוד, חשבו לעשות סולם – זה מושג מוכר בתקנות התעבורה – בחניות הנכים, במיוחד חניות הנכים לרכבים גדולים.

נעמי מורביה: אנחנו מוצאים מעלית של 2.5 מטרים פלוס 1.2 מטרים של כיסא הגלגלים.

נעמי מורביה: אבל בתוך עמי אני יושבת ויש הרבה אנשים, אני אומרת את זה בכאב לב עצום, גם אנשים עם תג נכה שחונים על הסולם.

נעמי מורביה: אני יורדת מן המעלית, רוצה לחזור לאוטו – יוק.

נעמי מורביה: באתי למרכז הקניות אצלי באשקלון והצעתי להם הצעה פשוטה שעולה גרושים.

נעמי מורביה: אמרתי להם: בתחילת הסולם שימו שני עמודים מפלסטיק.

נעמי מורביה: וואלה, מאז אף סולם לא נתפס.

נעמי מורביה: זה דבר כל כך פשוט, זה לא דורש מהנדסים.

נעמי מורביה: זה דורש רק לצאת מתוך הקופסה.

נעמי מורביה: אני מברכת אותך על היוזמה הזאת, היא נפלאה, ואני מקווה שהאנשים מן השטח, חבריי כאן יוכלו גם לדבר כי אני רואה את הנציגים שהם גם הורים ונורא חשוב לי שישמעו אותם.

נעמי מורביה: תודה רבה.

מיכאל ביטון: ננסה ככל הניתן.

מיכאל ביטון: הבחור שיושב שם רצה להגיד משהו, בבקשה יעקב.

יעקב ביבאס: השם שלי יעקב, אני חירש ועיוור.

יעקב ביבאס: אני נציג קהילת החירשים והעיוורים בארץ, בעלי מוגבלות כפולה בראייה ובשמיעה.

יעקב ביבאס: אנחנו אנשים חירשים עיוורים.

יעקב ביבאס: באוטובוסים – האוטובוסים לא עוצרים בדיוק בתחנת האוטובוס, הם עוצרים או לפני או אחרי או ליד וזה אחת הבעיות הגדולות שלנו מכיוון שזה לקחת סיכון.

יעקב ביבאס: הרבה פעמים האוטובוס עוצר מעבר לתחנה ואז החירש עיוור נתקל בעמוד או נתקל באופניים באמצע המדרכות.

יעקב ביבאס: חשוב שיחנו את האוטובוס בתחנות המיועדות לכך.

יעקב ביבאס: זה לא רק לחירשים עיוורים, זה גם לאנשים מבוגרים וכן הלאה.

יעקב ביבאס: לכן חשוב לתת הדרכות לנהגים נותני השירות.

יעקב ביבאס: דבר שני, בכל התחבורה הציבורית החליטו לשים את המספרים למעלה או בצבע ירוק או בצבע לבן או בצבע כתום, או בכתב קטן או בכתב גדול.

יעקב ביבאס: צריכים לעשות תקנות שלכולם זה יהיה אותו דבר, שווה, צבע אחיד, או כתום על רקע שחור, שזה נגיש לכבדי הראייה, שאנחנו יכולים לראות את זה בצורה יותר ברורה.

מיכאל ביטון: גבי נבון, הרבה פעמים אנחנו דורשים מן המתכננים לשמוע את האנשים.

מיכאל ביטון: הוא מדבר כבר דקה ומסביר על צבעים, ובסוף הולכים ועושים אלף סוגי צבעים.

מיכאל ביטון: בתקנות שאתה הולך לתקן על תחבורה ציבורית צריך המון להקשיב בקבוצות מיקוד, לאסוף את הנכים לפי תחומים, לפי כפל מוגבלות, לשמוע את הדברים.

מיכאל ביטון: זה יחסוך המון עיוותים של רמפות, של טעויות, של עניינים.

גבי נבון: א', מה שאמרת, בכוונתנו לעשות את זה בתוכנית.

גבי נבון: ב', לגבי המספרים אני לא מבין.

גבי נבון: זה מספרי שילוט של הקו.

גבי נבון: את כולם אנחנו עושים לפי התקן הישראלי.

גבי נבון: אני ממש מקפיד על זה, לפי התקן האירופאי והישראלי, שזה יהיה ממש נגיש לכולם.

גבי נבון: אם יש בעיות ספציפיות - - -

מיכאל ביטון: יכול להיות שצריך לשנות את התקן הישראלי ולהתאים אותו אל מה שתשמע בקבוצות המיקוד, מה הצבעים הנכונים.

גבי נבון: אם יש בעיה ספציפית בקו מסוים אשמח לדעת.

מיכאל ביטון: בסדר גמור.

מיכאל ביטון: תמשיך, יעקב, ואם תוכל לקצר בדבריך ולהיות תמציתי.

יעקב ביבאס: בהזדמנות זאת אני רוצה גם להוסיף את נושא הרב קו, מקדימה או מאחורה.

יעקב ביבאס: הרבה פעמים האוטובוסים פותחים רק את הדלתות מאחור ואז אני לא יודע איפה להעביר את הרב קו.

יעקב ביבאס: בנוסף המכשיר של הרב קו לא בדיוק נגיש לנו.

יעקב ביבאס: אנחנו לא יכולים לראות ולדעת איפה המכשיר נמצא והרבה פעמים אנחנו צריכים להיעזר באנשים.

יעקב ביבאס: חשוב שזה יהיה באמת נגיש, שהשילוט של הרב קו יהיה ממש נגיש, גם למי שרוצה לתקף אותו באפליקציה.

יעקב ביבאס: גם בתחנה עצמה יש הרבה מכשולים.

יעקב ביבאס: יש אופניים שקושרים אותם ליד התחנות.

יעקב ביבאס: צריך להגיד שאסור לחנות אופניים או כל סוג של כלי רכב בתחנות, שזו תהיה תחנה נקייה סביבתית ונגישה לאנשים עיוורים ללא שום מכשול.

מיכאל ביטון: תודה רבה יעקב.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לתת גם לאחרים לדבר.

יעקב ביבאס: אם אפשר עוד דבר אחד אחרון, בקשר למוניות.

יעקב ביבאס: מכיוון שאני חירש עיוור ואני לא יכול לתקשר עם נהג מונית אז כל פעם אני צריך להזמין את המונית דרך אפליקציה של גט-טקסי ואני משלם יותר עמלות הזמנה.

יעקב ביבאס: אולי צריך לעשות פטור מעמלות לאנשים חירשים עיוורים שלא יכולים להזמין את השירות או לעצור מונית זמינה באמצע הדרך.

יעקב ביבאס: תודה רבה על זכות הדיבור.

נתנאל יהודה: קודם כול, אגיד שוב על בעיית המיקרופונים בוועדה כי אני טיפה מטפס פה על השולחן.

נתנאל יהודה: קוראים לי נתנאל.

נתנאל יהודה: אני מ"לינק 20" – ארגון לקידום זכויות לאנשים עם מוגבלות.

נתנאל יהודה: שאלו פה על מוניות.

נתנאל יהודה: לינק 20 הכינו ביחד עם הג'וינט מסמך עמדה מפורט על הקשיים והכשלים, ומתוך זה הקמנו פיילוט של תחבורה ציבורית נגישה בין-עירונית.

נתנאל יהודה: דיברו פה כבר הרבה על הכול.

נתנאל יהודה: הפריפריה מאחור, בעיקר כלפי אנשים עם מוגבלות, בטח בחברה הערבית, אין שם בכלל תשתיות.

נתנאל יהודה: הכנו פיילוט, שגבי נבון מכיר אותו, המשרד מכיר אותו.

נתנאל יהודה: הפיילוט הזה נעשה מן השטח, פיילוט שבדק 85 ישובים שהם לא נגישים, שאין בהם רכבות, אין בהם שום הסדר.

נתנאל יהודה: בסוף הוחלט להעמיד כרגע שניים, גם באזורים שאין בהם כרגע חלופות אחרות כשאין רכבת.

נתנאל יהודה: הוועדה עוסקת בנגישות המידע.

נתנאל יהודה: איפה המידע?

נתנאל יהודה: לא יכול להיות שמשרד התחבורה מודיע בשעה 11 בלילה שהוא מבטל קו או מוסיף קו חדש.

נתנאל יהודה: הייתה תשתית של אתר אינטרנט bus.gov.

נתנאל יהודה: אין בעיה, אתם משפרים, אבל אל תסגרו אותו עד שאתם מקימים אתר חדש.

נתנאל יהודה: כעת הוא סגור ואי אפשר להשתמש בו.

נתנאל יהודה: אני עוד אדם טכנולוג אבל מה יעשה אדם עם מוגבלות נפשית או מוגבלות קוגניטיבית?

נתנאל יהודה: איפה הדברים?

נתנאל יהודה: איפה זה קורה?

נתנאל יהודה: קודם כול, יש ביטולי קווים על ימין ועל שמאל.

נתנאל יהודה: כיום קוראים לתחבורה העורק הראשי של מדינת ישראל.

נתנאל יהודה: אם זה העורק הראשי של מדינת ישראל אז הנכים נמצאים בחסימת עורקים.

נתנאל יהודה: אנחנו תקועים בבית.

נתנאל יהודה: היום אני גר בתל אביב, משלם כ-4,500 שקלים לשכר דירה.

נתנאל יהודה: למה?

נתנאל יהודה: כי אין לי איך להגיע לעבודה שלי בכל יום.

נתנאל יהודה: במקום לגור באזור אחר, למשל בנגב, ליישב את הנגב או את הצפון, אני לא יכול כי אין לי תחבורה.

נתנאל יהודה: זה סיפור לא רק שלי אלא של עוד הרבה מאוד אנשים.

נתנאל יהודה: 20% מן האוכלוסייה בישראל נשארת מאחור כי אין לה תחבורה.

נתנאל יהודה: זה לא רק תעסוקה, זה פנאי, נשים לא מקבלות טיפולים, אנשים מוותרים על טיפולים רפואיים כי אין להם תחבורה.

נתנאל יהודה: זה לא יכול להיות במדינת ישראל בשנת 2022.

נתנאל יהודה: נאמר פה שאין תקנים להגדיל את אגף הנגישות.

נתנאל יהודה: אני מבטיח לך, גבי, אתה יודע את זה וכל המשרד יודע את זה, כולנו מן החברה האזרחית נבוא בחינם, בלי תקנים, נתיישב על יד השולחנות ונצעק את מה שצריך, אבל אנחנו נהיה באהבה.

נתנאל יהודה: זה החיים שלנו, זה היום-יום שלנו.

נתנאל יהודה: לא צריך תקנים.

נתנאל יהודה: תקימו ועדה מייעצת, נעבוד בחינם, בהתנדבות.

נתנאל יהודה: תקשיבו לנציבות, תקשיבו לנו.

נתנאל יהודה: יש פה אנשים, אחרי שלוש שנים בתחום הזה אני הכי מקצוען שיש, ויש כמוני הרבה אנשים טובים.

נתנאל יהודה: תקשיבו לנו.

מיכאל ביטון: תודה לך אדוני.

מיכאל ביטון: אורה קנר, אימא לילדה המרותקת לכיסא גלגלים, בבקשה.

אורה קנר: שלום לכולם.

אורה קנר: קוראים לי אורה ואני אימא לילדה בת 26.

אורה קנר: קודם כול, תודה לחבר הכנסת מיכאל ביטון, יושב-ראש הוועדה, על זכות הדיבור.

אורה קנר: אני פה לדבר על נושא שדווקא לא דיברו עליו היום.

אורה קנר: זה קשור לתחבורה הציבורית כי לפי החוק היום מותר לרכב נכה עם כיסא גלגלים לנסוע בנתיב תחבורה ציבורית.

אורה קנר: אבל בפועל בשטח אין את התמרור הכחול של כיסא הגלגלים שצמוד לתמרור של האוטובוס.

אורה קנר: זה דבר חשוב מאוד כי הרבה אנשים מקבלים דוחות וקנסות.

אורה קנר: בסך הכול זה אפילו לא דורש חקיקה אלא לקחת תמרור ולהניח אותו בכל המקומות שיש נתיב תחבורה ציבורית כדי שאנשים עם נכות יידעו.

אורה קנר: אולי יש גם כאלה שלא יודעים שמותר לנסוע בנת"צ, או במקרה שלי, שבעלי כל הזמן אומר לי: אסור לך, אבל אני יודעת שמותר.

אורה קנר: אז שיוכלו לנסוע ברוגע.

גבי נבון: מותר להשיב?

מיכאל ביטון: לא עכשיו.

מיכאל ביטון: יהיו לך כמה דקות בסוף הדיון לענות תשובות לפני שאני אסכם, ואולי יהיו עוד הערות.

מיכאל ביטון: גם כשאתה תשיב אנא תהיה טלגרפי.

מיכאל ביטון: אורה קנר, ההערה שלך חשובה.

אורה קנר: נושא שצץ לי בגלל שאנשים פה דיברו, בעניין הרמפות – הן מאוד לא נוחות באוטובוסים.

אורה קנר: בעלי הוא נהג אוטובוס והוא מאוד אדיב אבל נכון שיש נהגים שהם לא אדיבים.

אורה קנר: לגבי אוטובוסים נגישים עם מעלון – הבת שלי נוסעת לטיולים עם חברים שלה וצריכים לסחוב אותם אחד-אחד, את כל כיסאות הגלגלים, לאוטובוס רגיל מכיוון שאוטובוס עם מעלון, שנכנסים בו 14 כיסאות גלגלים ואולי 20 אנשים, אני לא יודעת כמה, עולה המון כסף.

אורה קנר: וכמובן גם המוניות מה שדיברו פה.

אורה קנר: דבר אחרון, בבקשה, בעניין חניות נכים – אני לא יודעת אם זה קשור, אבל חניות נכים למעלון, אין היום אכיפה בשום מקום שכתוב בו "לרכב מעלון בלבד".

אורה קנר: אין אכיפה, אין.

מיכאל ביטון: גבי נבון, אני חושב שאת הסולם הזה, את מרחב הפריקה צריך לסמן בכחול ולהביא תקנה שזה חניית נכים.

מיכאל ביטון: לא לעשות סמל כחול ועוד משהו ליד.

אורה קנר: חוץ מהסולם הזה.

אורה קנר: אני לא מדברת על הסולם.

מיכאל ביטון: אנחנו פונים למשרד התחבורה.

מיכאל ביטון: גבי נבון, אתה הנציג הבכיר שלו היום.

מיכאל ביטון: היינו רוצים שגם המנכ"לית תהיה בדיון כזה אבל הם בחרו לשלוח אותך.

מיכאל ביטון: אתה עכשיו נציג משרד התחבורה.

אורה קנר: אני מדברת על החניות עצמן.

אורה קנר: חבריי הנכים עם תג משולש כבודם במקומם מונח.

אורה קנר: פעם ראיתי תמרור של משולש, הבנתי שעכשיו עבר בג"ץ, אני לא יודעת מה, וזה רק תמרור של כיסא גלגלים.

אורה קנר: בסדר, לכל אחד יש זכות.

מיכאל ביטון: אורה, אני חייב לקטוע אותך כי אחרת אנשים לא יזכו לדבר.

מיכאל ביטון: בבקשה אדוני.

עידן מאראש: תודה, אדוני היושב-ראש, מכובדיי חברי הכנסת.

עידן מאראש: אני עידן מאראש, פעיל חברתי לזכויות אנשים עם מוגבלות.

עידן מאראש: ראשית, אני מברך על הדיון הזה.

עידן מאראש: אתייחס לנקודה וחצי קצרות כי אין לנו הרבה זמן.

עידן מאראש: דיברו פה על הרכבות.

עידן מאראש: אני רוצה להעיר על עוד נקודה אחת בנושא הזה.

עידן מאראש: אם כבר עשיתם קרון נגיש – אני אומר בתור אחד שנסע הרבה ברכבות ואחר כך התייאש ועבר לאוטובוסים – הקרון הנגיש לא מאפשר לנו באמת לנהל חיים עצמאיים בגלל אותן רמפות.

עידן מאראש: אם לא תהיה רמפה אני לא אוכל להיכנס כי יש שתי מדרגות שמפרידות בין רצפת התחנה לבין הקרון.

עידן מאראש: אני שואל שאלה פשוטה אחת:

עידן מאראש: אם כבר עשיתם דבר נגיש ואתם בעצם מקנים אפשרות לנגישות, למה אתם סותרים את עצמכם?

עידן מאראש: תנמיכו את הקרון ואז העצמאות שלנו תהיה מלאה כי לא נצטרך להיות תלויים בחסדי אחרים ונוכל לנהל חיים עצמאיים בעצמנו.

מיכאל ביטון: עידן, הערה חשובה וחכמה.

מיכאל ביטון: אמרת שתאמר הערה וחצי.

מיכאל ביטון: מה החצי?

עידן מאראש: אגיד עוד דבר קטן לגבי המידע.

עידן מאראש: טוב שיש נגישות פיזית, טוב מאוד, אבל רבותי, לפני שאנחנו מדברים על נגישות פיזית אנחנו צריכים לדאוג שכל המידע יהיה מונגש.

עידן מאראש: אני אדם על כיסא גלגלים שיודע לחפש במחשב, אבל ילד עם פיגור שכלי או ילד עיוור שרוצה לנהל את החיים העצמאים שלו, מאיפה הוא יידע שיש מידע מונגש?

עידן מאראש: גם על זה צריך לחשוב.

מיכאל ביטון: דברים חכמים, עידן.

מיכאל ביטון: תודה רבה שבאת ותודה רבה שאמרת.

מיכאל ביטון: שי גליק, מנכ"ל בצלמו, בבקשה.

שי שמאי גליק: שלום לכולם.

שי שמאי גליק: אני מנכ"ל בצלמו – ארגון זכויות אדם.

שי שמאי גליק: אנחנו מקבלים הרבה מאוד פניות על נגישות.

שי שמאי גליק: קודם כול, לגבי המיקרופון, כבר לפני חמש שנים קיבלנו פנייה מאדם נמוך קומה, שזה גם בעיה.

שי שמאי גליק: היום אוציא מכתב ליושב-ראש הכנסת, ואכתב אותך כמובן, לגבי המיקרופונים.

מיכאל ביטון: אנחנו כבר הקדמנו אותך, אבל תוציא מכתב.

מיכאל ביטון: אנחנו נכלול את זה גם בסיכום.

שי שמאי גליק: לפני שלוש שנים עשינו תחקיר שנקרא: מי פנוי בעושק?

שי שמאי גליק: קבוצת מתנדבים התקשרו למוניות מונגשות ועשינו השוואה של מוניות נגישות מול מוניות רגילות לגבי המחירים.

שי שמאי גליק: גילינו שיותר משליש מן הנהגים בעצם מפקיעים את המחירים.

שי שמאי גליק: התחקיר התפרסם בידיעות אחרונות, בערוץ 13 וכן הלאה.

שי שמאי גליק: למחרת התחקיר הוצאנו פנייה למנכ"לית משרד התחבורה.

שי שמאי גליק: יש לי פה את המכתב שנשלח ב-30 במאי 2019.

שי שמאי גליק: מאז עברו יותר משנתיים, לא קיבלתי אפילו ציוץ חזרה.

שי שמאי גליק: לא כיתבתי אותך אבל כיתבתי את כל הגורמים הרלוונטיים.

שי שמאי גליק: אחרי הישיבה אשלח לך את המכתב.

שי שמאי גליק: הנושא של מוניות נגישות שחסרות בפריפריה – אשלח לך את התחקיר – ושמפקיעים מחירים, זה פשוט שערורייה.

קריאה: אמרנו שנעשה על זה תוכנית.

שי שמאי גליק: עשינו לגבי הפקעת מחירים.

שי שמאי גליק: דבר אחרון שלגביו קיבלנו פניות, לגבי אוטובוסים עם רמפות, שהרמפות מחלידות.

שי שמאי גליק: כמו כל דבר, יש בלאי.

שי שמאי גליק: הרבה פעמים קורה שלא מצליחים למשוך את הרמפה.

שי שמאי גליק: נתקלתי בעיניים שלי במקרים שפשוט היו צריכים לעשות "משוך בגזר", כי פשוט זה מחליד.

שי שמאי גליק: כמו כל דבר של נגישות, יש לו בלאי מסוים וצריך לבדוק את זה.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך שי.

מיכאל ביטון: איתמר בן צור מ"שמעיה" – ארגון לאנשים עם מוגבלות, בבקשה.

איתמר בן גביר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, מכובדיי כולם.

איתמר בן גביר: רציתי להצטרף לכמה נקודות שהעלו.

איתמר בן גביר: ראשית, הנושא האחרון שדיברת עליו ודיברו עליו פה הרבה הוא המוניות הנגישות.

איתמר בן גביר: מהשטח, יש לנו פה מישהי שמלווה אצלנו בתוכנית תעסוקה נתמכת, שהיא עם כיסא גלגלים והגיעה מן המרכז במיוחד לכבוד היום הזה.

מיכאל ביטון: אתה רוצה שהיא תדבר?

מיכאל ביטון: אז תקצר כדי שהיא תוכל לדבר.

איתמר בן גביר: רק אתייחס לנושא שדיברו על המחירים.

איתמר בן גביר: ברשותה אחשוף את המחיר שהיא שילמה על מונית נגישה כדי להגיע לפה היום מהמרכז – 400 שקל לכל כיוון.

מיכאל ביטון: גזל.

גבי נבון: תביא את זה אלינו, שתתלונן.

הר טוב: יש מחשבון, היום יש דרך לטפל.

מיכאל ביטון: מה זה עוזר לנו?

מיכאל ביטון: אם היא הגיעה היום לכנס נגישות ועשקו אותה אז המצב לא טוב.

מיכאל ביטון: ריקי פוקסמן, את רוצה להגיד משהו?

מיכאל ביטון: בבקשה.

ריקי פוקסמן: באמת הזדהיתי מאוד עם כל מה שדיברו פה כי אני חווה את זה בכל יום על עצמי.

ריקי פוקסמן: באמת המחירים של המוניות המונגשות הם מחירים מופקעים.

ריקי פוקסמן: זה לא יכול להמשיך כך.

ריקי פוקסמן: לא סביר לשלם כזה מחיר.

ריקי פוקסמן: גם לגבי האוטובוסים והרכבות יש צורך בשיפור.

ריקי פוקסמן: יש עוד המון מה להוסיף ולהשתפר.

ריקי פוקסמן: תודה רבה.

מיכאל ביטון: אני רוצה להתנצל בפניך על החוויה הלא נעימה הזאת, שניצלו את הרצון הטוב שלך לבוא לכנסת ישראל ולהשתתף בדיונים החשובים הללו והיית נדרשת לשלם מחירים כאלה.

מיכאל ביטון: אני מבקש ממר נבון אישית ללמוד את הפרטים.

מיכאל ביטון: אם יודעים מי זאת המונית הזאת לבצע אכיפה וללמוד מן המקרה הזה לעתיד.

מיכאל ביטון: אני ממש מודה לך שבאת.

גבי נבון: אשמח שתעבירו את הפרטים.

גבי נבון: אני אטפל בזה.

ריקי פוקסמן: בגלל שאין תחבורה הולמת שיכולה לעזור לנו ב-100% אז אם לא אימא שלי שנוהגת, כי לי אין רישיון ואין אפשרות לנהוג, אם לא היא שלקחה אותי במשך ארבע שנים לאוניברסיטה לא הייתי מסיימת תואר ראשון.

מיכאל ביטון: איפה האימא?

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים להצדיע לך.

מיכאל ביטון: קודם כול, גאווה לשמוע אותך.

מיכאל ביטון: אנחנו שמחים שבאת.

מיכאל ביטון: אנחנו גם מצדיעים להורים כי להתמודד עם ילד עם צרכים מיוחדים – זה ההורים.

מיכאל ביטון: אנחנו מצדיעים לך שאת איתה, על כל השנים האלה.

מיכאל ביטון: תודה.

איתמר בן גביר: יש לנו הרבה מאוד תוכניות ועזרה לאנשים כבדי שמיעה.

איתמר בן גביר: הייתה פה קצת התייחסות, יעקב ביבאס דיבר על זה.

איתמר בן גביר: נושא ששמעתי תמיד מן החברים שלנו במועדוניות, כולם מכירים משפט מפורסם: "נהג, דלת אחורית", אז אנשים חירשים לא תמיד יכולים לשמוע, מטבע הדברים.

איתמר בן גביר: יש אוטובוסים שבהם הנהג לא רואה מן המראה.

איתמר בן גביר: היום בחלק מן האוטובוסים יש מצלמות, אבל לא לכולם יש מצלמות.

איתמר בן גביר: דיברה פה קודם נעמי מורביה מארגוני הנכים שהיא נשארת בתחנת הרכבת בגלל הרמפה.

איתמר בן גביר: אמר לי מישהו שפשוט הנהג סוגר את הדלת בפניו.

מיכאל ביטון: אחרי ששמענו את כל ההערות שלכם, אני מתפלא איך לא קם ארגון מתנדבים, כמו נאמני נגישות, אנשים שנוסעים בתחבורה וציבורית ורואים מישהו על כיסא גלגלים או עיוור ונצמדים אליו.

מיכאל ביטון: צריך להקים סיוע כזה.

מיכאל ביטון: אני אומר ליובל וגנר.

מיכאל ביטון: בסוף אנחנו רוצים שכל אדם עם צרכים מיוחדים יקבל התייחסות אנושית.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים קודם כול שהנהג ינהג בבטחה וכשהוא עוצר הוא יכול להתפנות אבל בזמן הנסיעה הוא צריך לנהוג.

מיכאל ביטון: אבל אם יש באוטובוס אנשים שאנחנו מכשירים אותם ומעודדים אותם להתנדב ולעזור, בזמן שנוסעים בתחבורה הציבורית לפתוח את העיניים, ללוות את האדם, לשאול את השאלות, לדאוג שיעצרו לו בתחנה – זה פרויקט שאנחנו צריכים לייצר.

מיכאל ביטון: זה בלי קשר לדרישות שלנו ממשרד התחבורה.

מיכאל ביטון: הזמן שלנו קצר.

מיכאל ביטון: נשמע שני דוברים אחרונים.

מיכאל ביטון: יש לכם דקה כל אחד ואז נשמע את תשובת משרד התחבורה ואז הסיכום.

ורד מושקובסקי: אני עורכת דין חברתית, אני עוזרת לנכי צה"ל בקליניקה באונו, ואני פה על תקן אישי לגמרי כי אני אדם עם מוגבלות, יש לי לקות ראייה.

ורד מושקובסקי: אני לא רואה שלטים ואוטובוסים.

ורד מושקובסקי: לעולם לא אגיד לכם שלום ברחוב, גם אם אתם בעלי.

ורד מושקובסקי: הבנתם את הרעיון.

ורד מושקובסקי: רציתי להצטרף לדברים שנאמרו פה בנושא תחבורה ציבורית.

ורד מושקובסקי: איחרתי בחיי לבתי משפט, להופעות – אני גם מוזיקאית – לגן של הבת שלי, לפגוש חברים, כי נהגי אוטובוס, גם במרכז תל אביב, פשוט לא עוצרים.

ורד מושקובסקי: תשובות מזעזעות.

ורד מושקובסקי: אני מתעדת את זה המון פעמים.

ורד מושקובסקי: פניתי כמה פעמים בחיי ל"דן".

ורד מושקובסקי: אני נמצאת פה עם עו"ד זהבית קורבר, שהיא מנהלת הקליניקה לצדק חברתי, ואנחנו בימים אלה פונות למשרד התחבורה כי החלטנו שהתשובות שאני מקבלת מחברות האוטובוסים הן פשוט לא מספקות.

ורד מושקובסקי: אני מדברת אתכם על נהגים שעוצרים בדקה התשעים כי הצלחתי להבין שזה הקו שאני צריכה ואז הנהג אומר לי: אז למה את לא מסמנת לי?

ורד מושקובסקי: זה דבר יום-יומי במרכז תל אביב.

מיכאל ביטון: שמענו גם את דבריו של חבר הכנסת על ההדרכה וההכשרה של הנהגים.

מיכאל ביטון: זה לא הרבה כסף וחשוב מאוד המפגש האנושי.

מיכאל ביטון: הם ידברו אחרת.

מיכאל ביטון: יכול להיות שאנחנו צריכים לעגן את זה בחוק, שכל נהג אוטובוס לפני שהוא מקבל את הרישיון יעבור סדנה על צרכים מיוחדים.

גבי נבון: גם לפני וגם מה שאנחנו עושים, התנסות חווייתית.

מיכאל ביטון: וגם בזמן העבודה.

מיכאל ביטון: ורד, לצערי אנחנו מאחרים.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך ולזהבית על כל פועלכן, גם ברמה האישית אבל גם שאתן פועלות למען אחרים.

זהבית קורבר: ככל שתהיה הדרכה כלשהי לנהגים, שהיא תכלול אנשים עם מוגבלויות שיגיעו לדבר.

מיכאל ביטון: לראות בעיניים, לחוות ולפגוש.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכן.

תמר גלפנד: אני אימא לילדה נכה בת 12, אני פעילה חברתית למען ילדים נכים סיעודיים.

תמר גלפנד: ילד נכה סיעודי לא יכול לעלות על תחבורה ציבורית כי הוא מפרכס, ילדים עם מיכל חמצן, ילדים עם טיטולים, ילדים מאוד מאוד מורכבים.

תמר גלפנד: בישראל לצערנו הרב כמות האנשים שיש להם תו נכה רק עולה וכמות החניות בישראל לא עולה.

תמר גלפנד: אני פונה לרשויות ושם צוחקים עליי, אומרים לי: תפני לכנסת.

תמר גלפנד: יש תקן וזה התקן שאנחנו עושים.

תמר גלפנד: אבל הם לא עומדים בתקן, אין אכיפה.

תמר גלפנד: מה שקורה הוא שבסופו של דבר הנכים נשארים בבית ולא יכולים לצאת, לנשום אוויר, לצאת לקנות גלידה, אפילו לא לקנות בגדים כי אין להם חניית נכה.

תמר גלפנד: אני מציעה לעשות צבע שונה, צבע אדום, שמתאים לרכבי נכים עם מעלון, וגם להגדיל את כמות מקומות החניה לנכים.

תמר גלפנד: תודה רבה ליושב-ראש הוועדה.

תמר גלפנד: זכינו בך שאתה עושה דבר ענק.

מיכאל ביטון: אמרת את זה קצר, חד ולעניין.

מיכאל ביטון: תדעי לך, מי שמדבר קצר דבריו נזכרים ומשמעותיים.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: עירית גזית, אני לא רוצה לאכזב אותך אבל הנה קיבלת דוגמה איך לומר את הדברים בקצרה, אז בבקשה, אנחנו באיחור.

עירית גזית: ממש אקצר.

עירית גזית: אני מאקי"ם.

עירית גזית: אני רוצה להביא לדיון הזה את קולם של אנשים עם מוגבלות שכלית.

עירית גזית: אתרכז בשלוש נקודות.

עירית גזית: ראשית, קווי השירות מותאמי ביקוש נידונו פה הרבה.

עירית גזית: אנחנו מבקשים שהם לא יחליפו באופן מלא קווי שירות רגילים.

עירית גזית: אנשים עם מוגבלות שכלית, חלקם מתקשים מאוד להסתגל למסלולים משתנים ותחנות משתנות.

עירית גזית: הם צריכים קווים קבועים ותחנות קבועות.

עירית גזית: שנית, נושא התחבורה הציבורית בחברה הערבית – אנשים עם מוגבלות שכלית בחברה הערבית זקוקים לכריזה בשפה הערבית, גם אם היא לא באופן קבוע, שתהיה איזו אפליקציה שהם יוכלו להפעיל ויוכלו להשתמש בשירותים של כריזה בשפה הערבית.

עירית גזית: להשתמש בסמלים בליווי של שמות התחנות, לפחות התחנות הגדולות, תחנות הרכבת.

עירית גזית: זה עוזר לאנשים עם מוגבלות שכלית.

עירית גזית: איזו אפליקציה, עד שהנהגים יהיו מספיק סבלניים להמתין לאנשים עם מוגבלות, אולי יוכלו לסמן שמחכה אדם עם מוגבלות בתחנה: אנא תעצרו כפי שצריך, תמתינו רגע, הוא עולה.

עירית גזית: יש דבר כזה בעולם, אפשר ללמוד ממדינות אחרות.

עירית גזית: ודבר אחרון, בנתיבי התחבורה הציבורית – פניתי אליכם וקיבלתי תשובה שלילית אבל אני מבקשת שוב שגם אנשים עם מוגבלות שקופה, שכלית או עם אוטיזם, יוכלו לעשות שימוש בנתיבי תחבורה ציבורית.

עירית גזית: דווקא האנשים האלה מתקשים מאוד לשבת לפעמים זמנים ארוכים במקום סגור ולפעמים יש להם התנהגות מאתגרת כאשר זמני הנסיעה מתארכים.

עירית גזית: אפשר להפיק להם תו מקביל לתו הכחול שמזכה בנסיעה בנתיבי תחבורה ציבורית וזה מאוד מאוד יקל עליהם.

עירית גזית: עשיתי את זה קצר.

עירית גזית: יש נייר.

עירית גזית: אשמח להרחיב.

מיכאל ביטון: תודה עירית.

מיכאל ביטון: אני יודע שגם שלחת לנו את הנייר ואפשר להפיץ אותו לכל השותפים.

מיכאל ביטון: גבי נבון, אם תוכל להתייחס בקצרה.

גבי נבון: לגבי החברה הערבית – אני לא רוצה לעשות הבחנה בין החברה הערבית לחברה הרגילה.

גבי נבון: בשבילי כולם אותו דבר.

גבי נבון: אם זה מונגש כאן

גבי נבון: אז זה מונגש גם כאן וכל האמצעים שיש כאן יהיו גם כאן.

גבי נבון: אגב בחברה הערבית עכשיו אנחנו מתקצבים בעוד 35 מיליון שקלים כדי להנגיש את התחנות ולהקצות להם תחבורה ציבורית כפי שראוי וצריך להיות לפי החלטת הממשלה 555.

גבי נבון: לגבי הרכבת – אני לא יודע אם נציג הרכבת נמצא כאן אבל אגיד כמה מילים.

גבי נבון: לגבי קרון נכים – התופעה של האופניים ידועה אבל בכוונת הרכבת להפעיל קרון עמידה שיכלול אנשים שעומדים, ויש להם כל מיני רעיונות איך לא להכניס את האופניים לרכבת, שיהיו חניות לאופניים בתחנות רכבת, ועוד דברים אחרים, כמו למשל חניות רובוטיות.

גבי נבון: כל מה שקשור לרכבת, לרמפות של הרכבת, וכל מה שקשור למרווח בין הקרון לרציף – היה על זה בג"ץ בראון.

גבי נבון: עכשיו אנחנו יושבים עם אנשי הרכבת כדי לתקן את כל הליקויים של בג"ץ בראון.

גבי נבון: אנחנו יודעים את זה.

גבי נבון: אנחנו נוציא גם תוכנית ביחד עם הרכבת לנושא הזה, לשיפור ההנגשה של הרכבת.

גבי נבון: לדעתי הרכבת היא די מונגשת.

גבי נבון: דיברו על אוטובוסים שלא עוצרים בקרבת התחנה – גם זה נושא שביחד עם המרכז לעיוור נמצא בדיון בבית משפט.

גבי נבון: אפשר להגיד מה זה תחנת אוטובוס, לא אכנס פה, אם זה האדום-צהוב או הדגל של התחנה.

גבי נבון: בית המשפט בלוד יצטרך להגיד לנו עכשיו את התשובה.

גבי נבון: בכל אופן, אוטובוס שעצר ולא קלט נוסע, אני חוזר ואומר, בבקשה תודיעו לנו ואנחנו נטפל בנושא הזה.

גבי נבון: אנחנו מרעננים תמיד את ההנחיות למפעילי התחבורה הציבורית, ואני רואה שנציגיהם נמצאים כאן, אבל כאשר נוסע לא מתלונן אז אני חושב שהכול בסדר.

גבי נבון: בבקשה, גם אנחנו עושים אכיפה אבל כאשר נוסעים לא מתלוננים אנחנו לא יודעים שזה לא בסדר.

גבי נבון: נגישות המידע – יש מידע סטטי ויש מידע טכנולוגי.

גבי נבון: לגבי המידע הטכנולוגי כרגע אנחנו לומדים את זה ביחד עם היועצים שלנו כדי לבחון את כל השילוט ואת כל המידע.

גבי נבון: דרך אגב, אני עכשיו אתחיל להקים את אתר האינטרנט שלנו, ניכנס גם לזה, כמה שיהיה לי זמן לעשות את זה בסדרי העדיפויות שלי, להציג באתרי האינטרנט את כל המידע הסטטי.

גבי נבון: המשרד נמצא כבר בעיצומה של בחירת זוכה במכרז ב-bus.gov, 8787, אנחנו הולכים להחליף את זה.

גבי נבון: יש בו פרק נרחב מאוד של הנגישות, לאחר שאני ישבתי איתם, וזה יוטמע עם החברה החדשה שתפעיל.

גבי נבון: לגבי רמפות מחלידות וכן הלאה – בטסט של האוטובוסים בודקים גם את הרמפות.

גבי נבון: אם יש איזו רמפה שבאמת לא נפתחת כדאי שאנחנו נדע, וגם המפעילים נמצאים פה, אז נוכל לרענן גם את הנושא הזה.

גבי נבון: דיברו פה על תמרור כיסא גלגלים בנת"צים – יש תמרורים של אנשים עם כיסאות גלגלים אבל יש אנשים אחרים שיש להם תווי נכה שזה לא כיסא גלגלים.

גבי נבון: אני חושב שזה רעיון לא טוב כי ייווצר פה בלבול ואז נראה את כל מי שיש לו תו נכה נוסע בנת"ץ והנת"צים האלה ייתפסו.

גבי נבון: זו הדעה שלי.

מיכאל ביטון: לא צריך להחליט עכשיו.

מיכאל ביטון: שמעת הערה.

מיכאל ביטון: צריך ללמוד אותה, לדבר עם האנשים, לראות איך עושים את זה.

אורה קנר: אבל אל תשלול.

גבי נבון: יש אצלנו רשות תימרור, אפשר לפנות אליה, אפשר לדבר איתם, גם לגבי זה וגם לגבי חניות נכים.

מיכאל ביטון: מספיק שיודיעו לכל אדם כזה שהוא זכאי לנסוע בנתיב הציבורי, יקבל מכתב ממשרד התחבורה: אתה זכאי, אתה רשאי.

מיכאל ביטון: זה כל מה שצריך.

מיכאל ביטון: יגיע אליו מכתב.

מיכאל ביטון: אנחנו לא צריכים לסבך את העניינים.

מיכאל ביטון: כמה דברים לסיכום.

מיכאל ביטון: אם הייתי לוקח משפט מן הדיון החשוב הזה ביום הנגישות בכנסת, הייתי מצטט את נתנאל יהודה, שאמר שמישהו אמר שהתחבורה הציבורית היא העורק הראשי של מדינת ישראל, צריך להיות העורק הראשי, אבל אם מדברים על אנשים עם צרכים מיוחדים ואוכלוסיות מיוחדות אז העורק הראשי נמצא בחסם העורקים.

מיכאל ביטון: קיבלנו דוגמאות כואבות מאוד איך נראה חסם העורקים: גם מבחינה תכנונית ותשתית, גם התייחסות, גם פתרונות חסרים, גם רכבים חסרים, גם מוניות חסרות.

מיכאל ביטון: יש מאמץ יפה מאוד שנעשה אבל המציאות קשה ונוקבת.

מיכאל ביטון: אבל גם ראינו פה גיבורים עם קשיים, עם עיוורון ואילמות וצמודים לכיסא גלגלים, שהשכילו ולמדו והובילו.

מיכאל ביטון: זו גאווה לראות את נציב שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות, שמכהן בתפקיד רק חמישה ימים.

מיכאל ביטון: זה הוכחה שהם יכולים להנהיג אותנו, וחברת הכנסת שירלי פינטו יכולה להנהיג אותנו, וסמי אבו שחאדה עם עיוורון יכול להנהיג אותנו.

מיכאל ביטון: אנחנו לא עושים פה טובה למישהו, חברים.

מיכאל ביטון: אנשים עם מוגבלויות צריכים להיות ראשי ממשלה, שרים, חברי כנסת, מנכ"לים.

מיכאל ביטון: זה הוכח כאפשרי והם לא פחות טובים מכל אדם אחר.

מיכאל ביטון: תודה לכולכם שבאתם היום על המאמץ הזה.

מיכאל ביטון: אקרא את הסיכום.

מיכאל ביטון: הוועדה קוראת למשרד התחבורה לאמץ מדיניות שמכוונת להנגשה מלאה של התחבורה הציבורית בישראל למגוון האוכלוסיות המיוחדות.

מיכאל ביטון: לשם כך הוועדה מבקשת ממשרד התחבורה להוביל ולגבש תוכנית רב-שנתית לתחבורה ציבורית, עם חזון ברור, עם יעדים ברורים, תוכנית לתחבורה ציבורית נגישה, שתכלול גם קידום שינויים בחקיקה, בתקנים ובכל סוגיות הנגישות בתחבורה הציבורית.

מיכאל ביטון: הוועדה מברכת על הקמת אגף הממונה על נושא הנגישות ברשות התחבורה הציבורית, ואנחנו שמחים שהיית פה אתנו היום מר נבון, ומוטלת על כתפיך אחריות עצומה, אך קוראת להרחיב ולעבות את שורותיו של האגף, לשלב בו גם אנשי מקצוע עם מוגבלות שיכולים לתרום מן הידע ומן הניסיון.

מיכאל ביטון: הוועדה קוראת לשרת הפנים להגיש במהרה את תקנות הנגישות בדרכים לאישור ועדת העבודה והרווחה.

מיכאל ביטון: הוועדה סבורה שעל משרד התחבורה לדחוף לקידום התקנות הללו לטובת שיפור הנגשת שירותי התחבורה הציבורית.

מיכאל ביטון: אנחנו כוועדה נעקוב אחר הנושא הזה ואני מקווה שגם ועדת העבודה תרים את הדגל הזה וגם שרת הפנים.

מיכאל ביטון: אנחנו נוציא אישית מכתב לשרת הפנים בנושא הזה.

מיכאל ביטון: הוועדה סבורה שעל משרד התחבורה לקבוע כי אמצעי תחבורה ציבורית חדשים, לרבות כל כלי תחבורה ציבורית או תשתית תחבורה ציבורית שמתוכנן, מראש יבוצע בו תהליך תכנוני וחשיבה על נגישות.

מיכאל ביטון: הוועדה שמעה על ניצול של אנשים עם מוגבלות במחירים מופקעים, חלק בניגוד לחוק.

מיכאל ביטון: הוועדה דורשת ממשרד התחבורה לבצע אכיפה מוגברת בנושא הזה.

מיכאל ביטון: הוועדה דורשת ממשרד התחבורה, ולמעשה מכל גוף ממשלתי, להיוועץ באופן ישיר ובלתי אמצעי בשולחנות עגולים עם הארגונים שצברו מומחיות וגם לגבי מוגבלויות ייחודיות.

מיכאל ביטון: יש לנו היום יותר ידע על המשמעות של מוגבלות, ומצד שני גם על היתרונות והיכולות של אנשים, למשל באוטיזם, לתפקד ולעבוד, לראות גם את הצד של הקשיים וגם את הצד של היכולות.

מיכאל ביטון: באופן ישיר ובלתי אמצעי עם ארגונים המייצגים אנשים עם מוגבלות טרם גיבוש מדיניות המשפיעה עליהם ישירות.

מיכאל ביטון: הדוגמה שהוצגה בתחילת הדיון לגבי החקיקה בנושא תחבורה מותאמת אישית ותחבורה גמישה ממחישה את הצורך הזה היטב.

מיכאל ביטון: אני מודה לכולכם שבאתם לכנסת.

מיכאל ביטון: אמנם רק יצאנו בקריאות אבל הוועדה הזאת נחושה לעסוק בנגישות.

מיכאל ביטון: אני גם לוקח את ההצעה של יובל וגנר, לעסוק ביתרון של שילוב אנשים עם מוגבלות בכלכלה הישראלית כמנוע לצמיחה כלכלית.

מיכאל ביטון: אנחנו נקדיש לזה זמן ודיון נפרד.

מיכאל ביטון: תודה רבה.