ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 61, 2021-11-29 10:00

שרן השכל: אני פותחת את הדיון החשוב הזה, בוועדת החינוך, התרבות והספורט של כנסת ישראל.

שרן השכל: תראו, הדיון שהולך להיות היום, לעניין תכנית הלימודים לבתי הספר במזרח ירושלים הולך להיות דיון מורכב, כמובן שגם רגיש, לאור הפיגוע המזעזע שהיה בשבוע שעבר, של אליהו קיי, זכרו לברכה, שנרצח באכזריות על ידי מחבל.

שרן השכל: כאשר העיתונים פרסמו, בתקשורת, שהמחבל עצמו היה מורה בבית ספר, התעוררו המון המון שאלות דחופות, שאנחנו כחברי כנסת חייבים לקבל עליהן מענה.

שרן השכל: אנחנו מבינים את רגישות העניין, אבל אנחנו מבינים גם חוסר היגיון בהמון דברים שמתרחשים כיום במערכת החינוך הישראלית.

שרן השכל: ועל כך התבקשתי לקיים דיון דחוף.

שרן השכל: ואני אבקש ממשרד החינוך, לפתוח את הדיון הזה, ולהציג בפנינו, בפני חברי הכנסת, בעצם את מערכת החינוך במזרח ירושלים.

שרן השכל: אנחנו מבינים שיש שם מורכבות ושונות, והזמנו גופים שונים שאחראים.

שרן השכל: בסופו של דבר השטח הוא שטח ריבוני של מדינת ישראל, ואנחנו צריכים לתת שם את המענה, כפי שקבוע בחוק.

שרן השכל: אני מבינה שחלק מבתי הספר במזרח ירושלים מנוהלים על ידי אונר"א, ארגון האו"ם הבינלאומי.

שרן השכל: ולכן ועדת החינוך ביקשה לזמן גם את ארגון אונר"א לקחת חלק בדיון היום.

שרן השכל: לצערי הרב אונר"א לא ראתה מקום לבוא ולהשתתף בדיון.

שרן השכל: אני רואה זאת בחומרה.

שרן השכל: נכון, אנחנו לא יכולים לחייב אותם להגיע.

שרן השכל: אבל מן הראוי שמדינה שבה הם שוהים, שמבקשת לבוא ולקבל מידע על מה מתנהל בתוך בתי הספר שנמצאים בשטח הריבוני של מדינת ישראל, מן הראוי לתת כבוד למדינה ולמוסדות שלה, ולהגיע לדיון בכנסת.

שרן השכל: מבחינתי זה בלתי מתקבל על הדעת שהנציגים אפילו לא טרחו לענות למנהלת הוועדה, ולו במייל, כדי להודיע אם יוכלו או לא יוכלו להגיע.

שרן השכל: חלק מהדברים שבהם נדון היום, על לא פחות ממחדלים, מתנהלים בתוך כותלי בית הספר שלהם.

שרן השכל: אני מבקשת לשלוח מכתב לארגון, ולומר את הדברים האלו שאמרתי עכשיו.

שרן השכל: אני רוצה לפתוח עם משרד החינוך, אחר כך אתן זמן לכולם להגיב.

שרן השכל: אני מבקשת ממשרד החינוך לבוא ולהציג בפנינו.

שרן השכל: אנחנו שלחנו מספר שאלות, החל בתכנית הלימודים בבתי הספר במזרח ירושלים, אנחנו מעוניינים להבין כיצד אותה מערכת עובדת.

שרן השכל: אנחנו מעוניינים להבין כיצד מערכת החינוך במזרח ירושלים מסובסדת, מאיזה תקציבים למעשה מגיעים אליה, מי מנהל את אותם מוסדות.

שרן השכל: אבל הכי חשוב, לאורך המחדל שהיה בשבוע שעבר, שמורה הועסק בתוך בית ספר כמורה לתלמידים, שיצא וביצע פיגוע רצחני, רצח אנשים חפים מפשע.

שרן השכל: היו עליו התראות שב"כ, היו עליו אזהרות, למיטב ידיעתנו.

שרן השכל: האם לא ראוי להעביר הליך סינון מורים, לפני שהם מגיעים לחנך ילדים.

שרן השכל: אני רק מנסה לדמיין איזה ערכים למעשה עברו באותו בית הספר שאותו המורה למעשה לימד שם.

שרן השכל: ולכן גם לעניין העסקת המורים בבתי הספר אנחנו מעוניינים לקבל סקירה ותשובות.

שרן השכל: נמצא איתנו מנהל מחוז ירושלים, מאיר שמעוני.

שרן השכל: שלום מאיר, אני אשמח שתתחיל ותפתח ותיתן לנו את הסקירה הזו.

מאיר שמעוני: בוקר טוב לכולם, מבחינת מערכת החינוך במזרח ירושלים, אני אתן כמה מלים לפני שנתייחס גם לחלק מהשאלות שעלו.

מאיר שמעוני: מערכת החינוך במזרח ירושלים היא מערכת מאוד גדולה, מאוד מורכבת, שלמעשה את התשתיות הפדגוגיות, הארגוניות שלה, בנינו רק בשלוש ארבע שנים האחרונות בצורה ממוסדת, ואנחנו עדיין בשלביה הראשונים.

מאיר שמעוני: למעשה העוגן המשמעותי של התכנית, התשתית הבסיסית שנתנה לנו את הפלטפורמה לעבודה הזאת, זו החלטת הממשלה 3790, שגם עיגנה את זה בתקציבים לא מבוטלים.

מאיר שמעוני: אני אדבר על זה גם בהמשך.

מאיר שמעוני: קצת נתונים, יש לנו במזרח העיר קרוב למאתיים, מאה תשעים ושבעה בתי ספר, שבע מאות שלושים ושניים גני ילדים, קרוב לששת אלפים עובדי הוראה, כולל מאתיים ועשרה מנהלים, ומאה ושלושה עשר אלף תלמידים, כולל החינוך הפרטי.

מאיר שמעוני: מבחינת המעמד המשפטי שלהם, אפשר לראות שהחלוקה היא בערך חמישים אחוז מוסדות מוכר שאינו רשמי, וחמישים ושניים אחוז מוכר רשמי.

מאיר שמעוני: זה בערך חצי חצי.

מאיר שמעוני: ישנה עלייה, תיכף נציג אותה, בשנים האחרונות, של מעבר לרשמי מהמוכר שאינו רשמי.

מאיר שמעוני: יש פה את הפירוט גם של מספר בתי הספר, לפי תכנית הלימודים.

מאיר שמעוני: למעשה אפשר לתמצת את זה, מבחינת תכנית הלימודים, תכנית הלימודים כמו שאנחנו יודעים, לפי תכנית הלימודים הפלשתינית, רוב רובה התחילה מזה שנים, ובשנים האחרונות יצרנו אלטרנטיבה, אלטרנטיבה חינוכית לתכנית לימודים ישראלית, על פי החלטת ממשלה 3790, שבה אנחנו ראינו גידול, בשלוש שנים האחרונות, של מחמישה עשר לקרוב לעשרים וחמישה אחוז בתי ספר שלומדים בתכנית הלימודים הישראלית.

מאיר שמעוני: כל השאר זה לימודים שמלמדים לפי התכנית הפלסטינית.

מאיר שמעוני: רוב רובם של המוסדות.

שרן השכל: אני רוצה רק להבין, בעצם מתוך כל המוכרים והלא מוכרים, בעצם אלו שני סוגי המוסדות שיש שם,

מאיר שמעוני: נכון.

מאיר שמעוני: יש את המוכר ואת המוכר שאינו רשמי, יש תכנית לימודים ישראלית, שהיא על פי החלטת ממשלה לייצר אלטרנטיבה נוספת חינוכית, לפי תכנית לימודים ישראלית,

שרן השכל: ובעצם שמונים אחוז לומדים את תכנית הלימודים הפלשתינית,

מאיר שמעוני: אני מזכיר שעד לפני ארבע שנים מעל תשעים אחוז למדו תכנית הלימודים הפלשתינית.

עופר כסיף: זה בעקבות הסכם הביניים של 95', צריך לציין.

שרן השכל: עם זאת, למיטב ידיעתי בחוק הישראלי כאשר מלמדים תכנית לימודים שהיא לא תכנית הלימודים הישראלית זה אמור להגיע בכתב, מהממשלה.

שרן השכל: האם אותו דבר הגיע בכתב מהממשלה?

שרן השכל: למיטב ידיעתי לא.

שרן השכל: אז אמנם זה נולד, אבל יכול להיות שנולד בחטא.

שרן השכל: אנחנו לא קובעים פה, אנחנו באנו כדי לשמוע.

מאיר שמעוני: לגבי תכנית החומש, אני רק אעשה את הכל ממש בקצרה, תכנית החומש 3790 החלטת הממשלה מדברת למעשה על ארבעה עוגנים משמעותיים: אחד – העלאת רמת השליטה בשפה העברית.

מאיר שמעוני: שתיים – קידום החינוך הבלתי פורמלי.

מאיר שמעוני: 3 – קידום החינוך הטכנולוגי.

מאיר שמעוני: 4 – עידוד התכנית הישראלית.

מאיר שמעוני: ולמעשה כל נושא מניעת הנשירה וטיפול בפרט, שגזרנו אותו כתת-נושא במסגרת החינוך הבלתי פורמלי.

שרן השכל: אתה יכול להסביר לנו מה התיגמולים למעשה שמקבלים כתוצאה ממעבר, או איך עובדת התכנית הזאת?

מאיר שמעוני: יש קריטריונים להשתתפות, גם בשכירויות, גם בנושא של תכנית לימודים, גם בנושא של הגברת שעות לימודים, גם בנושא של חוגים, פעילות בחינוך הבלתי פורמלי.

מאיר שמעוני: גם בנושא פיתוח מקצועי של מורים, וכו'.

מאיר שמעוני: כלומר יש תשתית פדגוגית חינוכית מאוד מאוד גדולה, גם בהיבט הפורמלי, וגם בבלתי פורמלי.

מאיר שמעוני: ויש תיקצוב מדי שנה, שמגיע בצורה מסודרת, והמימוש של ההחלטה, דרך אגב, מימוש הביצוע, זה קרוב לתשעים אחוז ביצוע, של התכניות.

מאיר שמעוני: שזה יחסית מאוד גבוה.

שרן השכל: מבחינת המוסדות עצמם, גם של המוכרים וגם של הלא מוכרים, מי הבעלים של בתי הספר?

מאיר שמעוני: כל המוסדות הרשמיים, יסודי וחטיבה שהם רשמיים, הם בבעלות המדינה.

מאיר שמעוני: זאת אומרת המורים הם עובדי המדינה.

מאיר שמעוני: כל השאר, המוכר שאינו רשמי, הווה אומר בעלויות, עמותות כאלה ואחרות, שעוברות תהליך של אישור ורישיון כמו כולם.

שרן השכל: כמה עמותות כאלה קיימות?

מאיר שמעוני: עשרות.

מאיר שמעוני: הם מפוקחים.

מאיר שמעוני: הפיקוח הוא פיקוח אותו דבר.

מאיר שמעוני: כמה עמותות, המון.

מאיר שמעוני: אני לא יודע להגיד לך כרגע מספר.

שרן השכל: מתוך מאה תשעים ושבעה בתי ספר, כמה שייכים לדוגמא לאונר"א?

מאיר שמעוני: מה שהכנסתי פה זה לא אונר"א.

מאיר שמעוני: מאה תשעים ושבעה בתי ספר זה הרשמי והמוכר שאינו רשמי.

שרן השכל: כמה בתי ספר הם בבעלות של אונר"א?

מאיר שמעוני: אני לא יודע להגיד לך.

שרן השכל: אתם לא מפקחים בכלל על מה שקורה בבתי הספר של אונר"א?

מאיר שמעוני: אנחנו לא מפקחים על בתי הספר של אונר"א.

מאיר שמעוני: יש, כמו שאני מבין, שבעה בתי ספר כאלה.

משה טור פז: אבל יש עוד פרטיים.

משה טור פז: בעצם, כמו בכל הארץ, אבל במזרח ירושלים זה הרבה יותר בוטה, יש שלושה סוגים של חינוך.

משה טור פז: הרשמי, שהציג מנהל המחוז.

משה טור פז: המוכר שאינו רשמי, שגם הוצג כאן.

משה טור פז: יחד זה מאה תשעים ושבעה בתי ספר.

משה טור פז: אבל יש לנו כידוע בישראל מספר לא ידוע של תלמידים שלומדים בחינוך פרטי.

משה טור פז: כלומר הוא לא מוכר שאינו רשמי.

משה טור פז: הוא לא מתוקצב בכלל על ידי המדינה.

משה טור פז: בפעם האחרונה שהוצג נתון על ידי מנכ"לית משרד החינוך בוועדה הזו זה היה ב-2016, לפני חמש שנים, ואז היא דיברה על שמונים אלף תלמידים.

משה טור פז: נתון לא סופי.

משה טור פז: רק לסבר את האוזן על הנתון של 2016, היו ארבעים וחמישה אלף תלמדים חרדים מתוך אותם שמונים אלף, והיה מספר לא ידוע במזרח ירושלים, אנחנו הערכנו,

שרן השכל: יש לכם נתונים עדכניים לעניין, כמה תלמידים לומדים במוסדות הפרטיים?

מאיר שמעוני: יש לנו הערכה, אין נתונים.

שרן השכל: מה ההערכה כרגע?

מאיר שמעוני: ההערכה היא מעל עשרים אלף.

משה טור פז: במזרח ירושלים מדובר על כעשרים אלף תלמידים.

משה טור פז: שזה היה בין חמישה עשרה לעשרים אחוז מהמערכת.

שרן השכל: מבחינת הבעלות על המוכר שאינו רשמי, אתה אומר שיש עשרות של עמותות כאלו.

שרן השכל: באילו עמותות מדובר?

מאיר שמעוני: רק ליתר דיוק, חלק זה הרשות המקומית, עיריית ירושלים.

מאיר שמעוני: וחלק זה עמותות כאלה ואחרות, שהן למעשה הבעלות, כמו כל מוסד מוכר שאינו רשמי בארץ.

שרן השכל: אתם מממנים בבעלויות האלה נגיד ארגונים עם רקע בטחוני מאתגר?

שרן השכל: כלומר יש התייעצות עם ארגונים שפותחים בתי ספר כאלה, עם השב"כ, עם המשטרה?

ליאון ספרד: שלום, אני עו"ד לירון ספרד, היועץ המשפטי של מחוז ירושלים במנח"י, במשרד החינוך.

ליאון ספרד: כל בקשה לרישיון נבדקת בהליך מסודר של אגף הרישוי אצלנו במשרד החינוך.

ליאון ספרד: וכשיש מידע על גוף עצמו, יש את הגוף ויש את האנשים שבסוף.

ליאון ספרד: כשיש מידע על גוף עצמו, מידע מה שנקרא שלילי, אז הוא מועבר בצינורות המקובלים.

ליאון ספרד: היה מקרה אחד, לפני מספר שנים, שהתקבל מידע משירות הבטחון הכללי על בעלות שיש לה קשרים או חשד לקשרים משמעותיים, כלומר אנשים בעובדים באותו גוף, באותו תאגיד, קשורים לארגון טרור.

ליאון ספרד: ובמקרה הזה בקשת הרישיון נפסלה.

ליאון ספרד: היה ערר לוועדת הערר במשרד החינוך, הוועדה קיבלה את עמדת משרד החינוך, והוגשה אחר כך עתירה גם לבית המשפט המחוזי לעניינים מינהליים, וגם שם הוגש המידע במעמד לבית המשפט, ועמדת משרד החינוך התקבלה, ולא ניתן אישור לאותו מוסד חינוך.

שרן השכל: ובבתי הספר הפרטיים, הם נדרשים לסוג של רישיון?

מאיר שמעוני: בתי הספר הפרטיים הם בתי ספר שפועלים במה שנקרא באופן עצמאי, ללא פיקוח של המדינה, בתי ספר שחלקם קיימים עוד לפני קום המדינה.

מאיר שמעוני: ברמה הזאת.

מאיר שמעוני: והמצב, הסטטוס-קוו המדיני נותר,

שרן השכל: אז יש לי שאלה משפטית, נגיד וחמאס תחת איזה שהוא סוג של ארגון לווין מקים בית ספר פרטי במזרח ירושלים.

שרן השכל: מי מעורב בעניין, מי הגורמים שמתערבים?

ליאון ספרד: מי שצריך להיות מעורב במקרה כזה אלה שירותי הבטחון.

ליאון ספרד: ולא משרד החינוך.

איתמר בן גביר: אבל איפה החלק שלכם?

איתמר בן גביר: מה זאת אומרת,

שרן השכל: הוא אומר, למשרד החינוך אין חלק.

שרן השכל: הוא מפקח רק על אלו שמבקשים רישיון ממנו.

ליאון ספרד: אם נפתחים בתי ספר ללא רישיון,

שרן השכל: שאלה נוספת, אני מאתגרת, אני רוצה לפתוח מחר בכפר-סבא בית ספר מונטסורי, בלי רישיון, בלי אישור של משרד החינוך.

ליאון ספרד: זה אותו דבר, הגיע מידע על מוסד חינוך שפועל ללא רישיון, בסופו של דבר מוגשת תלונה למשטרה, והמשטרה היא זאת שאחראית,

שרן השכל: כלומר על פי חוק אסור להם לפתוח בית ספר?

ליאון ספרד: זו עבירה פלילית.

ליאון ספרד: ובחוק פיקוח על בתי ספר, שמסדיר את כל הליך פתיחת בתי ספר ברישיון, מוגדר שפתיחת, מי שפותח בית ספר, פותח ומקים בית ספר ללא רישיון, מי שאחראי לאכוף את העבירות הפליליות במדינת ישראל זו משטרת ישראל.

שרן השכל: אז אנחנו יודעים בעצם על עשרים אלף תלמידים שלומדים בצורה, נקרא לזה עבריינית.

שרן השכל: האם אתם מעבירים את המידע למשטרה?

ליאון ספרד: המשטרה מכירה את המידע.

שרן השכל: יש פה נציג של המשרד לבטחון פנים?

יהודית גידלי: ביקשתי, והם טענו שהם לא שייכים,

שרן השכל: אני לא מאמינה.

שרן השכל: לדיון כזה חשוב הם מעזים לא לשלוח נציג?

יהודית גידלי: ביקשתי פעמיים.

שרן השכל: הם ישלחו עכשיו נציג לפה.

שרן השכל: אני מבקשת, תרימו טלפונים, שמישהו יגיע מיידית.

שרן השכל: אותם אנחנו כן יכולים לזמן.

שרן השכל: אולי אונר"א התחמקו, אבל המשרד לבטחון פנים כשאנחנו מחייבים אותם להגיע הם חייבים להגיע.

שרן השכל: זה בלתי מתקבל על הדעת.

יהודית גידלי: כתבתי להם פעמיים, כולל היום.

שרן השכל: אנחנו נמתין לנציג של המשרד לבטחון פנים.

שרן השכל: בבקשה, מאיר, תמשיך.

מאיר שמעוני: רק משפט לגבי הנושא של תכנית החומש, גם התבקשנו על בסיס השאילתות.

מאיר שמעוני: אז יש פה מוצג, מה טרום החומש, ומה בפ"א.

מאיר שמעוני: אז אם מסתכלים על מספר הלומדים בתכנית הישראלית, טרום החומש בתשע"ח שמונה אחוז בלבד למדו בתכנית הלימודים הישראלית.

מאיר שמעוני: ובפ"א זה הוכפל, תוך שלוש שנים זה הוכפל לחמישה עשר אחוז ממספר הלומדים בתכנית הישראלית.

מאיר שמעוני: היה עוד יעד נוסף, של להגדיל את אחוז הלומדים במערכת הרשמית.

מאיר שמעוני: היה בע"ח ארבעים וחמישה אחוז, בפ"א מעל חמישים אחוז.

מאיר שמעוני: ונושא של מספר הבוגרים באקדמיה הישראלים, מארבע מאות לפני, לשבע מאות ארבעים.

מאיר שמעוני: וכמובן השנה זה הרבה יותר.

מאיר שמעוני: זה מבחינת חלק מהשאילתות שעלו.

מאיר שמעוני: יעדי החומש, אני אציג רק הישגים עיקריים מבחינת יעדים, בעקבות החלטת הממשלה.

מאיר שמעוני: אחד היעדים שהוגדרו זה האחוז זכאות לבגרות.

מאיר שמעוני: בע"ח תשעה עשר אחוז, בפ"א אנחנו בארבעים אחוז זכאות לבגרות, שאין לזה כמעט אח ורע.

מאיר שמעוני: מבחינת החינוך הבלתי פורמלי, אני פשוט לא עובר על הכל, אלא רק לוקח דוגמיות, החינוך הבלתי פורמלי היו תלמידים שהיו פעילים עד לפני החומש, היו בודדים, ובפ"א כשמונה עשר אלף.

מאיר שמעוני: מבחינת מקבלי הסמכה לחינוך הטכנולוגי, היו ארבעים אחוז, והיום זה מעל שישים אחוז.

מאיר שמעוני: מורי עברית, שזה בעיניי אחד מהעוגנים והייעדים של החלטת הממשלה, שהוסמכו היו ועשרים ושלושה אחוז.

מאיר שמעוני: היום למעשה רוב המורים, קרוב לתשעים אחוז מהמורים שמלמדים עברית במזרח ירושלים הם מורים מוסמכים לעברית.

מאיר שמעוני: שזה אחד מיעדי הממשלה בהחלטת הממשלה.

מאיר שמעוני: סטודנטים, אני אמרתי.

מאיר שמעוני: תיקשוב, ושידרוג תשתיות.

שרן השכל: שיעור הזכאים לבגרות הוא ארבעים אחוז כרגע?

שרן השכל: או שהוא עלה בארבעים אחוז?

מאיר שמעוני: זה מעל לארבעים אחוז נכון להיום.

שרן השכל: זה כולל המקביל של הבגרות הפלשתינית?

מאיר שמעוני: לא.

מאיר שמעוני: אני אנסה רגע להסביר.

מאיר שמעוני: ארבעים אחוז מהתלמידים שלומדים בתכנית הישראלית, בתכנית לבגרות ישראלית, הם זכאים לבגרות.

מאיר שמעוני: הם הוכרו כזכאים לבגרות.

מאיר שמעוני: בשביל לסבר את האוזן, במדינה יש בערך שבעים אחוז, אז פה זה ארבעים אחוז.

מאיר שמעוני: ובשביל להבין פרופורציות, התחלנו עם שישה עשר אחוז,

מאיר שמעוני: לפני שלוש שנים, ואנחנו היום על ארבעים אחוז.

מאיר שמעוני: זאת אומרת זה שילוש של היעד הזה.

עלי סלאלחה: כמה תלמידים יש שם?

שרן השכל: מאה ושלושה עשר אלף.

מאיר שמעוני: יש בשנתון בערך עשרים אלף תלמידים, עשרים אחוז בערך לומדים, זה בערך אלפיים.

שרן השכל: יש לך הערכה למה אחוזי הבגרות כל כך נמוכים?

שרן השכל: האם זו איכות בתי הספר,

מאיר שמעוני: אני מזכיר, יושבת ראש הוועדה, שאנחנו נכנסנו לתכנית החומש רק לפני שלוש שנים.

מאיר שמעוני: את הנושא של המיקוד בבגרות, כולל בנושאים אחרים, התחלנו לפני שלוש שנים.

מאיר שמעוני: זאת אומרת שתוך שלוש שנים עשינו קפיצה, ושילשנו את אחוז הזכאות בשלוש שנים.

מאיר שמעוני: שזה המון.

יוסף טייב: למה רק נכנסתם לפני שלוש שנים, אם יורשה לי לשאול?

מאיר שמעוני: אני ציינתי את זה קודם, עד לפני החלטת הממשלה גם לא היה תשתית של פיקוח, לא היה תשתית של הדרכה.

מאיר שמעוני: לא היו מפקחים במזרח העיר.

מאיר שמעוני: היו שניים, שלושה בכל מזרח העיר.

יוסף טייב: אבל למה?

יוסף טייב: זה אני מבין מה שאתה אומר, אבל למה המערכת, הרי מזרח ירושלים נמצאת תחת השיפוט הריבוני הישראלי,

מאיר שמעוני: אני יכול להגיד מה היה בשלוש ארבע השנים האחרונות.

יוסף טייב: המערכת הריבונית הישראלית החלה בפיקוח רק לפני שלוש שנים.

יוסף טייב: אז אני שאלתי אם הוא יודע למה לא היה לנו פיקוח עשרות שנים.

מאיר שמעוני: ברגע שאין לך פיקוח, אין לך מפקחים בשטח, יש מאתיים בתי ספר, והיו לך רק שני מפקחים, בכל המאתיים בתי ספר.

מאיר שמעוני: אתה לא יכול לעשות עבודה חינוכית, לא זכאות לבגרות, לא מניעת נשירה, לא כלום.

מאיר שמעוני: בעקבות החלטת ממשלה קיבלנו תוספת של תקציב, כולל איוש של מפקחים ומדריכים.

מאיר שמעוני: והם אלה שבונים את התשתית הפדגוגית הראוייה, שאמורה להיות ראוייה.

יוסף טייב: אבל גם היום, הפיקוח הוא פדגוגי, הוא לא פיקוח, אומרים לנו בכנות וביושר, הם אומרים זה המשטרה.

יוסף טייב: כלומר אין פיקוח על מה שקורה מבחינת הסתה, גורמי טרור, מורים טרוריסטים.

יוסף טייב: תלמידים שמשתתפים בעבריינות.

יוסף טייב: אין פעילות בנושא הזה.

יוסף טייב: הכל הפקר.

שרן השכל: אני אתן לכל אחד זמן להעיר.

שרן השכל: אני מבקשת שנסיים את המצגת, ורוב חברי הכנסת רצו להגיב לדברים.

שרן השכל: בבקשה מאיר.

ציון רגב: ציון רגב, מנהל תכנית החומש במנח"י, בעיריית ירושלים.

ציון רגב: אנחנו אחראים גם על ההיבטים הפיזיים של תכנית החומש.

ציון רגב: צריך להגיד שבמסגרת תכנית החומש, בשנים האחרונות נפתחו למעלה משלושה עשר בתי ספר חדשים.

ציון רגב: כולם בתכנית הישראלית.

ציון רגב: כחלק מהדרך, מהמהלך לעודד מעבר לתכנית הישראלית, פתחנו למעלה משלושה עשר בתי ספר חדשים.

ציון רגב: מתוכם חמישה בתי ספר חדשים שנבנו בנייה חדשה, וכל השאר זה שכורים, ולמעלה משלושים גנים.

ציון רגב: צריך להגיד שכל בתי הספר האלה מתמלאים, ויש לנו אפילו רישום יתר, זאת אומרת המעבר לתכנית הישראלית היום הוא מעבר שהוא כמעט קורה, כל בית ספר שאנחנו פותחים הוא מתמלא.

ציון רגב: ותכנית הבינוי של בתי הספר במזרח ירושלים היא אמורה להיות במהלך השבע שמונה שנים הבאות ללמעלה מאלף כיתות, בעצם לסגור פערים וחוסרים.

ציון רגב: זה מבחינת הבינוי.

ציון רגב: כל בית ספר בתכנית הישראלית, זה חלק מתכנית החומש, בעצם מקבל חבילה, נקרא לזה טיפה מורחבת, של תיקשוב, מעבדות, סביבות למידה.

ציון רגב: זה חלק מתכנית החומש, וזה חלק מהדרך לעודד יותר ויותר תלמידים לעבור לתכנית הישראלית.

ציון רגב: וזה קורה.

ציון רגב: צריך להגיד שלראשונה יש גם בתי ספר שהם מלמדים בגרות איכותית.

ציון רגב: יש לנו בית ספר לאומנויות ובית ספר למדעים ובית ספר לשפות.

ציון רגב: כולם במזרח ירושלים.

ציון רגב: מה שיאפשר להם להגיע בצורה יותר טובה לאקדמיה הישראלית.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: שאלה, במידה וסוגרים עוד שבוע את כל בתי הספר הלא חוקיים שקיימים כרגע, לעשרים אלף תלמידים.

שרן השכל: יש לכם איפה לקלוט אותם?

ציון רגב: לא.

שרן השכל: בירושלים היתה לכם איזו שהיא תכנית, להתכונן, מבחינת החוק אתם מחוייבים לבנות ולדאוג לכל התלמידים.

ציון רגב: יש תכנית בינוי שמדברת על למעלה מאלף כיתות בחמש השנים הקרובות, שזה עצום, זה היקפים אדירים.

שרן השכל: ומה התלמידים אמורים לעשות בזמן הזה?

ציון רגב: בינתיים אנחנו שוכרים מבנים.

ציון רגב: חלק מהדרך שלנו להתמודד עם זה, אנחנו פשוט שוכרים הרבה מאוד מבנים, והופכים אותם לבתי ספר.

שרן השכל: במידה ואתם צריכים לקלוט מחרתיים עשרים אלף תלמידים, בגלל שסוגרים את אותם בתי ספר הלא חוקיים, תיערכו לכך בהתאם?

ציון רגב: אם צריך, זה מה שנעשה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך שתי דקות.

עופר כסיף: תודה רבה גבירתי.

עופר כסיף: דבר ראשון, ירושלים המזרחית נמצאת תחת משטר כיבוש.

שרן השכל: כך גם תל אביב, על פי תפיסתך.

עופר כסיף: לא, אל תייחסי לי תפיסות.

עופר כסיף: אני מספיק בוגר כדי להחזיק בתפיסות משלי, בלי שמישהו אחר ייצג אותן.

עופר כסיף: אז כך שתודה על העזרה, אבל אני לא זקוק לה.

עופר כסיף: אז אני אומר עוד פעם, ירושלים המזרחית נמצאת תחת כיבוש, כמו כל הגדה המערבית.

עופר כסיף: ולכן, בין השאר גם, אונר"א לא מחוייבת לוועדה הזאת.

עופר כסיף: אני מזכיר לכולם שאונר"א הוא ארגון שכפוף לנציגות האו"ם.

עופר כסיף: היא לא כפופה לישראל.

עופר כסיף: זה דבר אחד.

עופר כסיף: מאחר וירושלים המזרחית, הפלסטינית, נמצאת תחת כיבוש, נכון שהיא תשתחרר, אבל כרגע נמצאת תחת כיבוש, לכן גם אני אישית וחבריי לא מכירים בכלל בזכות של ישראל לקבוע תכני חינוך שם.

עופר כסיף: עכשיו ישראל מחוייבת לתלמידים מבחינה למשל תקציבית לפי החוק הבינלאומי,

שרן השכל: חבר הכנסת בן גביר, אני מבקשת נאמרים הרבה דברים שלא תואמים את תפיסות עולם פה אחד של השני.

שרן השכל: אני מבקשת, אני נדרשת לשמור על זכות הדיבור של חבר הכנסת כסיף.

שרן השכל: גם כאשר זכות הדיבור תינתן לך אני אשמור על זכות הדיבור שלך מפני אותו חבר כנסת.

איתמר בן גביר: אני לא מדבר שטויות.

עופר כסיף: בכל מקרה, אני אומר שוב, אני לא מכיר בזכות של ישראל לקבוע תכנים.

עופר כסיף: אבל, וזה דבר אחרון שאני אומר, שלדעתי הוא גם הדבר המרכזי.

עופר כסיף: נניח שמורה אחד, או אפילו כמה מורים סרחו בצורה כזו או אחרת,

איתמר בן גביר: נניח שמורה סרח?

איתמר בן גביר: אנחנו מדברים על מורה שרצח! שרצח יהודי! נניח שמורה סרח?

איתמר בן גביר: הבנאדם הזה הוא פשוט אוייב, אני לא מבין.

שרן השכל: חבר הכנסת בן גביר, אני לא נוהגת לקרוא פה קריאות, ואני לא נוהגת להוציא מפה חברי כנסת.

שרן השכל: לרוב מתנהל פה דיון תרבותי.

שרן השכל: חבר הכנסת בן גביר, הוא לא דיבר לעניין המקרה הספציפי הזה, הוא דיבר לעניין כללי של המורים.

שרן השכל: ואני מבקשת, אם היה מדבר לעניין המקרה הספציפי הזה תאמין לי שהייתי מעירה לו.

שרן השכל: אני מבקשת, אני נאלצת לתת לו עכשיו עוד זמן, ואני מבקשת לא להפריע לו.

שרן השכל: זה לא נהוג לעשות את זה בוועדת החינוך.

שרן השכל: בבקשה, לזכותך עוד דקה, ואני מבקשת לתת לו את זכות הדיבור.

עופר כסיף: תודה, וכפי שאמרת אני באמת מדבר באופן כללי.

עופר כסיף: כשמורה אחד, או כמה מורים, סורחים בצורה כזו או אחרת, לא מדבר כרגע לא על המקרה הספציפי שלפנינו, אני מדבר באופן כללי.

עופר כסיף: לא משנה מה המדיניות הכללית, ולא משנה במה מדובר, צריכה להיות מדיניות סבירה באופן כללי במערכת החינוך.

עופר כסיף: אני מתנגד באופן נחרץ לשינוי מדיניות, ולא משנה כרגע כנגד מי מדובר, אבל קל וחומר כשמדובר על אוכלוסיה תחת כיבוש, אבל לא רק.

עופר כסיף: אני מתנגד לשינוי מדיניות בגלל שמורה, לצורך העניין, או בעל מקצוע אחר, סרח, או אפילו כמה סרחו.

עופר כסיף: לא משנים מדיניות כוללת.

עופר כסיף: אלא אם כן, וגם פה אני מדבר באופן כללי, מדובר בתופעה שהיא שלילית, וצריך להתמודד איתה.

עופר כסיף: עם דגש על המילה תופעה.

עופר כסיף: זה לא המקרה.

עופר כסיף: ולכן אני גם חושב שכל הרעיון, לאו דווקא שעולה בוועדה, גם מה שפורסם במקומות אחרים, בתקשורת.

שרן השכל: תודה על הדברים.

שרן השכל: בדיוק לשם כך התכנסנו כאן היום, על מנת לבדוק האם זו תופעה, ואיזה דברים לא מתנהלים כראוי.

שרן השכל: ועל כן, כגוף שאמון על פיקוח ובקרה על עבודת הממשלה, תפקידנו כחברי כנסת לקבוע זאת.

שרן השכל: ולא לומר מאליו שהדברים נעשים.

שרן השכל: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: קודם כל אני מבקש לומר שנושא כזה חשוב, אם תאפשרי לחברי הכנסת יותר משתי דקות, מדברים על נושאים שלא מן העניין.

מאיר פרוש: אני רוצה קודם כל לשבח את עובדי משרד החינוך, הם יודעים לעשות עבודה טובה.

מאיר פרוש: אני חושב שאנחנו סוטים מדברים שאנחנו יכולים לעשות, והמשרד יכול לעשות אותם.

מאיר פרוש: כשמדברים על שאלה של אונר"א וכדומה, זו סוגיה בפני עצמה, מספיק מכאיבה, וגם פה יש תיקון.

מאיר פרוש: הארבעים וחמישה אלף שיש בחרדים, ברובם הגדול הם מפוקחים.

מאיר פרוש: זה לא כמו אונר"א.

מאיר פרוש: מה היכולות של המשרד לעשות.

מאיר פרוש: אז אני רוצה לומר שחוק הפיקוח אומר, בפתיחת בית ספר בקשה לרשיון תוגש למנהל הכללי, תכלול פרטים על העניינים המפורטים בסעיף 9.

מאיר פרוש: מה כתוב בסעיף 9 של חוק הפיקוח: לא יתן המנהל הכללי רישיון, ולפי שישה סעיפים: אחד – תכנית הלימודים, מערכת השיעורים ומשך הלימודים.

מאיר פרוש: ההכשרה המקצועית של הסגל, מבנה בית הספר, בטיחות, ציוד.

מאיר פרוש: למשרד יש את הכוח.

מאיר פרוש: מה קורה כאשר משרד יש לו חשש שיש הסטה בבית הספר נגד המדינה?

מאיר פרוש: כתוב – צו סגירה.

מאיר פרוש: המנהל הכללי רשאי לצוות בכתב על סגירת בית ספר אם נוכח שמתקיים אחד מאלה.

מאיר פרוש: מס' 4 – בבית הספר מתקיימת הסתה נגד המדינה.

מאיר פרוש: אני אומר את זה לא כדי שנסגור מחר את בתי הספר.

מאיר פרוש: יש יכולות למשרד לטפל בשאלה שאנחנו מתדיינים עליה כרגע.

מאיר פרוש: גם חוזר מנכ"ל מדבר דברים ברורים.

מאיר פרוש: ב-2016 יצא חוזר מנכ"ל האחרון, שמדבר על דברים ברורים, שאסור להיות מצב שגורמים להסתה בבית הספר וכדומה.

מאיר פרוש: וככה באמת המשרד נוהג.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר, לפני חמש שנים היה פה דיון, הוצאתי את הפרוטוקול שהיה ב-2017, ינואר 2017, היה דיון פה, בעקבות כמה הצעות לסדר היום.

מאיר פרוש: וידידינו לירון ספרד, שנמצא פה גם היום, מה שאז ספרד אמר, לפני כמה שנים, ואני חושב שעל אנחנו צריכים לדבר, לירון ספרד אמר:

מאיר פרוש: אם יש לנו תלונות על משרד ירושלים אז אנחנו יכולים לטפל.

מאיר פרוש: אני חושב שמה שאנחנו צריכים להתמקד זה הנושא הזה.

מאיר פרוש: אני אתן לכם דוגמא, אני אומר את זה כי כדאי שאנחנו נדע איך הדברים האלה עובדים, ומשרד החינוך יודע לעבוד.

מאיר פרוש: אני אתן לכם דוגמא של דו"ח ביקורת של המשרד, שהולך לבדוק בית ספר שהוא מוכר שאינו רשמי, שמקבל רישיון מהמשרד.

מאיר פרוש: הוא צריך לבדוק בטיחות, בריאות וכדומה, כל הדברים האלה.

מאיר פרוש: אז יש טופס, מקוון, שמדבר על תחומי הבדיקה, והמפקח שבא לבדוק בודק אפס זה משהו קטסטרופלי, אחד זה דבר שצריך לתקן אותו במהירות, שניים זה בסדר.

מאיר פרוש: צריכים לתקן אבל לא מייד.

מאיר פרוש: והמפקח בודק.

מאיר פרוש: אתה צריך לענות תשובות.

מאיר פרוש: אני חושב שאנחנו נחטא לאמת אם אנחנו לא ניתן פה מדרגים, גם במזרח ירושלים.

מאיר פרוש: לא שהולכים לסגור בתי ספר במזרח ירושלים.

מאיר פרוש: השאלה מה אנחנו עושים.

מאיר פרוש: בדיוק כמו שהמשרד פועל בדברים אחרים, שהוא נותן למפקחים את העבודה, תלכו, תיכנסו, תבדקו תכניות לימוד.

מאיר פרוש: אי אפשר לתת רישיון לפני שנדע את תכנית הלימודים.

מאיר פרוש: זה בוודאי ייאמר פה שכולנו קראנו, כשאומרים לי שתכנית הלימודים של הפלסטינים, אז אני מבין שכל התכנית הזאת מדברת על הסתה נגד מדינת ישראל.

עופר כסיף: למה אתה אומר את זה?

עופר כסיף: על סמך מה?

עופר כסיף: מה פתאום?

שרן השכל: זה נכון.

שרן השכל: אני ראיתי את ספרי הלימוד חבר הכנסת כסיף.

שרן השכל: ואני מבקשת לא להתפרץ לדבריו.

מאיר פרוש: המפקחים צריכים להיכנס.

מאיר פרוש: אי אפשר לתת בכלל רישיון לפני שבודקים מהי תכנית הלימודים.

מאיר פרוש: לכן אני מציע שיביאו לפה תוך שבועיים את מינהל האכיפה פיקוח ורישוי במשרד שייתן לנו תכנית איך אפשר לעבוד במזרח ירושלים, על ידי הפיקוח.

מאיר פרוש: להפעיל אותו בצורה כזו שנדע איך עובדים בכל בית ספר, ולא לתת את הרישיון לפני שיודעים מה תכנית הלימודים.

שרן השכל: תודה רבה לך חבר הכנסת פרוש.

שרן השכל: חבר הכנסת משה טור פז, בבקשה.

משה טור פז: בוקר טוב גבירתי יושבת הראש, תודה רבה.

משה טור פז: קודם כל אני אומר, רק שנדע את היקף האתגר, מזרח ירושלים, בין ארבעה לחמישה אחוז מתלמידי ישראל.

משה טור פז: כלומר יש לנו כיתה מדומיינת של תלמידי ישראל, אם יושבים בה רק עשרים תלמידים, אז אחד מהם הוא מזרח ירושלמי, ובואו נזכור שרובם לא נמדדים במדדים הבינלאומיים, וכמו שראינו רובם גם לא לומדים בגרות ישראלית.

משה טור פז: בואו נבין את המשמעות של הנתון הזה.

משה טור פז: דבר שני, צריך לומר, וכאן להוריד את הכובע בפני משרד החינוך ומינהל החינוך של העיר ירושלים.

משה טור פז: בשבע שמונה שנים האחרונות קורית דרמה.

משה טור פז: אני יכול לומר מנתונים שאני אספתי.

משה טור פז: ב-2012 היו שני בתי ספר במזרח ירושלים, אני גם יכול להגיד את השמות שלהם, שהגישו לבגרות ישראלית.

משה טור פז: היום אנחנו רואים כאן נתון – כחמישים בתי ספר.

משה טור פז: שניים לעומת חמישים בשמונה שנים.

משה טור פז: כלומר עיריית ירושלים ומשרד החינוך לקחו על עצמם להכניס בגרות ישראלית למזרח ירושלים.

משה טור פז: היו שניים, היום יש חמישים.

משה טור פז: צמיחה של פי עשרים וחמש זה נתון דרמטי.

משה טור פז: היום חמישה עשר אחוז, אני בדקתי את הנתונים בזמנו, זה היה אחוז.

משה טור פז: כלומר פי חמישה עשר תלמידים לומדים היום לבגרות ישראלית.

משה טור פז: היה לי הכבוד, לצד מאיר שמעוני, להיות חלק מהמהלך הזה.

משה טור פז: בהחלט מהלך דרמטי.

משה טור פז: נקודה שלישית, אמר חבר הכנסת פרוש, ואני חושב שהוא צודק.

משה טור פז: יש פה מהלך גדול, שבעיניי הוועדה פה היא בסך הכל זרז.

משה טור פז: וזה כל נושא בתי הספר הפרטיים בישראל.

משה טור פז: שוחחתי עם סמנכ"ל הפיקוח והבקרה, ומתחילים להניע מהלך.

משה טור פז: המהלך הזה הוא מהלך דרמטי, כי המספרים בישראל הם דרמטיים.

משה טור פז: שמונים אלף תלמידים זה נתון שהמנכ"לית מסרה פה, לפני חמש שנים, שמתוכם עשרים אלף הם מזרח ירושלמים.

משה טור פז: אז בואו נבין מה זה אומר.

משה טור פז: זה אומר שאין רשות בישראל, כולל עיריית ירושלים החזקה, שיכולה מהיום למחר לקלוט עשרים אלף תלמידים.

משה טור פז: לסבר את האוזן, ארבעים בתי ספר בממוצע.

משה טור פז: לא מקימים ארבעים בתי ספר מהיום למחר.

משה טור פז: אבל צריך להתחיל איפה שהוא.

משה טור פז: ולכן צודק חבר הכנסת פרוש, צריך להזמין לפה את הפיקוח והבקרה, ולדרוש ממשרד החינוך תכנית, שתעסוק בכל החינוך הפרטי בישראל, לא רק המזרח ירושלמי.

משה טור פז: יש בישראל חינוך רשמי, ומוכר שאינו רשמי.

משה טור פז: שניהם מכובדים, לשניהם יש מקום.

משה טור פז: נקודה אחרונה, לפני ארבע שנים העברנו, במינהל החינוך של עיריית ירושלים, בראשית 2017 סקר ששאל את תושבי מזרח ירושלים איזה בגרות אתם רוצים.

משה טור פז: התחלנו מתשעים ותשעה אחוז שלומדים בגרות פלשתינית.

משה טור פז: שאלנו מי רוצה.

משה טור פז: קרוב לחמישים אחוז, ארבעים ושבעה אחוז אמרו אנחנו רוצים בגרות ישראלית.

משה טור פז: אז שוב, היינו באחוז, ארבעים ושבעה אחוז אמרו שהם רוצים, היום הגענו לחמישה עשר אחוז.

משה טור פז: זה אומר שאם שואלים את התושבים מה הם רוצים יש עדיין מקום לפי שלוש.

משה טור פז: ייאמר לזכותם, מדינת ישראל, עיריית ירושלים, משרד החינוך, נרתמו למהלך הזה.

משה טור פז: זה מהלך בן חמש שנים, במשרד החינוך שלוש שנים.

משה טור פז: זה מהלך דרמטי.

משה טור פז: מה ועדת החינוך צריכה חוץ מלהילחם בחינוך הפרטי, היא צריכה לעודד את משרד החינוך לתקצב את המשך תכנית החומש, כדי שהמהלך הזה ימשיך.

משה טור פז: יש לדבר הזה משמעויות דרמטיות.

משה טור פז: אומר כאן המוביל בעיריית ירושלים, אנחנו בונים אלף כיתות.

משה טור פז: אבל מה שצריך במזרח ירושלים לבדה זה יותר מאלף כיתות.

משה טור פז: עכשיו יש פה בעיות של קרקעות, עסקתי בזה, יש פה בעיות של שכירות מבנים.

משה טור פז: כששוכרים מבנה לבית ספר מי שמשלם את זה זה עיריית ירושלים.

משה טור פז: לשכור מבנה לבית ספר, תתקן אותי ציון אם אני טועה, בין שניים לשלושה מיליון ככה.

משה טור פז: אז בואו נבין, זה מה שהעירייה לוקחת על עצמה.

משה טור פז: לכן אני חושב שהמקום של ועדת החינוך פה, מלבד המלחמה בפרטי, שהיא מלחמה כללית, היא לעודד ולחזק ולהגדיל את מהלך הגדלת המשילות במזרח ירושלים.

משה טור פז: הבגרות הישראלית, רק למי שרוצה, כאמור יש עוד פי שלוש ממה שיש היום.

משה טור פז: והקצאת המשאבים, למחוז ולעירייה, כדי שהם יוכלו לעמוד במשימה.

משה טור פז: תודה.

שרן השכל: תודה על הדברים.

שרן השכל: חבר הכנסת שיין, בבקשה.

יוסף טייב: תודה רבה גבירתי היושבת ראש.

יוסף טייב: כמו כל דיון, אנחנו רואים שיש שני קצוות.

יוסף טייב: אחד אומר – כיבוש אסור בכלל לישראל להיות שם.

יוסף טייב: כל דבר שישראל עושה לא טוב.

יוסף טייב: שניים – חבר הכנסת בן גביר, כל מה שישראל עושה שם זה רק באיצטלא של טרור, וזה כן הלאה.

יוסף טייב: והמציאות לגמרי שונה.

יוסף טייב: מי שעסק במזרח ירושלים, לרבות ממשלות ישראל, ממשלת הליכוד שעסקה במזרח ירושלים, הכניסה מאות מליוני שקלים לתוך מערכות החינוך, מתוך כוונה של אינטגרציה, תוך דיון של אנשים בעיריית ירושלים.

יוסף טייב: היה גם דו"ח דוד קורן, שאתה אמרת דוד, שתי המגמות, ב-2015 נכתב הדו"ח הזה, שאנחנו על שתי מגמות – ישראליזציה או איסלמיזציה.

יוסף טייב: זאת אומרת שהמציאות תמיד תמיד טופחת על פני האידיאולוגים הקיצוניים, שאין להם מושג מה קורה בשטח, אלא רק סיסמאות.

יוסף טייב: עכשיו מה קורה בשטח, אני גם הייתי מעורב, בתור חבר הות"ת.

יוסף טייב: גם הות"ת נתן מאתיים שלושים מיליון שקל, ואותי שלחו כנציג הות"ת למזרח ירושלים לראות מה קורה.

יוסף טייב: יש צמא גדול בקרב מרבית ערביי מזרח ירושלים להיכנס לתוך המערכות.

יוסף טייב: הם חיים כאן, הם רוצים לעבוד כאן, הילדים והנוער רוצים להשתלב בחברה הישראלית.

יוסף טייב: אני נסעתי בזמנו לכל מיני מקומות לראות מה קורה בלימודים של ראיית חשבון, דרך מערכות קריית אונו וכן הלאה, להבין מה קורה.

יוסף טייב: ולכן יש פה שאלה של מגמה שדיבר עליה ידידי היקר חבר הכנסת טור פז קינלי.

יוסף טייב: מדינת ישראל טוענת, ואני טוען ובצדק, אנחנו הרי השליטים הריבוניים במזרח ירושלים, וכך צריך להיות לעד.

יוסף טייב: עיר שחוברה לה יחדיו.

יוסף טייב: בתוך המסגרת הזאת יש לנו אחריות לאומית שהמערכת החינוכית תהיה ברמה הכי גבוהה, ושתהיה אינטגרציה ברמה הכי גבוהה.

יוסף טייב: ולא ניתן להפקיר את המערכת הזאת.

יוסף טייב: בתוך הדבר הזה אנחנו רואים מגמות פנימיות של הכרה, שזה הדבר הרצוי.

יוסף טייב: אנחנו נמצאים כבר עשרות רבות של שנים, שבעה עשורים, מאז שהמציאות במזרח ירושלים השתנתה.

יוסף טייב: משרד החינוך לקח את הפיקוד רק בשנים האחרונות, ונברך על כך, למרות ששאלתי שאלה למה לקח כל כך הרבה זמן.

יוסף טייב: אני לא נכנס למה, זה לא משנה, אנחנו בדרך.

יוסף טייב: המגמה שנצפית, גם אחוזי העלייה בבגרות, כל אותם דברים, מראים לנו דווקא על מגמה חיובית.

יוסף טייב: ותמיד יהיו עשבים שוטים, וכל מיני מגמות שציין אותן ד"ר קורן.

יוסף טייב: לכן אני חושב, המסר של גבירתי יושבת ראש הוועדה הוא מאוד חשוב.

יוסף טייב: ישראל, מזרח ירושלים חלק אינטגרלי, צריך שמערכות החינוך יהיו מפוקחות.

יוסף טייב: צריך שמערכות החינוך יקבלו את התקציבים כפי שהן מקבלות.

יוסף טייב: צריך שלא יהיו לנו בשוליים כל מערכות, למרות שזה קיים גם בתוך המערכת הישראלית היהודית, כמו שיודעים.

יוסף טייב: מוכר אבל לא מפוקח.

יוסף טייב: יש לנו המון דברים כאלה.

יוסף טייב: ולכן הדבר הזה צריך להתהדק.

יוסף טייב: אבל בהחלט צריך לציין את המגמה החיובית, של אינטגרציה, דרישה להכללה, שהיא מהגיל הרך הולכת עד לכיוון של האקדמיה.

יוסף טייב: ששם בהחלטה גם, אם אתם תסתכלו, מה שקורה במכללת הדסה, במכללת עזריאלי, באונ' העברית, אנחנו רואים מגמות מרחיקות לכת בכל התהליכים האלה של השילוב של מזרח ירושלים עם מערבה.

יוסף טייב: אלה הן מגמות מבורכות.

יוסף טייב: תמיד כמובן צריך לשים לב, אפשר לעשות יותר טוב, וצריך לעשות יותר טוב, וצריך לחשוב סטרוקטורלית את כל הדברים האלה.

יוסף טייב: וכל הקלישאות, זה פשוט חלק מתוך שיח שלא נגמר, ואין לו שום ממש.

יוסף טייב: והוא ממש לא נוגע באנשים.

יוסף טייב: הוא נוגע רק בקיצוניים, מדליק אותם, מדליק את הרוח שלהם, אבל לא אומר מאומה על מגמות השטח שמתחוללות בתוך מזרח ירושלים.

שרן השכל: תודה רבה לך חבר הכנסת יוסי שיין.

שרן השכל: חברת הכנסת אימאן חטיב, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב, אני אתחיל בנקודת המוצא, ואני חושבת שכן נקודת המוצא שלי, יש חלוקים לגביה.

אימאן ח'טיב יאסין: בשבילי אל קודס היא תמיד תהיה ערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: וזאת מציאות שיש בה גם הכרה מדינית, ועדיין אין פתרון.

אימאן ח'טיב יאסין: ואני מקווה שהפתרון באמת יבוא, ויהיה שלום, ויהיו כאן שתי מדינות.

אימאן ח'טיב יאסין: ומזרח ירושלים תהיה שייכת לאן שהיא צריכה להיות.

איתמר בן גביר: לאיזו מדינה את תהיי שייכת?

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להתעסק בנושא של החינוך, ואני חושבת, קודם כל, בגלל המציאות המדינית, הפוליטית, הנמצאת במזרח ירושלים, יש זכות בסיסית להגדרה עצמית.

אימאן ח'טיב יאסין: ואנחנו שומעים כאן שאנשים רוצים להיות בתוך מערכת חינוך ישראלית, ולהגיש בגרויות, ולהשתלב.

שרן השכל: יש לי שאלה, אבל שאלה כנה.

שרן השכל: אם היום היינו הולכים לתושבי מזרח ירושלים ואומרים להם חבר'ה, תוותרו על תעודת הזהות הכחולה, תמורת להיות תושבים פלשתיניים בלבד.

שרן השכל: את חושבת שהם היו רוצים לוותר על האזרחות הישראלית?

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא מוסמכת לענות במקומם, ולא יודעת את התשובה.

אימאן ח'טיב יאסין: בגלל זה אני אמרתי שזה זכות הגדרה עצמית, כבוד היו"ר.

אימאן ח'טיב יאסין: זו זכות בסיסית של האדם עצמו.

אימאן ח'טיב יאסין: הם היו שם גם לפני קום המדינה.

אימאן ח'טיב יאסין: אז אני לא רוצה להיכנס עכשיו לסוגיה הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לדבר עכשיו ספציפית על הנושא של החינוך.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שגם אם אנחנו רוצים לדבר על החינוך אנחנו צריכים לדבר במושגים של חינוך, ולא של משילות ולא של פיקוח.

אימאן ח'טיב יאסין: בכלל המושג של פיקוח בשבילי, אני תמיד אמרתי, גם בתוך מערכת החינוך, בתוך ישראל, צריך לדבר על הדרכה, צריך לדבר על ערכים, צריך לדבר על שותפות.

אימאן ח'טיב יאסין: ולא לדבר במושגים שהם משסעים, מפלגים.

אימאן ח'טיב יאסין: ולכן הסוגייה הזאת, אני חושבת שיש מקום ראוי באמת לבחון אותה מהמקום של חינוך נטו.

אימאן ח'טיב יאסין: מי שרוצה להיות בתוך מערכת החינוך הישראלית, ברוך הבא.

אימאן ח'טיב יאסין: מי שלא רוצה, אז שיישאר במקום שהוא נמצא.

שרן השכל: תראי, אימאן, אני רוצה לומר משהו.

שרן השכל: על, בואי נקרא לזה יכולת בחירה והגדלת פערים.

שרן השכל: שימי לב, בסופו של דבר כרטיס הכניסה, לחבר'ה צעירים, לילדים, לתוך העולם הבוגר, תלוי המון בחינוך שהם מקבלים.

שרן השכל: כלומר כרטיס הכניסה לאוניברסיטה, למקצועות נחשקים.

שרן השכל: איך הם יוכלו לממן את הבית אחר כך.

שרן השכל: האם הם יהיו מובטלים או האם תהיה להם תעסוקה.

שרן השכל: האם הם יעבדו כפועל בניין או האם הם יעבדו כהייטקיסט.

שרן השכל: יש לזה משמעויות אדירות.

שרן השכל: כשמכניסים פוליטיקה לתוך מערכת החינוך ככה זה נראה.

שרן השכל: ארבעים אחוז מתוך אלו שלומדים יש להם בגרות.

שרן השכל: תשעים אחוז לומדים במערכת החינוך הפלסתינית.

שרן השכל: ואחר כך מה קורה, יש אבטלה.

שרן השכל: ברשות הפלשתינית לדעתי ארבעים או חמישים אחוז בקרב הצעירים, כולל אלה עם תארים, מובטלים.

שרן השכל: אז כשאת מכניסה את הפוליטיקה, ואת אומרת תבחרו.

שרן השכל: תבחרו בין זה לבין זה.

שרן השכל: אנחנו רואים מה קורה.

שרן השכל: בסופו של דבר הם רוצים.

שרן השכל: הם מעוניינים בזה.

שרן השכל: אנחנו רואים שהאיכות היא איכות ירודה ונמוכה.

שרן השכל: זה מעגל קסמים כזה שאנחנו תוקעים אותם בדיוק בפנים.

שרן השכל: וזה מגדיל את השנאה, זה מגדיל את האיבה, וזה מגדיל את המלחמה בינינו.

שרן השכל: חייבים להבין את זה.

שרן השכל: בגלל זה חייבים לשים את הפוליטיקה פה בצד.

שרן השכל: יש מערכת חינוך שהיא מפוקחת.

שרן השכל: יש מערכת חינוך לתלמידים הערבים במדינת ישראל.

שרן השכל: בשפה הערבית.

שרן השכל: מערכת חינוך איכותית.

שרן השכל: יש מורים במגזר הערבי, שעברו את כל ההכשרות של משרד החינוך.

שרן השכל: לדעתי שנים עשר או שישה עשר אלף.

שרן השכל: יש ועדה שדנה בזה.

שרן השכל: למה שאותם מורים שעברו את ההכשרה, הכשרה איכותית של משרד החינוך, לא ילכו ללמד את התלמידים האלה.

שרן השכל: למה צריך למצוא כל מיני כאלו עם תעודות כאלה ואחרות מהירדן או מהרשות, שאין להם את ההכשרה.

שרן השכל: שהם לא מסוגלים לתת לילדים האלה את הכלים האלה.

שרן השכל: למה, בגלל הפוליטיקה?

שרן השכל: אני לא מקבלת את זה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני שמעתי אותך, תרשי לי להשלים את הדברים שלי.

אימאן ח'טיב יאסין: אלף, אנחנו לא באנו והצגנו את הנושא שאנחנו באנו לבחון מה יותר טוב מבחינת חינוך.

אימאן ח'טיב יאסין: זו לא הסוגיה.

שרן השכל: אבל הנתונים מדברים בעד עצמם.

אימאן ח'טיב יאסין: זו לא היתה הסוגיה.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר השני, אנחנו גם לא יכולים להשוות את הסטטוס של התלמידים הערבים האזרחים במדינת ישראל לסטטוס של התלמידים הערבים במזרח ירושלים.

אימאן ח'טיב יאסין: זה שני דברים שונים.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יעזור.

שרן השכל: אז בואו נשאיר אותם שם, בתוך המעגל האלים הזה,

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא אמרתי ככה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אומרת שיש סוגיה מדינית שצריכה לבוא על פתרונה.

אימאן ח'טיב יאסין: ואם אנחנו באמת רוצים לחשוב על כך להיטיב עם החינוך הערבי במזרח ירושלים אז זה משהו אחר.

שרן השכל: למיטב ידיעתי הסוגייה המדינית לא תיפתר בארבע השנים הקרובות לפחות.

שרן השכל: ולכן לעצום את העיניים לדעתי יהיה טעות.

שרן השכל: אבל תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: חברת הכנסת אורית סטרוק בבקשה.

אורית סטרוק: קודם כל עוד לא נעמר כאן, אז אני אומרת, תודה רבה לך גבירתי יושבת הראש על עצם היוזמה של הדיון החשוב הזה.

אורית סטרוק: אני חושבת שהדיון הזה צריך להיות רק פתיח לסדרה של דיונים.

אורית סטרוק: ואני רוצה בהקשר זה להגיד כמה דברים.

אורית סטרוק: אני חושבת קודם כל, שאנחנו לא יכולים לדבר גבוהה גבוהה על חינוך פרטי לעומת חינוך רשמי, או מוכר שאינו רשמי.

אורית סטרוק: לא על זה מדובר.

אורית סטרוק: עם כל הכבוד.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים על חינוך שבמקרה הטוב במרכאות הוא חינוך של הרשות הפלשתינית, שהיא רשות רצחנית, עויינת למדינת ישראל, שמשלמת משכורות למחבלים, לבין חינוך עוד יותר גרוע, של אונר"א, או של הוואקפ.

אורית סטרוק: ובהקשר הזה אני רק רוצה להגיד שלפני פחות משנה, בינואר האחרון, הקודם, היה בבית ספר לבנות של הוואקפ בירושלים, היה אירוע חגיגי, היה יום השאהיד.

אורית סטרוק: תערוכה לכבוד השאהידים.

אורית סטרוק: אז אנחנו לא יכולים לדבר, חברתי יושבת הראש, רק על השאלה אם יש בגרויות, או אין בגרויות, יש מעגל עוני או אין מעגל עוני.

אורית סטרוק: חינוך פרטי או חינוך רשמי.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים קודם כל על חינוך עויין למדינת ישראל.

אורית סטרוק: ואת הדבר הזה בראש ובראשונה צריכים להכרית.

אורית סטרוק: להביא את זה לסוף.

אורית סטרוק: זה נכון, אני יודעת שעושים מהלך מאוד יפה בשנים האחרונות בעיריית ירושלים, אני חושבת שבהחלט יש לברך על ההתקדמות היפה שהיתה, ואני חושבת, אם אני לא טועה, שמי שיזם וקידם ודחף זה דווקא חברך לסיעה, השר אלקין בזמנו.

אורית סטרוק: זו היתה יוזמה שלו.

אורית סטרוק: אז למרות שאני משני צידי המתרס הפוליטי על זה אני חושבת שצריך לברך, על היוזמה היפה.

אורית סטרוק: וגם עשו עבודה יפה.

אורית סטרוק: אבל זה עדיין רחוק מאוד, מאוד, ממה שצריך.

אורית סטרוק: וצריך לבדוק גם את נושא החינוך הבלתי פורמלי.

אורית סטרוק: אני מאוד הייתי רוצה לשמוע נתונים על מה שקורה בחינוך הבלתי פורמלי, זאת אומרת בשעות אחר הצהריים התלמידים עם עמותות ששוטפות אותם בשטיפת מוח אנטי ישראלית פלשתינית.

אורית סטרוק: וצריך לברר, אגב, לא רק בירושלים, אנחנו שמענו בסיור האחרון שהיינו בנגב בוועדה לבטחון פנים, ברשות חברת הכנסת מירב בן ארי, שמענו על בעיה קשה, שמורים בדואים ישראלים בנגב, גבירתי, בוחרים את ההכשרה המקצועית שלהם באוניברסיטאות, במכללות, בחברון, ובביר זית, וחוזרים עם המטען הזה.

אורית סטרוק: ועל פי תכנית הלימודים הישראלית, כביכול, אבל עם המטען הפלסטיני העויין בישראל מחנכים את הילדים הבדואים בנגב.

אורית סטרוק: גם בזה צריכים לטפל.

אורית סטרוק: ואני חושבת שאנחנו לא יכולים להעלים עין ולהעמיד פנים כאילו מדובר כאן רק על שאלה של רמת החינוך, והיכולת לעמוד בבגרויות, שזה גם חשוב.

אורית סטרוק: אני לא מזלזלת.

אורית סטרוק: אבל אנחנו מדברים קודם כל על זה שבמערכת החינוך, שתחת פיקוחנו ואחריותנו, מחנכים לשנאת ישראל.

אורית סטרוק: ועל זה אני מבקשת ממך מאוד, ואני אודה מאוד אם תקיימי סדרת דיונים, כדי שאפשר יהיה לטפל בזה טיפול שורש.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: חבר הכנסת בן גביר, בבקשה.

איתמר בן גביר: תודה רבה גבירתי היושבת ראש על הדיון החשוב הזה.

איתמר בן גביר: אני מצטרף לדברי חברתי, שזה צריך להיות פתח לדיונים רחבים.

איתמר בן גביר: חבל שחבר הכנסת שיין הלך, כי הוא בא והכליל את הטענות שלי ואמר בן גביר מדבר על כולם טרוריסטים.

איתמר בן גביר: אז לא, אני לא חושב שכולם טרוריסטים.

איתמר בן גביר: אבל אני כן יוצא מהדיון הזה מאוד מוטרד.

איתמר בן גביר: ואני מדבר בעיקר עליכם.

איתמר בן גביר: כי בואו נאמר את האמת, זה כבר לא השבעה בתי ספר של אונר"א, וזה גם לא בתי הספר רק של החינוך הפרטי, שזה גם המון תלמידים, עשרים אלף תלמידים.

איתמר בן גביר: אפילו לא רק אלה שמשתייכים למוכר שאינו רשמי, כי כשאני שומע אתכם, הדרג המקצועי, שאומר לנו בצורה ישירה וחד משמעית, אנחנו מתעסקים בפדגוגיה, אבל לא מתעסקים בעניין של תמיכה בטרור, של תופעות כמו שאורית הזכירה, של טקסים בתוך בתי הספר של רצח יהודים, אז בסדר.

איתמר בן גביר: בסוף יצאו לנו תלמידים במזרח ירושלים, חמש יחידות, בסדר, יהיו גאונים, מתמטיקה ואנגלית.

איתמר בן גביר: אבל חלקם לומדים במקומות של רצח.

איתמר בן גביר: כי מחנכים אותם לרצוח.

איתמר בן גביר: והטריד אותי גם מאוד לשמוע, גבירתי היושבת ראש, את האמירה כאן, שאנחנו מקבלים מידע אז אנחנו בודקים.

איתמר בן גביר: אבל מה כשלא מקבלים מידע?

איתמר בן גביר: של מי התפקיד?

איתמר בן גביר: אז אני לא אומר שזה רק אתם, זה בטח לא רק אתם, זה גם לא רק במשמרת הזאת, אני מסכים לגמרי.

איתמר בן גביר: אבל אני חושב שחייבים כאן להביא את נציגי המשרד לבטחון פנים, אולי גם אנשי השב"כ, אולי גם אנשים נוספים במערכת הבטחון הישראלית, כדי שבאמת כולם ישבו בשולחן אחד ויתנו לנו הסברים.

איתמר בן גביר: כי כשאנחנו שומעים את הדברים הללו אנחנו יוצאים מאוד מאוד מוטרדים.

איתמר בן גביר: ובסופו של דבר מחנכים אותם לרצוח יהודים באשר הם יהודים.

איתמר בן גביר: המחבל הזה, המורה הזה, חינך אותם להרוג יהודים באשר הם יהודים.

איתמר בן גביר: לא רק דתיים, לא רק מתנחלים.

איתמר בן גביר: אלה יהודים.

איתמר בן גביר: ואנחנו חייבים, חייבים, חייבים לברר מי אחראי, ומה עושים.

איתמר בן גביר: כי מה שאני שומע מכם, אני יוצא מכאן בתחושה שאף אחד לא אחראי.

איתמר בן גביר: ואין מי שייתן את התשובות.

איתמר בן גביר: זה שהמשטרה באה ונותנת את התשובה, גבירתי יושבת הראש, שמעתי את התשובה של המשטרה, זה לא קשור אליהם, הם לא באים.

איתמר בן גביר: מה הולך כאן?

איתמר בן גביר: אז הכל נפל בין הכסאות?

איתמר בן גביר: אז בסופו של דבר יש טרוריטסים שנכנסים לבתי הספר, מחנכים את התלמידים לרצוח, ואין מי שיפקח?

איתמר בן גביר: מה קרה לנו?

איתמר בן גביר: איפה, אנחנו הרי מדינת ישראל, עם כל היכולות, שחבר הכנסת פרוש, שהיה סגן שר חינוך, אומר ומכיר של משרד החינוך.

איתמר בן גביר: עם כל היכולות של המשטרה.

איתמר בן גביר: זה להגיע לכאן, ובעצם להבין שאין דין ואין דיין.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: קודם כל נקבל תשובות.

שרן השכל: יש גם כמה שאלות שנוספו תוך כדי.

מאיר פרוש: מאיפה בא המחבל הזה, באיזה בית ספר הוא עבד?

ליאון ספרד: מבית ספר מוכר שאינו רשמי.

שרן השכל: מוכר שאינו רשמי.

שרן השכל: לא פרטי.

ליאון ספרד: אני אסביר, זה חשוב לומר.

ליאון ספרד: כל עובד הוראה שמועסק במערכת החינוך עובר תהליך של בדיקות.

ליאון ספרד: גם של בדיקות שהוא בעל ההשכלה הנדרשת, הפדגוגית כמובן, וגם בהחלט בדיקות מידע פלילי.

שרן השכל: אז אני רוצה שניגע בשתי הבדיקות האלה.

שרן השכל: דבר ראשון הבדיקות הפליליות.

שרן השכל: האם הבדיקות שלכם עוברות גם דרך שב"כ?

ליאון ספרד: לא.

ליאון ספרד: הבדיקות עוברות לפי הסמכה בחוק.

ליאון ספרד: הסמכה בחוק שיש למשרד החינוך לבדוק את המרשם הפלילי.

ליאון ספרד: אם לצורך העניין אדם עבר עבירת בטחון, בהחלט הדבר יבוא בחשבון בשאלת מתן אישור העסקה.

שרן השכל: האם אותו מורה עבר עבירה פלילית לפני כן?

שרן השכל: האם היה לו עבר פלילי?

ליאון ספרד: לא.

איתמר בן גביר: אבל הוא היה שייך לחמאס.

איתמר בן גביר: זו תמיכה בארגון טרור.

שרן השכל: אבל האם בעצם נרשמה עבירה, זו שאלה.

ליאון ספרד: כל עובד הוראה במערכת החינוך, הן הרשמית והן הלא רשמית, נבדק בדיקה מלאה.

ליאון ספרד: ובבדיקה הזאת בודקים את כל המידע הפלילי.

ליאון ספרד: אנחנו מדברים על תיקים פתוחים תלויים ועומדים, מה שנקרא ממתין לבירור דין, תיק פתוח, חקירה פלילית, כתב אישום או הרשאה.

ליאון ספרד: תיקים סגורים אנחנו לא יכולים לראות.

ליאון ספרד: אין לנו הסמכה בחוק.

ליאון ספרד: אבל ברגע שיש הרשאה כזאת, אני רק יכול לספר על מקרים שמגיעים, המון,

שרן השכל: במידה ואתם רוצים עכשיו לבדוק, להעביר את המורים דרך שב"כ גם כן, האם נדרש תיקון חקיקה או תיקון תקנה?

ליאון ספרד: אני מאמין שכן, הדבר דורש תקינה משפטית, גם של משרד המשפטים.

ליאון ספרד: הדבר דורש תקינה.

ליאון ספרד: אבל אני יכול להגיד דבר כזה גבירתי, אם יש מידע אודות אדם מסויים, כמובן מידע בטחוני, אז בהסמכה ובהליך תקין מועבר החומר, ובהחלט היו מקרים שבהם נשללו אישורי העסקה לעובדים, במערכת החינוך הלא רשמית, יש אפשרות לפי חוק פיקוח, יש את סעיף 16.ב.3 שמדבר על מי שהוכח שיש בהתנהגותו משום השפעה מזיקה על תלמידים, ובהחלט נשללו אישורי העסקה.

ליאון ספרד: ואם מדובר בעובד מדינה חלילה אז גם אז, יש אפשרות לפי חוק שירות המדינה להפסיק את עבודתו של אותו אדם באמצעות פנייה לבית הדין למשמעת, קיום הליכים משפטיים נדרשים.

ליאון ספרד: כלומר למשרד החינוך יש את הכלים המינהליים להפסיק עבודה, לפטר אנשים, כשיש מידע פלילי או מידע בטחוני אחר, שמצדיק סיום העסקה שלהם.

שרן השכל: בואו נדבר על המבחן השני, שזה המבחן של ההכשרה.

שרן השכל: מסמך פה שהגיע לידיי מהממ"מ מראה שבעצם עשרים ושתיים אחוז מהמורים במגזר הערבי מקבלים תעודת הסמכה מחו"ל.

שרן השכל: אני מניחה שחו"ל, תקנו אותי בממ"מ, חו"ל נחשב גם הרשות הפלשתינית.

שרן השכל: אין לנו חיתוך כמה בעצם ברשות וכמה במדינות אחרות.

שרן השכל: עשרים ושניים אחוז, כלומר חמשת אלפים חמש מאות מורים, קיבלו הסמכה שלא במכללה רשמית.

אורית סטרוק: שרן, לקרוא לרשות הפלשתינית חו"ל, במקום לקרוא לזה רשות עויינת, קודם כל זה בארץ ישראל, זה לא חו"ל.

אורית סטרוק: זו מדינת אוייב מבחינת ההזדהות.

שרן השכל: זה מבחינת הנתונים, ככה הממ"מ כתב לנו את זה במסמך.

אורית סטרוק: זו רשות אוייבת עויינת למדינת ישראל, ושם הם מקבלים את ההכשרה ובאים ללמד בבית ספר.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: אני מנסה להבין,

ליאון ספרד: כל מורה עם תעודה זרה עובר הליך, יש אגף שנקרא הערכת תארים ודיפלומות.

ליאון ספרד: וכל אדם שבעצם ההשכלה שלו נשענת על השכלה מחוץ למדינת ישראל, בין אם זה אוניברסיטה באוסטרליה ובין אם זו מכללה ברשות הפלשתינית, עובר הליך סדור של בחינת המידע, הם הליכים ונהלים סדורים.

ליאון ספרד: ועל בסיס זה בהחלט ניתנת אפשרות ללמד.

שרן השכל: מה היא בחינת המידע?

ליאון ספרד: יש נהלים מפורטים בעניין הזה, ואני אשמח להעביר לגבירתי בהמשך.

מאיר פרוש: אני רק אשאל עוד שאלה, המחבל, בצוואה שלו, הוא כותב שהוא דיבר עם התלמידים והתלמידות.

מאיר פרוש: מישהו ממשרד החינוך הלך לבדוק מה קורה בבית הספר שם?

מאיר פרוש: האם נמשכת שם ההסתה נגד המדינה?

שרן השכל: זו גם כן שאלה מאוד מאוד חשובה.

שרן השכל: משרד החינוך, האם לאחר המקרה, פיגוע הטרור שהיה בשבוע שעבר, האם נשלח מפקח של משרד החינוך לבית הספר על מנת באמת לבוא, לשוחח עם התלמידים, על מנת לראות את האוירה, המורים האחרים, שירות פסיכולוגי אולי שידבר עם התלמידים עצמם, לראות שאותה תפיסת עולם והשקפת עולם בעצם לא עוברת, לא נחגגת בקרב הדור הצעיר שם?

מאיר שמעוני: קודם כל התשובה היא חיובית.

מאיר שמעוני: מפקח היה שם, היה שם שירות פסיכולוגי, בשיתוף עם העירייה.

שרן השכל: מה הממצאים שהגיעו?

מאיר שמעוני: יש תחקיר בעניין הזה, שמתבצע.

מאיר שמעוני: שכרגע מן הסתם הוא לא מונח אצלי.

מאיר שמעוני: אבל בהחלט בכל אירוע, וגם טרום אירוע, מפקחים נמצאים בשטח, בתוך בתי ספר, גם לא רק כשיש איזו שהיא התראה על איזו שהיא הסתה, או אירועים כאלה ואחרים.

מאיר שמעוני: בטח ובטח כשיש אירוע חמור כמו שהיה בעניין הזה.

מאיר שמעוני: כך שבהחלט התשובה כן.

מאיר שמעוני: היו שם, יש בדיקה משותפת עם העירייה.

מאיר שמעוני: כי המורה היה עובד של העירייה.

מאיר שמעוני: בבעלות העירייה, בית הספר הוא בבעלות העירייה.

מאיר שמעוני: ולכן אנחנו נמתין לתוצאות הבירור והתחקיר של האירוע עצמו.

שרן השכל: הוועדה מבקשת לתת לחברי הוועדה את הדו"ח על מנת שנוכל לעיין בו.

אורית סטרוק: אנחנו יכולים לבקש שיתנו לנו נתונים גם על החינוך הבלתי פורמלי?

אורית סטרוק: אני יודעת על עמותות, למשל עמותות כמו החזון הפלשתיני, בקטע הבלתי פורמלי אחרי שעות הלימודים בבתי הספר.

מאיר שמעוני: אני יכול לציין, חברת הכנסת סטרוק, שכל מה שהצגתי מבחינת הפעילות הבלתי פורמלית, שלפני שלוש שנים היו בודדים, היום יש קרוב לעשרים אלף ילדים שנמצאים בפעילות.

מאיר שמעוני: הם נמצאים בפעילות רשמית משותפת של העירייה ושל משרד החינוך.

מאיר שמעוני: לצד זה, יש מן הסתם גם פעילויות של גורמים נוספים, שכמו בחינוך הפורמלי, מפוקחים או לא מפוקחים, מה שהוצג כאן קודם.

מאיר שמעוני: אבל צריך להציג שהכמות, רוב הילדים שמשתתפים הם משתתפים בפעילות הבלתי-פורמלית הרשמית של המשרד, בתאום עם העירייה.

שרן השכל: כל הארגונים שנכנסים לתוך בתי הספר עוברים את הסקירה?

שרן השכל: נראה שבעקרון לבתי הספר בכל מקום ומקום ארגון שרוצה להיכנס לבית ספר ולדבר, למעשה אמור לעבור מספר קריטריונים.

ליאון ספרד: בהחלט.

ליאון ספרד: חייב לעבור את המאגר הירוק, יש חוזר מנכ"ל, שמסדיר מה שנקרא כניסה של תכניות שבבתי הספר רוצים להזמין אותם, באמצעות מאגר תכניות שנערך.

שרן השכל: אם אתם יכולים לשלוח לנו את המאגר של הנתונים שמותרים לכניסה?

ליאון ספרד: הוא מפורסם באינטרנט.

שרן השכל: הממ"מ, תוכלו להעביר לי בבקשה את הרשימה של הארגונים שמפורסמים שמותרים לארוח בבתי הספר במזרח ירושלים בבקשה?

ליאון ספרד: זה מאגר ארצי, זה לא מאגר שמכוון למזרח ירושלים.

ליאון ספרד: אין מאגר למזרח ירושלים.

ליאון ספרד: מערכת החינוך במזרח ירושלים היא חלק ממערכת החינוך ששייכת למערכת החינוך כולה.

ליאון ספרד: ועל כן המאגר הוא מאגר אחד.

שרן השכל: האם הם נדרשים לבקש אישור לפני כן, או אם יש ארגון הם פשוט יכולים להגיע אם הוא נמצא במאגר?

ליאון ספרד: אני אסביר, כל בקשה לכניסה לבתי ספר לתכניות חינוכיות בעצם, אמורות לעבור דרך רישום במאגר, תיאור של הדברים, יש שם גם חוות דעת של מנהלים אחרים שהתכנית התארחה אצלם בבית הספר.

ליאון ספרד: אם מגיע למשרד החינוך מידע על כניסה של ארגון שאסור לו להיכנס לבית הספר, בהחלט המשרד עושה בירור, בוחן את הדברים, ובמקרה הצורך יכול אפילו בתוך המאגר, יש מה שנקרא תכניות אדומות – גופים שאסור להם להיכנס למוסד חינוך, בגלל שהתכנית היא לא מותאמת, חס וחלילה יש שם תכנים לא חוקיים, וכו'.

שרן השכל: יש לנו המון דוברים שהגיעו להציג כמה דברים בפני הוועדה.

שרן השכל: שאלה חשובה, כמה מפקחים יש למשרד החינוך במזרח ירושלים?

מאיר שמעוני: יש היום קרוב לעשרים, ללא המדריכים.

שרן השכל: יש תלמידים שלא מגיעים לבית הספר.

אורית סטרוק: אנחנו לא מדברים על מאות, אז אפשר להגיד מספרים מדוייקים.

שרן השכל: הם אמרו עשרים מפקחים.

מאיר שמעוני: כי כשאת אומרת מפקח, יש מפקח כולל, ויש מפקח מקצועי, ויש מפקחת על הייעוץ, יש כל מיני.

שרן השכל: אלה שמפקחים שאותם תלמידים אכן מגיעים לבית הספר, ולא נעדרים,

מאיר שמעוני: זה מפקח ביקור סדיר.

מאיר שמעוני: יש ממונה מפקחת ביקור סדיר, ויש ממונה למניעת נשירה.

ליאון ספרד: קציני הביקור הסדיר הם עובדי עיריית ירושלים.

שרן השכל: כמה יש לכם למזרח ירושלים?

ליאון ספרד: יש לנו ארבעה או חמישה קציני ביקור סדיר בירושלים.

ליאון ספרד: היה קושי גדול לגייס קב"סים במזרח ירושלים, בעיקר בגלל התנאים והשכר.

ליאון ספרד: בשנים האחרונות יש עלייה.

מאיר שמעוני: רק רגע, בשביל לנסות לעשות סדר, יש את הקב"סים שהם נמצאים ברשות, שהם נמצאים בשטח, זה מטעם עיריית ירושלים.

מאיר שמעוני: ויש מפקח ביקור סדיר שממונה על זה.

מאיר שמעוני: יש אחד כזה בכל מחוז.

מאיר שמעוני: לזה התכוונתי.

ליאון ספרד: אחת הנקודות, אם אפשר להוסיף בנקודה הזו, אנחנו בשנים האחרונות הכנסנו לבתי הספר במזרח ירושלים, יש לנו היום למעלה משבעים עובדים סוציאליים, בבתי הספר במזרח ירושלים.

ליאון ספרד: שזה חלק מהתפקיד שלהם זה לטפל גם בנושא הנשירה, וגם בנושא המצוקה.

ליאון ספרד: זה אחד הדברים המשמעותיים שקורים היום.

שרן השכל: אני רוצה לתת לדובר הבא, דוד בדין, את רשות הדיבור.

שרן השכל: אני יודעת שאתה עוסק בתחום, ויש לך המון ידע.

שרן השכל: אתה חוקר את הנושא כבר שנים.

שרן השכל: אנחנו נשמח שתציג בפני חברי הוועדה קצת מידע לגבי תכנית הלימודים הפלשתינית, ומה קורה בעצם בבתי הספר.

שרן השכל: בבקשה.

דוד ביטן: המשרד שלנו הוא גם גוף חקירה וגם גוף עיתונות.

דוד ביטן: אנחנו בודקים את מערכת החינוך הפלשתינית, גם בירושלים.

דוד ביטן: עברנו אלף ספרי לימוד, הקולגה שלי ד"ר גרוס יציג, שהרשות הפלשתינאית העבירו לאונר"א.

דוד ביטן: ואנחנו, ד"ר גרוס תיכף יתייחס לממצאים שהוא מצא.

דוד ביטן: אם וכאשר, אני שומע כאן שמשרד החינוך מודה ששמונים אחוז של התלמידים בירושלים הם במסגרת הפלשתינית.

דוד ביטן: השאלה אם אתם עברתם על ספרי הלימוד, שאנחנו עברנו במשך כל השנים האלה.

דוד ביטן: ודבר שני לגבי אונר"א, אונר"א העיד בקונגרס האמריקאי בשבועה שהם עוברים על כל המערכת החינוך בירושלים, בתאום עם ממשלת ישראל.

דוד ביטן: אם זה לא נכון, היינו רוצים לדעת את זה.

דוד ביטן: וגם הם אומרים לנו בראיון עיתונאי שהם מתואמים עם עיריית ירושלים.

דוד ביטן: אם זה לא ככה, אז אנחנו רוצים לדעת על זה.

דוד ביטן: ומערכת אכיפת החוק בארצות הברית מאוד תרצה לדעת.

שרן השכל: האם תכנית הלימודים הפלשתינית מתואמת יחד עם משרד החינוך?

דוד ביטן: זו השאלה שלי, אם משרד החינוך אומר ששמונים אחוז של התלמידים במערכת המוכרת בירושלים זה הרשות הפלשתינאית, זה משהו מדאיג.

דוד ביטן: אנחנו הבאנו את הספר המוביל, שהוא הוכנס לספרי הלימוד הפלשתינים בירושלים, שמפאר את דלאל מוגרבי שביצע את הרצח המוני.

שרן השכל: חבל שחבר הכנסת כסיף לא נמצא פה.

דוד ביטן: מה שחשוב להדגיש, שספרי הלימוד האלה אנחנו העברנו את זה, דרך אגב אני משבח את יושבת ראש הוועדה, במשך עשרים ואחת שנים המשרד שלנו מבקש מוועדת החינוך לקיים את הדיון הזה.

דוד ביטן: אומרים שהדואר מאוד איטי בישראל, אז זה בסדר.

דוד ביטן: לפחות מברכים על מה שקורה.

דוד ביטן: והשאלה, שוב, אם מפקחים על זה.

דוד ביטן: כאשר אני שומע חברי כנסת שאוהדים את הפלשתינים, ואני גם משתתף כעובד סוציאלי בדיונים, במשך חמישים שנה, בדו שיח עם הערבים, השאלה אם זה משקף את תהליך השלום.

דוד ביטן: צריך להדגיש שמערכת החינוך הפלשתינית היתה התקווה של תכנית אוסלו.

דוד ביטן: מ-93' עד 2000 ליווינו את המגע עם כל הדיפלומטים.

דוד ביטן: כל הדיפלומטים בעולם רואים את זה, וחייבים לשמוע מה אומרת ממשלת ישראל בנושא הזה.

דוד ביטן: אני מעביר את המיקרופון לד"ר ארנון גרוס, שהוא מומחה, הוא יציג את עצמו.

שרן השכל: בבקשה ד"ר ארנון גרוס.

שרן השכל: אולי כדאי שנציג את הסרטון לפני כן.

ארנון גרוס: צריך לציין שיש התעניינות במה שקורה בוועדה הזאת בשמונה מדינות שתורמים לאונר"א, ולמערכת החינוך הפלשתינית.

ארנון גרוס: רוצים לדעת מה יהיו התוצאות.

שרן השכל: אז בואו נעשה את המצגת, ונראה אם יהיה זמן לסרטון.

ארנון גרוס: אני חוקר את הספרי לימוד של הפלשתינים כבר למעלה מעשרים שנה, וגם ספרים במדינות אחרות.

ארנון גרוס: תוניסיה, איראן, מצרים, סוריה, סעודיה ומדינות אחרות.

ארנון גרוס: המסקנה שלי היא כזאת, ואני מדבר על הספרים שהפלסטינים הוציאו.

ארנון גרוס: הספרים האלה.

ארנון גרוס: לא הספרים שמצרים וירדן הוציאו בעבר.

ארנון גרוס: שלושה עקרונות יסוד בקשר לסכסוך, לישראל וליהודים.

ארנון גרוס: א – דה-לגיטימציה, לא רק של עצם קיום ישראל.

ארנון גרוס: היא לא מופיעה על המפה, במקומה מופיעה פלשתין.

ארנון גרוס: וגם בטקסט, היא המדינה הריבונית, ולא ישראל.

ארנון גרוס: וגם עצם נוכחותם של היהודים בארץ, הם נחשבים לתושבים זרים.

ארנון גרוס: אתם רואים פה תמונה, קודם כל זה שם השיעור, זה שתי תמונות נפרדות, שיעור 2 – פלשתין ערבית ומוסלמית.

ארנון גרוס: זה כותרת השיעור.

ארנון גרוס: ובתוך השיעור יש מפה, למטה כתוב מפת המולדת הערבית, ושם כל הארץ בצבע אדום, לצידה השם פלשתין, ומעל השם פלשתין מתנוסס הדגל הפלשתיני.

ארנון גרוס: אז אין ישראל.

ארנון גרוס: זו טבלה שמציגה את מספרי הפלשתינים בעולם.

ארנון גרוס: וכאן אנחנו רואים שאחרי הגדה המערבית ורצועת עזה יש שטח ישראל.

ארנון גרוס: אבל לא קוראים לו שטח ישראל, אלא השטחים שנכבשו בשנת 48'.

ארנון גרוס: זאת אומרת הכיבוש הוא לא מ-67', הוא מ-48'.

ארנון גרוס: כל מדינת ישראל היא שטח כיבוש.

ארנון גרוס: ירושלים נבנתה על ידי ערבים.

ארנון גרוס: לפני כמה אלפי שנים.

ארנון גרוס: היבוסים, הם ערבים.

ארנון גרוס: והיא קדושה למוסלמים ולנוצרים.

ארנון גרוס: היהודים לא נכללים בקדושה של ירושלים, אין להם שום קשר לירושלים.

ארנון גרוס: זה תאור קצר של ירושלים, פיסקה אחת, עם פער של אלף שנים.

ארנון גרוס: היא נקראה יבוס, ואחר כך איליה.

ארנון גרוס: איליה על ידי הרומאים.

ארנון גרוס: השם ירושלים לא נמצא פה, שהוא בעצם השם השכיח בכל השפות בעולם.

ארנון גרוס: אין.

ארנון גרוס: לא מופיע פה.

ארנון גרוס: יש יבוס, שהם ערבים בעצם כאילו, ואחר כך איליה וכו'.

ארנון גרוס: אחר כך, אל-קודס.

ארנון גרוס: זאת אומרת אין ישראל, יש פלשתין.

ארנון גרוס: זאת מפה של פלשתין.

ארנון גרוס: עכשיו הערים שמופיעות על המפה הן ערים שלא היו קיימות, זאת אומרת שהיו קיימות עד המאה התשע עשרה.

ארנון גרוס: יפו, עזה, באר שבע, נצרת, חיפה, עכו.

ארנון גרוס: אין תל אביב פה, אין חדרה, אין נתניה, אין ראשון לציון.

ארנון גרוס: ואם יש עיר שהיהודים בנו, נגיד אילת, בתחתית המפה, היא לא נקראת אילת.

ארנון גרוס: היא נקראת אום-רשרש, השם של המקום שככה הוא נקרא לפני שנבנתה העיר אילת.

ארנון גרוס: אז זה לגבי היהודים.

ארנון גרוס: היהודים הם זרים, קולוניאליסטים.

ארנון גרוס: לא שייכים לפה.

ארנון גרוס: השפה העברית נמחקת.

ארנון גרוס: היא היתה שפה רשמית בזמן המנדט, לצד הערבית והאנגלית.

ארנון גרוס: והבריטים הוציאו מטבעות של פלשתינה.

ארנון גרוס: אז יש לכם פה קטע מספר לימוד מתמטיקה, ואתם רואים, מדברים על עיגול, ובצד שמאל יש מטבע.

ארנון גרוס: רק מה, הכתובת העברית נמחקה.

ארנון גרוס: ומצד שמאל תראו את המטבע המקורי, ותראו את הכתובת העברית.

ארנון גרוס: זאת אומרת גם השפה של היהודים נמחקת.

ארנון גרוס: הכותל, הכותל הוא מוסלמי.

ארנון גרוס: אין קשר ליהודים, זה של המוסלמים לבדם.

ארנון גרוס: זו אדמה פלשתינית, וזכות בלעדית של המוסלמים.

ארנון גרוס: היהודים אין להם זכויות.

ארנון גרוס: השם ישראל, זה לא מופיע פה, השם ישראל בספרים שיצאו החל מ-2016, אין ישראל.

ארנון גרוס: פה ושם, אולי נכנס קצת, השתרבב.

ארנון גרוס: במקום זה הכיבוש הציוני.

ארנון גרוס: הכיבוש הציוני חתם על הסכמי רודוס עם מצרים, ירדן, סוריה ולבנון.

ארנון גרוס: אין זכויות ליהודים.

ארנון גרוס: רק שאיפות חמדניות.

ארנון גרוס: הכחשת ההיסטוריה, הכל זיוף.

ארנון גרוס: זה מ-2020.

ארנון גרוס: הכחשת היסטוריה, הכל אגדות וזיוף, אין ליהודים, אין גם ארכיאולוגיה פה, כלום.

ארנון גרוס: דמוניזציה – ישראל היא מקור הרוע.

ארנון גרוס: הפלשתינים הם הקורבן האולטימטיבי.

ארנון גרוס: יש ארבעים האשמות נגד ישראל.

ארנון גרוס: שום דבר חיובי, שום דבר אובייקטיבי על ישראל.

ארנון גרוס: כולל שדימונה מפיצה סרטן לחברון, וכולל שהיהודים משלחים חזירי בר לשדות הפלשתינים כדי לחבל בהם.

ארנון גרוס: יש להם כוונות השמדה של הפלשתינים.

ארנון גרוס: היהודים הם אוייבי, עוזרי השטן.

ארנון גרוס: זה פה אנחנו רואים קטע משיר שמדבר על שחרור אלאקצה.

ארנון גרוס: הם עוזרי השטן.

ארנון גרוס: היהודים אוייבי האיסלם מראשיתו.

ארנון גרוס: בגלל שהם היו בערב ביריבות פוליטית עם מוחמד.

ארנון גרוס: הם אוייבי הנביאים.

ארנון גרוס: בהקשר של ישו.

ארנון גרוס: ולכן הם אוייבי האל, כי הם אוייבים של נביאי האל.

ארנון גרוס: זאת אומרת אם אתה בא לתלמיד פלשתיני שהוא בחברה המסורתית, ואתה אומר לו היהודים הם אוייבי האל, זה גזר דין מוות בעיני כל תלמיד ותלמיד.

ארנון גרוס: ומכאן אנחנו מבינים את הסיפור הזה.

ארנון גרוס: עכשיו לא אדבר על מדריכי המורים, זה סיפור בפני עצמו.

ארנון גרוס: העקרון השלישי זה העדר שלום.

ארנון גרוס: אין שלום.

ארנון גרוס: אין דו קיום עם ישראל.

ארנון גרוס: יש מאבק לשחרור.

ארנון גרוס: מאבק אלים.

ארנון גרוס: והמאבק הזה כולל את הכל.

ארנון גרוס: אז הנה אנחנו רואים, יפו, זה תרגיל לשון.

ארנון גרוס: מן הראוי הוא שיפו תחזור לחיקנו.

ארנון גרוס: המאבק הוא דתי, אלאקסה, ג'יאהד, שהאדה.

ארנון גרוס: הרחבת הסכסוך לכל המקצועות, כולל כלכלת בית.

ארנון גרוס: הכל יש שם דברים על הסכסוך.

ארנון גרוס: זה שיר שמדבר על השמדת היהודים.

ארנון גרוס: אשמיד את שרידיהם המובסים של הזרים.

ארנון גרוס: למזלנו, זה ב-2019.

ארנון גרוס: ב-2020 מישהו אמר להם להוריד את זה, אז הם הורידו.

ארנון גרוס: ודלאל אל מוגרבי, נתקלתם בזה, היא גיבורה, ארבעה עמודים, פרק שלם עליה.

ארנון גרוס: ויש פריט שנמכר לתיירים בבית לחם, מעץ זית, מפת פלשתין, עם צבעי הדגל הפלשתיני, וכתוב על זה באנגלית פלשתין החופשית.

ארנון גרוס: זה אומר שבפלשתין החופשית אין מקום למדינת ישראל.

ארנון גרוס: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את הזדמנות הדיבור לפני התגובה של משרד החינוך גם לפז כהן, משום שאני מבינה שאתם ערכתם מחקר, וגם הגשתם בג"צ לעניין תכנית הלימודים הפלשתינית שנלמדת במזרח ירושלים.

פז כהן: הבג"צ שלנו היה על מחסור בכיתות לימוד בירושלים, גם מזרח ירושלים וגם בחברה החרדית.

פז כהן: אני ממש אתמצת את המסר.

פז כהן: במקום שאין חינוך, חסר מקומות פיזיים, אז יש ואקום, ונכנסים פנימה כל מיני גורמים.

פז כהן: ואנחנו נמצאים בחג החנוכה, אנחנו מדברים על החושך, אני רוצה רגע להגיד מילה על האור.

פז כהן: אני עומד בראש ארגון הורים בירושלים, הרבה זמן ניהלנו את השיח עם משרד החינוך ועיריית ירושלים.

פז כהן: זה לא שאנשים לא רוצים.

פז כהן: כולם אמרו פה שהם רוצים להקים עוד מוסדות ציבוריים, ממלכתיים, רשמיים.

פז כהן: יש פה כשל מערכתי, וכולם מכירים בו.

פז כהן: הגשנו בג"צ מול המדינה ומול משרד החינוך ומול עיריית ירושלים.

פז כהן: עיריית ירושלים גיבתה את הנתונים, היא דיברה על מחסור של ארבעת אלפים כיתות לפני ארבע שנים.

פז כהן: הבג"צ הזה בעצם יצר מצב שמשרד האוצר שינה קריטריונים, ונבנו עוד בתי ספר, במזרח ירושלים בעיקר, לא רק.

פז כהן: הנתונים שהועברו לבג"צ לפני חודש בערך היו שאלף מאתיים כיתות נבנו בשלוש השנים האחרונות.

פז כהן: דיברתם על עוד אלף, דיברו על מחסור של ארבעת אלפים.

פז כהן: המספרים גדולים.

פז כהן: קורה פה משהו.

פז כהן: אני רוצה להגיד עוד איזה שהוא זרקור, שלי מאוד מציק.

פז כהן: יש בתי ספר מוכר שאינו רשמי שמלמדים תכנית לימודים ישראלית.

פז כהן: בית ספר רנסנס מזרח ירושלים, בבית חנינא, קיבל מצטיין במגישים לבגרות.

פז כהן: מה זה בית ספר מוכר שאינו רשמית שמגיש לבגרות ישראלית, הוא משלם בעצמו על מבנה, שזה בין שבע מאות אלף למיליון שקל לשנה שכירות על מבנה חיצוני, לא המדינה משלמת, לא הרשות משלמת, בן אדם פרטי משלם מכיסו.

פז כהן: הוא מקבל שבעים אחוז בערך כיסוי על שכר הלימוד של המורים ולא מאה אחוז.

פז כהן: יש בעצם מענה ענק.

פז כהן: במקום רק להילחם בחושך, במקום הזה שבו נכנסים כל מיני גורמים במקום שיש ואקום, אפשר בעצם לתת תמריצים הגונים כלפי אותם מוסדות חינוך מוכר שאינו רשמי שמלמדים תכנית לימודים ישראלית.

פז כהן: יש שם פתח עצום.

פז כהן: והאפליה הזאת היא לא רק במזרח ירושלים, היא גם בחברה החרדית.

פז כהן: וזה היה חשוב לי להגיד פה.

פז כהן: והייתי שמח אם מהוועדה הזאת יכולה לצאת איזו שהיא קריאה, איזה שהוא כיוון, שכן המדינה תייצר איזה שהוא מסלול מיוחד לבתי ספר, שמלמדים על פי עקרונות החינוך, על פי מטרות החינוך הגדולות, גם אם זה לא לגמרי בגרות, למרות שהם גם מלמדים לבגרות, אמרתי, הם מצטיינים לבגרות.

פז כהן: ובעצם דרך זה לתת את המענה להורים במזרח ירושלים שמבקשים.

פז כהן: ונקודה אחרונה, אין נציגות למזרח ירושלים, לא בכנסת ולא מסביב.

פז כהן: אבל זה דיון מאוד קשה לבוא ולדבר בשם אחרים, אבל אני בטוח מהידיעה שלנו שהרבה מאוד רוצים ללמוד תכנית לימודים ישראלית ולהשתלב.

שרן השכל: תודה על הדברים.

שרן השכל: מאיר, כמה דברים, הדבר הראשון, האם יש תכנית שלמעשה מתגמלת את אלו שמלמדים לבחינות בגרות ישראליות ומגישים.

שרן השכל: אנחנו שומעים שזה לא בהכרח כך.

שרן השכל: כלומר יש פה פערים מאוד מאוד גדולים מבחינת התיגמול.

שרן השכל: האם חשבתם לצמצם את אותם הפערים.

שרן השכל: יש עוד שמונים אחוז שצריך להעביר.

שרן השכל: בסופו של דבר הכסף הוא מה שקובע.

שרן השכל: היכולת לממן את הדבר הזה.

שרן השכל: איך אתם נערכים לדבר הזה.

מאיר שמעוני: גבירתי, לדעתי יש פה מידע שהוא לא מדוייק.

מאיר שמעוני: כל בתי הספר ומוסדות החינוך שפועלים על פי התכנית הישראלית, כמו שהצגתי, הם מקבלים קודם כל תיקצוב של מאה אחוז, ולא שבעים אחוז.

שרן השכל: יש לנו פה דיון, יכול להיות שאתה מדבר, היה לנו פה דיון לעניין המוכשר.

שרן השכל: כשמשרד החינוך בא ואמר אנחנו מתקצבים מאה אחוז מהמוכשר, גילינו שזה פחות או יותר אולי שליש מהעלות של כל תלמיד ותלמיד, העלות האמיתית שלו.

שרן השכל: אתה מדבר על התיקצוב המלא, כולל השירותים לבתי הספר, כולל המבנה, או שאתה מדבר על שעות הוראה.

שרן השכל: יש פה הבדל גדול.

שרן השכל: בסופו של דבר זה שליש מהמימון שאותו בית הספר צריך כדי לתפעל אותו.

מאיר שמעוני: אני מדבר, אם אני לוקח תיקצוב של בית ספר מוכר שאינו רשמי ממוצע, ולוקח בית ספר מוכר שאינו רשמי תכנית ישראלית במזרח ירושלים, זה מאה אחוז תיקצוב, נקודה.

שרן השכל: אז על פי הנתונים שהגיעו לוועדה בתי הספר המוכשרים לא באמת מתוקצבים במאה אחוז, הם מתוקצבים בשלושים, שלושים וחמישה אחוז.

מאיר פרוש: המדינה משלמת שבעים וחמישה אחוז, יש פעמים שאולי זה מגיע לאחוזים שהיושבת ראש הציגה.

ליאון ספרד: יש הבדל בין יסודי, חטיבות ביניים ועל יסודי.

ליאון ספרד: תיכונים, אין בתי ספר רשמיים בתיכונים.

ליאון ספרד: כל התיכונים הם מוכרים שאינם רשמיים.

ליאון ספרד: הם מתוקצבים מאה אחוז.

ליאון ספרד: השאר מתוקצבים שבעים וחמישה אחוז, בדיוק כמו שמתוקצב בית ספר מוכר שאינו רשמי ברעננה, ובכל מקום אחר.

שרן השכל: בנתונים של משרד החינוך זה שבעים וחמישה אחוז.

שרן השכל: אבל בפועל, כשאנחנו מסתכלים ממש על הנתונים פנימה, זה יוצר שלושים וחמישה אחוז.

ליאון ספרד: משרד החינוך רוצה שיהיו יותר בתי ספר רשמיים, לא בתי ספר לא מוכרים שאינם רשמיים.

ליאון ספרד: המטרה היא בסופו של דבר לפתוח בתי ספר רשמיים.

שרן השכל: יש לך פתרון אחר כרגע לתיכונים?

ליאון ספרד: תיכונים הם תמיד מוכרים שאינם רשמיים.

ליאון ספרד: אז אני מסביר, כשאנחנו מדברים על תיכונים התיקצוב הוא מאה אחוז,

שרן השכל: הנה בית ספר מוכר שאינו רשמי, שלא מקבל סיבסוד על המקום.

ליאון ספרד: זה לא מדוייק.

שרן השכל: האם הוא מקבל שכירות?

ליאון ספרד: אין שוני בין תיכון חרדי בעמנואל לבין תיכון במזרח ירושלים.

שרן השכל: זה ברור לי, וזה עדיין לא אומר שזה בסדר.

שרן השכל: אני מסבירה שקיימנו פה דיון, וכאשר אתה מסתכל בסופו של דבר על תפעול של בית ספר, זה נחמד מאוד לשים בכותרת שבעים וחמישה אחוז, אבל בסוף, כשאתה מסתכל על העלות הכוללת של בית הספר, ומה בעצם צריך לשלם שם, אתה מגיע לתיקצוב של שלושים וחמישה אחוז.

ליאון ספרד: אני עכשיו מתייחס לגבי התיכונים.

ליאון ספרד: לצורך העניין, כשיש מוכר שאינו רשמי שרוצה לפתוח תיכון, יש לו אפשרות לפנות לרשות המקומית ולבקש הקצאה של מבנה ציבור לצורך הקצאה של בית ספר.

ליאון ספרד: יש הרבה מוסדות שבעצם הרשות המקומית מקצה להם מבנה ציבורי.

שרן השכל: עיריית ירושלים, האם אתם מוכנים להקצות מקום לתיכון רנסנס?

ליאון ספרד: לא.

ליאון ספרד: קודם כל בתי הספר המוכר שאינו רשמי, כדוגמת רנסנס, קודם כל אלה בתי ספר שגובים שכר לימוד מאוד גבוה מהתלמידים.

שרן השכל: משום שאתה לא יכול לחיות מתקציב של שלושים וחמישה אחוז.

ציון רגב: הוא גובה שכר לימוד מאוד גבוה מהתלמידים.

ציון רגב: מבחינת שכירויות, אם כבר, יש לנו מחסור מטורף של מבנים במזרח ירושלים.

ציון רגב: אם יש כבר מבנה שמתאים אנחנו ניקח אותו, נפתח בית ספר רשמי.

ציון רגב: למה לפתוח בית ספר שאינו רשמי?

שרן השכל: אבל פה בדיוק ההבדל.

שרן השכל: קודם כל אתם לא סיפקתם את הסחורה במזרח ירושלים.

שרן השכל: יש מחסור של עשרים אלף תלמידים.

שרן השכל: אין כרגע בתי ספר.

שרן השכל: אתה בעצמך אמרת שאתם שוכרים מקומות עד לבנייה.

שרן השכל: עכשיו יש תיכון, שהוא כנראה תיכון איכותי, הכל בסדר.

שרן השכל: אתה חושב שאם העירייה נגיד לא תממן או תסבסד את המיקום תשלומי ההורים ירדו?

שרן השכל: בסופו של דבר, נאמרו לא מעט דברים לעניין בתי הספר הפרטיים, אני אומר ככה, יש לי המון מה להגיד על זה, אבל אני שומרת גם על זכותם לומר את הדברים שלהם, גם כשאני לא מסכימה על הדברים שנאמרו פה על ידי חבריי.

שרן השכל: גם כאשר יש בתי ספר פרטיים לדעתי זה בריא למערכת, זה מייצר תחרות, זה טוב, זה משפר את מערכת החינוך הציבורית.

שרן השכל: ועוד דברים נוספים.

שרן השכל: לעניין התיכונים, לירון, תבין, בסופו של דבר למוכר שאינו רשמי לא מספסדים את אותה השכירות.

שרן השכל: מאיפה הוא ישלם את זה?

שרן השכל: אז אתה מנרמל את המאה אחוז שכר מורים.

ליאון ספרד: אבל כל המוכר שאינו רשמי בארץ זה ככה.

שרן השכל: ברור לי, אבל זה עדיין לא אומר שזה מסבסד את הלימודים שם.

שרן השכל: כשאתה אומר לי שבעים וחמישה אחוז, או מאה אחוז, אז זה נחמד לומר את זה.

שרן השכל: במציאות, בשטח, זה לא נכון.

שרן השכל: זה פשוט לא נכון.

שרן השכל: אז אני אומרת לך, תשים את זה בצד, לא כדאי לך לפתוח את הדלת הזאת.

שרן השכל: יש לנו דיוני המשך לעניין הזה, על מנת להשוות.

שרן השכל: לא יכול להיות שתלמיד רגיל, בבית ספר גם ציבורי, יקבל סל של חמישה עשר אלף שקל בשנה, ואותו תלמיד במוכר שאינו רשמי, כאשר המדינה לא מוצאת לו מסגרת אחרת, לא מסוגלת לאפשר לו מקום לימודים אחר, לא מסוגלת לאפשר לו חמשת אלפים שקל.

שרן השכל: את אותו תלמיד.

שרן השכל: אלו הפערים, בין חמשת אלפים לחמש עשרה אלף.

שרן השכל: זה שליש.

שרן השכל: זה נחמד להגיד שבשעות ההוראה אתם נותנים מאה אחוז.

שרן השכל: בפועל, במציאות, אי אפשר להרים בתי ספר כאלה, על פי הקריטריונים האלו.

מאיר שמעוני: ברשותך, אם אפשר, קודם כל עניינית הנושא הזה הוא נושא מורכב, הוא לא פשוט.

מאיר שמעוני: הוא לא קשור רק למזרח ירושלים.

מאיר שמעוני: כל המוכר שאינו רשמי זה סיפור,

שרן השכל: ובנושא הזה אנחנו מטפלים בנפרד בדיונים אחרים.

שרן השכל: אבל המוכר שאינו רשמי, ספציפית, בגלל התכנית הממשלתית, אי אפשר לתת להם תוספת של תקציבים?

ציון רגב: מקבל את כל החבילה, למעט שכר דירה.

ציון רגב: הם מקבלים מחשבים, ומעבדות, והצללות, וספרי לימוד בחינם.

ציון רגב: את הכל הם מקבלים.

מאיר שמעוני: מדובר על בתי ספר תיכוניים בתכנית הישראלית.

מאיר שמעוני: זאת אומרת לשאלתך הראשונה יש בהחלט תמריץ לאותם מוסדות שנפתחים בתכנית לימודים ישראלית.

מאיר שמעוני: הרבה יותר מכל תיכון אחר ממוצע שהוא מוכר שאינו רשמי.

שרן השכל: שקלתם גם לתמרץ את זה בשכירות, על מנת לתגמל אותם אפילו יותר?

שרן השכל: לזרז את התהליך של המעבר למערכת לימודים ישראלית?

מאיר שמעוני: נושא השכירויות הוא נושא כב' ומורכב.

מאיר שמעוני: הוא בהחלט נמצא על סדר היום.

מאיר שמעוני: אני יכול להגיד לך שבחלק כן מנסים לשחרר כספים, גם לנושא של שכירויות.

מאיר שמעוני: חלק זה בלתי אפשרי, בגלל מגבלת התקציב.

מאיר שמעוני: לגבי הנושא של תכנית הלימודים הישראלית, כמו שזה נאמר, מעטפת, לא רק של שעות וכיתות, המעטפת, או התמריץ, הוא הרבה יותר גדול.

מאיר שמעוני: לגבי המוכר שאינו רשמי, אני רוצה שזה יהיה ברור.

מאיר שמעוני: הפיקוח במוכר שאינו רשמי הוא פיקוח מלא, וזה לא משנה אם זה רשמי, או מוכר שאינו רשמי.

מאיר שמעוני: הפיקוח זה פיקוח.

מאיר שמעוני: הוא עושה עבודה של פיקוח, גם פדגוגית, גם חינוכית, וגם אם יש איזה שהוא אירוע הסתה, ששמעו על אירוע הסתה לצורך העניין, אז בודקים, נכנסים, עושים.

מאיר שמעוני: מה שלא נעשה, כי היום יש מפקחים.

מאיר שמעוני: בעבר זה לא היה.

מאיר שמעוני: אני שמעתי פה כל מיני דברים,

שרן השכל: על העניין הזה שאמרו שחוגגים את יום השאהיד באותם בתי ספר,

מאיר שמעוני: זה בית ספר שהוא לא מפוקח, בית ספר של הוואקפ.

מאיר שמעוני: יש גם אירועי קצה.

שרן השכל: אתה יכול להגיב לנו, איך בעצם מתבצע פיקוח ישראלי, על בית ספר שלומד לפי תכנית לימודים פלשתינית.

שרן השכל: מה הפרמטרים של הפיקוח.

שרן השכל: אתם עוברים על הספרים, אתם בודקים את מערכי השיעורים?

מאיר שמעוני: יש תכנית לימודים פלשתינית.

מאיר שמעוני: זאת התכנית.

מאיר שמעוני: זה חלק מהמורכבות של הסיפור.

מאיר שמעוני: הסוגיה השנייה זה סוגיית ספרי הלימוד.

מאיר שמעוני: ספרי הלימוד עוברים צנזורה על ידי סוף חיצוני שמופעל על ידי העירייה.

מאיר שמעוני: בכל שנה מצונזר, תיכף נציג העירייה יתייחס.

מאיר שמעוני: אני לא ראיתי את הספרים שדובר עליהם, אבל אני אומר בוודאות, יש לא מעט ספרים שמגיעים, מצונזרים, ובכלל לא נכנסים לבתי הספר.

שרן השכל: מי מדפיס את הספרים לבתי הספר?

מאיר שמעוני: גוף חיצוני מטעם העירייה.

מאיר שמעוני: בתיקצוב של המדינה.

ציון רגב: אני אתאר את זה רגע.

ציון רגב: הרשות הפלשתינית מספקת לבתי הספר שלומדים תכנית פלשתינית ספרי לימוד.

ציון רגב: אנחנו בכל שנה מדפיסים את הספרים האלה מחדש.

ציון רגב: אנחנו מדפיסים את הספרים האלה מחדש, ואנחנו במקום תכנים מסיתים מכניסים תכנים שהם יותר אוניברסליים.

ציון רגב: זאת אומרת בית הספר לצורך העניין מקבל שני ספרי לימוד.

ציון רגב: ספר אחד מהרשות הפלשתינית וספר אחד ממדינת ישראל.

מאיר פרוש: לפני כמה שנים איש משרד החינוך תיאר פה שהוא שם את זה בשער, ולא בודקים ולא יודעים מה שקורה בבתי הספר.

ציון רגב: לא נכון.

ציון רגב: יש גוף שמופקד על הדבר הזה.

ציון רגב: עוברים, כל שנה אנחנו מדפיסים את השנים מחדש, מוציאים תכנים מסיתים.

ציון רגב: אני לא מדבר על הנרטיבים, אני מדבר על תכנים מסיתים.

ציון רגב: מוציאים אותם, ומכניסים במקומם, עושה את זה גוף מקצועי.

ציון רגב: הספרים האלה מגיעים לבתי הספר, ובעצם אמורים ללמד בספרים שאנחנו מספקים להם.

אורית סטרוק: אם אתה יכול להסביר, שאנחנו נדע אם המפות וכל הדברים שקודם דובר עליהם במצגת, אם אתם כן מוציאים או לא מוציאים.

ציון רגב: אני מציע שאנחנו נעביר לכם את הספרים

שרן השכל: זה חלק מההחלטות שלי.

מאיר פרוש: בוועדת החינוך בשנת 2017 אומר יואב זמרן, שהוא נציג עיריית ירושלים: במוכר שאינו רשמי אנחנו מחלקים את הספרים המצונזרים לבתי הספר.

מאיר פרוש: אין לנו כעיריית ירושלים יכולת אכיפה, אחריות האכיפה במוכר שאינו רשמי נמצאת במשרד החינוך.

מאיר פרוש: אנחנו מביאים לפתח בית הספר את הספרים, ובעצם אנחנו לא נכנסים פנימה לאכוף את השימוש בספרים במוכר שאינו רשמי.

מאיר פרוש: זו העמדה?

שרן השכל: יואב, שאלה חשובה אליך, אם אתה שומע אותנו, בעצם עיריית ירושלים משקיעה הון עתק בדבר אבסורדי, שגם אותו אני לא מבינה, הדפסת חינוך של מערכת החינוך הפלשתינית, שאנחנו רואים שלמעשה הספרים עויינים ומדברים על הנרטיב הפלשתיני, מדפיסים אותם, ומניחים אותם בפתח בית הספר, ומקווים שהם יאספו אותם?

שרן השכל: לא מחלקים אותם לתלמידים?

יואב זמרן: ההחלטה שהתכנית הפלשתינית תהיה במערכת החינוך היא החלטת מדינה.

שרן השכל: ההחלטה הזו התקבלה על ידי מדינת ישראל?

שרן השכל: כלומר היא נמצאת בכתב?

יואב זמרן: ודאי.

יואב זמרן: יש שתי נקודות בהיסטוריה.

יואב זמרן: אחד, שנה אחרי 67' מדינת ישראל, אחרי שהיא ניסתה לכפות את התכנית הישראלית, והיתה שביתה במזרח ירושלים, מדינת ישראל קיבלה את התכנית הירדנית בתור התכנית של תלמידי מזרח ירושלים.

יואב זמרן: הסכמי אוסלו, נספח ב', שבו למעשה הירדנים העבירו לפלשתינים את השליטה ביהודה ושומרון, הם העבירו להם גם את השליטה על מערכת החינוך שלהם.

יואב זמרן: ובתוך נספח ב', שבעצם ניסה לא לקבל החלטות על ירושלים, נאמר שתלמידי מזרח ירושלים ימשיכו ללמוד את התכנית שהם למדו, ובמקביל תינתן להם האפשרות ללמוד גם תכניות אחרות.

יואב זמרן: לאור העובדה הזאת, לפני משהו כמו ארבע עשרה שנה אנחנו קיבלנו ממדינת ישראל הנחייה, ומדינת ישראל גם מתקצבת את זה, בעצם לבצע צנזורה לספרים של הרשות הפלשתינית.

יואב זמרן: מה שאנחנו עושים, אנחנו לקחנו בעצם, יש את האמנה נגד גזענות ונגד אנטישמיות, של האיחוד האירופי.

יואב זמרן: ובעצם בנינו צוות מקצועי עם האוניברסיטה העברית, שהתפקיד שלו זה לאתר את ההסתה, ולייצר חומרים אלטרנטיביים.

יואב זמרן: אם אתם רוצים, עומרי, שיושב מאחורי ציון, שלחתי לו דוגמאות של הצנזורה שאנחנו עושים.

יואב זמרן: לא רק שאנחנו חותכים חומרים מסיתים אלא אנחנו מכניסים חומרים אלטרנטיביים.

יואב זמרן: שמדברים על מדינת ישראל, שמדברים על דו קיום, וכו', משנים את המפות.

יואב זמרן: מה שאנחנו עושים, ברגע שאנחנו מדפיסים, בכל בתי הספר הרשמיים שהם בבעלות משרד החינוך ועיריית ירושלים, זה הספר שלומדים בו.

יואב זמרן: אנחנו מחלקים את זה לתלמידים.

שרן השכל: אז מחלקים לתלמידים, אתם לא משאירים את זה בשער בית הספר.

יואב זמרן: ממש לא.

יואב זמרן: ואנחנו גם בודקים שלא ייכנס הספר הפלשתיני, שמחולק בחינם.

יואב זמרן: אני מזמין את הרב פרוש לקרוא את זה שוב.

יואב זמרן: הוא התייחס למוכר שאינו רשמי.

יואב זמרן: אני אומר ברשמי, שבו אנחנו הבעלים של בתצי הספר.

שרן השכל: ובמוכר שאינו רשמי?

יואב זמרן: במוכר שאינו רשמי אנחנו מביאים את הספרים למזכירות בית הספר.

יואב זמרן: המוכר שאינו רשמי הוא לא באחריות עיריית ירושלים.

יואב זמרן: אנחנו מביאים למזכירות בית הספר.

יואב זמרן: אחת הסיבות שאנחנו נלחמים, ועל זה היתה חלק גדול מהשיחה בעקיפין, להגדלת הרשמי, למעבר של תלמידים מהמוכר שאינו רשמי והפרטי לרשמי, זה כי אנחנו מבינים שגם התכנית הישראלית, וגם התכנית הפלשתינית שמפוקחת, היא טובה יותר למדינת ישראל, לירושלים, ולערביי מזרח ירושלים.

יואב זמרן: אני אגיד עוד דבר אחד שלא דיברנו עליו.

יואב זמרן: אחד המאמצים הגדולים שעושים, ואם תרצו ציון יכול להרחיב עליהם, זה העבודה מול המכללות והאוניברסיטאות.

יואב זמרן: יש לנו פרוייקט ענק של הבאת ילדים למכינות והמכללות והאוניברסיטאות.

יואב זמרן: כי אנחנו מאמינים שבסוף זה השילוב האמיתי במדינת ישראל, ובלי זה תכנית הטאוג'יה פשוט פותחת לחבר'ה אפשרות ללכת רק,

שרן השכל: כן, יואב, אני אומר ככה, תכנית מכללות היא נהדרת, אבל את ההשקעה באותן תכניות במכללות אתם יכולים להשקיע בבית הספר היסודי ובתיכון.

שרן השכל: כלומר במידה ותשקיעו את אותו תקציב במעבר לתכנית הלימודים הישראלית, ולמימוש הבגרויות, ומעבר בגרויות, ואולי תגבורים, ושעות נוספות, הם יגיעו עם בגרות מלאה ויוכלו להיכנס בצורה חלקה, כמו כולם, לתוך האוניברסיטאות.

יואב זמרן: אנחנו לגמרי שם.

יואב זמרן: כרגע אנחנו בונים בקצב מסחרר כיתות, ועדיין חסרים לנו במזרח ירושלים מעל אלף חמש מאות כיתות.

שרן השכל: מתי אתם מעריכים שתסיימו את המחסור הזה?

יואב זמרן: אנחנו מעריכים שאם משרד החינוך, לפי ההסדר בינינו שבמזרח ירושלים הוא עובד, בניגוד לחלקים אחרים בירושלים, ימשיכו להקציב לבנייה, אנחנו בתוך שש או שבע שנים מגיעים למצב ששבעים אחוז מילדי מזרח העיר, צריך לזכור שגם לא כולם רוצים, לייכנסו למערכת הרשמית.

יואב זמרן: והמשמעות היא שיהיה גידול אדיר, גם בתכנית הישראלית.

יואב זמרן: ובמקביל אנחנו גם נוביל בתכנית הפלשתינית, גם בעברית וגם בהשתלבות באקדמיה, שזה שני כלים מאוד משמעותיים להשתלבות שלהם במדינת ישראל.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

אורית סטרוק: אתה אמרת שכל האירוע הזה יושב על נספח ב' של הסכמי אוסלו.

אורית סטרוק: אתה יכול בבקשה להגיד לי את הבסיס החוקי, זאת אומרת באיזה חוק זה נמצא?

יואב זמרן: יש מלא עורכי דין שם.

יואב זמרן: אני לא.

אורית סטרוק: השאלה מה אומר החוק.

יואב זמרן: אני לא יודע.

שרן השכל: יש לנו את היועץ המשפטי.

שרן השכל: אתה יכול לענות לחברת הכנסת סטרוק?

ליאון ספרד: לא, ממשלת ישראל חתמה על הסכמים,

אורית סטרוק: << יור >> אוסאו אבל אני אגיד לך למה אני שואלת, משום שהסכמי אוסלו בסופו של דבר כן עוגנו בתוך איזו מערכת חוקית.

אורית סטרוק: המדינה לא יכולה לפעול לפי הסכמים, היא פועלת לפי חוק.

אורית סטרוק: אני חושבת שכדאי שנברר מה הסעיף החוקי.

אורית סטרוק: יכול להיות שהוא בר שינוי.

אורית סטרוק: כי זה לא נורמלי שאנחנו נאפשר לרשות, שהיום כולנו יודעים שהיא רשות שמתקצבת את הרוצחים.

אורית סטרוק: המורה הזה, אם הוא היה נשאר בחיים, הוא היה מקבל גמלה עד סוף ימיו מהרשות הפלשתינית על מעשה הגבורה הנאצל שהוא עשה.

אורית סטרוק: ובני משפחתו בוודאי יתוגמלו.

אורית סטרוק: זו רשות שהיא פשוט אוייבת שלנו, וזה לא נורמלי, ואם יש פה סעיף חוקי אז צריכים לשנות אותו.

אורית סטרוק: אנחנו נותנים לאוייבת שלנו לחנך ילדים, שאם הם היו מקבלים חינוך אחר אז האוריינטציה שלהם היתה אחרת.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: יונתן אסלן, תלמיד יב', שעשה עבודת מחקר בעניין הזה, בבקשה.

יונתן אסלן: תודה רבה.

יונתן אסלן: קוראים לי יונתן, עשיתי במסגרת הפרוייקט באזרחות פרוייקט חקר, אני ועוד שני ילדים שכרגע לא פה.

יונתן אסלן: חקרנו את ההשלכות של סוג תכנית הלימודים במזרח ירושלים על התעסוקה, רמת החיים והדמוגרפיה.

יונתן אסלן: אני לומד בתיכון ליד"ה, בגבעת רם.

יונתן אסלן: אז בעצם עשינו מהלך, גם חקרנו באינטרנט בהתחלה, ואז במחקר המעשי ראיינו את ד"ר דוד קורן, ואת מוחמד עוואדה, שהוא פעיל בשיתוף ציבור בתכנית לפיתוח ועידוד יזמות במזרח ירושלים, ואת גרושתו, נדיה עוואדה, שהיא מנהלת יסודי במזרח ירושלים שמלמד לפי התכנית הפלשתינית.

יונתן אסלן: דבר ראשון, ראינו שבעצם התכנית הפלשתינית לא מאפשרת למי שלומד אותה להגיע למוסדות אקדמיים בצורה הגונה.

יונתן אסלן: יש פגיעה בשיוויון בעצם, מטעם המדינה.

יונתן אסלן: בעצם זה שהם לומדים, כשהם מסיימים את שתים עשרה שנות הלימוד עם בגרות פלשתינית הם צריכים לעבור שנת מכינה כדי להגיע לאקדמיה הישראלית, אבל אין להם מספיק ידע בשפה, והתכנית לימוד הזו, הבגרות, היא מאוד מיושנת ולא רלוונטית לחיים שלנו היום, והם בעצם לא מצליחים להישאר באקדמיה.

יונתן אסלן: אז אנחנו בעצם רוצים להתעסק בעידוד של התכנית הישראלית, מה שתכנית החומש גם עושה, ומצליחה בזה.

יונתן אסלן: והגענו בעצם לכמה רעיונות.

יונתן אסלן: עקב זה שהתכנית הפלשתינית לא עובדת.

יונתן אסלן: הם בעצם לא נשארים בבית הספר, ויש נשירה מאוד גלוייה, ואפילו יותר לא גלוייה, כלומר הם לא מגיעים לבית הספר, אבל הם עדיין רשומים.

יונתן אסלן: מה שגורם לשוטטות ברחוב, לפשיעה, פשיעה שגם מגיעה לבטחון ישראל.

יונתן אסלן: אותם נערים שלא מצליחים להגיע להישגים בגלל תכנית הלימוד יכולים להגיע לרעיונות לאומניים נגד המדינה שלא מאפשרת להם.

יונתן אסלן: ובעצם הבגרות הישראלית היא עובדת, יש רצון לעבור אליה, אבל יש כמה בעיות בדרך.

יונתן אסלן: דבר ראשון יש איומים.

יונתן אסלן: יש התנגדות מצד שכונות יותר אדוקות, מצד החמאס.

יונתן אסלן: בעצם אנשים, או משפחות שרוצות שהילד שלהם ילמד בגרות ישראלית מפחדות.

יונתן אסלן: אז בראיון עם מוחמד עוואדה ראינו שאם המדינה תשקיע יותר בפיתוח תשתיות פיזיות של בתי הספר, מעבר לפיתוח של עוד כיתות, אפילו מגרשי כדורגל, בריכות שחיה, לפי מה שהוא אומר אין בריכת שחייה אחת במזרח ירושלים, חוגים, מסגרות בלתי-פורמליות, הרבה יותר אנשים, אפילו פעילי חמאס ואפילו אנשים שהם אנטי מדינת ישראל, יסכימו בסופו של דבר, לטובת הילד שלהם, לעבור לתכנית הישראלית.

יונתן אסלן: גם בניית מוסדות אקדמיים, וגם תיוג אחר של התכנית.

יונתן אסלן: תכנית ישראלית, השם שלה מסית נגד.

יונתן אסלן: אולי תכנית טכנולוגית, תכנית מחוננים.

יונתן אסלן: אני אשמח לדעת אם למשרד החינוך יש כיוון בנושא.

שרן השכל: תודה רבה לך על הדברים.

שרן השכל: ויש לנו עוד דובר אחד, ינון שנקר, שלום ינון.

ינון שנקר: תודה על ההזדמנות להפנות זרקור פדגוגי בריאותי לנושא דחוף וחשוב.

ינון שנקר: אני ד"ר ינון שנקר, ירושלמי, מומחה בבריאות הציבור, בעיקר מניעת מגיפות.

ינון שנקר: אני לא מייצג פוליטיקה או ארגון, אלא את האג'נדה המקצועית של מניעת קורונה והעלאת שיעורי ההתחסנות כנגד הנגיף, נושא שהוא רלוונטי במיוחד לתכניות לימוד במזרח ירושלים, עם אתגרי האומיקרון שכולנו שומעים עליו.

ינון שנקר: כמה הערות ממש בקצרה.

ינון שנקר: אני חושב שהוועדה נדרשת הבוקר לקרוא למשרד החינוך ולמנח"י לפעול מיידית להתאמה של חומרי למידה שפותחו לחינוך הכללי, ולתרגום שלהם לערבית.

ינון שנקר: לקיים שורה של השתלמויות מורים, לפעול אקטיבית ללימוד הנושא של מניעת קורונה והתחסנות בכל בתי הספר במזרח ירושלים.

ינון שנקר: הסברה היא לא חינוך, ומה שאני חסר זה את הפדגוגיה במאבק נגד נגיף הקורונה.

ינון שנקר: אני חושב שהמאבק בקורונה חוצה גבולות, גם של מגזר ומגדר, גם של שכונה.

ינון שנקר: העובדה ששיעורי ההתחסנות במזרח ירושלים, ודאי בקרב הנוער, הם נמוכים מאוד, מדאיגה, מסכנת את כלל האוכלוסיה, ובתי ספר הם כמובן מקום חשוב ביותר לשינוי.

ינון שנקר: מנח"י זכתה לשבחים אדירים בעבר בטיפולה במגיפת האיידס, אני חושב שבעבודה שעשו, ציון רגב שנמצא כאן לידי, ורמזי קוד, באופן מאוד סופרדי בהנגשת החשיבות של נושא הקורונה בבתי הספר, היא לא מספקת.

ינון שנקר: ומנח"י יכולה לחזור על ההישגים שלה בהתמודדות עם מגיפת האיידס, באמת בפעולה יותר אקטיבית.

ינון שנקר: ואם מנח"י תידרש, יחד עם משרד החינוך, לבוא ולדווח לוועדה בנושא הזה בהקדם, בתוך מספר חודשים, אני חושב שיהיה לכולנו זכות גדולה לדבר על כך שיש עלייה בהתחסנות של נוער במזרח ירושלים.

ינון שנקר: דבר אחרון, הצעה שהוועדה תקרא למזכירות הפדגוגית להפעיל את סמכותה אל מול המפמ"רים לביולוגיה, לבריאות ולמדעים, כדי שמה שחשוב שיקרה מייד במזרח ירושלים יקרה גם במגזר החרדי ובמגזר הכללי.

ינון שנקר: תודה על הזכות להפנות תשומת לב לנושא החשוב הזה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אכן חשוב.

שרן השכל: באמת משרד החינוך, אנחנו רואים שיעורים נמוכים של התחסנות בקרב האוכלוסיה הערבית, ואכן נדרשת תכנית של הסברה, ואולי באמת חינוך או הכנה של המורים, על מנת להעלות את המודעות.

שרן השכל: אתמול קיימנו דיון בעניין הקורונה, איפה יש ערים כתומות ואדומות, ואנחנו תמיד פעם אחר פעם רואים באמת שבתוך המגזר יש אחוזים, אחוזי הדבקה יותר גבוהים.

מאיר שמעוני: גבירתי היושבת ראש, אני רוצה לתקן, ולא לעשות עוול למזרח ירושלים.

מאיר שמעוני: אחוז המתחסנים של התלמידים במזרח ירושלים הוא מהגבוהים בארץ.

מאיר שמעוני: אחוז התלמידים המתחסנים הוא מהגבוהים בארץ.

מאיר שמעוני: אני במקרה הייתי בישיבה, אחת מישיבות ההנהלה האחרונות, והציגו את הסטטוס של התחסנות של נערים בכל הארץ.

מאיר שמעוני: ומזרח ירושלים זה קרוב לעשרת אלפים, היית רואה את העקומה, זה פשוט עולה על כולם.

מאיר שמעוני: אז פה אני אומר לכם, דווקא במזרח ירושלים, בנושא החיסונים של הנוער, אחוז גבוה החודש האחרון.

מאיר שמעוני: אלה עובדות.

מאיר שמעוני: אבל בהחלט הנושא החינוכי, מה שעלה פה, זה דבר שהוא חוצה את כולם, כולל את מזרח ירושלים.

מאיר שמעוני: קודם כל, כמו שהצגת, יושבת ראש הוועדה, הנושא של מזרח ירושלים הוא בכלל נושא מאוד רגיש, מאוד מורכב, גם פוליטית, גם ציבורית, גם חינוכית, גם הכל.

מאיר שמעוני: וצריך להתנהל פה במשנה זהירות ורגישות, בכל דבר, בכל עניין.

מאיר שמעוני: כי מייד אפשר להצית פה כל דבר.

מאיר שמעוני: לכן צריך להתנהל מאוד מאוד בזהירות, עם הרבה הרבה רגישות.

מאיר שמעוני: לגבי מערכת החינוך, תכנית החומש כמו שהוצגה, אני חושב שאם אני הולך להסתכל מה האסטרטגיה כמו שאני חושב שהמדינה צריכה להמשיך, זה להמשיך לחזק את האלטרנטיבה של התכנית הלימודית הישראלית, להמשיך לתקצב אותה.

מאיר שמעוני: כי אם בעוד שנה התכנית הזאת, התיקצוב שלה פשוט מסתיים, אני חושב שאנחנו נמצאים בנקודה קריטית, הציג את זה חבר הכנסת טור פז קודם, אנחנו נמצאים בנקודה קריטית משמעותית, שאם המדינה לא תמשיך למנף את ההשקעה בתכנית הלימודים הישראלית, על מנת לייצר אלטרנטיבה, נהיה פה בקשיים מורכבים בעשור ובעשרים שנה הקרובות.

מאיר שמעוני: ואם היא כן תעשה את זה, אני חושב שתהיה רווחה לאנשים, יהיה פחות אלימות, פחות בעיות וכו'.

מאיר שמעוני: לכן זה לדעתי קו האסטרטגיה שצריך לעבוד.

מאיר שמעוני: להמשיך לחזק את תכנית הלימודים הישראלית, להמשיך להשקיע בנושא הזה, וזה ימנע פה לא מעט נושאים שעלו, ואני מניח שגם נושאים אחרים שלא עלו.

מאיר שמעוני: לגבי הפיקוח, אני חייב לציין, כמו שאמרתי הפיקוח קיים.

מאיר שמעוני: לגבי הנושא של מעבר למפקחים, מה שגבירתי העלתה, יש במשרד עוד גוף של מינהל רישוי בקרה ואכיפה שעושה בקרות יזומות בבתי הספר, כולל בספרי לימוד וכולל לבדוק אם יש הסתות כאלה ואחרות.

מאיר שמעוני: יש גוף כזה, אמור להיות פה נציג שלו, שעושה את זה.

מאיר שמעוני: הערה אחרונה שאני רציתי לומר, עם כל מה שנאמר פה, ויש לא מעט עבודה, במזרח ירושלים מערכת החינוך, קורית שם דרמה, בשקט, במקצועיות, עם הרבה מאוד אתגרים, הרבה בעיות, וגם אותם הורים שרוצים ללמוד בתכנית לימודים ישראלית, כדוגמא, מה שהציג פה חבר הכנסת טור פז, אנשים בסוף מתקשים, כי יש עליהם לחצים ואיומים מצד גורמים כאלה ואחרים.

מאיר שמעוני: אז אם חפצי חיים אנחנו אז בואו נעשה את הכל ברגישות, בזהירות, לא בכוח, לא בכפייה, לאט לאט.

מאיר שמעוני: הנתונים פה הוכיחו בעד עצמם, ואם נעשה את זה, אני מניח שיהיה במקום אחר בעשור הבא.

מאיר שמעוני: תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לסכם את הדיון.

מאיר פרוש: קודם כל אני מסכים עם מה שמאיר אמר, זה לא יכול לקרות בפטיש ולא בכוח.

מאיר פרוש: המשרד מוציא מדי שנה צוי סגירה רבים.

מאיר פרוש: הייתי אומר עשרות צוי סגירה למוסדות חינוך.

מאיר פרוש: הוא לא מוציא את זה כיוון שהוא רוצה אלא כיוון שהוא מוצא באמצעות הפיקוח.

מאיר פרוש: אני חושב שאם אנחנו רוצים לטפל בעניין הזה של הסתה נגד המדינה, עם כל מה שאנחנו מבינים, בתכנית הלימודים, צריך שיתנו לנו תכנית עבודה מהמשרד, מינהל הרישוי, מה הוא חושב שאפשר לעשות, ואם צריך לפנות לאוצר, שיביאו עוד מפקחים, זו הדרך היחידה להתחיל קצת לשלוט על העניין הזה.

אורית סטרוק: הדיון הזה בעיניי הוא אפריטיף.

אורית סטרוק: הוא ממש התחלה.

אורית סטרוק: הוא צריך העמקה.

אורית סטרוק: אני מודה לכם על כל מה שעשיתם.

אורית סטרוק: עשיתם עבודה נהדרת.

אורית סטרוק: אבל זה ממש לא מספיק.

אורית סטרוק: הקצב, ההדרגה, היא לא מספקת.

אורית סטרוק: אני מסכימה מאוד עם חבר הכנסת פרוש.

אורית סטרוק: צריך לתת כיוונים נוספים, תקנים נוספים, אם צריך לשנות בחקיקה לשנות בחקיקה.

אורית סטרוק: לא יכול להיות שרשות שהיא אוייבת שלנו תחנך ילדים במדינת ישראל.

אורית סטרוק: לא בירושלים, לא בנגב, לא במישרים דרך ספרי הלימוד, לא בעקיפין דרך סטודנטים להוראה שלומדים אצלם.

אורית סטרוק: זה לא יכול להיות.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים ותודה על העמידה בזמנים.

משה טור פז: גבירתי יושבת הראש, לפני שמונה שנים הייתי כאן בצד הזה של אנשי המקצוע.

משה טור פז: והיתה פה בוועדת החינוך תחושה של ייאוש.

משה טור פז: אמרו פה אנחנו מדברים על הנושא הזה שנים, ולא קורה שום דבר.

משה טור פז: אז חלפו שמונה שנים ואני רוצה לומר – התקדמנו.

משה טור פז: צריך לומר שאפו גדול, גם לוועדת החינוך, גם לעיריית ירושלים, גם למנח"י בעיריית ירושלים.

משה טור פז: עכשיו יש פה שני דברים קדימה.

משה טור פז: קודם כל סור מרע.

משה טור פז: אנחנו לא יכולים, ואני מזכיר כאן לחברתי חברת הכנסת סטרוק, אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו את ההשתלטות של גורמים עויינים על מערכת החינוך במזרח ירושלים.

משה טור פז: אנחנו צריכים לוודא שהגורמים שעוסקים באכיפה, בעיקר במשרד החינוך, אבל גם בגורמי הבטחון שיצא לי לעבוד איתם, והם עושים לפעמים, כשמפעילים אותם עבודה נהדרת בלהוציא גורמים עויינים.

משה טור פז: צריך להרחיב את הנקודה הזאת.

משה טור פז: אבל זה רק סור מרע.

משה טור פז: בעשה טוב, להמשיך את העבודה, לתקצב יותר, לתת גם לרשות וגם למחוז עוד כלים.

משה טור פז: הם התקדמו, הם הגדילו מספרים פי חמש ופי חמש עשרה.

משה טור פז: הלוואי ובכל תחום נהיה ככה.

משה טור פז: עכשיו אנחנו צריכים את הקפיצה הבאה, לחומש הבא.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: חשוב לקיים דיונים בסופו של דבר, במטרות משותפות בסוף זה מה שיקבע את עתיד המדינה שלנו ואת עתיד האזרחים שלנו.

שרן השכל: ויש כל כך הרבה דברים שניתן לשתף איתם פעולה, ממש מקצה לקצה.

שרן השכל: אני רוצה לסכם את הדיון.

שרן השכל: קודם כל אני רוצה לומר תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לכם, גם במשרד החינוך וגם בעיריית ירושלים, שבשלושת השנים האחרונות נרתמתם למשימה, באמת כדי לראות איך אנחנו מתקנים מצב עקום.

שרן השכל: ואיך אנחנו מטפלים בבעייה חמורה, שפשוט מכרסמת.

שרן השכל: עזבו בחברה, בבטחון המדינה.

שרן השכל: ממש ככה.

שרן השכל: אנחנו צריכים להמשיך ולוודא באמת שגורמים עויינים לא משתלטים על מערכת החינוך הישראלית, כפי שנאמר פה.

שרן השכל: ולכן אני רוצה לסכם את הדיון, כפי שנאמר פה, כי באמת כמו שחברת הכנסת סטרוק אמרה, זה יכול להיות רק דיון ראשון מני כמה דיונים שאותם אנחנו נאלץ לקיים.

שרן השכל: הסיכום שלי הוא קצת מבולגן, משום שהדברים עלו תוך כדי, והלכנו וחזרנו.

שרן השכל: אבל אני אומר כך.

שרן השכל: קודם כל בעניין המשרד לבטחון פנים, אני רואה זאת בחומרה שהוועדה דרשה מהם להגיע היום, והם סירבו להגיע.

שרן השכל: הוועדה דורשת מהמשרד לבטחון פנים לדווח לוועדה כמה מוסדות בלתי חוקיים נסגרו בשנה האחרונה.

שרן השכל: והאם היא פועלת בעניין.

שרן השכל: אני רוצה מחר, לפני המליאה, בין תשע לעשר, נזמן את המשרד לבטחון פנים, מבחינתי אנחנו נזמן גם את המפכ"ל לבוא לשוחח איתנו, על מנת להבין איזו אכיפה נעשתה במזרח העיר.

שרן השכל: אנחנו לא ניתן שיזלזלו ככה בוועדה.

שרן השכל: בטח כאשר אנחנו קובעים דיון עם גורמי מקצוע, דיון חשוב, אחרי פיגוע שהתבצע בירושלים.

שרן השכל: אנחנו צריכים לשמוע מה נעשה מבחינת האכיפה בשנים האחרונות.

שרן השכל: משרד החינוך, אין צורך שתגיעו.

שרן השכל: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך להעביר למשטרה ולוועדה רשימה של מוסדות פרטיים לא חוקיים שאתם מכירים.

שרן השכל: הוועדה דורשת מהמשרד לבטחון פנים להציג בפנינו תכנית לסגירת בתי הספר, בתאום אל מול משרד החינוך.

שרן השכל: איך אנחנו למעשה פותרים את הבעיה הבלתי חוקית הזו, שבעצם איך סוגרים את הבתי ספר, כמובן לא בלי לתת להם מקום אחר, זה חייב להיות בתאום מול עיריית ירושלים על מנת לוודא שיש מקומות חלופיים.

שרן השכל: אנחנו לא רוצים את אותם ילדים בעצם ברחובות, ובסוף מגיעים לכל מיני אירועים כמו זריקות אבנים, זריקות בקבוקי תבערה וכו'.

שרן השכל: ולכן נדרשת פה פעילות מתואמת.

שרן השכל: אנחנו מבקשים להציג בפנינו, בפני הוועדה, תכנית מסודרת לשנה, שנתיים, שלוש שנים הקרובות, כיצד אנחנו פועלים כדי לסגור את אותם מוסדות בלתי חוקיים ומעבר שלהם למוסדות חוקיים.

שרן השכל: הוועדה קובעת – תכנית הלימודים הפלשתינית היא תכנית שמעצימה את השנאה והמלחמה בין יהודים ובין ערבים.

שרן השכל: שמונים אחוז מהתלמידים לומדים את מערכת החינוך הפלשתינית, תושבים ישראלים.

שרן השכל: עשרים אחוז לומדים את התכנית הישראלית.

שרן השכל: כאשר ארבעים אחוז בסך הכל מסיימים עם תעודת בגרות.

שרן השכל: הדבר הזה מהווה מכשול לקראת החיים הרגילים שלהם.

שרן השכל: אנחנו למעשה משאירים אותם בתוך סוג של מעגל שממנו הם לא יכולים לצאת.

שרן השכל: נדרשת בעצם תכנית פדגוגית למעבר בתוך כמה שנים מאותה מערכת חינוך מסיתה למערכת החינוך הישראלית, ולבגרות משמעותית.

שרן השכל: אנחנו מבקשים שתגיעו אלינו עם תכניעת מסודרת שתציג את הדברים האלה.

שרן השכל: איך אנחנו עושים את זה.

שרן השכל: כמובן כמו שאמרתי המצב הנוכחי רק מעצים את הפערים בתוך האוכלוסיה הערבית.

שרן השכל: ולכן כמו שאמרתי לפני כן על עיריית ירושלים, ביחד עם המשרד לבטחון פנים, להציג לנו תכנית תלת שנתית למעבר של עשרים אלף התלמידים שלומדים במערכות בלתי חוקיות למערכות מוסדרות על ידי משרד החינוך.

שרן השכל: הוועדה קובעת כי על השב"כ להעביר באופן קבוע התראות למערכת החינוך ולמשרד החינוך על מורים שנמצאים בסיכון בטחוני.

שרן השכל: הדבר הזה, שהפיגוע שהיה בשבוע שעבר, בו נרצח אליהו קיי ז"ל, הוא דבר בלתי מתקבל על הדעת, ובטח שלא מתקבל על הדעת שמחבלים מלמדים באופן רגיל בעצם בבתי הספר, ולמעשה עלולים לחנך את הדור הצעיר ללכת ולבצע פשעים נתעבים בדיוק כמוהם.

שרן השכל: ולכן הוועדה קובעת שעל השב"כ להעביר התראות, מבחינתנו חודשיות וכו'.

שרן השכל: אנחנו מבקשים תשובה מהשב"כ גם כן לעניין זה.

שרן השכל: דיון המשך ייקבע לעוד שלושה חודשים, אחרי שנקבל את התשובות בעניין.

שרן השכל: הוועדה מבקשת את הדו"ח של משרד החינוך למה התרחש בתוך בית הספר, גם מבחינה פדגוגית, גם מבחינה פסיכולוגית.

שרן השכל: אני מבקשים לראות את זה.

שרן השכל: הוועדה רואה בתכנית הלימודים הפלשתינית תכנית עויינת, שמקדמת את השנאה והגזענות כלפי היהודים, לפי מה שראינו את התכנים שמגיעים בתוך התכנית הזו, במקום לייצר גשרים בינינו הם למעשה מייצרים פצצות מתקתקות.

שרן השכל: התכנים האלו הם תכנים אנטי-ישראליים בצורה מובהקת.

שרן השכל: ולכן קודם כל אנחנו קובעים שעל משרד החינוך לעבור על תכנית הלימודים הפלשתינית, וכמו שאמרתי אני מבקשת להציג לנו תכנית פדגוגית איך אתם עושים את זה.

שרן השכל: אנחנו מבקשים לבחון את השכירות בעצם של המוסדות שמקיימים בגרויות ישראליות ותכנית לימודים ישראלית, כתבחין, כגמול לאותם בתי ספר שמלמדים אותם, ולדווח לנו.

שרן השכל: הוועדה מבקשת מעיריית ירושלים את הספרים של כיתות א', ו' ח' ויב' במקצועות המתמטיקה, ספרות, ערבית והיסטוריה.

שרן השכל: אנחנו מבקשים את כלל הספרים בתוך התכנית, ואנחנו נשמח בעצם שגוף חיצוני לא קשור יוכל לעמוד על התכנים ולבחון אותם.

שרן השכל: אני אשוחח לאחר מכן עם ד"ר ארנון גרוס, אם תוכלו גם כן לסייע לנו במעבר על אותם תכנים, או ארגונים נוספים שעוסקים בתחום, אם יוכלו לעבור ולהגיש לנו סוג של דו"ח לעניין התכנים שנמצאים בתוך ספרי הלימוד במערכת החינוך, שאותה בסוף אנחנו מתקצבים.

שרן השכל: הוועדה מבקשת מהממונה על הייעוץ המשפטי לחזור לוועדה עם תשובה מתוקף איזה חוק הם מפעילים את תכנית הלימודים הפלשתינית.

שרן השכל: זה גם כן לדיון הבא.

שרן השכל: אני מודה לכל המוזמנים ולכל מי שהגיע לדיון היום.

שרן השכל: תודה רבה, ואנחנו נתראה מחר בבוקר.

שרן השכל: הישיבה נעולה.