ועדת המשנה לתקציבי הספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 2, 2021-11-24 09:30

סימון דוידסון: אני אתחיל בווטסאפ שקיבלתי אתמול בערב.

סימון דוידסון: ואני מקריא אותו, בגלל שאנחנו פה כולם אנשי ספורט, והוועדה הזאת בעצם מתעסקת בספורט.

סימון דוידסון: ובעיניי הווטסאפ הזה שקיבלתי זה המהות של הספורט.

סימון דוידסון: המהות שלמענה אנחנו נלחמים, המהות שלמענה יש אגודות.

סימון דוידסון: "יקירי, מקווה שהלך טוב אתמול והיום.

סימון דוידסון: רציתי לומר לך דבר, אבל החלטתי לכתוב, כדי שתוכל לחזור לזה מדי פעם.

סימון דוידסון: מנקודת מבטו של אבא, שהוא גם מפקד בצבא עשרים וחמש שנים, ובאמתחתי אלפי לוחמים לוחמים שהנהגתי, אני תמיד מלמד את ילדיי את המשמעות של להגיע להישגים.

סימון דוידסון: את הסיפוק שיש בחוויה לעמול קשה ולהצליח.

סימון דוידסון: גם עם לוחמיי אני נוהג בעקביות ובמשמעת הדוקה.

סימון דוידסון: מנסה להסביר להם שזה הבסיס לכל דבר.

סימון דוידסון: לדעת לשלוט בעצמך ברגע האמת.

סימון דוידסון: לבצע כאילו יש הזדמנות אחת.

סימון דוידסון: היום ראיתי את ילדיי מהצד, והתמלאתי בגאווה.

סימון דוידסון: מעבר לשיפור העצום, ולאחר חוויות אכזבה שהם ידעו בעבר, ורגעים שהם חשבו לפרוש, ואלה שעוד בוודאי יגיעו.

סימון דוידסון: ראיתי אותם רוצים, נחושים, מתאמצים, לא נשברים.

סימון דוידסון: ראיתי את רון, הבן שלי, אחרי המשחה, מחפש איפה להתפוצץ מאושר.

סימון דוידסון: ואת החיוך של אור, שכל מה שהיה חשוב לה זה לרוץ אליך, לקבל את המחמאה שהיא כל כך התאמצה בשבילה.

סימון דוידסון: ראיתי אותם מסופקים, מרוצים, חדים.

סימון דוידסון: כאילו יש רק הזדמנות אחת.

סימון דוידסון: ויש עוד הרבה מקום לשיפור וחלילה ינוחו על זרי דפנה.

סימון דוידסון: אבל היום ראיתי משהו אחר, שלא ראיתי עליהם לפני.

סימון דוידסון: וכל זה בזכותך.

סימון דוידסון: אז רציתי לומר לך תודה, אמיתית.

סימון דוידסון: שאתה חלק מהחינוך של הילדים שלי.

סימון דוידסון: שאתה משקיע בהם, מחדיר בהם רוח וערכים, ומשמעת.

סימון דוידסון: לומר לך שגם אני מתבונן מהצד, ולומד.

סימון דוידסון: כן, גם אחרי עשרים וחמש שנה במקצוע.

סימון דוידסון: מגיעים לך כל השבחים.

סימון דוידסון: מאחל לך שיהיה בך הכוח להמשיך, והרצון להשקיע.

סימון דוידסון: תודה רבה".

סימון דוידסון: כותב את הווצאפ הזה תת אלוף, רמ"ד פיקוד צפון, שיש לו שני ילדים שהם שחיינים, והוא כותב את זה למאמן יגאל שחט.

סימון דוידסון: שם האב לא חשוב, אבל זה התפקיד שלו.

סימון דוידסון: וכשאני קראתי את הווצאפ הזה אתמול, קראתי אותו פעמיים.

סימון דוידסון: והאמת התרגשתי ממנו.

סימון דוידסון: והבנתי שזו בעצם המהות של כל הפעילות שלנו.

סימון דוידסון: של המנהלים, של המאמנים, של כל מי שמתעסק בספורט הישראלי.

סימון דוידסון: בסוף אנחנו מגיעים לילדים, בני עשר, בני שמונה, בני ארבע עשרה, לא משנה.

סימון דוידסון: אנחנו משפיעים עליהם, אנחנו מחנכים אותם.

סימון דוידסון: ואנחנו צריכים את הכלים כדי להמשיך ולעשות את זה.

סימון דוידסון: אנחנו קיימנו שתי ועדות בנושא של תקציבים לאגודות ואיגודים.

סימון דוידסון: והאמת להגיד לכם, אני קצת במבוי סתום.

סימון דוידסון: אני מרגיש שלא עונים לי.

סימון דוידסון: אני מרגיש שלא כל כך מתייחסים אליי.

סימון דוידסון: ולא מתייחסים לוועדה, ולכנסת ישראל.

סימון דוידסון: ואני לא מקבל את התשובות שהוועדה דורשת לקבל.

סימון דוידסון: ולא נעים לי עם המצב הזה.

סימון דוידסון: לא נעים לי גם לשמוע ששלשום התכנסה המועצה הלאומית לספורט, ורק ארבעה היו בפועל בדיון, וכל השאר היו בזום.

סימון דוידסון: ולא נעים לי שלא מתייחסים לזה בכובד ראש.

סימון דוידסון: ביקשתי מיואב הכט, נציג האוצר במשרד הספורט להגיע לפה.

סימון דוידסון: את האמת זה לקח לי שלושה ימים, אבל הגעת, ואתה לא אשם.

סימון דוידסון: ובדרך לא דרך הצלחתי דרך משרד האוצר, דרך השר במשרד האוצר, השר חאלד להגיע למצב שנציג האוצר מגיע לפה.

סימון דוידסון: כי יש לנו שאלות.

סימון דוידסון: ויש לנו תהיות.

סימון דוידסון: ויש לנו רצון לעבוד בשיתוף פעולה, כדי שיהיה יותר קל.

סימון דוידסון: לאגודות בעיקר.

סימון דוידסון: ובעיקר לאגודות הקטנות.

סימון דוידסון: כי המשמעות של נוהל האוצר בעתיד זה שהאגודות לא יקבלו כסף.

סימון דוידסון: וצריכים להבין את זה, וצריכים לנסות לפתור את הנושא הזה.

סימון דוידסון: אנחנו נדון על זה בחלק השני של הדיון.

סימון דוידסון: אנחנו נתחיל את הדיון עם דודו מלכא, סגן מינהל הספורט, שבעצם בשנים הרבות האחרונות הוא אחראי על כל הנושא של התבחינים, וכל הנושא של חלוקת התמיכות לאגודות הספורט ולאיגודים.

סימון דוידסון: אני לא אחזור על דברים שנאמרו, כי אנחנו הולכים לדרך חיובית וחדשה, ואני מקווה שהיא תהיה שקופה, ותהיה שקיפות.

סימון דוידסון: אבל אני אתחיל במשפט דודו, ואני אומר את זה, אני לא תוקף, אבל זו ההרגשה.

סימון דוידסון: ההרגשה של השטח, של האגודות, של האיגודים, שהם נמצאים לא באפלה, בחשיכה.

סימון דוידסון: לא יודעים מה הולך לקרות.

סימון דוידסון: לא יודעים איך להתנהל.

סימון דוידסון: לא יודעים האם לסגור חוזים.

סימון דוידסון: לא יודעים מה יקרה, אני לא מדבר על השנה הקרובה, אני מדבר גם על השנים הבאות.

סימון דוידסון: כי הנושא של התבחינים ישפיע מאוד על האיגודים ועל האגודות גם בעוד שנתיים, שלוש וארבע.

סימון דוידסון: ויש איגודים ואגודות שפשוט לא יתקיימו.

סימון דוידסון: אנחנו ביקשנו, הוועדה, חד משמעית, להציג את הנושא של התבחינים ואת הסימולציה של התבחינים.

סימון דוידסון: אני מעביר לך את רשות הדיבור, אנחנו נשב בשקט ונשמע כל מילה שלך, כמו משה מהר סיני.

סימון דוידסון: בבקשה דודו מלכא.

דודו מלכא: תודה סימון על ההקדמה.

דודו מלכא: בהחלט מחמם את הלב שיש פה אכפתיות ברמה מאוד גבוהה.

דודו מלכא: ואנחנו שותפים לעשייה הזאת.

דודו מלכא: זה לא שאנחנו עומדים מן הצד, אלא העשייה הזאת, שהגענו עד הלום, היה תהליך מאוד ממושך, שהתחיל, כל פעם אנחנו אומרים שנתיים, אבל כבר השנים עוברות, שלוש שנים.

דודו מלכא: לראשונה התכנסה ועדת היגוי שאם אפשר לומר שהיו נציגים לכל המי ומי.

דודו מלכא: נכון שלא יכולנו להכניס יותר, אבל היו קרוב לעשרים איש בוועדה הזאת.

דודו מלכא: וניסינו במשך שנתיים, בצורה הדוקה, נמצאים פה שניים מהחברים שליוו אותי, אהוד ואלון, שהם יושבים פה בצד ימין, ואפילו עברנו והכנו ממש עקב בצד אגודל את כל המבחנים האלה, שיעשו שינוי.

דודו מלכא: והשינוי היה מתבקש.

דודו מלכא: כי פשוט, אמרתי לחלק מהחברים, במיוחד ענף שהביא מדליה, בטקוואנדו, אמרתי אם לא היינו עושים את השינוי, אז התמיכה בטקוואנדו היתה יורדת בקרוב לשלושים אחוז.

דודו מלכא: כי לא היתה הגנה יותר.

סימון דוידסון: אני רוצה רק לכבד את חבר הכנסת עלי סלאלחה שהגיע וכיבד אותנו.

סימון דוידסון: תודה רבה עלי.

דודו מלכא: ולכן אנחנו קודם כל, המוטו היה שאנחנו רוצים ליצור איזונים, מה שלא היה במבחנים הקודמים, ליצור איזונים בין הישגיות למספר הספורטאים.

דודו מלכא: יש לנו עניין להגדיל את מספר הספורטאים, כיום יש כמאה עשרים אלף ספורטאים, ואנחנו בהחלט מעוניינים שיהיו כמה שיותר.

דודו מלכא: אבל יש שתי תפיסות.

דודו מלכא: או מאלפים לאלופים, או מאלופים לאלפים.

דודו מלכא: אנחנו דווקא רוצים לקחת את התפיסה השנייה, הרווחת יותר.

דודו מלכא: אנחנו יודעים מה עושות מדליות, איזה הד ציבורי היה כשהתחרויות היו בטוקיו.

דודו מלכא: ואנחנו מאמינים שהמדליות, גם באליפויות עולם, גם באליפויות אירופה וגם במשחקים האולימפיים, גורמים למשפחות, לילדים, להגיע ולהצטרף לאולם הספורט.

דודו מלכא: זה דבר אחד.

דודו מלכא: דבר שני, עשינו שינוי מאוד משמעותי, והתאמנו את עצמנו למציאות.

דודו מלכא: הרי עד היום היינו מכירים, ברוב הענפים, מגיל שלוש עשרה ומעלה.

דודו מלכא: אנחנו ירדנו לגילאים שמתחילים, מבחינת צבירת ניקוד, מתחילים בענפים מסויימים בגיל חמש.

דודו מלכא: התעמלות, גלגיליות, ריקודים סלוניים, החלקה על הקרח, ועוד ענפים אחרים.

דודו מלכא: זה ענף שקרוב לליבך, רק לאחרונה הורדנו אותו בעוד שנה אחת, שמתחילים בגיל שש.

דודו מלכא: ומי כמוך יודע ששחיה לא מתחילים בגיל שלוש עשרה.

דודו מלכא: ולכן כל הנושא הזה של הגילאים אמור לתת את אותותיו, שלא נשלה את עצמנו, המצב כיום, למרות שיש הרבה ענפים שהם אמרו שלא מכירים לנו בגילאים, הנה אני אומר לכם, סטטיסטית, זה לא השפיע בכלל למצב הנתון היום.

דודו מלכא: אני מאמין שברגע שכל איגוד יידע שהוא צריך להתחיל ולאסוף ולחבר ילדים בגיל צעיר יותר, הוא יעשה את זה.

דודו מלכא: כרגע אנחנו לא ראינו שזה השפיע בצורה משמעותית.

דודו מלכא: אבל לעתיד לבוא מה שנקרא.

דודו מלכא: אז זה דבר אחד לגבי הגילאים.

דודו מלכא: ובתוך הגילאים עשינו דיפרנציאציה שבאה ואומרת, שלא יכול להיות שספורטאי בשיא היכולת שלו, יש ענפים שזה מתחיל בגיל שלוש עשרה, יש ענפים שזה מתחיל בגיל שש עשרה, שבשיא היכולת שלו יהיה דומה לספורטאי בתחילת דרכו.

דודו מלכא: ואחת הסיבות שאנחנו נותנים ניקוד מועדף בגילאים הקריטיים, של ההישגיות, שזה בערך, העלינו את זה גם כן דרך אגב.

דודו מלכא: סליחה, אני פותח סוגריים, אנחנו קיבלנו שלוש מאות שמונים ואחת הערות.

דודו מלכא: זה חסר תקדים.

דודו מלכא: אני רק אומר לכם שאם הגדרת אותי שאני הרבה שנים עוסק במבחנים, לראשונה הגענו למספרים כאלה.

דודו מלכא: אנחנו היינו מקבלים הערות של בודדים, או עד עשר, לא יותר.

דודו מלכא: ופתאום פה היתה הצפה.

דודו מלכא: חיובית.

דודו מלכא: אנחנו רואים את זה בחיוב.

דודו מלכא: ולכן אני סוגר סוגריים וחוזר, ואומר, שבנושא של הגילאים, העלינו גם כן, בגלל הערות הציבור, לגיל שלושים את הגיל המשמעותי שקראנו לו גיל הישגי.

דודו מלכא: ובתווך הזה, של גיל הישגי, שעלה לארבע עשרה שנה, משתים עשרה שנה לארבע עשרה שנה, הניקוד הוא למין זכר שש נקודות, ולמין נקבה עשר נקודות.

דודו מלכא: זאת אומרת שימו לב שגם יש העדפה בצורה מאוד משמעותית לספורטאיות.

דודו מלכא: ולכן אני רוצה להדגיש את הגיל הקריטי הזה.

דודו מלכא: אנחנו יודעים, אני מניח שאתם אנשים שמהשטח, גם אני, בדרך כלל בשביל לקבל את ההשראה ולהבין מה קורה, אני חייב לדבר עם האנשים מהשטח.

דודו מלכא: וכשאני שומע את האנשים מהשטח הם אומרים זה לא חוכמה, גיל ארבע עשרה, שלוש עשרה, הם מגיעים, מתלהבים.

דודו מלכא: רק מי שצולח את הגיל הזה, ונשאר במערכת, אז אנחנו יודעים שהוא מתחיל להיות ספורטאי.

דודו מלכא: ולכן אנחנו ניתן העדפה לגיל הזה.

דודו מלכא: מכיוון שאז אנחנו מצפים שהאגודות גם ישקיעו בספורטאים בגיל הזה.

דודו מלכא: ומה לעשות, נכון שיש ענפים שלא מקבלים שכר, אנחנו יודעים, רוב הענפים, להוציא ענפי העל, שאנחנו יודעים ששם יש שכר לספורטאים.

דודו מלכא: אבל ילד בגיל חמש עשרה, שיש לו המון הוצאות, שמתאמן שמונה עד עשר שעות, אם זה בשחיה, אם זה באתלטיקה, הוא צריך כל מיני דברים.

דודו מלכא: ברגע שהאגודה רואה שהספורטאי הזה מצליח, היא צריכה לקנות לו את זה.

דודו מלכא: ולכן יש הוצאות הרבה יותר גדולות.

דודו מלכא: וזאת המגמה.

דודו מלכא: המגמה לבוא ולהגיד אנחנו רוצים ספורטאים בגילאים הקריטיים האלה.

דודו מלכא: זה דבר אחד לגבי הגילאים.

דודו מלכא: דבר נוסף שהעצמנו אותו, זו היתה אחת, בואו נגיד, אחת הביקורות שהיו על המבחן הקודם, באו ועשו בדיקה, היתה איזו שהיא חברה שאמרה מה זאת אומרת, מדליה אולימפית שווה כמו, אם אני מוסיף אלף ספורטאים, או אפילו פחות.

דודו מלכא: זאת אומרת זה משהו לא סביר.

דודו מלכא: ולכן אנחנו נתנו העדפה משמעותית לתוצאות במשחקים האולימפיים, או משחקי עולם.

דודו מלכא: זאת אומרת תוצאה של אלוף אירופה לעומת אלוף אולימפי היא אלוף אולימפי הוא פי שמונה.

דודו מלכא: אם אלוף עולם הוא פי ארבע מאלוף אירופה.

דודו מלכא: ולכן המדרגים האלה הם חשובים.

דודו מלכא: ואני חושב שזה גם כן נתן את אותותיו.

דודו מלכא: יש כאן בשנה הזאת מערכת של הגנות, שבואו נאמר, אנחנו רוצים לשמור על הקיים.

דודו מלכא: אני יכול לעשות סקירה על כל האיגודים.

דודו מלכא: להוציא שניים שלושה שהגיעו לתשעים ושניים אחוז כל המוגנים הגיעו לתשעים ושבעה, תשעים ושמונה, ויש כאלה שכמובן הגיעו גם למאה עשרים.

דודו מלכא: כי לא נתנו גדילה מעבר למאה עשרים, בשביל לא לפגוע באלה שירדו.

דודו מלכא: לכן אני חושב שלא צריך לדאוג כל כך בשנה הזאת.

דודו מלכא: בשנה הבאה ההגנה יורדת, אבל עדיין אנחנו רואים שיכול להיות שרובם לא יזדקקו להגנה בשנה הבאה.

דודו מלכא: כי ההגנה יורדת לשמונים אחוז, אבל לא יזדקקו להגנה.

דודו מלכא: זה דבר אחד.

דודו מלכא: דבר נוסף, ששמענו את הקשיים, ורצינו למצוא איזה שהוא פתרון, במיוחד לענף הכדורעף, שידענו שגם הוא יורד בשוטף שלו, אמרתי אבל עם ההגנה זה עוזר לו, ובשנה הבאה להערכתי הוא יתייצב.

דודו מלכא: ואם הוא יורד מענף מועדף, ולא רק הוא.

דודו מלכא: יש גם טניס, היאבקות, סיוף, ככל הנראה שהם ירדו, ורק לאחרונה גם הבאנו את זה בפני המועצה, אנחנו נותנים להם הגנה מדורגת של שנתיים.

דודו מלכא: זאת אומרת אנחנו ניתן להם בתקציב תוספתי, לא על חשבון המועדפים, כי אנחנו הבטחנו למועדפים שהם יקבלו את הסכום שלהם במלואו.

דודו מלכא: וזה הרעיון – לצמצם את מספר המועדפים, ולהשאיר את אותו הכסף.

דודו מלכא: ולכן אין היגיון להגיד עכשיו אנחנו צריכים להגן – בואו נוריד.

דודו מלכא: זה המקום היחיד, בהגנה, להבדיל מאגודות ואיגודים, שהכסף של ההגנה הוא לא על חשבון הקופה הפנימית של אותו ענף.

דודו מלכא: אלא הוספנו, כנראה זה סביב השלושה מיליון שקל, בכדי לתת מענה לארבעה-חמישה ענפים שייפלו.

דודו מלכא: ומה לעשות, הם לא יכולים לחזור, רק אחרי משחקים אולימפיים בפריז, ב-2025.

דודו מלכא: ולכן הם יקבלו הגנה, לפחות שנתיים.

דודו מלכא: ואנחנו מקווים שאחרי זה הם יצליחו ויעלו, אם הם יעשו את הצעדים האחרונים.

דודו מלכא: זה מאוד קשה.

דודו מלכא: יש תחרות מאוד גדולה על המועדפים.

דודו מלכא: אבל אין ברירה, המועדפים חייבים להיות ברמה מצומצמת ביותר.

דודו מלכא: יש נדבך נוסף שהוספנו, שהוא לא כל כך פשוט.

דודו מלכא: היו המון טענות.

דודו מלכא: אני לא מדבר על כדורגל וכדורסל, מכיוון שהם משתתפים באליפויות אירופה, כמו שאתם יודעים.

דודו מלכא: נוסעים, עולים, מטוסים, חוכרים מטוסים פרטיים, ושירווח להם, זה אנשי עסקים, חלילה.

דודו מלכא: ההיפך, הלוואי שהיו גם בענפים כמו כדור-יד וכדור-עף אנשי עסקים שנכנסים ומחזיקים אגודות.

דודו מלכא: בכל הענפים, כולל כדורגל וכדורסל נשים, ובכל יתר הענפים, נשים וגברים, להוציא כדורגל וכדורסל גברים, אנחנו שמנו תקציב להשתתפות באליפויות אירופה לקבוצות פי שמונה ממה שהיה נהוג עד היום.

דודו מלכא: כשני מיליון שקל.

דודו מלכא: אנחנו יודעים שלצערנו רוב המשתתפים לכל היותר מצליחים לעבור סיבוב אחד.

דודו מלכא: הלוואי שיהיה לנו כמו שהיה פעם עם רמלה בכדורסל נשים שהגיעו עד לגמר.

דודו מלכא: אבל אנחנו בנינו מערכת כזו שככל שאתה משתתף יותר אתה מקבל יותר כסף.

דודו מלכא: ההערכה שלנו, מסכומים זעומים, שהיו מקבלים שלושים אלף, הם יקבלו קרוב למאתיים או מאתיים חמישים אלף לסך הכל של ההשתתפות שלהם, וזה מאוד מאוד משמעותי.

דודו מלכא: אנחנו יודעים שכל נסיעה כזאת עולה כמאה אלף שקל.

דודו מלכא: וכיוון שאתה היית שותף לזה, אני מאוד שמח שאתה באת והקצית את התמיכה הקואליציונית שלך למאמנים, כרגע אנחנו יודעים שב-2022, לא יכולנו להתחיל את זה ב-2021, אי אפשר לעשות משהו בדיעבד בנושא מאמנים, כל האגודות, וענפי הכדור בפריפריה, וכל האגודות בענפים האישיים בכל הארץ, ואני מניח שאנחנו נגיע למאה חמישים, מאה שישים אגודות בשלב ראשון, יקבלו תוספת על השוטף שלהם, בין מאה עשרים למאתיים ארבעים אלף שקל.

דודו מלכא: תלוי בגודל.

דודו מלכא: נגיד אם יש אגודה עם שש או ארבע קבוצות היא תקבל מאה עשרים.

דודו מלכא: אבל אגודה של שמונה או עשר ומעלה יקבלו מאתיים ארבעים אלף שקל תוספת על השוטף שלהם.

דודו מלכא: ככה שאם אני אקח לדוגמא את מכבי תל אביב אתלטיקה, שאם לא היו את ההגנות, ב-2022 כבר לא יהיו הגנות ברמת האגודה, אז מכבי תל אביב, שנהנתה עד היום מתקציב של מאתיים, מאתיים עשרים אלף שקל, היא עשוייה לעלות לסדר גודל של שלוש מאות חמישים בשוטף, שלוש מאות חמישים אלף.

דודו מלכא: ועל זה תוסיפו את המאתיים ארבעים.

דודו מלכא: פשוט משלשת את עצמה.

דודו מלכא: הדוגמא שיותר נוגעת ללבי, ואני לא סתם אומר לכם את זה, היא נוגעת ללבי, זה בני הנגב, באתלטיקה, או שחייה, שאתה מכיר טוב, מבת-ים.

דודו מלכא: אז אני אתחיל עם בני הנגב.

דודו מלכא: הם קיבלו כחמישים אלף שקל.

דודו מלכא: הם הולכים לקבל סדר גודל של מאתיים ארבעים ועוד מאה שמונים, בואו נעגל את זה לארבע מאות אלף.

דודו מלכא: זאת אומרת פי שמונה.

דודו מלכא: אותו הדבר לגבי השחייה של בת-ים.

דודו מלכא: עכשיו החישוב שאנחנו עשינו, אנחנו עודדנו, והתמיכה היא התוספת התקציבית לאגודות, במיוחד לקידום וטיפוח של הנוער.

דודו מלכא: וזה מה שחשוב.

דודו מלכא: זה לא הלכנו ואמרנו אם אגודה יש לה, סתם לדוגמא, רק בוגרים, ואז לוקחים עוד זר.

דודו מלכא: לא.

דודו מלכא: הכסף הולך לנוער.

דודו מלכא: ולא רק הוא הולך לנוער, אנחנו ממנים דרך מכון ווינגייט מנטורים בתשלום.

דודו מלכא: זאת אומרת אנחנו נעשה איתם הסכם, נפעיל את המנטורים, נגיד באיגוד הכדורסל, אנחנו נמנה שלושה מנטורים, אחד צפון, אחד מרכז, אחד דרום, שהוא גם ילווה את הקבוצות האלה.

דודו מלכא: הוא יראה שהן עושות את התכנית כמו שצריך.

דודו מלכא: זאת אומרת זאת מערכת שהולכת לקבל ליווי מאוד מאוד רציני.

סימון דוידסון: אני רוצה רק להבין לגבי הנושא של האגודות.

סימון דוידסון: לפי מה נקבע הסכום שתקבל אגודה?

סימון דוידסון: זה מספר ספורטאים, הישגים של ילדים, נוער?

דודו מלכא: אנחנו שינינו את שיטת הניקוד שהאגודות מקבלות, בענפים אישיים.

דודו מלכא: בענפים קבוצתיים זו לא בעיה, זה מספר קבוצות.

דודו מלכא: בענפים אישיים שינינו את השיטה, וגם פה עודדנו הישגיות.

דודו מלכא: אגודה שיהיה להם ספורטאים, ככל שיהיה להם מדליסטים באליפות ישראל, או שיהיו להם יותר ספורטאים בחצי העליון, או לחילופין במשחקים האולימפיים אליפות האולם וכדומה, יזכו את האגודה בנקודות.

דודו מלכא: וככל שלאגודה יש יותר נקודות היא מקבלת בשוטף תקציב יותר גדול.

דודו מלכא: ולכן נתתי את הדוגמא של בת-ים.

דודו מלכא: כיוןו שבת-ים מטפחת הרבה שחייני נוער, ככל שיש להם מצטיינים בשחייני הנוער עד גיל שמונה עשרה, הם יצברו ניקוד גבוה יותר, והניקוד הזה משווים אותו באותו ענף, אז יכולים להגיע למאתיים ארבעים נקודות.

סימון דוידסון: אז איפה מספר הספורטאים מופיע כאן?

דודו מלכא: התוצאה של הניקוד היא גם פונקציה של מספר הספורטאים.

סימון דוידסון: שרשומים באיגוד?

דודו מלכא: אם ניקח עוד פעם את דוגמת בת-ים או בני הנגב, ככל שיש לך יותר ספורטאים, הם מעצם זה שהם משתתפים באליפות ישראל, או מגיל צעיר הם פעילים בתחרויות, או שיש להם תוצאות טובות יותר, ככל שיש לך יותר ספורטאים, גם מבחינה הישגית וגם כמות, זה נותן יותר נקודות, וכתוצאה מזה אתה מגיע לתוצאה הזאת.

דודו מלכא: עוד משהו, אם אני כבר רוצה לסכם, שגם הנושא שהיה בעייתי, ולא רצינו להפיל את זה בבת אחת, חשוב לנו ייצוג הולם, זה על פי חוק, והקנס יתחיל לפעול באיגודים רק בשנת 2023.

דודו מלכא: זאת אומרת מי שלא יעמוד בשלושים אחוז, שנתיים ייכנס, בשנה השלישית התמיכה תתבטל.

דודו מלכא: אני לא רואה בזה בעיה, יש מספיק זמן להיערך ולגדיל ולהגיע שיהיה שלושים אחוז ייצוג נשים בהנהלה.

סימון דוידסון: תודה רבה.

סימון דוידסון: אנחנו נתחיל בסבב שאלות.

סימון דוידסון: אני רוצה שאלון, אתה הצבעת וביקשת לדבר, אז בבקשה.

אלון גרנות: אני פה בשם הוועד האולימפי.

אלון גרנות: ליוויתי את כל תהליך כתיבת מבחן הכתיבה, כמו שדודו הזכיר, יחד עם אהוד שרון, מנכ"ל איגוד הפוטבול, שייצג את איילת.

אלון גרנות: קודם כל ברכות למשרד הספורט, כי זו הפעם הראשונה שגופי הספורט עצמם היו חלק מכתיבת המבחנים, ואני חושב שגם רואים את זה בסופו של דבר בתוצאה הסופית.

אלון גרנות: יש לי הרבה ביקורת, ואת חלקה אשמיע כרגע.

אלון גרנות: אבל אני חושב שבגדול המבחנים הם צעד חשוב מאוד, טוב מאוד, בכיוון הנכון.

אלון גרנות: המבחנים האלה תיקנו הרבה עיוותים שהיו במבחנים קודמים.

אלון גרנות: הכיוון שאליו הם לוקחים את הספורט הישראלי ההישגי הוא כיוון מבורך.

אלון גרנות: יחד עם זאת, יש בעיה.

אלון גרנות: יש בעיה שאני קורא לה, הכותרת שלה היא שקיפות.

אלון גרנות: אבל אני אנסה לפרט מה חוסר השקיפות גורם.

אלון גרנות: כי זה יותר חשוב מעצם חוסר השקיפות עצמו, זה חברי הכנסת יעסקו.

אלון גרנות: אני לא פוליטיקאי.

אלון גרנות: אני עוסק בצד המקצועי של המבחנים.

אלון גרנות: ברגע שאין שקיפות, ואין סימולציה, וגופי הרוחב עד לרגע זה לא ראו סימולציה מלאה, על התמיכה של 2021 זה חסר חשיבות, ודודו צודק במאה אחוז, בגלל שבמבחנים, כדי למנוע זעזועים, בשנת 2021 נעשו שני דברים שמנעו, בעצם צילמו מצב מ-2020.

אלון גרנות: הדבר הראשון זה ניתנה הגנה של תשעים אחוז.

אלון גרנות: שום ענף לא יורד ביותר מעשרה אחוז, וגם שום ענף לא עולה ביותר מעשרים אחוז.

אלון גרנות: זאת אומרת שגם לא בורח כסף כלפי מעלה.

אלון גרנות: בפועל, אני מניח, לא ראיתי את המספרים, אבל בפועל זה יצר מצב שהענפים זזים בין ירידה של חמישה אחוז לעלייה של שבעה-שמונה אחוז.

אלון גרנות: לא יותר מזה, וזה שומר על יציבות, זה מצויין.

אלון גרנות: בנוסף, כדי לנטרל את השפעת הקורונה, משרד הספורט בחן את הפעילות, אנשים צריכים להבין, הכסף מחולק על בסיס פעילות.

אלון גרנות: לכל מבחן יש שנת הערכה ושנת תמיכה.

אלון גרנות: שנת הערכה שנקבעה לשנת 2021 היא 2018-2019.

אלון גרנות: בעצם משרד הספורט בשכל רב העלים את שנת הקורונה הראשונה ולא מתייחס אליה.

אלון גרנות: כי האיגודים לא פעלו בהם.

אלון גרנות: אבל מה הולך לקרות לנו ב-2022, חברים, זה לא משהו תיאורטי, זה חודש ועשרה ימים מעכשיו.

אלון גרנות: ו-2022 שנת הערכה החצי הראשון שלה, זה שנת קורונה.

אלון גרנות: שנת ההערכה התחילה בראשון בספטמבר 2020, ונגמרה ב-31 באוגוסט 2021.

אלון גרנות: זאת אומרת שבחלק הראשון של השנה, בין ספטמבר 2020 לבין מרץ 2021 יש איגודים שלמים שהיו מושבתים, איגודים שהיו מושבתים חלקית, ואיגודים שעבדו.

אלון גרנות: בנוסף, ההגנה בשנת 2022, אמנם המשרד אומר שמונים אחוז, אבל זה שמונים אחוז על התשעים של 2021.

אלון גרנות: זאת אומרת שבהשוואה לכסף של 2020, שזה תקציב הבסיס, ההגנה ב-2022 היא כבר רק שבעים ושניים אחוז.

אלון גרנות: לא ירדו בעשרים ושמונה, אבל יהיו איגודים, אני חולק על דודו, להערכתי יהיו איגודים שירדו בעשרים ושלושה ועשרים וחמישה.

אלון גרנות: מכיוון שאני לא ראיתי סימולציה, כן עשיתי, הוועד האולימפי בזמנו כן בנה סימולציה על בסיס נתוני משרד הספורט, כחלק מתהליך צוות ההיגוי.

אלון גרנות: לקחתי את הסימולציה שבנינו בזמנו.

סימון דוידסון: רגע, אלון, אני רוצה ליישר קו.

סימון דוידסון: קודם כל הצטרף אלינו חבר הכנסת פרופ' יוסי שיין.

סימון דוידסון: תודה רבה שהגעת.

סימון דוידסון: הדיון היום זה על נושא של תקציבים, תמיכות לאגודות ואיגודים.

סימון דוידסון: התבחינים של חלוקת הכספים משתנים עכשיו.

סימון דוידסון: לא בעוד חודש, ולא בעוד שנתיים.

סימון דוידסון: עכשיו.

סימון דוידסון: יש שינוי, אחרי שלוש שנים של עבודה על תבחינים.

סימון דוידסון: חלק, נמצא פה דודו מלכא שאחראי על זה במינהל הספורט, ואלון ואהוד בעצם היו חלק מהנושא הזה.

סימון דוידסון: התבחינים האלו הולכים לשנות את הספורט הישראלי.

סימון דוידסון: חלקם לטובה, חלקם מאוד לרעה.

סימון דוידסון: והדיון הוא על הנושא הזה של התבחינים, איך זה הולך להשפיע על האגודות והאיגודים.

סימון דוידסון: ולאחר מכן אנחנו עושים דיון על הנושא של דרך קבלת התמיכות לאגודות עצמן, שזה נקרא נוהל האוצר, שהולך להשפיע בצורה מאוד מאוד קשה על האגודות, בעיקר על הקטנות.

סימון דוידסון: בבקשה, תמשיך.

אלון גרנות: בנוסף לעובדה שהענפים ההגנה שלהם יותר נמוכה, בשנת 2021 המשרד נתן הגנה לאגודות, של שבעים וחמישה אחוז.

אלון גרנות: בתוך ענף, התקציב של הענף משתנה, בהתאם למבחנים.

אלון גרנות: אבל בתוך הענף יש חלק שהולך לאיגודים וחלק לאגודות.

אלון גרנות: השנה לאגודות, ב-2021 יש הגנה של שבעים וחמישה אחוז.

אלון גרנות: ב-2022 אין לאגודות הגנה בכלל.

אלון גרנות: זאת אומרת שיכול להיות מצב שאגודה יכולה לרדת ב-2022, אגודה בודדת, בעשרות אחוזים בתקציב שלה.

אלון גרנות: ולזה אין פתרון כרגע.

אלון גרנות: לזה פשוט אין פתרון כרגע בתבחינים.

דודו מלכא: קודם כל בואו נדייק עם הנתונים והמתמטיקה שנעשתה פה.

דודו מלכא: זה לא שבעים ושניים אחוז.

דודו מלכא: מדוע, כי אני אמרתי, להוציא אחד או שניים, כולם יושבים על תשעים ושמונה ומעלה.

דודו מלכא: זאת אומרת שאם כבר נקודת הייחוס היא צריכה להיות על תשעים ושבעה, תשעים ושמונה אחוז, ולא על תשעים אחוז בהגנה.

דודו מלכא: זה אחד.

דודו מלכא: הנושא של הגנה מעולם לא היתה הגנה ברמת האגודה.

דודו מלכא: תמיד ההגנה נעשתה ברמת איגוד, או כלל התקציב של האגודות.

דודו מלכא: מה זה אומר, אם נאמר התקציב של אגודה מסויימת, בואו ניקח כדורסל, תקציב הכדורסל, האגודות זה סדר גודל של כשלושים מיליון שקל.

דודו מלכא: בשנה מסויימת קבוצה הפעילה עשר קבוצות.

דודו מלכא: קיבלה איקס כסף.

דודו מלכא: שנה אחרי זה, חמש קבוצות.

דודו מלכא: אין היגיון לתת הגנה ברמת האגודה.

דודו מלכא: ולכן ההגנות שאנחנו נותנים הם ברמת הסך הכל, אין היגיון כיוון שמן הסתם יש עשר קבוצות, ועכשיו הפעילות ירדה לחמש קבוצות.

דודו מלכא: אבל התיקצוב הוא לפי קבוצות.

דודו מלכא: הדבר היחיד שעשינו, ההגנות שאנחנו נותנים את השבעים וחמישה אחוז הם אך ורק בענפים האישיים.

דודו מלכא: כיוון שבענפים האישיים שינינו את השיטה.

דודו מלכא: השיטה נעשתה כפי שאמרתי עידוד של הישגיות.

דודו מלכא: ובהתחלה הוועדה המלומדת החליטה על חמישים אחוז, חד פעמי, ואני זוכר אפילו שזה היה מצידה של יעל ארד, אז היא לא היתה יושב ראש, היום יושבת ראש הוועד האולימפי.

דודו מלכא: ואני זוכר את האמירה שלה – רק שנה אחת, לא יותר מזה.

דודו מלכא: ואני חושב שהיא צודקת, לא יותר משנה, אבל הערות ציבור קיבלנו אותן, והעלינו מחמישים לשבעים וחמישה אחוז.

דודו מלכא: אני רוצה להגיד עוד משפט אחד, שלא אמרתי, בנושא של האגודות, שאני מבין שאתם חרדים לזה.

דודו מלכא: אנחנו הולכים למהלך של שיתוף פעולה עם המרכזים.

דודו מלכא: המרכזים, דרך אגב, מקבלים מאתנו מיליון שקל בשנה.

דודו מלכא: אני רוצה לחזור ולהגיד שהשיתוף פעולה הזה יילך ויתהדק.

דודו מלכא: יכולנו כחלופה, לקחת את המיליון שקל שאנחנו נותנים להם, לקחת חברה פרטית, והיא תעבוד מול האגודות, טפסים וכו'.

דודו מלכא: אבל אנחנו חשבנו, ואני אומר לכם, אני לא מתחנף אליהם, הם יודעים מה אני חושב עליהם, אני יודע שאני זה שאמרתי גם לשר וגם למנכ"ל, יש לי שיתוף פעולה מלא עם כל אחד מהמרכזים.

דודו מלכא: כל אחד, כל פנייה שאני פונה, מייד עונים.

דודו מלכא: הם עושים את העבודה שלהם הכי טוב שיכול להיות, מול האגודות שלהם.

דודו מלכא: והשיתוף פעולה יהיה בצורה כזאת, שאנחנו ב-2023, כשהטוטו יפסיק לפעול, אנחנו מתכוונים שמתוך שמונה מאות חמישים, הגשנו את ההצעה הזאת לאוצר, אנחנו מחכים לתשובה, ואני מקווה שיואב פה גם כן יתמוך בזה.

דודו מלכא: אמנם הוא באגף התקציבים, אבל החשכ"ל הוא זה שצריך לאשר את זה.

דודו מלכא: הפנינו את זה לעופר ולמוריה.

דודו מלכא: וכל הרעיון הוא כזה, שמאתיים וארבע האגודות, שמקבלות פחות משלושים אלף שקל, שזה סכום מצחיק, הכסף יעבור כולו, כמו שהוא, למרכזים.

דודו מלכא: הם לא יצטרכו להגיש בקשות.

דודו מלכא: אם להפועל, מתוך המאתיים וארבע יש מאה אגודות, כל המאה אגודות האלה, הערך של זה הוא זניח, זה שני מיליון שבע מאות.

דודו מלכא: כל הכסף יעבור למרכז הפועל, והם יחלקו את הכסף.

דודו מלכא: אפילו לא יצורכו מסמך אחד להגיש.

סימון דוידסון: זאת אומרת, אני רוצה להבהיר את זה, כל אגודה במדינת ישראל, שמקבלת תמיכה עד שלושים אלף שקל, לא תצטרך להיות דרך נוהל האוצר, לא מרכבה,

דודו מלכא: כלום.

דודו מלכא: הדבר היחיד שהם יצטרכו לבדוק שיש להם ניהול תקין.

דודו מלכא: זה הדבר היחיד.

דודו מלכא: כי אי אפשר להעביר כסף לגוף, אם אין לו ניהול תקין.

דודו מלכא: זה תמיד.

דודו מלכא: ואנחנו מקווים שהם יודעים להקפיד בזה.

דודו מלכא: עוד מאתיים תשעים אגודות שמקבלות עד מאה אלף, שימו לב להערה הזאת, היא מאוד משמעותית.

דודו מלכא: הן לא יזדקקו לכרטיס חכם בכלל.

דודו מלכא: מי שיגיש את הבקשה, מבחינתנו זה נציג המרכז.

דודו מלכא: אם מירי יושבת לידי, לצורך העניין, מעוצמה, הכרטיס שלה, עליו היא יכולה להעמיס אין סוף אגודות.

דודו מלכא: אין שום בעיה.

דודו מלכא: זה רק עניין של הגדרה.

דודו מלכא: והיא זו שתעמוד מולנו.

דודו מלכא: והתכנית שלנו היא, ואני גם דיברתי ארוכות, לפחות עם אחד מהמנכ"לים של המרכזים שהוא בירך על זה, בכיר מאוד, הוא לא פה,

סימון דוידסון: אז בעצם עד מאה אלף שקל זה דרך המרכזים,

דודו מלכא: יגישו בקשה, אבל התפעול שלה, המסמכים.

דודו מלכא: בכלל המסמכים ירדו בצורה מאוד משמעותית, יהיו מינימליים.

דודו מלכא: גם שם אנחנו ביקשנו הקלות מאוד משמעותיות.

דודו מלכא: והכסף יעבור ישירות לאגודה.

דודו מלכא: אבל מי שינהל את זה זה יהיה המרכז.

דודו מלכא: ואני לקחתי על עצמי, גם אם אני אפרוש או לא, זה לא משנה, בהתנדבות, אני אלווה אותם באופן אישי, על מנת, ואני סומך עליהם, אני יודע שהם ידעו לעשות את העבודה, שהעסק הזה יהיה חלק.

דודו מלכא: מה זה אומר בסופו של דבר, נשארו לנו שלוש מאות חמישים אגודות מעל מאה אלף, שהן יהיו כביכול עצמאים, אבל גם פה, המרכזים יוכלו לתת להם את הסיוע ואת העזרה.

דודו מלכא: ואנחנו מאמינים, סליחה שאני אומר, זה אמנם מיליון שקל, זה לא הרבה, אולי, כל אחד איך שהוא רואה את זה, אבל בסכום הזה הם יצטרכו לעשות את השירות הזה, ואנחנו נצמצם בצורה מאוד משמעותית את כל מה שהיה לנו בשנה הזאת.

דודו מלכא: מוסר התשלומים, הם יהיו לפי הנוהל.

דודו מלכא: זאת אומרת, אני לא מדברת על 2022, ברגע שהם יעברו אלינו, בינואר חמישים אחוז.

דודו מלכא: לא צריך להגיש כלום.

דודו מלכא: רק להגיש בקשה, ומקבלים חמישים אחוז בינואר.

דודו מלכא: ביולי, מגישים דו"ח חצי שנתי, ומקבלים עוד עשרה אחוז.

דודו מלכא: ובאוקטובר מקבלים עוד עשרה אחוז.

דודו מלכא: ככה זה יעבוד.

דודו מלכא: כמו, אם יש תקציב מדינה, אני מקווה שהממשלה הזאת,

סימון דוידסון: מה זה אם?

סימון דוידסון: אתה יודע כמה לילות עברתי פה?

סימון דוידסון: יש תקציב מדינה.

דודו מלכא: אנחנו יודעים איפה אנחנו עומדים.

דודו מלכא: הלוואי שהמצב יתייצב במדינה.

דודו מלכא: לפי שעה זה נראה כך.

דודו מלכא: וכתוצאה מזה זוהי היציבות שאנחנו יכולים לתת.

סימון דוידסון: זה לגבי האגודות.

סימון דוידסון: חברת הכנסת אימאן חטיב ואסין רוצה לומר משהו.

סימון דוידסון: בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם, סימון היושב ראש, החברים, אגודות וכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: אכן דבר משמח קורה פה.

אימאן ח'טיב יאסין: כמנהלת מתנ"ס, וגם כאמא לשחיין אני חושבת שהקמת הוועדה הזאת היא חשובה ומבורכת.

אימאן ח'טיב יאסין: למרות שאני באמת לא כל כך התעסקתי באגודות, וזה צריך הבנה מיוחדת, במיוחד בנושא של תקציבים, אבל אני יודעת להגיד בוודאות שבאגודות הקטנות, לשחיינים, לשחקנים, לאלופים הבודדים, שאין להם איגוד כזה ענק, בסופו של יום אנחנו רואים שהנטל נופל על ההורים.

אימאן ח'טיב יאסין: ועל המשפחות.

אימאן ח'טיב יאסין: ולא השחיינים ולא השחקנים ולא האגודות הקטנות מגיע אליהם הכסף.

אימאן ח'טיב יאסין: אז יש לי ציפייה מפה, ח"כ סימון, שבאמת יהיה משהו צודק והוגן, שבסופו של יום התקציבים יגיעו גם למקומות שבפריפריה, למקומות שצריך באמת לתמוך בהם, ולא רק לאנשים שיש להם את הפריבילגיה להיות בוינגייט או באגודות כאלה גדולות.

אימאן ח'טיב יאסין: חשוב לי להגיד את זה, גם כמישהי שבאה מהפריפריה החברתית והגיאוגרפית.

אימאן ח'טיב יאסין: ואני מצפה ומקווה שאכן תהיה עבודה בנושא הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: ואפילו לבחון שוב את נושא הקריטריונים של התמיכות, ולראות איפה באמת אנחנו יכולים לסייע ולקדם.

אימאן ח'טיב יאסין: כי בסופו של יום המטרה שלנו זה באמת לקדם את הספורט, כאורח חיים בריא לכלל האזרחים במדינה, קל וחומר עם אותם שחקנים וספורטאים שבאמת באו ממקום שאין להם לא תשתיות פיזיות וגם לא תנאים.

אימאן ח'טיב יאסין: וזה המקום באמת שצריך לתמוך ולקדם ולשים על קדמת הבמה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה, ותסלחו לי שאני חייבת לצאת.

סימון דוידסון: רק לפני שאת הולכת, חברת הכנסת יאסין, אני רוצה לציין שאני יושב עם המון חברי כנסת כל הזמן, ושאני די נודניק עם הנושא של הספורט.

סימון דוידסון: גם יש ביום שני אירוע היסטורי בכנסת ישראל, עם כל כוכבי הספורט לשעבר שאנחנו גדלנו עליהם, וכל חברי הכנסת מתחברים לנושא הזה.

סימון דוידסון: הקונסנזוס בכנסת ישראל לגבי הספורט הוא חד משמעי.

סימון דוידסון: אבל אני אגיד לכם יותר מזה, חברי הכנסת מבינים כמה מעט המדינה תומכת בספורט.

סימון דוידסון: כמה התקציב הוא קטן, הוא פשוט בדיחה.

סימון דוידסון: ויש לנו גיבוי מלא מחברי הכנסת, במיוחד אלה שיושבים פה, שצריכים לשלש את תקציב הספורט במדינת ישראל.

סימון דוידסון: ולהקים מתקנים בצורה כל כך נמרצת, כדי להדביק את הפער שנוצר בשלושים השנים האחרונות.

סימון דוידסון: אז תודה על הגיבוי, זה חשוב מאוד מאוד לספורט הישראלי.

סימון דוידסון: אני עובר ליורם ארנשטיין, בבקשה תמשיך.

סימון דוידסון: סליחה.

יורם ארנשטיין: בוקר טוב לכולם.

יורם ארנשטיין: קודם כל סימון כל הכבוד על העבודה שלך.

יורם ארנשטיין: אני חושב שהיא מאוד מאוד חשובה.

יורם ארנשטיין: אני חבר המועצה הלאומית לספורט וחבר הוועד האולימפי.

יורם ארנשטיין: אבל בעיקר אני מנכ"ל הפועל.

יורם ארנשטיין: אני יכול לומר לך סימון שהדיון היום, שאמור להתחלק לשני חלקים, דודו באיזה שהוא מקום כבר גרר אותו לנושא של נוהל שר אוצר, שהוא חשוב, נדבר עליו, אבל בפרק השני של אותה ישיבה של היום, או בישיבה הבאה.

יורם ארנשטיין: חשוב להדגיש, אנחנו, כל מי שישב וקרא את המבחנים, נכון להיום לא מבין ולא ראה סימולציה, ודיברנו על זה גם בישיבה הקודמת פה, סימולציה שבעצם מתארת מה יהיה המצב ל-2021, ומה יהיה המצב ב-2022.

יורם ארנשטיין: כשדודו מדבר על קבוצות בתוך עמותה, ששנה שעברה הן היו עשר, והיום הן תהיינה חמש באותה עמותה, זה לא המבחן שעליו אנחנו מדברים.

יורם ארנשטיין: אנחנו מדברים אם אותה קבוצת גיל שקיבלה בעבר, סתם לדוגמא, אלף חמש מאות שקל, האם היא תקבל השנה, ב-2022, שבע מאות חמישים, או חמש מאות, או שהיא תקבל, כמו שהוא אומר, הגנה כלשהי.

יורם ארנשטיין: לפי מה שאנחנו מבינים, ואלון בעצם עשה עבודה נאמנה ביחד עם דודו, ודרך אגב, אנחנו לא באנו ואמרנו שמעו, המדיניות שלכם שגוייה, אתם היום נותנים חשיבות להישגים, לפני שבע שנים, בלובצקי, נתתם, או לפני לובצקי נתתם חשיבות למספר הספורטאים.

יורם ארנשטיין: ואני זוכר שכל איגוד עשה הכל כדי להגדיל את מספר הספורטאים שלו.

יורם ארנשטיין: יושב פה מנכ"ל איגוד השחייה, והוא יספר לך.

יורם ארנשטיין: בכל מקרה המדיניות השתנתה, ואין לנו שום טענה לגבי המדיניות.

יורם ארנשטיין: יש לנו טענה שאומרת כך, מדינת ישראל חושבת היום שההישג הוא הדבר המשמעותי ביותר.

יורם ארנשטיין: אבל היא גם צריכה לחשוב שבלי תשתיות, יושבים פה שני חברי כנסת מהחברה הלא יהודית, הם יכולים לספר לכם כמה קשה לנהל קבוצה, בליגה ג', כדורגל, שמקבלת מהמדינה שלוש עשרה אלף שקל, במקום שהוא לא פריפריה.

יורם ארנשטיין: שלוש עשרה אלף שקל בכדי להפעיל קבוצה בליגה ג', בואו נגיד צריך מאתיים אלף שקל לשנה.

יורם ארנשטיין: האם אתם חושבים שכדאי עכשיו להיכנס לנוהל שר אוצר?

יורם ארנשטיין: לא.

יורם ארנשטיין: בשביל שלוש עשרה אלף שקל הם יוותרו על העניין.

יורם ארנשטיין: ועשה המשרד טוב, שאמר עכשיו אני אתן לאלה שמקבלים פחות כסף, אני אעביר אותם למרכזים.

יורם ארנשטיין: כי בעצם חבר'ה, בואו נספר את הסיפור האמיתי, במשך כל תקופת קיומם המרכזים מחזיקים את הספורט.

יורם ארנשטיין: אל תתבלבלו.

יורם ארנשטיין: אני הרי לא נולדתי במרכז.

יורם ארנשטיין: כשבאתי למרכז הבנתי כמה חשיבות יש למרכז, בייחוד בפריפריה, בפריפריה הסוציואקונומית, בפריפריה הגיאוגרפית.

יורם ארנשטיין: ולכן העניין הזה של לדעת בדיוק לאן אנחנו הולכים, אף אחד מהיושבים כאן, ויספרו לכם סיפורים, לא יודע מה יהיו דה פקטו המספרים, לא ב-2021, ועל אחת כמה וכמה לא ב-2022.

יורם ארנשטיין: ואני יכול לומר לכם שמי שבאמת יידפק זה הקבוצות החלשות, או הענפים החלשים.

יורם ארנשטיין: ובכלל כל הכסף, השינוי הזה, ויספר את זה גם אלון אחר כך, ברובו, שבעים אחוז מהשינוי בעלות הכספית, מדובר בשני ענפי על – כדורגל וכדורסל.

יורם ארנשטיין: בואו לא נתבלבל.

יורם ארנשטיין: זאת האמת.

יורם ארנשטיין: בשאר הענפים הקטנים המצב הוא קצת שונה.

יורם ארנשטיין: מה אני בעצם חושב שהוועדה פה צריכה, מכיוון שזו חקיקת משנה מבחני התמיכה, זו לא חקיקה מרכזית.

יורם ארנשטיין: הוועדה פה צריכה, כמו שאתה קראת בפעם הקודמת, הוועדה צריכה לקבל נתונים אמיתיים, מה הולך להיות בספורט, בשנת 2021, מצחיק, אבל אנחנו נמצאים היום בעשרים וארבע, עושים רטרואקטיבית מינואר, ומה יהיה ב-2022.

סימון דוידסון: הבקשה של הוועדה הזאת היתה כבר פעמיים חד משמעית, להגיש סימולציה.

סימון דוידסון: שלשום נפגשתי עם שר הספורט, חילי טרופר.

סימון דוידסון: הוא אמר לי סימון, אין בעיה.

סימון דוידסון: זה עובר את המועצה הלאומית, אני לא רואה בעיה.

סימון דוידסון: התקשרתי אתמול לחנן, כמה פעמים.

סימון דוידסון: הוא אומר לי סימון, דודו מגיע.

סימון דוידסון: אני לא רואה בעיה.

סימון דוידסון: הגענו לפה, ואני כל כך מכבד את דודו.

סימון דוידסון: באמת.

סימון דוידסון: אחד האנשים שהכי אוהב ספורט במדינת ישראל.

סימון דוידסון: ואני יודע שהוא אוהב את זה, ואני יודע שהוא רוצה את זה, ואני יודע שהוא מול כולם במערכת, ואני יודע כמה זה קשה.

סימון דוידסון: באמת, אני לא מסתיר את זה.

סימון דוידסון: אני יודע את זה.

סימון דוידסון: אבל דודו, בסוף בסוף, באמת, עם כל האהבה, ואני אוהב אותך, איך יכול להיות שיושבים פה ראשי איגודים, יושבים פה אנשים שמייצגים אגודות, הזום מפוצץ באנשים, שומעים אותנו, רואים אותנו, משודרים.

סימון דוידסון: והציפייה היתה של כולם שתהיה פה סימולציה.

סימון דוידסון: שאגודה, מסכנה, לא משנה אם זה פריפריה, לא משנה אם זה אגודה גדולה.

סימון דוידסון: כולם.

סימון דוידסון: איך אפשר.

סימון דוידסון: יושב פה פרופ' יוסי שיין, אפשר לנהל אוניברסיטה בלי לדעת תקציב מה יהיה בשנה הבאה?

סימון דוידסון: אפשר לנהל חנות מכולת בלי לדעת מה יהיה?

סימון דוידסון: כל עסק.

יוסף טייב: תראה, אני לא רוצה לדבר על אוניברסיטה או על חנות מכולת.

יוסף טייב: ניהלו מדינה בלי תקציב שלוש שנים.

יוסף טייב: אז אני רוצה לומר, קודם כל לידידי חבר הכנסת דוידסון, שבאמת עושה עבודה.

יוסף טייב: אני לא סתם הצטרפתי לוועדה שלו, אני חושב שזה דבר, כמו שאמרת, באמת דבר כל כך חשוב הספורט בישראל.

יוסף טייב: גם אני הייתי ספורטאי בצעירותי, וכל יום עושה ספורט.

יוסף טייב: חייבים לנהל את זה טוב.

יוסף טייב: אני לא רוצה להיכנס פה למלים סתם, כי מלים זה דבר שקיים פה.

יוסף טייב: אבל אני אתן לך לנהל את הדיון הזה.

יוסף טייב: צריך לעשות באמת שיהיו לנו נתונים, שנוכל להסתכל על מה אנחנו עובדים.

יוסף טייב: אנחנו פה לרשותכם.

יוסף טייב: אנחנו נמצאים פה לא בשביל לבזבז זמן.

יוסף טייב: באמת באנו לעזור לח"כ דוידסון, שיש לו באמת לב כזה גדול לגבי הספורט הישראלי, ורצון ענק, ויכולות לעשות, ואנחנו לרשותו.

יוסף טייב: אז אני רק אומר לך, תביאו לנו את החומרים.

יוסף טייב: אנחנו קוראים חומרים יום ולילה בכל מיני נושאים.

יוסף טייב: ואנחנו פשוט נהיה לרשותכם.

יוסף טייב: אנחנו צריכים אבל לקבל חומרים בשביל לדעת לנפק, לא רק לנפק מלים.

סימון דוידסון: רק אני אגיד לך חומר אחד, בגלל שאתה כל כך קרוב לשר האוצר, כל הכסף בסוף שמחולק לאגודות והאיגודים זה מאתיים שישים מיליון.

סימון דוידסון: זה כל הכסף, פרופ' שיין.

סימון דוידסון: לכל הספורט הישראלי.

סימון דוידסון: זה הכסף שמחולק.

סימון דוידסון: דיברה פה חברת הכנסת על פריפריה.

סימון דוידסון: אין כסף.

סימון דוידסון: אין.

סימון דוידסון: אנחנו חייבים להגיע למצב שמחלקים במדינת ישראל לפחות שמונה מאות מיליון שקל לאגודות, שהן בעצם מנהלות הספורט, מגדלות הילדים.

סימון דוידסון: לא נשאר כסף, לא למאמנים, לא לתחזוקה, לא למחנות אמונים, לא לשפר.

סימון דוידסון: אין.

סימון דוידסון: פשוט אין מספיק כסף.

סימון דוידסון: אני אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת עלי סלאלחה.

סימון דוידסון: עלי סלאלחה הוא איש חינוך, ניהל בית ספר בחברה הדרוזית והגיע למקום הראשון בהישגים של הבגרויות.

סימון דוידסון: וכל שיחה שיש לי איתו אני מבין את הקשר שלו לספורט, ואת האהבה שלו.

סימון דוידסון: וגם הוא אחד מחברי הכנסת שיעזור לנו, לכולנו.

סימון דוידסון: בסוף אנחנו צריכים את כולם, תבינו.

סימון דוידסון: אנחנו צריכים מאה עשרים חברי כנסת שיעזרו לדחוף את העגלה הזאת.

סימון דוידסון: בבקשה עלי.

עלי סלאלחה: היו"ר סימון, חברי הכנסת, האורחים שלנו המכובדים, כל פעם שאני יושב בוועדת חינוך, זכויות הילד, ספורט, תאמינו לי שאני בא לי לבכות.

עלי סלאלחה: בא לי לבכות.

עלי סלאלחה: אני שומע על איגודים, על כספים, על מגרשים, על תחרויות.

עלי סלאלחה: ואני חוזר במחשבה שלי לבית ג'אן, לחברה הדרוזית, לחברה הערבית.

עלי סלאלחה: והכל אין.

עלי סלאלחה: שכחו אותנו, וטסו, ואנחנו מדשדשים מאחור.

עלי סלאלחה: שמעתי שיש מאה עשרים אלף ספורטאים במדינה.

עלי סלאלחה: כמה מהם מהחברה הדרושית והערבית.

עלי סלאלחה: למרות שבשנה האחרונה הבחור שהביא מדליית זהב למדינת ישראל זה נכה משפרעם, והבחור הזה לא התאמן בשפרעם, הוא התאמן מחוץ לשפרעם.

עלי סלאלחה: הבחורה שהביאה מדליית זהב למדינת ישראל מג'וליס, היא גם לא התאמנה בג'וליס.

עלי סלאלחה: לא היה לה איפה להתאמן.

עלי סלאלחה: ולאחרונה, בחור אחד מבית ג'אן השתתף במרתון בקפריסין, והוא הגיע למקום שלישי.

עלי סלאלחה: מה יותר טוב מזה.

עלי סלאלחה: ואני יכול למנות הרבה הרבה דוגמאות כאלה.

עלי סלאלחה: ואנחנו עושים את זה בלי כלום.

עלי סלאלחה: אני זוכר שאני סיימתי את האוניברסיטה העברית, עשיתי שנה בארצות הברית, חזרתי הביתה.

עלי סלאלחה: ב-78' לא היתה קבוצת כדורגל, אני לא מדבר על טניס, אני לא מדבר על שחייה, אני לא מדבר על כל הדברים.

עלי סלאלחה: קבוצת כדורגל בבית ג'אן.

עלי סלאלחה: רשמנו אחת, אני ועוד שלושה חברים, בתל אביב.

עלי סלאלחה: אבל לא היה לנו איפה להתאמן.

עלי סלאלחה: איפה התאמנו?

עלי סלאלחה: בכפר נחס.

עלי סלאלחה: איפה עשינו את המשחקים?

עלי סלאלחה: בכפר נחס.

עלי סלאלחה: עד עצם היום הזה בבית ג'אן מגרש כדורגל.

עלי סלאלחה: לחמשת אלפים ילדים, שישחקו אחרי הצהריים.

עלי סלאלחה: למה?

עלי סלאלחה: שמו אותנו בשמורות טבע.

עלי סלאלחה: בשמורות טבע לא מוכנים לגרוע עשרה דונם לטובת מגרש כדורגל.

עלי סלאלחה: שהילדים שלנו ישחקו.

עלי סלאלחה: וכולם, וכל השרים, וכל הממשלות, באים לבית ג'אן, באים לשיח' בג'וליס, מדברים גבוה, אנחנו הדרוזים ואתם היהודים אחים, אחים לנשק, אחים לחיים, ברית דמים, ברית חיים.

עלי סלאלחה: אוכלים, שותים, מקבלים אותם כמלכים.

עלי סלאלחה: חוזרים הביתה, ושוכחים אותנו.

עלי סלאלחה: זה הענף שאנחנו מדברים עליו, אבל בכל הענפים, בכל המקרים.

עלי סלאלחה: חברים, זה לא יכול להיות, ולא יכול להימשך.

עלי סלאלחה: אני רואה את התסיסה בקרב התלמידים שאני חינכתי אותם.

עלי סלאלחה: אלה שהיום חיילים.

עלי סלאלחה: אלה שהיום באוניברסיטאות.

עלי סלאלחה: אני רואה את התסיסה.

עלי סלאלחה: כולם על חבית של נפץ.

עלי סלאלחה: אומרים חברים, איפה אנחנו ואיפה אחרים.

עלי סלאלחה: למה, אני מבין.

עלי סלאלחה: אני יודע.

עלי סלאלחה: כולם רוצים שאנחנו נישאר שייכים.

עלי סלאלחה: אנחנו יצאנו מזה.

עלי סלאלחה: אנחנו היום עצמאים, ואני לא קורא לדרוזים עדה.

עלי סלאלחה: אני קורא לה חברה.

עלי סלאלחה: שיש בה מנהיגים, יש בה משכילים, יש בה אנשים בעלי דעת.

עלי סלאלחה: יש בה את כל המרכיבים של חברה.

עלי סלאלחה: אני לא רוצה, אני לא שייך לשייח'.

עלי סלאלחה: כל המנהיגים שלה, של מדינת היהודים, הולכים לשייח' קודם כל.

עלי סלאלחה: אני לא יודע מה יש לו.

עלי סלאלחה: יש לו אוכל.

עלי סלאלחה: זה לא מספק אותי.

עלי סלאלחה: לא מספק את הילד הקטן.

עלי סלאלחה: ואת הבחור הצעיר.

עלי סלאלחה: אנחנו רוצים להיות בקדמת הבמה.

עלי סלאלחה: אנחנו רוצים להיות כמו כולם.

עלי סלאלחה: ואנחנו תרמנו, ונתרום, ונמשיך לתרום.

עלי סלאלחה: לכולם, ועם כולם.

עלי סלאלחה: אבל בבקשה תנו לנו תשומת לב.

עלי סלאלחה: קחו אותנו בחשבון, ואנחנו נמשיך את הדרך, ביחד.

עלי סלאלחה: וסימון, אני אומר לך, אנחנו ביחד, ונמשיך להיות ביחד, אבל אסור לפגוע באח, בחבר, בשכן, ובאנשים טובים, מצויינים, שקשרו את גורלם למדינת ישראל עוד לפני קום המדינה.

עלי סלאלחה: כשהמדינה הזו והחבר'ה האלה היו חלשים, ואנחנו עמדנו לצידם.

עלי סלאלחה: אנא, ובבקשה, בואו נלך ביחד, נמשיך את הדרך, אבל תנו לנו חלק ממה שיש למדינה, ויש במדינה.

עלי סלאלחה: תודה רבה לכם.

סימון דוידסון: תודה רבה.

סימון דוידסון: דברים מאוד מרגשים.

סימון דוידסון: סך הכל הם רוצים מגרש.

סימון דוידסון: סך הכל ילדים בבית ז'אן רוצים לשחק כדורגל.

סימון דוידסון: לא מגיע להם?

סימון דוידסון: אני שואל, מה, זו בקשה מופרזת?

סימון דוידסון: אנחנו נחזור חזרה לנושא שדיברנו עליו, הנושא של הסימולציה.

סימון דוידסון: ועל זה שאגודות ואיגודים צריכים לדעת מה קורה.

סימון דוידסון: דודו, בבקשה.

דודו מלכא: אני לא יודע אם יש עוד משרד ממשלתי שמציג את הנתונים שלו.

דודו מלכא: יש אתר שנקרא toto.acc.co.il.

דודו מלכא: שם הסכומים הם כבר סכומים, עד האות ק'.

דודו מלכא: אני מניח שתוך יום יומיים גם נגיע לשחייה ולשיט, וגם לענפי הכדור נדייק אותם.

דודו מלכא: וכל אגודה יכולה לדעת את הסכום שהיא תקבל בשנת 2021.

דודו מלכא: קודם כל מבחינת השקיפות.

דודו מלכא: מבחינת האגודות, למשל האתלטיקה כבר יודעים מה המצב שלהם, יש שם גם את הנקודות, יש שם את הכל.

סימון דוידסון: כלומר באתר הזה עד האות ק' כל האגודות והאיגודים יודעים מה הם הולכים לקבל?

דודו מלכא: נכון.

דודו מלכא: ענפי כדור גם צריך לדייק אותם.

דודו מלכא: כמובן, ברגע שנסיים, נוציא הנחיות, נסביר, שיידעו איך לחשב, ידעו במה מדובר.

דודו מלכא: כולל ההגנה של השבעים וחמישה אחוז.

סימון דוידסון: תשמעו חבר'ה, אני לא ראיתי כזו היערכות אף פעם.

סימון דוידסון: מגיע אלינו חבר הכנסת עופר כסיף, ויושב ראש ועדת הפנים ואליד טאהא בכבודו ובעצמו.

דודו מלכא: הדבר הנוסף, כפי שאמרתי, בשנה רגילה אנחנו גם מהמשרדים היחידים שבינואר, לגבי מינהל הספורט, שבינואר אנחנו כבר יודעים את הסכומים של כולם, מפרסמים אותם, מפרסמים את כל הטבלה של כולם באתר, מה שלא עשינו עד היום מבחינת הנתונים הפרטניים של כל ענף, אבל זה יהיה.

דודו מלכא: וכמובן באתר הזה שאמרתי, עוד בדצמבר תדע כל אגודה מה התקציב שלה.

דודו מלכא: יותר שקיפות מזו, אינני יודע להגיד.

סימון דוידסון: לפני שאעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת שהצטרפו אלינו, מאוד ביקשה לדבר מירי שלו.

סימון דוידסון: מירי היא מנכ"ל עוצמה.

סימון דוידסון: מירי בבקשה.

מיקי לוי: אני לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו.

מיקי לוי: יש לי שאלה אחת, הנתונים אכן מתפרסמים באתר של הטוטו, אבל שוב, כולם יודעים מה התאריך היום, וכדי שאני אראה מה התקציב שלי בתחילת שנת 2021 זה כבר לא נותן לי בעצם כלום.

מיקי לוי: זאת אומרת גם אם אני אראה שזה מאה אלף, או גם אם אני אראה שזה מיליון, אני לא אוכל לעשות עם זה כלום, אני לא אוכל להשפיע על זה.

מיקי לוי: ואני גם לעתיד, לשנה הבאה, גם זה כבר פחות או יותר סגור.

מיקי לוי: מכיוון שהשנה הזאת הסתיימה.

מיקי לוי: וזאת שנה שרובה היתה קורונה.

מיקי לוי: כך שבעצם גם הנתונים של שנה הבאה, אין לי שום יכולת להשפיע עליהם, כי לא היה שום זמן לאגודות להיערך.

מיקי לוי: לדעתי צריך לפחות שנתיים כדי שהאגודות יוכלו להיערך.

מיקי לוי: מכיוון שהפעילות נקבעת לפי השנה שהסתיימה.

מיקי לוי: אנחנו כרגע מסיימים פה עוד שנה.

מיקי לוי: כרגע השנה אנחנו מתבססים על 2018-2019, ובשנה הבאה נתבסס על 2021, שגם היא כבר הסתיימה.

מיקי לוי: זאת אומרת אין שום יכולת לשנות.

מיקי לוי: שוב, לצערי חוסר השקיפות, ואנחנו ניזונים משמועות של מה קורה שם באמות המידה.

מיקי לוי: אחד הנתונים שאנחנו מבינים שקיימים זה שמבחינת תנאי הסף, בעצם חלו שינויים.

מיקי לוי: כך שיש קבוצות שעד היום תוקצבו, ובעצם לא יתוקצבו יותר.

מיקי לוי: זאת אומרת היום יודיעו לי שקבוצות שהפעלתי, וסיימתי להפעיל אותן, שהן לא תקבלנה הקצבות.

מיקי לוי: זה נכון גם בענפים קבוצתיים וגם בענפים אישיים.

יוסף טייב: אני מקשיב לכם.

יוסף טייב: תקציב המדינה הבא, אני לא מדבר על זה שעבר עכשיו, 2021-2022, ייצא לדרך מהר מאוד.

יוסף טייב: אנחנו מתחילים לעבוד עליו, שר האוצר יתחיל לעבוד עליו כבר בקרוב, כל הצוות עובדים כבר, מתחילים ממש בראשית השנה, יתחילו לעבוד על התקציב.

יוסף טייב: אני חושב, סימון, שאם רוצים לעשות, כפי שאנחנו עושים בנושאים אחרים.

יוסף טייב: רק אתמול אתם ראיתם, העברנו תקציב עתק לחיילי צה"ל.

יוסף טייב: עשו פה רפורמות אדירות בכל הנושא של חוק ההסדרים.

יוסף טייב: דברים שלא עשו הרבה שנים.

יוסף טייב: הממשלה הזאת, זה לא בשביל להגיד פוליטיקה פה, ממש עושה דברים יוצאו דופן, מבחינת הניסיון התשתיתי, ודיברנו על נושא התשתית.

יוסף טייב: אם רוצים להיות רציניים מאוד, בכל הנושאים של האגודות, ואתה דיברת על לשלש את תקציב הספורט.

יוסף טייב: אני לא נכנס כרגע לסכומים.

יוסף טייב: חייב לעשות שינוי פאזה פה.

יוסף טייב: שינוי הפאזה הוא לא רק במוח ההקצבה, אלא במוח התכנון ובמוח להראות לציבור איך זה הולך להיות.

יוסף טייב: המבחנים הם מבחנים אמיתיים.

יוסף טייב: איך זה הולך לשנות.

יוסף טייב: כי לזרוק כסף, או לתת כסף זה דבר אחד.

יוסף טייב: אבל להראות את השינוי שאתה רוצה להראות, שהוא שינוי תרבותי, הוא שינוי עמוק בתרבות הישראלית, ובתרבות הניהול של הספורט הישראלי.

יוסף טייב: הדבר הזה מחייב לדעתי הכנה מאוד מדוקדקת.

יוסף טייב: תבינו מה שאני אומר לכם.

יוסף טייב: יש לכם גם שר אוצר, וזה לא קשור לנושא האישי, שהוא חובב ספורט ענק.

יוסף טייב: משחק טניס, ובאמת אנשים שיש להם רצון לעשות.

יוסף טייב: וזה לא עניין אישי פה, זה לא איזה חנות מכולת.

יוסף טייב: אבל הדבר הזה חייב להיעשות בצורה מתודית, מסודרת, שיגישו תכניות.

יוסף טייב: ואני אומר לכם שהרצון הזה לשנות דברים ביסוד, ביסוד של התרבות הישראלית, תרבות הפנאי, קיים בתוך הממשלה הזאת, בכל המגזרים.

יוסף טייב: גם אצל שר האוצר, וגם אצל שר התרבות והספורט, ובוועדת החינוך וכן הלאה, וכל הגורמים.

יוסף טייב: ולכן חייבים גם סימון, אתה צריך לעודד לא רק מתן תקציבים, אלא מתן תכניות ברורות לאן זה הולך, מה יהיה, ומה תהיינה התוצאות במבחן המציאות.

יוסף טייב: וברגע שהדברים האלה ייכנסו למסלול, שהוא באמת מסלול מקצועני, כי אי אפשר לדבר על מקצוענות שמנוהלת בחובבנות.

יוסף טייב: אני לא בא לביקורת כאן.

יוסף טייב: הדבר הזה מאוד קריטי.

יוסף טייב: וזה לא עניין של ביקורת, אלא זה רעיון מסדר.

יוסף טייב: זה ייתן לנו יכולת עבודה הרבה יותר טובה בכנסת הנוכחית כבר, לקראת התקציב הבא.

יוסף טייב: והתקציב הבא הוא מהר מאוד מגיע, בגלל אופייה של הממשלה, בגלל העובדה שלא היה תקציב שלוש וחצי שנים, 2021 נגמרת בעוד חודש ומשהו.

יוסף טייב: ולכן זה מאוד חשוב להבין את מה שאני אומר כאן, ואז אפשר להגיע למקבלי ההחלטות בצורה הרבה יותר מסודרת, ואני בטוח שאוזנם תהיה כרוייה, והרצון הוא לעשות שינוי משמעותי, עמוק.

יוסף טייב: וזה דבר שצריך לזכור.

סימון דוידסון: תודה רבה פרופ' שיין.

סימון דוידסון: אני כל כך שמח שחבר הכנסת ואליד טאהא פה.

סימון דוידסון: ואליד, אני דיברתי, אני מדבר איתך, ועם מנסור, ועם מאזן, ואתה יודע כמה פעמים דיברתי וכמה אני, לפעמים אני מרגיש שכבר צוחקים עליי.

סימון דוידסון: אבל איתך אני מרגיש אחרת.

סימון דוידסון: אני אגיד לך למה.

סימון דוידסון: אתה מבין את המשמעות של ספורט בחברה הערבית.

סימון דוידסון: אתה מבין את המשמעות שילדים, כל ילד שיעשה ספורט, כמה זה ימנע פשע, כמה זה ימנע אלימות, כמה הילדים האלה, ודיבר קודם פרופ' סלאלחה, על זה שאפילו מגרש אין בבית ג'אן.

סימון דוידסון: וזה דבר שאני לא אעזוב את זה.

סימון דוידסון: פרופ' שיין מדבר על התקציב הבא.

סימון דוידסון: גם עכשיו אפשר לשנות.

סימון דוידסון: יש שאריות ויש כספים ואתה יודע על זה.

סימון דוידסון: ואני מבקש, אני מתחנן.

סימון דוידסון: תהיה איתי בזה.

סימון דוידסון: בוא נכניס עוד כסף לספורט, נבנה עוד מתקנים לילדים שלנו, שאין להם איפה להתאמן.

סימון דוידסון: נדאג למאמנים, נדאג למערכות.

סימון דוידסון: אם אתם תהיו איתי בטירוף הזה שלי, זה ישפיע על כל הספורט בישראל.

סימון דוידסון: ויש פה אנשים טובים.

סימון דוידסון: אבל חסר לנו כל כך הרבה.

סימון דוידסון: שלושים שנה לא עשו כלום.

סימון דוידסון: עשו, אבל הספורט ברח.

וליד טאהא: אני רוצה לברך אותך על הדיון החשוב הזה סימון.

וליד טאהא: זה באמת דיון חשוב.

וליד טאהא: אתה אמרת את כל מה שיש לי בראש.

וליד טאהא: כאילו עשית העתק-הדבק למה אני חושב.

וליד טאהא: אני חושב על הנושא בדיוק מה שאתה חושב על הנושא.

וליד טאהא: מבחינתי ספורט בחברה הערבית, כמו גם בכל המדינה, ספורט זה חיים של צעירים.

וליד טאהא: במקום לזרוק אותם לגהינום של סמים, וחוסר ודאות, ונסיעה לשום מקום, אתה מביא אותו בדיוק למקום.

וליד טאהא: מביא אותו למועדון, בכל סוגי הספורט השונים.

וליד טאהא: ספורט זה עולם ומלואו, ואפשר גם להנות ממנו, גם למנוע פשיעה בשל העיסוק בו.

וליד טאהא: ועל כן אני מתחבר לכל מילה שלך.

וליד טאהא: מבחינתי כמה שנושא החשמל הוא מצרך יסודי, שעד עכשיו לא השגנו אותו, זה בדיוק אותו דבר.

וליד טאהא: עד עכשיו גם בעניין הספורט אנחנו היינו באחורית העגלה, באחורית החשיבה.

וליד טאהא: זה לא עניין אף אחד.

וליד טאהא: היום סימון ידידי אנחנו מדברים גבוה.

וליד טאהא: אנחנו לא רק מדברים שבית ג'אן צריכה מגרש.

וליד טאהא: וקלאנסוואה עיר אין לה מגרש.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על הקמת איצטדיונים בחברה הערבית.

וליד טאהא: מה שלא היה בחיים.

וליד טאהא: ברמת חשיבה.

וליד טאהא: הבינו, יש עיר אחת שיכולה, כל השאר אתם לא יכולים.

וליד טאהא: זה עולה הרבה.

וליד טאהא: זה עולה הרבה לתחזק את זה.

וליד טאהא: כאילו מישהו קבע שאנחנו אלה שצריכים להיות חלשים כלכלית, ואלה שלא צריכים לקבל תקציבים לזה.

וליד טאהא: אז אני אומר לך, לא.

וליד טאהא: גם איצטדיונים יהיו, מעבר למה שיש, מעבר לסחנין, מעבר לאום אל פאחם, יהיו עוד איצטדיונים.

וליד טאהא: יוקמו כל המתקנים הקשורים בספורט.

וליד טאהא: דאגנו לשים המון כסף כדי להקים מתקני ספורט למיניהם, ולשפר מתקנים קיימים.

וליד טאהא: אני אומר לך, זהו נושא שאתה לא צריך לשכנע אותי.

וליד טאהא: אנחנו משוכנעים.

וליד טאהא: כי זה מצרך בסיסי.

וליד טאהא: ספורט – חיים.

וליד טאהא: חיים, זה הכל.

וליד טאהא: זה כמו, אתה יודע, כמו לבוא, לתת לי בטחון אישי.

וליד טאהא: ספורט הוא בטחון אישי.

וליד טאהא: אתה שולח את הילדים, את הצעירים, למקום הנכון שלהם.

וליד טאהא: מצמצם את האפשרויות של הליכה לאי וודאות, ולסמים, ולדרך שאף אחד לא רוצה.

וליד טאהא: על כן אנחנו נעשה עבודה, ואנחנו עושים עבודה.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לך, וגם להודות לכל השותפים למלאכה.

וליד טאהא: וכן, צריך לשפר גם את התקציבים של האגודות שעוסקות בזה.

וליד טאהא: אני יודע שיש קבוצת כדורגל שירדה ליגה כי לא הסתדרו כספית.

וליד טאהא: ואפרופו לא הכל כי הם לא ידעו להתנהל, כי בכלל הם לא היו, רק עכשיו הגיעו, ואין להם את הכסף הזה.

וליד טאהא: אז ירדו ליגה.

וליד טאהא: תודה רבה סימון.

סימון דוידסון: תודה רבה חבר הכנסת טאהא.

סימון דוידסון: אני רוצה לחזור למנכ"ל הפועל, ואני עובר לחברת הכנסת כסיף.

סימון דוידסון: בבקשה יורם.

יורם ארנשטיין: אנחנו חייבים להתמקד בדיון המאוד חשוב הזה בנושא הסימולציה.

יורם ארנשטיין: יש את הנתונים.

יורם ארנשטיין: אבל אנחנו יודעים, ומי שמזין את הנתונים בתוך האתר זה בעצם האיגודים עצמם.

יורם ארנשטיין: מי שמזין את הנתונים למשרד הספורט זה האיגודים, ומשרד הספורט בעצם מזין לאתר את הנתונים של האיגודים.

יורם ארנשטיין: כלומר אם האיגוד שגה, ולא הזין נתון כלשהו, המשרד לא מתערב.

יורם ארנשטיין: המשרד מעביר את הנתונים כמו שהם.

יורם ארנשטיין: נושא הכסף הוא נושא שהוא מאוד מאוד חשוב.

יורם ארנשטיין: נושא הסימולציה מאוד מאוד חשוב.

יורם ארנשטיין: אדוני יושב ראש הוועדה, אני מבקש ממך לקבל סימולציה בישיבה הראשונה שאפשר יהיה לדון על סימולציה.

יורם ארנשטיין: אם כבוד השר חילי טרופר הודיע שהוא יאמץ את הבקשה שלך לאפשר לאנשים לקבל בתוך הוועדה הזו את הסימולציה, אנא, בבקשה, שבישיבה הבאה אנחנו נוכל לשבת על הסימולציה.

יורם ארנשטיין: זה לא מאוחר, אנחנו עדיין ב-2021.

סימון דוידסון: יורם, בוא אני אגיד לך משהו, חברי היקר, אתה הרבה יותר ותיק ממני, אבל גם אני עשיתי איזו דרך בספורט.

סימון דוידסון: ואני מבין שכדי לקבל בסוף ממשרד הספורט, מדודו מלכא, את מה שאנחנו מבקשים, זה תהליך.

סימון דוידסון: ואני עובר כל פעם, אני נחמד, ואני עדין, אבל אני אומר חד משמעית, לא יקרה מצב שבשבוע הבא, ואני אומר לכם את זה כיושב ראש הוועדה, ויש מאחוריי גיבוי גם של היועצת המשפטית.

סימון דוידסון: יש כוח לוועדה בכנסת.

סימון דוידסון: לא ייתכן שאני שלוש פעמים מבקש את הדבר הזה, שלוש פעמים.

סימון דוידסון: ועדים פה כל האנשים שנמצאים פה ומאות האנשים שצופים בנו.

סימון דוידסון: השקיפות זה הדבר הכי חשוב.

סימון דוידסון: הכי חשוב.

סימון דוידסון: לא יתכן שיזרקו מספרים באתר, ואנשים לא ידעו איך הגיעו בכלל לדבר הזה.

סימון דוידסון: למה זה מאה, ולא מאה עשרים.

סימון דוידסון: למה זה מאתיים ולא מאה חמישים.

סימון דוידסון: למה בשנה הזאת זה ככה ולמה בשנה ההיא זה אחרת.

סימון דוידסון: אנשים צריכים לדעת.

סימון דוידסון: זה אנשים שחלקם הגדול גם מתנדבים.

סימון דוידסון: אז מה אנחנו מצפים, שהם יפעלו למען הספורט, ומצד שני משרד הספורט לא יהיה שקוף לגבי התמיכות לאגודות ולאיגודים?

סימון דוידסון: זה הזוי.

סימון דוידסון: פשוט הזוי.

סימון דוידסון: אז אני לא מסיים את זה, יורם, חד משמעית.

סימון דוידסון: אני לא מוריד את זה מהפרק.

אלון גרנות: תקחו בחשבון עוד דבר, שכשאין סימולציה גם יכולות להיות טעויות.

אלון גרנות: זה הכי חמור.

אלון גרנות: וזה מקרים שכבר קרו בעבר.

עופר כסיף: קודם כל, אני לא זוכר אם סיפרתי לך סימון, אבל אני אגלה פה סוד לכולם, לא שומעים אותנו בחוץ, שבעוונותי הייתי אתלט פעם.

עופר כסיף: לא רואים את זה על הבטן היום, אבל הייתי.

סימון דוידסון: גם אני הייתי.

עופר כסיף: אבל עליך עוד רואים.

עופר כסיף: אני הייתי רץ חמשת אלפים-עשרת אלפים מטר.

עופר כסיף: אז אפרופו אתלטיקה וריצה.

עופר כסיף: תראו, אני מבין שבזמן שלא הייתי, הייתי בוועדה אחרת, אז כנראה שנכנסתם לרזולוציות יותר גבוהות.

עופר כסיף: אני רוצה לחזור לתמונה הכללית.

עופר כסיף: ואני חושב שצריך לנהל על זה דיון רציני.

עופר כסיף: אני חושב ששיטת הניקוד שעל פיה מתקצבים את האיגודים ואת ענפי הספורט היא שיטה פסולה, שפוגעת בספורט.

עופר כסיף: ובספורטאים.

עופר כסיף: אני רוצה להסביר מדוע בקצרה.

עופר כסיף: למשל, ההישגיות היא בעצם הבסיס, אני לא אומר שזה הדבר היחיד, אבל הישגיות היא הדבר העיקרי שעל פיו מקצים נקודות.

עופר כסיף: רק כדי לסבר את האוזן למי שלא מכיר, על מדליית זהב למשל, באליפות אירופה, מקבלים שש עשרה נקודות.

עופר כסיף: על מדליית כסף שתים עשרה נקודות, וכן הלאה.

עופר כסיף: עכשיו מה זה יוצר, זה יוצר מצב ששלושת הענפים המובילים, אני מדבר כרגע על התעמלות, למשל ג'ודו, הם מקבלים ארבעים אחוז מהתקציבים.

עופר כסיף: למה זה גורם, זה גורם לכך שענפים שכרגע ההישגים שלהם, והדגש הוא על המילה כרגע, שההישגים שלהם כרגע נמוכים, לא מתוקצבים כמעט.

עופר כסיף: זה יוצר מעגל סגור.

עופר כסיף: כלומר הענפים שהיום מצליחים, חוץ ממה שאני מכנה שני ענפי העל, כדורסל וכדורגל, שעדיף לא להיכנס למילה הישגים כשמדובר עליהם, בעיקר על כדורגל.

עופר כסיף: אבל הם מקבלים תקציב בכל מקרה.

עופר כסיף: בגלל זה מכנים אותם ענפי על מן הסתם.

עופר כסיף: אני חוזר עוד פעם, הקריטריון של הישגיות כקריטריון מרכזי פוגע בענפי הספורט הפחות פופולריים, הפחות מצליחים, אפילו דרך אגב הענף של הטקוואנדו למשל, אין לו תיקצוב, כי רק זכה במדליית ארד.

סימון דוידסון: אז בוא אני אספר לך על טקוואנדו, הם נסעו לאליפות אירופה שבוע שעבר, זכתה בשתי מדליות זהב באליפות אירופה, לא היה להם כסף לנסוע, ואם הם לא היו מוציאים כסף מהכיס המשפחות, הם לא היו נוסעים לאליפות אירופה.

סימון דוידסון: כי משרד הספורט לא הצליח להביא להם כסף.

סימון דוידסון: הוועד האולימפי נתן להם הלוואה.

עופר כסיף: צריך לשנות את כל השיטה.

עופר כסיף: כי צריך גם לזכור, תיקצוב של ענפים שיש בהם יותר הישגים לא רק שפוגע בהישגים של ענפים אחרים, אלא פוגע גם ביכולת של ספורטאים בענפים אחרים בכלל להתמיד.

עופר כסיף: כמו שהאדון פה יספר אולי עוד רגע.

עופר כסיף: אם אנחנו רוצים שספורטאים יתמידו, יצליחו, צריך להשקיע בהם בלי קשר להישגים, כדי שיבואו ההישגים.

עופר כסיף: כלומר התחושה היא שרותמים פה את העגלה לפני הסוס.

עופר כסיף: במקום להשקיע כדי שיהיו הישגים משקיעים על בסיס הישגים שכבר היו.

עופר כסיף: זה עקום לגמרי.

עופר כסיף: בגלל זה זה גם פוגע בספורט נשים למשל.

עופר כסיף: זאת אחת הסיבות.

סימון דוידסון: זה דיון שאנחנו נעשה בעוד שבועיים.

סימון דוידסון: בעוד שבועיים יהיה פה דיון יחד עם הוועדה לזכויות נשים.

עופר כסיף: אחת הסיבות שספורט נשים כל כך לא מתוקצב זה בדיוק בגלל הנושא של הניקוד.

עופר כסיף: חייבים לעשות פה שינוי רדיקלי.

סימון דוידסון: אחת הבעיות המרכזיות של אגודות במדינת ישראל, במיוחד בפריפריה, זה שקשה להם להתמודד עם נוהל האוצר, שאמור להיכנס.

סימון דוידסון: דיברנו על זה, עכשיו אני אעביר את זה ליואב.

סימון דוידסון: נוהל האוצר היה אמור להיות שכל אגודה, לא משנה גם אם היא מקבלת חמשת אלפים שקל או עשרת אלפים שקל, היתה צריכה להיכנס למרכבה, ומיליון ואחד טפסים.

סימון דוידסון: ואתה יודע טוב מאוד שבפריפריה, כל האנשים המאוד טובים שרוצים לנהל את הספורט, אין להם את האפשרות.

סימון דוידסון: לחלקם אין אפילו מחשב.

סימון דוידסון: הדבר הזה היה גורם שהאגודות לא היו מקבלות כסף.

סימון דוידסון: גם את המעט שצריכים לקבל.

סימון דוידסון: אנחנו דרשנו בוועדה לטפל בנושא הזה.

סימון דוידסון: פעמיים דיברנו על זה.

סימון דוידסון: דודו אמר את דברו, שעד שלושים אלף שקל זה יעבור מהמרכזים.

סימון דוידסון: בעצם עד מאה אלף שקל יעבור מהמרכזים, עד שלושים אלף שקל בכלל בלי כרטיס.

סימון דוידסון: ואגודות עד מאה אלף שקל המרכזים יעזרו להם לקבל את הכסף.

סימון דוידסון: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור ליואב, נציג האוצר.

סימון דוידסון: רק אני אגיד חצי משפט יואב, הנושא הזה הוא באמת קושי גדול מאוד לספורט הישראלי ולאגודות.

סימון דוידסון: רק להגיד לך, ואליד, שאנחנו מדברים על הנושא הזה ופותרים את זה.

סימון דוידסון: בבקשה יואב.

יואב הכט: באתי בשמחה, אנחנו שמחים לבוא ולתרום לדיון החשוב.

יואב הכט: חשוב לי לציין, אני מאגף התקציבים, ובעקרון יותר בתחום אחריותי וסמכותי לתת תשובות בנושא תיקצוב מאשר בנושא הנוהל.

יואב הכט: אני חושב שזה חשוב להגיד את זה כבר בפתח הדברים שנוהל שר האוצר, שאתם מזכירים, אני לא בצוות העבודה שבוחן את הבקשה.

יואב הכט: יחד עם זאת, אני חושב שלבקשת הוועדה משרד התרבות והספורט הגיש את הבקשה.

יואב הכט: הבקשה התקבלה באוצר בשבוע שעבר ונמצאת בבחינה.

יואב הכט: אני יכול להגיד שיש הבנה באוצר לצורך, ולמצוקה של האגודות הקטנות, ובודקים כיצד ניתן לתת מענה מיטבי במסגרת הכללים הרוחביים לגבי הקצאת כספי מדינה.

יואב הכט: תשובות יותר ספציפיות, כמו שאמרתי אני לא נמצא בצוות העבודה, ואני אאלץ לצערי להפנות שאלות ספציפיות לנציג החשב הכללי, שנבצר ממנה להגיע כעת מסיבות אחרות.

יואב הכט: ולשאלות בנוגע לתיקצוב, כמו שעלו כאן, לגבי נושא תיקצוב המתקנים בחברה הערבית, אני רציתי גם להתייחס לנושא הזה.

יואב הכט: אנחנו מכירים בפערים, אנחנו מכירים בצורך.

יואב הכט: משרד התרבות והספורט מאוד ער לבעיה, וזה הוגדר המטרה אסטרטגית של המשרד כבר בדיונים בחודש יוני.

סימון דוידסון: אתה מדבר על אגף המתקנים, או על תכנית חומש?

יואב הכט: תכנית החומש שמה סכום משמעותי, כמעט שבע מאות מיליון שקל, לפיתוח עולם המתקנים.

יואב הכט: הפיתוח נעשה יחד עם שאר תכנית המתקנים.

יואב הכט: כלומר מוגדרת בצורה כזאת או אחרת הצורה שבה יופנו המשאבים, גם התוספתיים, גם המקוריים של המשרד, לצורך תיגבור הפיתוח.

יואב הכט: כן חשוב לציין, כמו שגם העלה חבר הכנסת סלאלחה, יש פה גם קשיים שאינם בהכרח תקציביים, שחייבים ללמוד איך פותרים אותם, בשיתוף פעולה של כלל הרשויות שאחראיות במדינה, וזה דורש הרבה תיאומים ושיתוף פעולה ופתרונות יצירתיים לפעמים, לגבי עניינים רגולטוריים כאלה ואחרים, והראשות בנייה, ועוד סיפורים שהם בוודאי יותר מורכבים בחברה הערבית,

וליד טאהא: לפעמים מטפלים בנושאים שאני מתבייש לי.

וליד טאהא: מי צריך להיכנס ליישוב ספציפי כדי לבדוק למה משרד איקס לא התחיל ברצפת מגרש וקירוי מגרש.

וליד טאהא: עד כדי כך.

וליד טאהא: יורדים לרזולוציה הזו.

וליד טאהא: ומתברר שהקבלן של המשרד עשה, לא עשה, פישל, לא פישל.

וליד טאהא: סיפורי סבתא.

יואב הכט: אני חושב שבאמת יש פה גם סוגייה תקציבית, שלפי דעתי בהקשר של החברה הערבית תכנית החומש נותנת מענה משמעותי בהקשר התקציבי.

יואב הכט: יש פה גם עוד סוגיות, שצריך להמשיך לבחון איך פותרים אותן.

סימון דוידסון: רק מילה ליו"ר ועדת הפנים, אתה לא יודע עוד, אבל אני מגיש בקשה לוועדה שלך, הגיע הזמן שאדמות מינהל יתנו את האפשרות לבנות מגרשים ומתקני ספורט, ואנחנו צריכים למצוא את הפתרון לזה, מבחינת הפרוצדורה והרגולציה, לאפשר באדמות חקלאיות לבנות מגרשים ומתקני ספורט.

סימון דוידסון: אני לא מדבר על קאנטרי קלאבים, אבל מגרשי אימונים לילדים, שיוכלו להתאמן.

סימון דוידסון: כי יש הרבה מאוד בחברה הערבית כפרים וערים שאין להם אדמות.

סימון דוידסון: אין להם איפה לבנות.

סימון דוידסון: גם אם משרד הספורט יקצה כסף לכפר כזה או אחר, אין להם אדמות.

סימון דוידסון: אז צריכים לחשוב על פתרון שהאדמות החקלאיות יתנו אפשרות של חלק קטן מהם למגרשים.

יורם ארנשטיין: אדוני היושב ראש, הפתרון, ואני מציע ליו"ר ועדת הפנים, חבר הכנסת טאהא, לעשות תמ"א, תכנית מיתאר ארצית לספורט.

יורם ארנשטיין: שבו אדמות חומות יוקצו לספורט, ומה שנקרא בתמ"א אנחנו נוכל לקבוע כמעט כל דבר.

יורם ארנשטיין: וכל מועצה ורשות מקומית או עירייה תדע בדיוק מה מוקצה לה מבחינת קרקע.

יורם ארנשטיין: אחת הבעיות המרכזיות שהיו בעבר בטוטו שהכסף הוקצה לפרוייקט, אבל לא היתה תכנית ביניין עיר.

יורם ארנשטיין: לא היתה תב"ע.

יורם ארנשטיין: ולכן אם אנחנו כוועדת ספורט נעשה תמ"א – תכנית מיתאר ארצית לספורט, אני מבטיח לכם.

יורם ארנשטיין: דרך אגב, הוועד האולימפי יזם פנייה למי שהיה פעם מתכנן הוועדה הארצית לתכנון ולבנייה, בכדי שיבנה לנו.

יורם ארנשטיין: אם הוועדה הזאת תפנה לתמ"א, אני מבטיח לכם שהעסק הזה ייפתר.

יורם ארנשטיין: לא תהיה בעיה יותר של קרקעות בתחום הספורט.

יורם ארנשטיין: בכל התחומים.

וליד טאהא: אנחנו ניזום פגישה ביני ובינך לבין יו"ר מטה התכנון.

וליד טאהא: נדבר על זה.

סימון דוידסון: תודה רבה.

סימון דוידסון: תודה לך ח"כ טאהא, אני מודה לך שבאת, זה היה חשוב מאוד לשמוע אותך, כי אני יודע שנצטרך אותך מאוד מאוד בנושא הזה.

סימון דוידסון: יש לנו עוד שני דברים.

סימון דוידסון: בסוף שעה וחצי זה נשמע הרבה זמן לוועדה, אבל אני אומר לכם שכשאנחנו מציפים את הנושא של הספורט וגם בכנסת לא מבינים איך קורה דבר כזה, שפתאום מדברים על ספורט ועל ספורט.

סימון דוידסון: אבל זה יילך ויגדל, ואנחנו נצליח.

סימון דוידסון: אני רוצה לתת זכות דיבור לשמוליק אמיתי, סבא של מעין גלנץ, ספורטאי שהגיע מרחוק.

סימון דוידסון: בבקשה.

שמוליק גלנץ: אני מכפר מלל.

שמוליק גלנץ: הנכד שלנו מגיל עשר מתאמן בטריאטלון.

שמוליק גלנץ: לא היה תחרות שהוא לא זכה מקום ראשון בארץ.

שמוליק גלנץ: יום אחד הוא אפילו זכה בתחרות, ואז באו אחד ההורים ואמרו הוא זייף ולא עשה בריכה אחת.

שמוליק גלנץ: פסלו אותו.

שמוליק גלנץ: למחרת המאמן, הוא מאמן לאומי, בדק את המצב ואמר זאת המהירות של הילד.

שמוליק גלנץ: מעין זכה לפני חודש במקום שביעי באירופה, מתוך שמונים ושישה ספורטאים באירופה.

שמוליק גלנץ: לפני חודשיים זכה במקום השמיני בעולם, חצי עולם למעשה, חוץ מאסיה.

שמוליק גלנץ: הוא זכה מקום שמיני.

שמוליק גלנץ: הקריטריונים לוועד האולימפי, ואני מדבר עם גילי לוסטיג, הוא שכן שלי, היו קריטריונים שמעניקים משכורת, מי שזוכר עד המקום העשירי, יש לי פה את הקריטריונים שהיו.

שמוליק גלנץ: אנחנו היום עומדים לפני שוקת שבורה.

שמוליק גלנץ: הבת שלי קשה לה מאוד להכיל את זה.

שמוליק גלנץ: היא למעשה מקריבה את כל המשפחה.

שמוליק גלנץ: אנחנו מממנים מכל מה שאין לנו.

שמוליק גלנץ: ואני מבקש סיוע מהרשויות, אנחנו הגענו למצב שהילד אומר אבא, אמא, אל תתנו לי יותר.

שמוליק גלנץ: אני מפסיק עם הספורט הזה, למרות שיש מכתב מאורי זילברמן, מאמן הנבחרת, שהוא מיועד לאולימפליאדה 2028.

שמוליק גלנץ: הוא מתחרה ביום שישי הזה, מקום ראשון בארץ, לכל הגילאים.

שמוליק גלנץ: ילד בן שבע עשרה.

שמוליק גלנץ: מתאמן שש שעות כל יום.

שמוליק גלנץ: כל יום, שש שעות, שבעה ימים בשבוע.

שמוליק גלנץ: הוא עושה את הכל.

שמוליק גלנץ: והוא מרגיש שאין אחריו מישהו.

שמוליק גלנץ: אני יכול להגיד לכם שוינגייט חממה מדהימה.

שמוליק גלנץ: גם המאמנים, וגם כל המערכת בוינגייט פשוט מחבקים אותו.

שמוליק גלנץ: והם יודעים איזה פוטנציאל.

שמוליק גלנץ: ולא קל לו.

שמוליק גלנץ: משהו חשוב, שהוא היום בצומת דרכים.

שמוליק גלנץ: אנחנו כולנו בצומת דרכים.

שמוליק גלנץ: השכנה שלנו עברה לאיטליה.

שמוליק גלנץ: אנחנו לא רוצים להגיע למצב הזה.

סימון דוידסון: תודה רבה לך.

סימון דוידסון: אתה תישאר איתי ונדבר עם מנכ"ל הפועל, ונראה איך אפשר לעזור.

סימון דוידסון: אני פונה לנציג האוצר יואב הכט.

סימון דוידסון: אני מבקש שתי בקשות.

סימון דוידסון: והבקשות האלו אני לא מבקש אותן בנחמדות.

סימון דוידסון: אני דורש שתהיה פה סימולציה, שקיפות לגבי כל הנושא של קבלת התמיכות של האיגודים והאגודות.

סימון דוידסון: ואני אומר את זה, ואני מבקש שתהיה אחראי על זה, כי אני מכיר את ההתנהלות, ועוד פעם יסבנו אותי, ועוד פעם יספרו סיפורים, ועוד פעם זה לא יקרה.

סימון דוידסון: אני מבקש שהדבר הזה יקרה, תשב עם דודו, שיעשה מה שצריך לעשות.

סימון דוידסון: הוועדה והאנשים שמגיעים לפה דורשים את זה, ואנחנו לא נעזוב את הנושא הזה.

סימון דוידסון: דבר שני, אני יודע שהעברתם את הנושא לחשכ"ל, אבל אני מבקש גם לוועדה הבאה, ואם צריך עזרה ממני בנושא הזה, שאני אפעיל את משרד האוצר בדרך כזאת או אחרת אז תעזר בי ותפנה אותי.

סימון דוידסון: אנחנו חייבים לדעת שהנוהל הזה, עד מאה אלף שקל תמיכות, יורד מהאגודות, כפי שדודו אמר.

סימון דוידסון: לצערי, כשאנשים אומרים דברים והם לא כתובים ולא חתומים, אז הם רק דברים.

סימון דוידסון: חייבים להיות בטוחים שהדברים האלה קורים.

סימון דוידסון: זאת אומרת, שהאגודות, כמו שהוא אמר, עד שלושים אלף שקל המרכזים מעבירים את זה עם רק ניהול תקין.

סימון דוידסון: אגודות עד מאה אלף שקל המרכזים עוזרים להם לקבל את הכסף על ידי הכרטיס.

סימון דוידסון: והמרכזים מקבלים על זה כסף.

סימון דוידסון: אז שני הנושאים האלו מאוד מאוד חשובים.

סימון דוידסון: העוזרים שלי יהיו איתך בקשר.

סימון דוידסון: תפעיל אותנו.

סימון דוידסון: אבל בפגישה הבאה, אנחנו נודיע לכולם מתי, חייבים לקיים את ההבטחה הזאת של מינהל הספורט.

סימון דוידסון: אני רוצה להגיד לך תודה שהגעת.

סימון דוידסון: דודו לא נמצא פה, אבל החזקתי אותו כמה שאני יכול.

סימון דוידסון: בדקה שנותרה לי אני רוצה לסיים עם משהו מהלב.

סימון דוידסון: אני מאוד אוהב ספורט.

סימון דוידסון: מאוד.

סימון דוידסון: אתם יודעים, יש פה חלק שמלווים אותי הרבה שנים.

סימון דוידסון: יורם גידל אותי מהשלב שהקמתי אגודה במדינת ישראל, והוא יודע כמה פעלתי קשה כדי שהאגודה הזאת תצליח, וכמה כספים הוצאתי מהכיס, כדי שהספורטאים, המאמנים והמערכת תמשיך לעבוד.

סימון דוידסון: הסיטואציה בספורט הישראלי לא יכולה להמשיך בצורה שהיא קורית היום.

סימון דוידסון: הרבה מאוד אגודות פשוט נסגרות.

סימון דוידסון: להרבה מאוד אגודות אין מתקנים.

סימון דוידסון: להרבה מאוד ספורטאים אין תמיכה.

סימון דוידסון: ילדים לצערי מפסיקים פעילות בגיל צעיר, גם מנושא כספי, וגם מנושא של עזרה אנושית של מאמנים ומתקנים.

סימון דוידסון: אנחנו צריכים לשנות את הנושא הזה.

סימון דוידסון: ואני פה, בכנסת, כדי לעשות את זה.

סימון דוידסון: אני מבטיח לכל אחד שיושב פה, ולכל מי ששומע אותנו, אני רק על זה.

סימון דוידסון: ושומעים אותי בכל ועדה, לא משנה אם אני הולך לוועדה למעמד האישה, או הילד, או רווחה, או בטחון.

סימון דוידסון: זה נוגע לכל אחד.

סימון דוידסון: זה נוגע לכל מערכת וגוף במדינה הזאת.

סימון דוידסון: ככל שנשקיע יותר בילדים שלנו בספורט, במסגרות ספורטיביות, יהיו פחות פשע, פחות אלימות, ילדים ילמדו יותר טוב, ואתם כאנשי ספורט יודעים את זה.

סימון דוידסון: זו המשימה שלנו, אני צריך אתכם איתי בנושא הזה, אל תרימו ידיים.

סימון דוידסון: אני רואה את מירי עצובה קצת, אבל זה תהליך.

סימון דוידסון: וברגע שאנחנו נחזור על זה כל הזמן, ולא נוותר, וכולם יבינו שאנחנו לא מוותרים על הספורט הישראלי, אנחנו ננצח.

סימון דוידסון: ויהיו מתקנים, ויהיו תקציבים.

סימון דוידסון: ויהיו מאמנים.

סימון דוידסון: ואנחנו נדאג למאמנים, כי זה הדבר הכי חשוב.

סימון דוידסון: ובסוף כל הילדים במדינת ישראל יזכו להיות במערכת נורמלית, כמו שקורה היום במדינות בעולם.

סימון דוידסון: אני רוצה להגיד תודה לצוות הוועדה, אנחנו נקבע ועדה בהמשך, ואנחנו נדון ונסיים את הנושא של הסימולציה ונוהל האוצר.

סימון דוידסון: אני מסיים את הוועדה.

סימון דוידסון: תודה רבה לכולם.