ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 45, 2021-10-11 11:00

מיכאל ביטון: שלום לכולם.

מיכאל ביטון: אנחנו ממשיכים בסדרת הדיונים של וועדת הכלכלה, כחלק מחוק ההסדרים והכנה לתקציב המדינה.

מיכאל ביטון: החוק שיידון עכשיו עוסק ברפורמת הבנקאות הפתוחה, בשמה העממי ובשמה המקצועי/משפטי/חוקי, פרק ט"ז (שירות מידע פיננסי) מתוך הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022).

מיכאל ביטון: אנחנו כבר זזנו בחוק הזה להקראה וההקראה הזאת תהיה ארוכה.

מיכאל ביטון: זה חוק גדול ומורכב והוועדה הזאת מקצה לו הרבה מאוד שעות.

מיכאל ביטון: אנחנו נקריא מהמקום שבו הספקנו וההתייחסויות יהיו ספציפית לסעיפי החוק בלבד, למעט מקרים חריגים.

שלמה קרעי: אדוני יושב הראש, אני מבקש לאפשר לנו להגיד משהו בפתיחה, גם למי שלא הספיק להיות פה.

מיכאל ביטון: אבל זו עוד לא הפתיחה, אבל בסדר קרעי.

מיכאל ביטון: קדימה.

שלמה קרעי: תודה רבה.

שלמה קרעי: אדוני יושב הראש, אז קודם כל החוק שבא להקל על הבירוקרטיה ובאמת לתת יותר נגישות ושקיפות ללקוח זה חוק חשוב.

שלמה קרעי: השוק הבנקאי, אני לא חושב שהחוק הזה מטפל מספיק בבעיות שבאמת יש בו ואני אתן דוגמא.

שלמה קרעי: לפני עשרה חודשים, בינואר השנה, ביטלנו ביחד עם המפקח על הבנקים את מגבלת שליש הפריים.

שלמה קרעי: ביטלנו את המגבלה כדי לאפשר יותר תחרות בשוק, שאנשים שלוקחים ואני מדבר על המשכנתאות, שאפשר לקחת שני שליש מהמשכנתא בריבית הפריים ומה קרה?

שלמה קרעי: הבנקים כמו מונופול בשוק, העלו כולם את הריביות.

שלמה קרעי: היו נותנים פריים מינוס חצי בערך, לפריים פלוס חצי.

שלמה קרעי: הבנקים הם נהנים מכוח מונופוליסטי בשוק באופן בלתי רגיל.

שלמה קרעי: אפשר לראות את זה בנושא של עמלת פירעון מוקדם של המשכנתא, שאתה בעצם כבול לבנק לאורך כל חיי המשכנתא ואין שום תחרות בשוק ואין שום פיקוח גם, אף אחד לא יכול לעמוד מולם.

שלמה קרעי: ניסו בכנסת כמה פעמים - מאברהם פורז בשנות ה-90 - לבטל את העמלה הזו, ולא הצליחו.

שלמה קרעי: עמלת ערבות בנקאית שמגובה בפיקדון, יש לך פיקדון ואתה מבקש דף מהבנק שאומר שיש לך כסף מופקד ומוקפא לטובת הערבות.

שלמה קרעי: במקום שהבנק ישלם לך ריבית על הכסף שלך, אתה משלם לבנק ריבית של 3-4% על הכסף שלך שנמצא אצלו.

שלמה קרעי: הנושא הזה, השקיפות של המידע הפיננסי לא מספיקה לפתור את כל הבעיות בשוק הבנקאי הזה.

שלמה קרעי: מה למשל היה אפשר להוסיף לטובת השקיפות כדי שאולי דברים יתחילו לזוז, זה שקיפות.

שלמה קרעי: מה עם עלויות הגיוס של הבנק?

שלמה קרעי: הבנק נותן הלוואה ולוקח ריבית, הוא לא מגלה לך כמה הוא מרוויח עליך או בכמה הוא מגייס את הכסף.

שלמה קרעי: הם אף פעם, כאן בוועדת הכלכלה עם איתן כבל בכנסת ה-20 בהמון דיונים שהיינו כאן, בעמלת פירעון מוקדם הבנקים לא מוכנים לתת את המידע הזה.

שלמה קרעי: לא מוכנים לתת את העלויות ומה הן עלויות הגיוס שלהם.

שלמה קרעי: הם לא מוכנים שמישהו יגע להם במשהו או שמישהו יפריע והם באים לכאן כקבוצה.

שלמה קרעי: היו אז בנק ישראל, הפיקוח על הבנקים ביחד עם איגוד הבנקים.

שלמה קרעי: קבוצה של 20 איש שישבו כאן וההצעה הזו לביטול עמלת פירעון, אגב, עברה כאן פה אחד והיא אושרה כאן פה אחד לקריאה שניה ושלישית בכנסת ה-20 ובסוף היא לא עלתה למליאה כי הכנסת התפזרה.

שלמה קרעי: מה שאני אומר שיש כאן הרבה, העבודה שיש בחוק הזה היא כנראה עבודה טובה, מוסיפה איזה שהוא נדבך בשקיפות ומוסיפה כלים ללקוחות ולציבור, אבל כל עוד לא נטפל בשורש של הבעיה ובזה שהבנקים יש להם את היכולת להיות מונופול ולהתאים ביניהם כולם ביחד, זה שכולם ביחד העלו את הריבית מפריים מינוס חצי לפריים פלוס חצי בערך וראינו תחקירים שנעשו בחדשות ערוץ 12-כל הבנקים פתאום בבת אחת, זה אומר שיש כאן שוק מאוד מאוד בעייתי שצריך טיפול שורש ואני מקווה שאם בחוק הזה ואם בכלל, תיקח את זה כאן לתשומת ליבך כיושב ראש הוועדה ואני אשמח להיות לעזר בכל דבר.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד לך אבל באופן כללי.

מיכאל ביטון: קודם כל אני יודע באופן אישי כמה אתה מתעסק בזה מיום כניסתך לכנסת והסוגייה הזו של פירעון מוקדם מטרידה אותך ועסקת בה, אני עוד זוכר את זה עם וועדת הכספים והעמלה על הערבות ויש פה המון עיוותים ואתה צודק שמדובר בקבוצת כוח רצינית בישראל ואם אתה רוצה להחמיר אז אולי אפילו סוג של "קרטל".

מיכאל ביטון: של שלושה או ארבעה בנקיים ששולטים ב-80% מהשוק הישראלי וההצלחות של הרגולטור והממשלה בבקרה על הבנקים ובפתיחת השוק הזה הן לא כאלה דרמטיות והתנועה של לקוחות בין בנקים היא אפסית.

קריאה: גם אחרי המעבר בקליק.

מיכאל ביטון: עוד לא ניתן לדעת על המעבר בקליק כי המעבר בקליק נכנס בחודשים האחרונים, אנחנו נדע רק אחרי שנה.

מיכאל ביטון: אבל אין תנועה והלקוח כמעט לא יודע להתמסחר עם הבנקים והרבה תמימות, המון חוסר ידע.

מיכאל ביטון: לכן אני אומר לך שלמה שאם נבריק ונעשה מעשים אז דבר ראשון, אור השמש הוא חיטוי טוב.

מיכאל ביטון: אז אנחנו נזמין את הבנקים לפה ואנחנו נשלח להם שאלות מראש ואנחנו נקבל תשובות ונעשה דיון ציבורי.

מיכאל ביטון: אור השמש הוא חיטוי והוא פתיחה ואחרי זה נצטרך או חקיקה ממשלתית או את אותם רגולטורים שיהיו הרבה יותר משכנים ויביאו לנו רעיונות לתיקוני חקיקה ולמעשים שגורמים לשוק הבנקאות בישראל להיות טוב יותר.

שלמה קרעי: אתה יודע אדוני היושב ראש, אני אסביר לך במילה.

שלמה קרעי: יש פרק אחר שנדון בוועדת הכספים וזו הזכאות למשכנתא שהמדינה מסבסדת לבנקים.

שלמה קרעי: המדינה משלמת מאות מיליונים בשנה לבנקים על סבסוד הלוואות שהם נותנים, חלק קטן של אולי 10% מההלוואה למשכנתא בריבית נמוכה.

שלמה קרעי: מתברר, מהרבה עדויות, שהבנקים מקבלים את המענקים האלה מהמדינה אבל משקללים את הריבית בסל, הם עושים סבסוד צולב.

שלמה קרעי: אם לקחת או ביקשת משכנתא בלי הזכאות הזאת נותנים לך ריבית מסוימת, ביקשת את הזכאות שהריבית עליה נמוכה בחלק מהמשכנתא הם מעלים לך את הריביות בשאר הסל והם מקבלים פעמיים ריבית.

מיכאל ביטון: זה מקרה קלאסי לתביעה ייצוגית.

שלמה קרעי: זה קורה ואנחנו קיבלנו הרבה והמדינה אומרת "זה מה שיש".

מיכאל ביטון: לא אני אומר לך, הנושא הזה של הבנקים.

מיכאל ביטון: צריך להיות גם צנוע, אנחנו כמחוקקים באים לטפל בסוגייה ש-70 שנה לא ראית בה מהפכות, אז אתה צריך להיות צנוע.

יובל טלר: היו מהפכות רק לרעת האזרחים.

יובל טלר: עמלת פירעון מוקדם בשנות ה-80', מגבלת שליש הפריים לפני עשור, כל מהפכה היא רק פתרונות קטנים שפוגעים רק בציבור.

מיכאל ביטון: ואני אומר לך שלמה, צורת העבודה שלנו – רון יודע את זה פה, כל חברי הוועדה וזה לא משנה אם אתה חבר או לא בוועדה, אם אתה בא ועובד פה אז אתה עובד ואם הנושא הזה הוא בנפשך ותרצה להתמקד בו ולהיות לעזר לוועדה אנחנו בהחלט נשמח.

מיכאל ביטון: עכשיו, אחרי שאמרנו את הדברים הכלליים האלה אנחנו חוזרים לענייני דיומא ולהקראת החוק.

מיכאל ביטון: אז בוא נקריא את חוק הבנקאות הפתוחה מאיפה שהפסקנו.

איתי עצמון: כן.

איתי עצמון: אני רק אזכיר שבדיון הקודם בוועדה, הוועדה דנה בסעיף ההגדרות ואנחנו הערנו כמה הערות.

איתי עצמון: רמינו לשמוע, בעקבות השיח שלנו עם נציגי הממשלה את ההתייחסות שלכם, כדי שבעצם הוועדה תסכים על תיקונים – ככל שנדרש בהגדרות שלגביהן הערנו.

איתי עצמון: ההערה הראשונה הייתה לגבי הגדרת איסוף של מידע פיננסי, שכוללת למעשה גישה למידע באמצעות מערכת הממשק, קבלת המידע והחזקתו.

איתי עצמון: אנחנו שאלנו האם ההחזקה נעשית באמצעות המערכת.

עמיהוד שמלצר: החזקת המידע לא נעשית באמצעות מערכת הממשק, שהיא מערכת ממשק שבאמצעותה מחויב מקור המידע להחצין את המידע ולתת גישה למידע לנותן השירותים.

עמיהוד שמלצר: החזקת המידע נעשית באותן מערכות טכנולוגיות עצמיות של נותן השירותים.

איתי עצמון: אז בעצם הנוסח אנחנו נצטרך לחדד אותו לפי העיקרון שאמרת עכשיו.

יובל טלר: אנחנו בכל מקרה גם אחרי הישיבה היום וגם אחרי הישיבה מחר, אנחנו בכל מקרה אחרי הישיבה מחר נרכז את כל ההערות שלכם ונעביר הצעה שלנו לנוסח מעודכן בהתאם לדברים שבעצם עלו, אם זה מקובל עליכם.

איתי עצמון: אוקיי.

איתי עצמון: לגברי ההגדרה של השוואת עלויות, שאלנו אם יש מקום או שיותר נכון חשבנו שיש מקום להבהיר שמדובר גם על עמלות וריביות.

עמיהוד שמלצר: נכון וקיבלנו את הערתכם.

עמיהוד שמלצר: אנחנו מציעים לכתוב "השוואת מחירים, עלויות ובכלל זה ריביות ועמלות", זאת אומרת להכניס את זה אבל להגדיר שזה "בכלל זה" כי זו הבהרה של מחירים ועלויות.

עמיהוד שמלצר: אז קיבלנו את ההערה.

איתי עצמון: בסדר.

איתי עצמון: לגבי הגדרת מייצג, אנחנו שאלנו לגבי הגורם האחר שהשר קובע, בהסכמת שר המשפטים ובהתייעצות עם המאסדר ואתם מבקשים פה שייסוכו טעון רישוי לפי חוק אחר ושחלים לגבי ייסוכו כללי אתיקה מקצועית ותהינו אם לא נכון להגדיר שאותם כללים בעצם חלים לפי חוק.

עמיהוד שמלצר: אז בהתאם להערה שלכם, חזרנו ובדקנו ונכון להגדיר פה גם לפי דין.

עמיהוד שמלצר: זאת אומרת, שכללי האתיקה נקבעים בסמכות לפי חוק, כמו שקיים כיום לעניין רואי החשבון ויועצי המס.

איתי עצמון: בסדר.

איתי עצמון: אלה היו ההערות שלנו, מעבר לפיקוח הפרלמנטרי שאמרנו שנדבר על זה בנפרד, אני חושב שאלו היו עיקר ההערות שלנו בהגדרות.

מיכאל ביטון: אוקיי, איפה הפסקנו בהקראה?

איתי עצמון: עכשיו בעצם הוועדה יכולה לעבור ולדון בסעיף שתיים, פרק ב'.

מיכאל ביטון: אנחנו בפרק ב' – רישוי.

איתי עצמון: אני מציע שהוועדה תדון בכל סימן.

מיכאל ביטון: כן, אבל אני רוצה בתוך כל סימן.

מיכאל ביטון: אז נסיים סימן א' והתייחסויות ספציפיות, פה ובזום – ככה בכל סימן, זאת תהיה השיטה.

מיכאל ביטון: יש לנו פה גם אנשים שלא נתנו להם בפעם הקודמת לדבר והבטחנו להם, אז אנחנו ניתן להם.

מיכאל ביטון: פרק ב' קדימה, סימן א'.

עמיהוד שמלצר: פרק ב' – רישוי.

עמיהוד שמלצר: סימן א' – חובת רישיון או אישור: 2/א'.

עמיהוד שמלצר: לא יעסוק אדם אשר שאינו מהמנויים בסעיף קטן ב' במתן שירות מידע פיננסי, אלא אם כן בידו רישיון לכך, שניתן מאת הרשות, לפי הוראות סימן ב' ובהתאם לתנאי הרישיון ולהוראות לפי חוק זה.

עמיהוד שמלצר: 2/ב'.

עמיהוד שמלצר: מקור מידע המנוי בפסקאות אחת עד שבע להגדרה "מקור מידע": לשכת אשראי ולשכת מידע על עוסקים לא יעסקו במתן שירות מידע פיננסי, אלא אם כן בידם אישור לכך שניתן על ידי מאסדר מקור המידע או הממונה על שיתוף מקור המידע – לפי העניין, לפי הוראות סימן ד' ובהתאם לתנאי האישור ולהוראות לפי חוק זה.

עמיהוד שמלצר: 2/ג'.

עמיהוד שמלצר: על אף הוראות סעיפים קטנים א' ו-ב', רשאי השר לקבוע עוד סוגים נוספים של גופים העוסקים בתחום הפיננסי ושפעילותם הפיננסית מפוקחת לפי דין, שלא תחול עליהם חובת הרישיון לפי סעיף קטן א' ותחול עליהם חובת האישור לפי סעיף קטן ב'.

עמיהוד שמלצר: תקנות לפי סעיף קטן זה יותקנו לפי הצעת המאסדר של הגוף שנקבע כאמור, או בהתייעצות עימו, בהסכמת שר המשפטים ובהתייעצות עם הרשות או בידי גוף המפוקח על ידי בנק ישראל לפי הצעת הנגיד או בהסכמתו, בהסכמת שר המשפטים ובהתייעצות עם הרשות.

איתי עצמון: רגע תן לנו הסבר פה.

עמיהוד שמלצר: אוקיי, אז סעיף קטן א' קובע את חובת הרישוי על פעילות מתן שירות מידע פיננסי ככלל, מלבד הגורמים שמנויים בסעיף קטן ב', שעוד שניה נפרט מי הם.

עמיהוד שמלצר: כל אדם אסור לו לעסוק במתן שירות מידע פיננסי, כפי שהגדרנו בהגדרות בסעיף אחד, אלא אם כן הוא מחזיק ברישיון שניתן מאת הרשות לניירות ערך, זה סעיף קטן א'.

איתי עצמון: התכוונתי באופן כללי להסביר את הסעיף שהקראת, זאת אומרת לא בהכרח לחזור על כל מילה.

עמיהוד שמלצר: אוקיי.

עמיהוד שמלצר: אז סעיף קטן ב' מאפשר למקורות.

מיכאל ביטון: הוא אומר לך, אם אני מבין אותו נכון, זה משפטים וחוקים נכון?

מיכאל ביטון: תסביר לאדם פשוט ששומע אותנו מה מהות הא'-ב'-ג' הזה.

מיכאל ביטון: במילים פשוטות.

עמיהוד שמלצר: אוקיי, אז אני חושב שסעיף קטן א' אמרתי אותו במילים די פשוטות, בשביל לעסוק במתן שירות פיננסי.

עמיהוד שמלצר: זאת אומרת, אחת מהפעילויות שהוגדרו במתן שירות.

עמיהוד שמלצר: שזה איסוף מידע באמצעות מערכת ממשק ממקורות מידע והעברתו לאחר, זה פעילות אחת שמוגדרת כמתן שירות.

עמיהוד שמלצר: פעילות שניה זה האיסוף מידע ומתן שירות מקוון על בסיסו והשירות השלישי זה מתן שימוש במידע שנאסף האמצעות מערכת הממשק.

עמיהוד שמלצר: אנחנו חוזרים עוד פעם לנותן השירות – אלו אותם הגורמים שיהיו זכאים לקבל ושמקורות המידע יהיו חייבים לתת להם מידע פיננסי ושהם נותנים על בסיסו של המידע הפיננסי הזה שירותים מסוימים, אנחנו נקבע בהמשך אילו שירותים הם יכולים לתת ואילו שירותים לא על בסיס מידע זה.

עמיהוד שמלצר: אז פעילות כזאתי אנחנו מחייבים אותה ברישוי, נוכח הסכנות שיש בהחזקת המידע, הרגישות שלו והגנת הפרטיות של הלקוח.

עמיהוד שמלצר: הרישיון הזה יוודא, הרשות תוודא שמי שיוכל לעסוק בפעילות הזאתי הוא אחד שעומד בתנאים ועוד מעט נפרט מה הם התנאים, עיקרם זה שבאמת הוא בעל היכולות לשמור על המידע ולתת את השירות והרשות תהיה זאתי שמפקחת על כך שהוראות החוק מקוימות על ידו ובמקרה הצורך תאכוף את ההוראות על ידי אותו הגורם.

עמיהוד שמלצר: בסעיף קטן ב' אנחנו קובעים שיהיו גופים שיהיו פטורים מחובת הרישיון.

עמיהוד שמלצר: גופים אלו הם מקורות מידע כגון: בנק, סולק, תאגיד עזר, גוף מוסדי, בעל רישיון למתן שירותי פיקדון ואשראי, בעל רישיון למתן אשראי ובעל רישיון להפעלת מערכת לתיווך אשראי.

עמיהוד שמלצר: אלו גופים מפוקחים, שכבר כיום יש עליהם פיקוח והם בעלי רישיונות.

עמיהוד שמלצר: הגופים האלה אנחנו פוטרים אותם מלקבל רישיון נוסף מהרשות ומי שיפקח על הפעילות הזאתי יהיה המאסדר הקבוע שלהם.

עמיהוד שמלצר: לדוגמא: לעניין הבנקים – המפקח על הבנקים, נותן אשראי – המפקח לשירותים פיננסיים מוסדרים וכדומה.

עמיהוד שמלצר: גורמים נוספים שיהיו פטורים אלו לשכת האשראי ולשכת מידע על עוסקים.

עמיהוד שמלצר: גם אלו הם גופים בעלי רישיונות ומי שמפקח עליהם בעצם זה הממונה על שיתוך בנתוני אשראי.

עמיהוד שמלצר: אלו גופים שהם אינם מהווים למקורות מידע, אבל הוחלט לתת להם פטור מרישיון בכפוף לאישורו של המאסדר שלהם מגלל שלמעשה אלו גופים שכיום נותנים ומספקים שירות דומה מאוד לשירותים שמספק נותן השירות.

עמיהוד שמלצר: הם גם כן מקבלים מידע מהמאגר נתוני אשראי.

שלמה קרעי: היום גם ככה לאותם גופים יש להם את המידע הזה, לא?

עמיהוד שמלצר: חלק מהמידע ובצורה אחרת.

מיכאל ביטון: הם מפוקחים די טוב ואני לא רוצה להוסיף עוד רישיון לאדם שאתה כבר מפקח עליו.

רון כץ: לא המחשבה היא שגופים חדשים שירצו להיכנס לתחום, יקח להם זמן לקבל את הרישיונות ואנחנו יוצרים בעצם איזה שהוא מצב שיש עדיפות בזמנים לגופים הקיימים.

רון כץ: כלומר, איך הגופים החדשים יכולים בכלל להתחרות במשחק הזה בכלל, אם הגופים הקיימים אתה נותן להם כבר פטור מרישיון.

יובל טלר: חלק מהגופים החדשים עובדים ופעילים כבר היום.

יובל טלר: הם פעילים לא באמצעות מה שאנחנו מסדירים כאן היום, לא באמצעות חובת הנגשה, אלא באמצעות טכנולוגיה קיימת שאנחנו נתייחס אליה בהמשך, כשאנחנו נגיע לעולם.

רון כץ: כן, אבל אתה מבין מאיפה, מה אני מנסה להגיד?

רון כץ: אני מנסה להגיד שעכשיו נגיד יש גוף חדש, שרוצה לעבוד?

רון כץ: עד שהוא יקבל את הרישיון יקח לו כמה חודשים?

רון כץ: בזמן הזה הגוף הישן הזה כבר ישלוט בשוק.

יובל טלר: אני מסכים לגמרי ולכן כל סוגיית הזמנים שנדבר עליה בהמשך וסוגיית הוראות המעבר שנדבר עליה בהמשך, בעיני היא סוגייה מאוד חשובה, שנצטרך באמת לחדד בה את הסוגייה הזאת.

יובל טלר: בסוף, כשאנחנו מסתכלים על העולם הזה אז בעצם מה שאנחנו עושים בפרק הזה, אנחנו אומרים שמי שרוצה להצטרף לתחום הוא לא יכול לעשות את זה ככה סתם, אלא הוא יכול לעשות את זה או עם רישיון או עם אישור.

יובל טלר: השאלה פה כרגע היא פחות שאלה של האם אנחנו נותנים קדימות לגוף מסויים קיים או לא נותנים, שזו שאלה שאנחנו נכנסים אליה בהמשך.

יובל טלר: אלא כרגע השאלה היא איך בכלל אנחנו מבצעים את הפיקוח.

יובל טלר: המחשבה הייתה שברגע שיש גופים שהם מפוקחים בצורה מאוד דומה לפיקוח שנמצא פה בחוק הזה, אנחנו לא שולחים אותם לקבל רישיון נוסף, כדוגמת לשכות האשראי.

מיכאל ביטון: ואתה תנוח דעתך, הן כבר שולטות בשוק.

רון כץ: זה בדיוק מה שאני אומר.

מיכאל ביטון: לא, בסדר אבל אתה לא מוסיף רגולציה, אתה מוסיף רישיון על עוד רישיון.

רון כץ: פתח שלמה בדברים חכמים ואני אומר, אם ישב פה עוד פעם מישהו עוד שנתיים ויגיד את אותם הדברים החכמים האלה.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לוודא שהחדשים יקבלו רישיון מהר.

מיכאל ביטון: זה דבר שצריכים לוודא אותו, אבל להוסיף עוד.

רון כץ: לא, אני פשוט חושב שכולם צריכים להיות באותה נקודת התחלה.

מיכאל ביטון: אז הם לא יהיו באותה נקודת התחלה כי אלה כבר יש להם לקוחות ויש להם הון עצמי.

רון כץ: בעניין רישיון רק, לפחות משהו שנוכל.

מיכאל ביטון: אנחנו צריכים לראות שמי שרצה רישיון יקבל אותו תוך חודש ולא תוך שנה.

יובל טלר: אני גם אגיד עוד משהו בהקשר הזה.

יובל טלר: מבחינת החוק, הנגשת מיידעים מסוימים קורית רק במועדים מסוימים, אנחנו נגיע לזה גם בעולם המועדים.

יובל טלר: המשמעות של זה היא שלצורך העניין, גם אם יש גופים שמחר בבוקר יתחילו לעבוד מכוח אישור – בגלל שהמפקח נתן להם, עדיין מידע בעולם האשראי לא יהיה להם ומידע בעולם הפיקדונות לא יהיה להם.

יובל טלר: כי הנגשת המידע בעולם האשראי והפיקדונות קורית רק בשלב מאוחר יותר.

שלמה קרעי: הם יוכלו לקבל רישיונות לפני תאריך ההנגשה?

יובל טלר: הם יוכלו לקבל רישיון לפני ההנגשה הזאת, יש הנגשה אחרת שכן כבר קורית היום בעולם הבנקאי עבור סלי מידע מסוימים ותקרה במועד כניסת החוק לתוקף.

יובל טלר: בסוף, מה שחשוב זה כמה שיותר מהר לאחד את הזמנים מהבחינה הזאת שמועדי כניסת החוק לתוקף יכללו גם את עליית סלי המידע – כדי שלא ייווצר אותו עיקרון תחרותי ומהצד השני, שאותם הגופים החדשים יוכלו להיכנס וישר לעשות את כל מה שהשחקנים האחרים יכולים לעשות.

טובי הריס: אם אני יכולה להוסיף, זה גם שזאת גם הסיבה שהחשוב שהפטור הוא לא רק לבנקים ולא רק למי שהיום שולט, זה גם לגופים כמו בלנדר, הלוואות p2p, אשראי חוץ בנקאי, כאילו זה כן כבר בגל הראשון מכניס pull רחב יותר מאשר רק בנקים ורק הגופים החזקים היום.

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך בהקראה עד סוף הסימן ואז אנחנו נפתח את זה גם להערות בחוץ.

מירב תורג'מן: יש לנו רק הערה לגבי פיקוח פרלמנטרי בסעיף קטן ג', שכן מבקשים להסמיך את השר לקבוע סוגים נוספים של גופים העוסקים בתחום הפיננסי, שפעילותם הפיננסית מפוקחת לפי דין, שלא תחול עליהם חובת הרישיון ואנחנו מביאים בפני חברי הוועדה את ההחלטה, האם כדי לקבוע את הרשימה הזו נדרש להביא את זה לפיקוח פרלמנטרי באישור וועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: מה אתם ממליצים?

מירב תורג'מן: שכן, מכיוון שמדובר על הרחבת תכולת החוק.

מיכאל ביטון: אנחנו נלך עם ההמלצה שלכם.

מיכאל ביטון: מה אתה חושב, יובל?

יובל טלר: אדוני יושב הראש, זה מקובל עלינו.

יובל טלר: אני כן אשמח אם לגבי הסוגיות האלה שיעלו בהמשך אנחנו נרשום אותם ובסוף נתדיין.

יובל טלר: במקרה הספציפי הזה אני חושב שכן, יש מקומות שבהם.

מיכאל ביטון: אוקיי, אבל זו גם עבודה מוקדמת שצריך לעשות אני חושב.

יובל טלר: לגמרי, אני מסכים.

מירב תורג'מן: החוק לא מציין בכלל את וועדת הכלכלה, שום הוראה שמוצעת בחוק כאן לא.

מיכאל ביטון: וועדת הכלכלה טובה לייצר את החוק וזהו?

מיכאל ביטון: ולהיעלם?

מיכאל ביטון: זה מנגנון השמדה עצמית של וועדת כלכלה החוק הזה.

יובל טלר: אדוני היו"ר לכן קודם כל התחלתי בזה שאני מסכים פה כן?

יובל טלר: זה, אני מקבל וגם בעיני.

מיכאל ביטון: לא, זה צריך להיות סביר ומידתי.

שלמה קרעי: צריכים להשאיר לך כמה הערות שכשתגיד אותן הם יגידו "בסדר".

מיכאל ביטון: אני ממליץ לך אבל שבאמת, נקודות האי הסכמה יובהרו מראש ואז הסיכוי שתשכנע יותר גבוה.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך.

מירב תורג'מן: אז אולי אני כבר אעיר את זה גם לגבי סעיף קטן ב', כך שהוא יציג את זה כבר כשהוא מקריא.

מירב תורג'מן: מדובר על סעיף 3/ב', גם שם אנחנו סבורים שנדרש אישור וועדת כלכלה.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך.

עמיהוד שמלצר: 3.

עמיהוד שמלצר: פטור מרישיון או מאישור.

עמיהוד שמלצר: 3/א'.

עמיהוד שמלצר: על אף הוראות סעיף 2, גוף פיננסי, מייצג, או גוף אחר שנקבע לפי סעיף 29/ו'/2/ב', שקיבל מידע פיננסי מנותן שירות לפי הוראות סעיף 29, פטור מרישיון או מאישור לפי סעיף 2 לגבי שימוש במידע למטרה שלשמה הועבר לו המידע, בהתאם להוראות סעיף 29.

עמיהוד שמלצר: 3/ב'.

עמיהוד שמלצר: השר, בהסכמת שר המשפטים והנגיד ובהתייעצות עם הרשות, רשאי לקבוע גופים נוספים שיהיו פטורים מחובת רישיון ואישור לפי סעיף 2, בדרך כלל או לגבי שירות מסוים שהם נותנים, כפי שיקבע.

עמיהוד שמלצר: רשאי השר בתקנות, לפי סעיף קטן זה לקבוע תנאים שיחולו על מתן השירות בידי גוף הפטור כאמור.

עמיהוד שמלצר: זה סעיף שמאפשר, למורת החובה שנקבעה בסעיף שתיים יש כאן גופים ופעילויות שיהיו פטורים מרישיון.

עמיהוד שמלצר: בסעיף קטן א' אנחנו מדברים על גופים.

שלמה קרעי: מה ההבדל בין 2/ג' ל-3/ב' מבחינת הסמכות של השר?

עמיהוד שמלצר: 2/ג' זה לקבוע חגבי גוף שכבר כיום יש לו פיקוח לפי דין – או רישיון או רישום.

עמיהוד שמלצר: אז ניתן להגיד לו שהוא פטור מרישיון, אבל הוא חייב אישור של המאסדר שלו לפעול והמפקח עליו יהיה המאסדר.

עמיהוד שמלצר: סעיף 3/ב' אומר "אתה בכלל פטור מהוראות החוק", בסדר?

עמיהוד שמלצר: כל ההוראות של החוק והרישוי, אתה לא חייב ברישוי והוראות החוק לא חלות לגביך.

יובל טלר: בעלי האישור בסעיף 2/ב' וגם בסעיף 2/ג', כפופים לכל הוראות החוק, החוק חל עליהם, פשוט המאסדר שלהם הוא המאסדר הקיים.

יובל טלר: מהבחינה הזאת, שם קובעים מי הגופים שחייבים ברישיון ומי הגופים שחייבים באישור, זאת החלוקה.

יובל טלר: סעיף שלוש בכלל מדבר על מי בעצם לא נכנס תחת תכולת החוק, מי ההוראות שקבועות בחוק לא חלות לגביו.

שלמה קרעי: ואז מה, אם הן לא חלות לגביו אז מה?

שלמה קרעי: הוא יכול לקבל את כל המידע?

יובל טלר: אנחנו ניכנס לזה טיפה יותר בהמשך, כי מה שנמצא פה כרגע, נמצאים פה שני סוגים של גופים.

יובל טלר: סוג אחד זה מייצגים או גופים אחרים – ניכנס לזה בתוך סעיף 29, שבסוף המטרה שלנו הייתה שיהיה אפשר להעביר מידע גם לגופים שהם נותנים שירותים אחרים, גופים שמייצגים לצורך העניין יועצי מס ורואי חשבון ואנחנו לא רוצים שככל שאתה צריך לתת לרואה החשבון שלך מידע, אותו רואה החשבון גם יהיה חייב ברישיון.

יובל טלר: לכן המטרה היא כן לפטור אותם מהוראות החוק.

יובל טלר: כן, כתבנו שם וניכנס לזה בטוח בהמשך, גם התייחסנו לזה בהגדרות, שחלים עליהם כללי אתיקה מקצועית ולכן אנחנו מרגישים יחסית בנוח שלא להחיל עליהם את כל הוראות החוק.

יובל טלר: סעיף ב' מתייחס לזה שיש עוד גופים נוספים, או פעילויות נוספות שיכולות להיות פטורות בהמשך.

יובל טלר: אני אתן דוגמא דווקא למשהו שאנחנו חשבנו עליו כבר ולכן הוא לא נמצא בתוך התכולה של הוראות החוק וזה סיפור שאין לו ניידות למיטב זכרוני.

יובל טלר: לצורך העניין ניידות בין בנקים, אתה מעביר מידע בין בנקים לגבי הפרטים המסוימים של הלקוח ויכול להיות גם כן שזה אפילו עובר באותה המערכת של api והמטרה היא כמובן, לא לחייב גם את הבנקים ברישיון על פעולת הניידות שלהם.

יובל טלר: לכן זה משהו שיכול לצוץ בהמשך, שלא הייתה כוונת המחוקק להחיל גם עליו את כל החובות הקבועות בחוק ולכן השארנו לעצמינו עוד סמכות כזאת בהמשך.

מירב תורג'מן: אפרופו הניידות, ההרשאה למתן מידע עוברת מהבנק המעביר לבנק הקולט?

מירב תורג'מן: הרשאת הלקוח להעביר מידע?

יובל טלר: לדעתי לא באופן חד משמעי זה תלוי.

יובל טלר: ברגע שאתה.

מירב תורג'מן: האם ההרשאה שאתה נותן לבנק המעביר תהיה תקפה גם לגבי הבנק הקולט בניידות בין הבנקים?

חן פליישר: שמי חן פליישר, מהמחלקה המשפטית של בנק ישראל.

חן פליישר: בעיקרון, מאחר שהחוק הזה עוד לא עבר, אז כמובן שהחקיקה של הניידות לא עוסקת בזה, זה טכני.

חן פליישר: אבל מהותית, אני גם חושבת שזה כן מחייב דיון.

חן פליישר: בגלל שחלק מההרשאה פה גם מתחשב למשל בבעלים של החשבון, יכול להיות שבחשבון החדש אנשים מעבירים כי הם רוצים לאחד מספר חשבונות לחשבון אחד, אז אני לא, אני חושבת שזה קצת מוקדם לנו.

מירב תורג'מן: בסדר אבל יש התייחסות לשותפים בחשבון בחוק הזה, השאלה היא אם ההרשאה.

מירב תורג'מן: צריך כנראה.

חן פליישר: אני לא נכנסת רגע לקול הזה שוב, כי זה קצת מוקדם אבל כרגע טכנית זה, כי זה פשוט לא קיים והמעבר בין בנקים כבר באוויר אז זו לא פעילות.

מירב תורג'מן: אז אתם לא חושבים שצריך להתייחס לזה בחוק הזה?

חן פליישר: אני לא חושבת שבחוק הזה.

חן פליישר: לדעתי הדרך להכניס עוד פעילויות לחובת ההעברה לפי חוק מעבר בין בנקים, הוא דרך כללים של הנגיד שמונים את הפעילויות שבעצם חובה להעביר ויכול להיות.

מירב תורג'מן: זה דווקא עניין עקרוני אז ככה שלא נראה לי שיש מקום לסמכות של הנגיד, זה חלק מהתהליך.

יובל טלר: שם זה הסמכות של הנגיד.

מירב תורג'מן: כן אבל אם אנחנו מדברים פה על הרשאה של הלקוח, אז אולי צריך לכלול את זה כאן בחוק.

מירב תורג'מן: התייחסות לגבי האם ההרשאה עוברת בין בנקים.

חן פליישר: אני חושבת שיותר מתאים שם, שם את יכולה לראות גם את הדוגמא של הרשאות לחיוב, שהכללים אומרים שעוברות, אבל זה מחייב איזו שהיא חשיבה.

חן פליישר: אבל כרגע זה לא בפנים.

שלמה קרעי: באופן עקרוני הבנק צריך לקבל עכשיו מכל לקוח הרשאה למידע?

מיכאל ביטון: רק אם הוא מסכים.

מיכאל ביטון: זה וולנטרי, אתה לא יכול לסחור במידע שלו אם הוא לא הסכים להעביר אותו.

מירב תורג'מן: שמקור המידע יספק מידע לנותן השירות.

מירב תורג'מן: שהבנק, לצורך העניין הלקוח נותן הרשאה פוזיטיבית לבנק לאפשר העברת מידע לנותן שירות.

מירב תורג'מן: השאלה שלי נגעה למקרים שהם הלקוח מעביר את החשבון שלו מבנק אחד לאחר, לצורך העניין זה בנק מעביר לבנק.

מירב תורג'מן: אז האם ההרשאה עוברת או שבעצם ההרשאה שהוא נתן לבנק המקורי תהיה תקפה גם בעת המעבר.

מיכאל ביטון: צריך לחדד את השאלה הזאת.

שלמה קרעי: היא צריכה להיות תקפה, מן הסתם.

שלמה קרעי: אני רוצה להבין את הפרקטיקה, עכשיו כשלקוח יבוא לפתוח חשבון בבנק, האם זה לא יהיה חלק ממסמכי פתיחת החשבון.

צבי האוזר: לא בטוח, כי יכול להיות שאתה חברת ייעוץ ונתנו לך הרשאה.

צבי האוזר: יש פה עוד איזה שהוא.

יובל טלר: רגע שנייה, תנו לי שניה להתייחס לזה.

יובל טלר: בעיקרון במעבר בתיק הרי אתה פותח חשבון בנק חדש.

יובל טלר: אנחנו אתייחס בהמשך, כשנגיע לעולם של החשבונות משותפים לסוגייה של איך מוציאים את ההסכמות.

יובל טלר: עשינו שם הפרדה בין מלאי החשבונות הקיימים ולבין החשבונות החדשים, בעיקרו בפתיחת חשבון חדש תהיה דרישה לפנות לשתי.

מיכאל ביטון: חברים, אנחנו נחדד את הסוגייה הזו של מעבר חשבון ועל איך הוא משליך על הרשאת המידע הזאת.

מיכאל ביטון: בין אם אתם ורצים לעגן את זה בחוק פה, או שזה יספק לעגן את זה בחוק שהצעתם – את זה תבדקו אחר כך.

מיכאל ביטון: אבל ההתייחסות ששל האם ההרשאה בתוקף במעבר בין בנקים, זה דבר שצריך לחדד אותו.

שלמה קרעי: השאלה היא האם ההרשאה התבטלה.

שלמה קרעי: כאילו אם הבנק שאותו עזבתי עכשיו הוא כבר לא יכול לספק יותר מידע על מה שהיה אצלי כשהייתי אצלו?

מירב תורג'מן: אנחנו לא יודעים.

יובל טלר: הזכות היא שלך, ההרשאה היא שלך.

שלמה קרעי: זאת גם שאלה.

מיכאל ביטון: אני חושב שאם אדם עזב בנק, אז חל איסור לספק שום מידע על הלקוח הזה, מהבנק שהוא עזב.

מיכאל ביטון: לגבי הבנק החדש – האם הוא צריך לחזק את ההרשאה או שההרשאה שהוא נתן לבנק הקודם עוברת לבנק החדש, זה דבר שצריך לחדד.

שלמה קרעי: לא אבל נגיד לקוח שהיה טוב או לא טוב, לא משנה זה לשני הכיוונים לבנק מסויים ועזב אותו, נגיד לקוח שהיה בעייתי מאוד בבנק מסויים ועכשיו עבר חשבון כדי שלא יגלו את זה, האם, הרי אנחנו רוצים, זאת אומרת, יש מה שנקרא להסתיר מידע.

מיכאל ביטון: לא אבל אתה.

מיכאל ביטון: לקוח בעייתי זו סוגייה אחת, אבל פה מדברים כאילו לטובת הלקוח, על המידע הפיננסי שיאפשר לו לקבל הצעות טובות או הצעות עסקיות או שירותים נוספים שהוא לא מודע להם.

מיכאל ביטון: לא איזה מידע שפוגע בו.

שלמה קרעי: ולכן הלקוח לא ירצה שבנק מסויים, שהוא עזב אותו יגלה את המידע של מה שהיה שם.

מיכאל ביטון: אני חושב שברגע שהוא עזב את הבנק שלו, הבנק הזה לא צריך לפעול בענייניו כל סוג של פעולה.

מיכאל ביטון: לא מידע ולא הפצת מידע ולא, זה נראה לי הגיוני.

חן פליישר: למיטב הבנתי המשפטית זה המצב, ברגע שהלקוח.

מיכאל ביטון: אתם תבדקו.

מיכאל ביטון: עלתה פה שאלה חשובה ותבדקו את הדבר הזה, זה פרט חשוב.

מירב תורג'מן: אני רק רוצה להגיד משהו ברשותך.

מירב תורג'מן: כל נושא ההרשאה של הלקוח הוא נושא מאוד מאוד קריטי.

מירב תורג'מן: כי מצד אחד אנחנו, זאת אומרת יש אינטרס שההרשאה הזאת תהיה נוחה וקלה ונגישה לכל לקוח, מצד שני אנחנו כן צריכים לוודא שהלקוח הזה כן נתן הרשאה מפורשת, מתוך רצון אמיתי ומתוך הבנה מה ההשלכות של אותה ההרשאה.

מירב תורג'מן: אז יש פה צורך ככה לאזן בין שני הצדדים.

מיכאל ביטון: כן, כן.

מיכאל ביטון: גם זה יהיה מעניין לדעת בעתיד האם אנשים נעתרו לדבר הזה או שהחשש שלהם ממידע פרוץ גרם להם בכלל לא לאפשר את העברת המיידעים האלה, אבל את זה אנחנו נדע בעתיד.

מיכאל ביטון: נמרוד ספיר, מנכ"ל איגוד בתי השקעות, אלה אנשים שבפעם הקודמת לא הספיקו לדבר ואני הבטחתי להם זכות דיבור ראשונה.

מיכאל ביטון: בבקשה, נמרוד?

נימרוד ספיר: שלום אדוני היו"ר.

נימרוד ספיר: אז אני מדבר בשם איגוד בתי השקעות, שמייצג את בתי ההשקעות בישראל שמנהלים עבור הציבור למעלה מ-700 מיליארד שקלים מכספי הציבור.

נימרוד ספיר: האיגוד שם לו למטרה לעודד את התחרות במערכת הפיננסית ולהסיר חסמים רגולטוריים שמונים תחרות בעצם של בתי השקעות מול כל המערכת הפיננסית ואנחנו רואים בשנים האחרונות שבכל סגמנט שאליו נכנסו בתי ההשקעות גברה התחרות ופחתו דמי הניהול.

נימרוד ספיר: כך ראינו שקרה גם בפנסיה, שהכניסה של דמי הניהול הורידה את דמי עלות הפנסיה ושיפרה את השירות .

נימרוד ספיר: ככה אנחנו רואים בברוקראז', בתחרות מול המערכת הבנקאית שהפחיתה את העלות של רכישת ניירות ערך עבור הציבור וככה אנחנו רואים גם בתחום האשראי החוץ בנקאי ולכן החוק חשוב בעינינו, כי הוא בעצם מאפשר גם לבתי השקעות להיכנס לתחרות גם בתחומים האלה ובתי ההשקעות מתכוננים לעניין הזה ואני מניח שהכניסה שלהם תביא את אותה תועלת לצרכן, את אותה ההפחתה של דמי הניהול, את אותו השיפר של השירות ואת כל המטרות החיוביות מאוד שפה הממשלה לקדם באמצעות החוק השוב הזה ולא פחות חשוב מזה, גם הכניסה של בתי ההשקעות תשפיע, כי בעצם גם הממד האובייקטיביות אני חושב שהייעוץ שיינתן לציבור הוא ייעוץ טוב מול המוצרים היום של המערכת הבנקאית והשירותים שהמערכת הבנקאית נותנת.

נימרוד ספיר: ברמה של הערות כלליות לחוק, יש לנו הערות על הסעיפים עצמם, אבל ברמה של ההערות הכלליות אני חושב שאנחנו גם פנינו למשרד האוצר ומשרד האוצר באמת, יחד עם כל הממשלה, אפשרו לבתי ההשקעות לקבל את האישור לפי סעיף 2/ב' ביחס לחלק מהפעילויות.

נימרוד ספיר: אבל יש חלק מהפעילויות האחרות של בתי ההשקעות שהיום מסופחות בצורה רגולטורית גם בנושא של כמובן הגנה על מידע שנשמר לפי כל ההוראות המחמירות ביותר גם בנושא של הגנות סייבר, אבל גם בכלל, כל הפיקוח הרגולטורי שיש גם בפעילות של חברות ניהול תיקים וגם בפעילות של חברות בורסה שאנחנו לא כל כך מבינים למה הם לא נכללים בתוך 2ב', אותם גופים שבעצם ניתן להם אישור מאסדר ולא צריכים רישיון נפרד לחוק הזה.

נימרוד ספיר: אני חושב שזה מיותר ליצור מערכת רגולטורית כפולה על הפעילויות האלה.

נימרוד ספיר: חוץ מזה, בהערות הכלליות אני גם אגיד שאנחנו כמובן מברכים שחלק אחר מהפעילויות כן ניתנה להם כניסה לתוך סעיף 2/ב' ומתאפשר לקבל אישור, אבל צריך לדעתי גם שאתם בדיון ובכלל, שהכנסת תגדיר, שהתהליך של אישור המאסדר יהיה תהליך פשוט.

נימרוד ספיר: עוד הערה כללית שיש לנו לגבי החוק ושוב, נעיר בהמשך לגבי יתר ההוראות.

נימרוד ספיר: אבל בנוסח החוק הנוכחי גם נקבע כי החובה של העברת מידע כמקור מידע תחול גם על הפעילות של החברות המנהלות ובעניין הזה רשות שוק ההון עושה כרגע מהלך מאוד חשוב בשילוב של טכנולוגיית ה-api בכל ממשקי העברת המידע בתחום הפנסיה והגמל.

נימרוד ספיר: זה מהלך מאוד חשוב והוא רחב יותר מהחוק הזה.

נימרוד ספיר: לכן הבקשה שלנו בעניין הזה, שלוחות הזמנים כמובן ישתלבו יחד עם ההליך של שילוט טכנולוגיית ה-api אני חושב שזה חשוב מאוד ששני התהליכים האלה יהיו מאוחדים.

נימרוד ספיר: אני רוצה להזכיר שבתחום של פעילות החברות המנהלות גם קופות הגמל וגם קרנות הפנסיה, יש כבר הרבה שנים העברת מידע באמצעות המסלקה הפנסיונית שפועלת יפה.

נימרוד ספיר: היא מצריכה המון משאבים רגולטוריים והמון עלויות מצד החברות המנהלות לקרנות הפנסיה וזה בסדר, אבל אסור שתהיה פה מערכת כפולה שמכפילה עוד יותר את המערכות האלה, כל המערך הזה צריך להיות משולב.

מיכאל ביטון: תודה רבה נמרוד.

מיכאל ביטון: תיכף תתייחסו רשות ההון וכל מי שצריך, אבל בואו ניקח עוד כמה תגובות.

מיכאל ביטון: אמיר וואנג, בבקשה.

אמיר וואנג: תודה רבה אדוני היושב ראש.

אמיר וואנג: עברנו בהקראה את סעיף אחד, את ההגדה למה הוא היקף פעילות קטן ולכך אני אתייחס.

אמיר וואנג: יש לאחר מכן את סעיף 40 שמסמיך את השר לסתור מהחוק כל גוף פיננסי שמתאפיין בהיקף פעילות קטן.

אמיר וואנג: כשקוראים את ההגדרה צריך לזכור שהשר לא צריך את הוועדה כדי לפטור גוף קטן מהחובות לפי החוק ואין אפילו חובה לקבוע בתקנות שקבעה הוועדה את הסטנדרט ואת הכללים שלפיהם יחליט השר אם לתת פטור.

אמיר וואנג: ההצעה היא שהכנסת מחייבת בחקיקה את כולם והשר פוטר אותם לפי שיקול דעתו, על פי שיקולים כללים של עלות יישום ותחרות.

אמיר וואנג: עכשיו, שאלו חברי הכנסת האם בבנקים יוכלו לקבל ככה את הפטור והממשלה השיבה שלפי הגדרת היקף פעילות קטן ביחס לבנקים, מדובר בפועל רק לבנק ירושלים ולבנק הדיגיטלי החדש.

אמיר וואנג: כלומר, שני גופים בלבד שהיקף הפעילות שלהם כנראה אכן מתגמד למול המכלול של הבנקים.

אמיר וואנג: אבל השאלה היא, מה קורה במגזר של האשראי החוץ בנקאי.

אמיר וואנג: כמה ואיזה חברות אשראי חוץ בנקאיות יוכלו ככה לקבל את הפטור, לפי ההגדרה של היקף פעילות קטן.

אמיר וואנג: עכשיו, בחוק שירותים פיננסיים מוסדרים הגדירו שחברת אשראי חוץ בנקאית קטנה היא כזאת שהעמידה לציבור עד 25 מיליון ₪ כמה - - - של חברה קטנה היא כזו שהעמידה 250 מיליון ₪, פי 10?

אמיר וואנג: זה יעמיד בפטור עשרות או אולי אפילו מאות חברות אשראי חוץ בנקאי, שנותנות מאות אלפי הלוואות בסכומי עתק וזה בהחלט ייתכן שזה יהיה דווקא חברות שנותנות הלוואות לצרכנים, הלוואות קצרות מועד, ריביות גבוהות ואז זה לא מצטבר לתיק אשראי מאוד גדול.

אמיר וואנג: 250 מיליון ₪ זה סכום מאוד מאוד גדול.

אמיר וואנג: אלה החברות שמפרסמות בשלטי חוצות, אינטרנט, מסרונים והחברות האלה יקבלו פטור מהמנגנון שאמור לתת כוח לצרכנים.

אמיר וואנג: עכשיו, אני אגיד את זה לסיכום הנקודה, תראו, האפשרות לתת פטור לחברות אשראי חוץ בנקאי היא לא מופרכת, אבל המנגנון נראה פתרון לא מוגזם ואין ולא הוצגה תמונה על היקף הפטור, כמה חברות יוכלו להינות מזה, מה היקף האשראי שהן מעמידות לציבור?

אמיר וואנג: כל אחת 250 מיליון ₪?

אמיר וואנג: אז לכמה זה מצטבר וכמה צרכנים - - - מהפטור הזה?

אמיר וואנג: אז אנחנו חושבים שבהיקף פעילות כזה ההגדרה של היקף פעילות קטן צריכה להתהדק.

אמיר וואנג: תודה אדוני.

מיכאל ביטון: תודה לך.

מיכאל ביטון: ירון אליאס, יועץ משפטי, איגוד חברות הביטוח.

ירון אליאס: כן, בוקר טוב.

ירון אליאס: כפי שאמרת אני מייצג בדיון את איגוד חברות הביטוח.

ירון אליאס: ההתייחסות המרכזית שלנו, לפחות בשלב הזה של הדיון, נוגעת על ההגדרה של המונח "לקוח", הגדרה שנמצאת כמובן בסעיף ההגדרות והוקראה בדיון הקודם.

ירון אליאס: אז לכאורה, לפי הלשון של ההגדרה, החוק החדש אמור לחול גם על תאגידים ולא רק על יחידים.

ירון אליאס: כלומר, החוק אמור לחול גם על פעילות פיננסית של תאגידים עסקיים ולא רק על פעילות פיננסית של צרכנים פרטיים.

ירון אליאס: לדעתנו, מדובר כאן בהרחבה שהיא לא רצויה וגם לא מתיישבת עם התכלית של החוק או המטרה של החוק, כפי שזה גם נאמר בדברי ההסבר להצעת החוק , היא להגביר את התחרות בשוק הפיננסי וזה לא סוד שבעיית התחרות בשוק הפיננסי מתמקדת בסגמנט של הצרכנים הקטנים.

ירון אליאס: אני חושב שזה גם לא מקרי שמרבית הדוברים, בפתח הדיון הקודם – אם זה נציגי הרשות לניירות ערך או אגף התקציבים, בנק ישראל, הרשות לתחרות, רובם ככולם התמקדו בצרכן הקטן ולא בצרכנים העסקיים הגדולים.

ירון אליאס: הלקוחות הללו, העסקיים הגדולים, ממילא לא זקוקים להגנה של המחוקק מכיוון שהם יודעים לדאוג לעצמם בעצמם.

ירון אליאס: אני מזכיר בהקשר הזה, שחוק נתוני האשראי עצמו, לא חל על תאגידים עסקיים ושוב, כמובן לא במקרה.

ירון אליאס: לכן, לדעתנו החלת החוק על תאגידים, לא רק שהיא לא מתיישבת עם הרציונל של החוק, אלא שהיא עלולה במקרה הזה לטשטש את התכלית האמיתית שלו והיא לגרום להגברה של התחרות בשוק הצרכני.

ירון אליאס: מעבר לזה, אם נכניס את התאגידים לחקיקה, זה יחייב השקעה של משאבים עצומים גם כספיים וגם טכנולוגיים, על ידי כל אותם גופים שחוק נתוני האשראי בנוסח הנוכחי שלו לא חל עליהם, לכן לדעתנו צריך להכליל את התאגידים העסקיים כלקוחות, גם מתכולתו של פרק ט"ז.

ירון אליאס: אבל בכל מקרה, אם ההצעה שלנו לא תתקבל, אנחנו מבקשים שלכל הפחות, החוק לא יחול על אשראי בסכום של שלושה מיליון ₪ ומעלה שניתן לתאגיד עסקי, לפי המודל הקיים היום בחוק שירותים פיננסיים מוסדרים.

ירון אליאס: אני מזכיר, שלפי תקנות הפטור, תקנות הפטור מכוח אותו החוק, חובת הרישוי לא חלה על מתן אשראי לתאגידים כאשר סכום ההלוואה שניתנה לתאגיד הוא מעל שלושה מיליון ₪.

ירון אליאס: כלומר, הלוואות גדולות פטורות.

ירון אליאס: הרציונל כמובן גם כאן הוא ברור, תאגיד שלוקח הלוואה של שלושה מיליון ₪ ומעלה, הוא בדרך כלל לקוח מתוחכם שלא זקוק להגנה הצרכנית של החוק.

ירון אליאס: רק בכדי לסכם, אדוני יושב הראש.

ירון אליאס: אנחנו חושבים שהצעת החוק אנחנו עוסקים בה לא צריכה לחול בכלל על מתן אשראי לתאגידים, אבל ככל שהוועדה תחליט בכל זאת להחיל אותו גם על הלוואות שניתנות לתאגידים עסקיים, אנחנו חושבים שיש להוציא מגדר החוק הלוואות שהסכום שלהן עולה על סך מסויים, שלושה מיליון ₪ כפי שציינתי קודם ואולי אפילו רף נמוך יותר.

מיכאל ביטון: תודה ירון.

מיכאל ביטון: שימי אדזיאשווילי מהתאחדות יועצי המשכנתאות, בבקשה.

שימי אדזיאשווילי: כן.

שימי אדזיאשווילי: לפרק הזה אנחנו, אין לי כרגע הערות.

שימי אדזיאשווילי: אם תהיינה הערות לפרקים הבאים אנחנו ניתן.

שימי אדזיאשווילי: הייתה כבר התייחסות פשוט, שביקשנו בדיון הקודם.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: שמואל בן טובים, חברי, נשיא קהילת הפינטק הישראלית.

מיכאל ביטון: פינטק זה החברות הפיננסיות של ההייטק, שרוצות לתת שירותים חדשים.

שמואל בן טובים: תודה רבה אדוני היו"ר, שלום לחברי הכנסת.

מיכאל ביטון: ברוך הבא.

מיכאל ביטון: שמואל בן טובים היה ראש מועצה, עשה כמה תפקידי ציבור.

מיכאל ביטון: בבקשה שמואל.

שמואל בן טובים: אוקיי, תודה על ההזדמנות.

שמואל בן טובים: אני רוצה להציג בשתי מילים את מי אני מייצג ואחר כך להביע את עמדתי.

שמואל בן טובים: קהילת הפינטק הישראלית היא עמודתה שהוקמה לפני מספר שנים כדי לקדם את הקשר בין טכנולוגיה ופיננסיים, בקיצור לייעל ולשפר בעזרת טכנולוגיה את התחום הפיננסי.

שמואל בן טובים: הייחוד שלנו, שאנחנו לא גוף לובי.

שמואל בן טובים: אנחנו לא מייצגים את חברות הפינטק, אלא אנחנו מייצגים את ה-ecosystem של הפינטק.

שמואל בן טובים: כך שבין חברנו יש אכן חברות פינטק, מוסדות פיננסיים, רגולטורים פיננסיים שחלקם גם יושבים פה, משקיעים, אנשים מהאקדמיה, כל מי שיש לו יד ורגל בתחום הזה ולכן, יש לנו איזה שהוא יתרון של הסתכלות על התחום מאיזה שהוא מעוף ציפור.

שמואל בן טובים: הדבר השני שאני אומר, זה שלפני מספר שבועות העמותה שלנו זכתה במכרז שפרסמה הממשלה באמצעות משרד הכלכלה לנהל קהילת חדשנות בתחום הפינטק.

שמואל בן טובים: ליוזמה הזאת שותפים כרגע בנק ישראל, הרשות לניירות ערך, רשות החדשנות, מטה ישראל דיגיטלית ומשרד הכלכלה בעצמו.

שמואל בן טובים: זאת אומרת שאנחנו, בנוסף לתפקיד הציבורי שלנו, יש לנו גם היום תפקיד נוסף והוא לנהל את קהילת הפינטק הלאומית, אם אפשר לקרוא לזה כך.

שמואל בן טובים: מנקודת מבטנו בשנים האחרונות, אנחנו יכולים לראות שתי תופעות קיצוניות.

שמואל בן טובים: אם מסתכלים על ההיבט הטכנולוגי, ישראל היא מעצמת על בתחום הפינטק, מבלי להשתחצן ובלי להגביה ראש.

שמואל בן טובים: חלק מהטכנולוגיות שפותחו בישראל משרתות היום את המדינות המתקדמות ביותר בעולם וזה מוצא את ביטויו גם בגיוסי הון שאפשר לקרוא להם "פראיים", מכל מקורות המימון בעולם לטובת חברות הפינטק.

שמואל בן טובים: עכשיו נסתכל ונסביר, מה הצרכן הישראלי נהנה מכל האושר הזה?

מיכאל ביטון: התכוונת שאנחנו מעצמה ביזמות בתחום, לא ביישום בתוך מדינת ישראל.

שמואל בן טובים: נכון.

שמואל בן טובים: בתחום היישום בתוך מדינת ישראל, אנחנו לצערי בין המפגרים בעולם, בוודאי בעולם המתפתח.

שמואל בן טובים: החוק פה שעומד לדיון היום.

מיכאל ביטון: כמו החוות הסולאריות, ששמנו בסאן פרנסיסקו בשנת 1970, בקליפורניה.

מיכאל ביטון: שמנו שם חווה שסיפקה חשמל סולארי לכל קליפורניה ואנחנו עד היום מחפשים את החוות האלה אצלינו.

מיכאל ביטון: אני מקווה שלא נחזור על הטעות הזאת בעולם הפינטק לפחות.

שמואל בן טובים: אז על הטעות הזאת אנחנו כבר חוזרים כמה שנים ואת כל הטוב שהטכנולוגיה הישראלית מייצרת הצרכן הישראלי עדיין לא רואה.

שמואל בן טובים: בתחום תחרות, בתחום מחירים וגם החוק שעומד פה לדיון הוא חוק, שאם נסתכל על המדינות המתוקנות – ארה"ב, בריטניה, יפן, אפילו מדינות המפרץ, הוא כבר מזמן שם, הוא כבר מזמן מיושם, לא רק שהוא נחקק כבר.

שמואל בן טובים: אז אנחנו בפיגור כאן והשאלה למה אנחנו בפיגור.

שמואל בן טובים: אז חלק מזה יכול להיות, זה מה שקורה כאן סביב שולחן הוועדה הזאת ובשולחנות אחרים, יש בעלי אינטרס שקצר חוששים מהקדמה ומנסים להאט אותה.

שמואל בן טובים: הדבר השני שחשוב לדעת והיום יש טיפול ברמת משרד האוצר, הוא מבנה הרגולציה בישראל.

שמואל בן טובים: לצערי, המבנה שלנו מאוד מאוד מיושן והוא בין הגורמים המעכבים.

שמואל בן טובים: בדרך כלל בעולם נהוג לחלק את הרגולציה לשתי פונקציות, הגנת הצרכן ושמירת יציבות המערכת הבנקאית.

שמואל בן טובים: בחלק מהמדינות יש רגולטור אחד כזה ואחד כזה ואם תיקח מדינה קטנה כמו יפן, יש רגולטור אחד שעושה את הכל.

שמואל בן טובים: בואו ניגע לחוק הזה.

שמואל בן טובים: אנחנו, כגוף שמייצג את התעשייה מוזמנים באופן קבע למה שנקרא "פורום הפינטק של בנק ישראל".

שמואל בן טובים: זה פורום מאוד מכובד שבו בנק ישראל מתייעץ עם הציבור כדי לשמוע את דעתו וחלק מהתוצאות אתם רואים פה בהצעת החוק.

שמואל בן טובים: בפעם הראשונה שהופעתי לפורום הזה, אני רואה סביב השולחן המון המון חברות פינטק שאני מכיר אותן, שאלתי איפה ספקי המידע, איפה הבנקים, איפה חברות כרטיסי האשראי?

שמואל בן טובים: התשובה שקיבלתי "..

שמואל בן טובים: להם יש פורום נפרד.

שמואל בן טובים: הם יושבים עם בנק ישראל ועם הפיקוח על הבנקים כגוף נפרד, פעם אחת היה ניסיון לפני כמה חודשים לשים את כולם יחד ומאז זה לא חזר..".

שמואל בן טובים: אבל הנה אנחנו רואים כאן כדוגמא בחוק הזה שמצד אחד יש גופים שמתבקשים לחלוק את הנתונים שלהם, שזה בנקים, חברות כרטיסי אשראי וכן הלאה ומצד שני יש חברות שצריכות לקבל רגולציה כדי לגשת למידע הזה ואיפה הן מפוקחות?

שמואל בן טובים: על ידי רשות ההון.

שמואל בן טובים: ענו על אותו החוק עצמו, על אותו העיקרון עצמו של מתן וקבלת מידע יש שתי רשויות רגולטוריות שונות ולצערי היום, מבלי להיכנס לשוד הרע המצב בבנק ישראל הוא טוב יחסית, הרגולציה עובדת, המנגנון עובד וברשות שוק ההון יש תור כמעט כמו בפקקים בנתיבי איילון בימי ראשון בבוקר.

שמואל בן טובים: כך שלהגיע לקבלת ההיתר מאוד מאוד קשה.

שמואל בן טובים: אז הנה, עוד סיבה אחת למה הרגולציה בארץ מתעכבת ולא תופסת גובה יחד עם יתר העולם.

שמואל בן טובים: הערה אחרונה שאני רוצה לומר, היא שאסור לשכוח שבסיס החוק הזה לרגולציה המתקדמת בעולם יש עיקרון קדוש, העיקרון הקדוש הוא מאוד חדש למערכת הפיננסית הישראלית והוא שהמידע עליי הוא שלי.

שמואל בן טובים: אם חברת כרטיסי האשראי אספה עליי מידע והיא יודעת מתי אני מסתפר, לאיזה מסעדות אני הולך ומתי אני נוסע לחוץ לארץ, עד היום ההנחה הייתה שהיא אספה את המידע הזה וזה מידע שלה.

שמואל בן טובים: אם הבנק יודע על כל תנועותיי ועל ה - - - שלי, זה המידע שלו.

שמואל בן טובים: התפיסה הזאת היום השתנתה והיא גם, כמובן, עומדת בפסיק החוק הזה, שהיא באה ואומרת "כל מי שיודע משהו עליי, המידע הזה הוא שלי ואם אני רוצה לחלוק אותו עם אחרים זאת זכותי לאשר לגוף שמחזיר אותו לחלוק אותו עם אחרים".

שמואל בן טובים: לכן ההערה הזאת שאני באתי לומר, היא לא מתייחסת לסעיף כזה או אחר בחוק, אלא לכלל הרצון של קודם כל לקדם רגולציה מתקדמת במדינת ישראל כדי שגם הצרכן יוכל להנות ממנה ודבר שני להבין שהעיקרון הזה, הוא עיקרון שאין ממנו חזרה אחורה.

שמואל בן טובים: אי אפשר לחזור כבר להגן על המידע בחדרי חדרים ולחשוב שהוא של מי שאסף אותו, לא.

שמואל בן טובים: הוא שלי, של הצרכן וזה מה שצריך להוביל את החקיקה.

שמואל בן טובים: תודה רבה לכם.

מיכאל ביטון: תודה רבה לך.

שלמה קרעי: שאלה, אדוני היו"ר.

שלמה קרעי: בחלק קטן ממה שהוא אמר, כשאני בא ואני מבקש מגוף מסויים והוא נותן לי אשראי הלוואה, אני יכול לתת לגוף הזה הרשאה והוא יכול לפנות עם ההרשאה הזאת לכל מי שיש לו מידע עליי ולבקש ממנו?

מיכאל ביטון: או לבנק, כן.

שלמה קרעי: או שאני צריך לתת לבנק שלי הרשאה, מה הפרט שוב פעם.

מיכאל ביטון: אנחנו נשמע, אנחנו עוד לא ירדנו לסעיפי החוק.

מיכאל ביטון: אבל לא יימסר מידע שלך ללא אישורך.

מיכאל ביטון: האם זה רק לבנק שלך או לספקים, את זה אנחנו נשמע.

שלמה קרעי: אם אנחנו רוצים באמת לפתוח לתחרות זה צריך להיות קל.

שלמה קרעי: אם פניתי לגוף.

מיכאל ביטון: כן, בוא, זה כתוב בחוק אבל עוד לא הגענו.

שמואל בן טובים: שלמה, בעיקרון המידע, מי שמחזיק את המידע צריך לקבל הרשאה ממי שהמידע עליו.

שמואל בן טובים: אם הבנק מחזיק אותו, הוא צריך לאפשר לבנק לתת לו הרשאה.

שלמה קרעי: אבל השאלה אם אני חייב לתת לבנק את ההרשאה או שזה מספיק שחתמתי לגוף שביקשתי ממנו הלוואה.

מיכאל ביטון: לבנק בוודאי אתה חייב, כי אחרת הוא לא ישחרר מידע.

מיכאל ביטון: הבנק בלי הרשאה שלך לא יוציא כלום.

שלמה קרעי: אבל זה לא, אנחנו לא מועילים כאן כל כך.

שלמה קרעי: כי יש להרבה גופים פיננסיים מידע עליי, לבנקים.

מיכאל ביטון: אבל הם לא משחררים אותו לחברות אחרות, פה הם יהיו חייבים לתת לחברה להציע לך.

שלמה קרעי: לא, אבל אתה אומר שכדי שהחברה תוכל לקבל אשראי מכל הנותנים, אני צריך לעבור אחד אחד ולאשר לו לשחרר את המידע.

מיכאל ביטון: לא אחד אחד, אתה תסכים שהמידע שלך יגיע לחברות האלה ואז הוא יכול ללכת לכולם.

שלמה קרעי: זה כמו בניוד של חברות הסלולר האלה, אני לא צריך ללכת לחברה שאני מתנתק ממנה.

שלמה קרעי: אני נותן הרשאה לזה שאני עובד אליו.

מיכאל ביטון: אתה תסכים שהמידע שלך יגיע לחברות שמציעות אשראי וכל החברות יקבלו את המידע שלך והן יציעו לך.

מיכאל ביטון: אם לא תסכים לא תקבל הצעות.

יובל טלר: הגישה למקור המידע, תהיה דרך נותן השירות.

יובל טלר: בעצם אתה תירשם לנותן השירות ואז הוא ישאל אותך אם יש לך חשבון בנק בבנק מסויים ואז הוא, דרך האפליקציה שלו כבר מעביר אותך לבנק שלך ושם אתה מזדהה ומאשר לו את המידע.

יובל טלר: זה לא שאתה צריך ללכת לבנק, להביא טופס חתום ולחזור, אלא הכוונה היא דרך נותן השירות, הוא מפנה אותך ושם אתה מזדהה ויכול לאשר לו להנגיש את המידע.

מיכאל ביטון: יפה.

מיכאל ביטון: הערה אחרונה על סעיף א', עודד אופק ואחרי זה נמשיך בהקראה.

עודד אופק: שלום, אני עורך הדין עודד אופק מטעם איגוד הברוקרים, בבורסה לניירות ערך בתל אביב tda.

עודד אופק: אני מייצג גם את איגוד חברות האשראי, אבל בנקודה הספציפית הזו אני רוצה להתייחס לסימן כי ביקשו שאני לא אתייחס להערות כלליות.

עודד אופק: הסימן נוגע למספר גופים ומקורות מידע שמנויים בסעיף ב' ואנחנו, סביר להניח, נהיה מקור מידע בסעיף שמונה, כלומר שהשר יקבע שאנחנו מקור מידע.

עודד אופק: יש בעיה של איחוד העיסוק, שחלה על חברי בורסה מכוח דינים אחרים שחלים עליהם ואנחנו חושבים שאנחנו צריכים להיות בעלי, אחד מהגופים שבעצם יקבלו היתר מטעם המאסדר הרלוונטי, שבמקרה זה זו רשות ניירות ערך ואנחנו חושבים שכדי לאפשר את זה בעצם, אנחנו נדרש גם לתיקונים ספציפיים במסגרת חוקים שחלים על חוקי בורסה, כדי למנוע מהם את איחוד העיסוק שחל עליהם אם זה במסגרת תקנון הבורסה – ששם חל איחוד עיסוק על חברי הבורסה ואם זה במסגרת הסדרים אחרים כמו חוק הייעוץ לגבי היבטים של מי שהוא בעל רישיון, אז הוא מנוע לעסוק בעיסוקים נוספים.

עודד אופק: הסיבה לכך שאנחנו מבקשים את זה, זה בעצם שחברי הבורסה לא יופלו ביחס לגופים ולמקורות מידע אחרים.

עודד אופק: אנחנו כרגע דרך אגב, לא מופיעים כמקור מידע, אנחנו מעריכים שאנחנו ניכנס כמקור מידע לפי פסקה ב/8, שהשר רשאי כאמור לקבוע אותנו כמקור מידע ואנחנו נשמח לעמוד בקשר עם הרשות לניירות ערך, כדי להבטיח בעצם שלא תחול מניעה גם על חברי הבורסה, שהם בעצם מחוללי התחרות מול הבנקים היום בעצם לשמש כנותני שירותי מידע.

עודד אופק: מקום שגורם יבקשו את זה, וודאי לקבל את ההיתר מהמאסדר הרלוונטי כך שלא יידרשו לרישיון בכלל.

עודד אופק: זו ההערה העיקרית לסימן א'.

מיכאל ביטון: תודה עודד.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך את סימן ב'.

מיכאל ביטון: אנחנו ניתן עוד פעם הזדמנות להתייחס.

מיכאל ביטון: יש מישהו מאיגוד הבנקים בזום?

אייל דותן: שלום אדוני, אני עורך דין אייל דותן מטעם איגוד הבנקים.

אייל דותן: לפני שאני אתחיל להעלות את ההערות שיש לנו לסימן א', מה שהקראתם עד עכשיו, אני רק אציין שבהקשרים האלה איגוד הבנקים מייצג את הבנקים שחברים באיגוד, אבל באופן ספציפי לא את הבנק הדיגיטלי, שהוא מיוצר כאן בנפרד.

אייל דותן: לגבי הסעיף של ההגדרות, אנחנו מבקשים להעיר למספר הגדרות.

אייל דותן: להגדרת מידע פיננסי, אנחנו מבקשים שיובהר שמדובר באותו מידע פיננסי שהתקבל דרך מערכת הממשק למידע פיננסי, על מנת שיהיה ברור שהחוק הזה לא חל על הרבה מיידעים פיננסיים אחרים, שכמובן החוק לא התכוון לחול עליהם.

אייל דותן: לגבי הגדרת מערכת ממשק למידע פיננסי, היינו מבקשים שבהתאם לדברי ההסבר להצעת החוק ייווצר מנגנון טכנולוגי אחיד ובעל סטנדרטיזציה אחידה לגבי כל המערכת, כי כשנגיע בהמשך לסעיפים שקובעים שהמאסדרים הפרטניים הם אלו שיקבעו את הסטנדרט לגבי כל משתמש ומשתמש וכל גוף פיננסי וגם נותן שירות וגם מקור מידע, אנחנו חושבים שצריך לקבוע סטנדרט אחיד שיהיה סטנדרט אחיד לכולם, כדי שכולם יוכלו לדבר באותה השפה ולמנוע תקלות.

אייל דותן: לגבי הגדרת מקור מידע, אז כפי שאני חושב אמרו רבים וטובים לפניי, צריך באמת להרחיב את מקור המידע ולא לחכות ולא רק לבנקים, סולקים, חברות כרטיסי חיוב.

אייל דותן: יש אמנם הרחבה בהצעת החוק לעומת תסקיר החוק, לגבי גופים מוסדיים.

אייל דותן: אבל ההרחבה היא מאוד מצומצמת, רק לגבי מתן אשראי, בעוד שאנחנו סבורים שלפחות מחצית מהפעילות הפיננסית בישראל תהיה סדורה על המערכת הזו וכמו שהבנקים כבר ערוכים וכבר שם והם בדרך ליישם את הכל ולתת את המידע בהתאם לחוק, אנחנו חושבים שצריך להוסיף עוד גופים, חברות ביטוח, גופים פיננסיים נוספים שנותנים שירותים חוץ בנקאיים.

אייל דותן: זאת על מנת שניתן יהיה לתת את השירותים באופן הטוב ביותר, למשל אם רוצים לתת שירות כמו חיתום, אז הרבה פעמים אנחנו צריכים גם מיידעים שנובעים מהחיסכון הפנסיוני של הלקוח ולא רק מהמידע שנמצא בבנקים.

אייל דותן: לעניין הגדרת נון שירות מידע פיננסי, אנחנו מבקשים להוסיף בסוף ההגדרה שזה מבקש להתייחס רק בעיסוקו במתן שירות מידע פיננסי, על מנת שיהיה ברור שזה חל רק לחוק הזה.

אייל דותן: להגדרת שירות מידע פיננסי, בסעיפים קטנים שתיים ושלוש, אנחנו חושבים שיש טעות בניסוח, שכתוב "..

אייל דותן: גם לגבי השימוש, שהשימוש יהיה באופן מקוון.

אייל דותן: .".

אייל דותן: אני חושב שהמטרה של החוק הייתה שמטפלים בהעברת המידע באופן מקוון, כאשר השימוש הוא לא בהכרח שימוש מקוון, הוא יכול להיות גם שימוש מכוון, אבל לא רק.

אייל דותן: אנחנו לא רוצים לצמצם עד מאוד את השירותים ואת השימושים שייעשו במידע שיועבר.

אייל דותן: לגבי סעיף שתיים – חובת רישוי ואישור, אנחנו מבקשים שבדומה לכל יתר הוראות החוק שחלות על גופים פיננסיים בישראל, גופים שהם כבר גופים מפוקחים כמו בנקים לא יצטרכו לקבל אישור על מנת לעסוק במתן שירותים לפי החוק.

אייל דותן: בדומה לחוקים אחרים, מאחר וייעוץ פיננסי או ייעוץ בתחום הכלכלי, זה התחום העיקרי שבנקים עוסקים בו.

אייל דותן: הם עושים את זה כל יום ואי אפשר לבוא עכשיו ולקחת את העיסוק העיקרי שהבנקים עוסקים בו ולהגיד שהוא כפוף לעוד אישורים.

אייל דותן: הבנקים כבר מפוקחים על ידי הפיקוח על הבנקים, יש להם רישיונות, מי שמחזיק בהם מקבלים היתרים כדין.

אייל דותן: בדומה לחוקים אחרים, לא פחות חשובים מהחוק שלפנינו, ששם באו וקבעו שגופים מפוקחים כמו בנקים לא צריכים לקבל לא רישיונות ולא אישורים, אפשר להסתפק בדיווחים לפיקוח על הבנקים והנושא הזה כבר מוסכם ואנחנו כמובן נעלה את כל ההערות על הכתב ונשלח לוועדה בהתאם.

מיכאל ביטון: זה היה עדיף לעשות מראש.

מיכאל ביטון: התייחסות הרגולטורים להערות שנשמעו.

יובל טלר: אז אני אתייחס וכמובן אם מישהו מהחברים רוצה להוסיף דבר אחר כך.

יובל טלר: לגבי הטענה של איגוד בתי ההשקעות לגבי הסיפור של חברי בורסה שיהיו פטורים מרישיון.

יובל טלר: צריך להבין, חברי הבורסה היום, הרישיון שלהם הוא רישיון שונה והפיקוח עליהם נעשה באופן שונה.

יובל טלר: זה לא שהרישיון, הם לא מקבלים רישיון, אין להם רישיון.

יובל טלר: הם מפוקחים על ידי הבורסה, לא על ידי הרשות לני"ע ולכן הפיקוח עליהם הוא פיקוח משני ולכן אנחנו חושבים שלא נכון לתת לגופים האלה פטור ושבעצם יפוקחו ויקבלו את הרישיון שלהם מהבורסה בתוך הגוף שמעניק להם ונותן להם את הפיקוח.

יובל טלר: לגבי הסוגייה שהעלה היועץ המשפטי של חברה ג.מ.א., לגבי היקף הפטור של חברות האשראי החוץ בנקאי.

יובל טלר: אני מציע שנדחה את זה להמשך.

יובל טלר: הוא מתייחס אמנם לסוגיית ההגדרה של איך נקרא גוף גדול, אבל המשמעות היא הרבה יותר בעולם שבו אנחנו נותנים פטור או לא נותנים פטור לגוף כזה להנגיש את המידע.

יובל טלר: אני מציע שכשנגיע לשם נסביר קצת יותר את הרציונל וניכנס להאם נכון להתייחס או לא.

יובל טלר: לגבי הטענה של איגוד חברות הביטוח להוציא את התאגידים מהחוק.

יובל טלר: בדיון הקודם הצגנו מצגת ובמצגת הראינו מה קורה במגזר הצרכני והראינו מה קורה במגזר האשראי לעסקים קטנים ובינוניים.

יובל טלר: במגזר הצרכני אנחנו עדיין רואים איזו שהיא תחרות מחוץ לעולם הבנקאי, כשיש היום כ–25% מהאשראי שמסופק לא על ידי המערכת הבנקאית, אלא על ידי המערכת החוץ בנקאית.

יובל טלר: בעולם האשראי לעסקים קטנים ובינוניים רק 6% מסופק על ידי המערכת החוץ בנקאית.

יובל טלר: אנחנו חושבים ואנחנו יודעים, שיש ריכוזיות גדולה מאוד גם בעולם האשראי החוץ בנקאי ולכן אנחנו חושבים שזה נכון מאוד לעודד את התחרות שם.

יובל טלר: זה נכון שבשנים האחרונות הפוקוס של הממשלה היה יותר בעולם הצרכני ופחות בעולם של האשראי לעסקים קטנים ובינוניים, מהבחינה הזאת אנחנו כממשלה גם משנים פוקוס וזה בהסכמה על כל השחקנים, כי אנחנו מבינים שנדרש לעודד את התחרות גם שם.

יובל טלר: אנחנו נתייחס לזה גם יותר בהמשך כשנתייחס להגדרות הסלים וסלי מידת תאגידים ככלל.

יובל טלר: לגבי הטענה של עמותת הפינטק, לגבי הסיפור של המבנה הפיננסי.

יובל טלר: זה המבנה הפיננסי ובהתאם אליו אנחנו הנגשנו את החוק, למיטב הבנתנו הטוב ככל האפשר וזה נכון שבמקביל לזה יש בחינה של כל מבנה המערכת הפיננסית וכשנגיע לשם, אנחנו מסכימים שיש שם הרבה דברים שצריך לבחון וכשנגיע לרגע אני מניח שנתייחס גם לסוגייה הזאת.

יובל טלר: לגבי הערות של איגוד הברוקרים, אורית אני אשמח שעוד שנייה את תתייחסי.

יובל טלר: לגבי הערות של איגוד הבנקים.

יובל טלר: לגבי הוויתור לבנק על אישורים, אנחנו חושבים שזה לא נכון, במסגרת החוק וכמו שאמרנו קודם, בעצם מה שאנחנו רוצים לעשות פה זה לקבוע שהוראות החוק חלות על כולם.

יובל טלר: בשביל זה גם יש את הרישיון לגופים שנמצאים בחוץ ואישור למי שלא נמצא.

יובל טלר: גם האמירה שהבנקים היום כבר עושים את הפעילות הזאת היא אמירה לא מדויקת.

יובל טלר: יש היום הרבה מאוד בנקים שירחיבו את הפעילות שלהם באופן משמעותי לקבל מידע מבנקים אחרים, זה משהו שהם חד משמעית לא עושים היום בהיותם בנקים ולכן אני חושב שנכון ן להתייחס.

יובל טלר: לגבי הערות הנוסח שהם העבירו לגבי ההגדרות, אני אשמח שנתייחס אחרי שהם יעבירו משהו כתוב, כי היה קצת קשה לעקוב אחרי הערות הנוסח.

יובל טלר: אורית, בבקשה.

אורית שרייבר: אורית שרייבר מהרשות לניירות ערך מהייעוץ המשפטי, אני אתייחס להערות של עודד אופק ושל איגוד הבנקים, שהן שלובות אחת בשנייה כי שתיהן עסקו בגופים שקשורים לפעילות שלנו – חברי בורסה שאינם בנקים ועודד אופק דיבר גם על מנהלי התיקים.

אורית שרייבר: איגוד הברוקרים דיברו על ייחודיות העיסוק, זה נושא שעלה ממש בימים האחרונים ואנחנו, כמו שעודד אמר עוד נישב איתם ונדבר ונחזיר תשובה לוועדה לגבי מציאת פתרון בעניין הזה, כדי שלא תהיה מגבלה גם על גופים כאלה לעסוק בשירותים כאלה ולייעל את השירותים שהם נותנים ללקוחות שלהם.

אורית שרייבר: לגבי הטענה של איגוד הבנקים להרחיב את מקורות המידע, אז שוב, זה משתלב עם מה שעודד אופק אמר – באמת יש תכנון וציפייה שכשחברי בורסה שאינם בנקים יהיו גופים שמפוקחים על ידי הרשות לניירות ערך, הם יוכלו גם לשמש כמקורות מידע.

אורית שרייבר: כאשר הם ישמשו כמקורות מידע, נדון גם בשאלת הפטור מרישיון וקבלת אישור להרשות לעניין הזה.

אורית שרייבר: כל הנושא הזה לא יכול להיפתר כרגע מכיוון שהם לא מפוקחים על ידי הרשות לני"ע.

אורית שרייבר: יש חוק שאנחנו מקדמים וכשהוא יעבור והם יהיו מפוקחים נוכל לחזור ולעסוק בזה.

רון כץ: אז למה בעצם לא לעשות התניה כזו שכאשר הם יהיו מפוקחים הם יכנסו אוטומטית?

יובל טלר: בעיקרון ברגע שהם יהפכו להיות מפוקחים על ידי הרשות הם יהפכו להיות מקורות מידע ולכן אוטומטית הם יהפכו להיות.

אורית שרייבר: פרוצדורלית השר יצטרך להרחיב את מקורות המידע ולהכניס את חברי הבורסה שאינם בנקים.

רון כץ: למה אבל?

רון כץ: אנחנו לא יכולים לפתור את זה היום מראש?

אורית שרייבר: הם פשוט לא מוגדרים כבעלי רישיון כרגע.

רון כץ: היום, אבל ברגע שיהיה להם רישיון אנחנו יכולנו לפתור את זה מראש, למה אנחנו צריכים להעביר את זה עוד פעם תהליך.

אורית שרייבר: נכון אבל בחקיקה להתנות על חוק שיעבור אולי ברגע דיונים.

יובל טלר: התיקון של החובה שלהם בחוק, החובה שלהם להיות בעלי רישיון תעבור בחוק ולכן לפני שאנחנו נעביר את התיקון הזה אנחנו גם ככה נצטרך להתכנס פה בשביל לאשר את החוק הזה, ואנחנו חושבים ששם זה המקום.

יובל טלר: (היו"ר רון כץ)

רון כץ: שם נאשר את זה.

רון כץ: אוקיי, בסדר.

רון כץ: מירב או יובל מי ממשיך להקריא?

עמיהוד שמלצר: אני ממשיך בהקראה.

עמיהוד שמלצר: סימן ב' – רישיון מאת הרשות: 4.א.

עמיהוד שמלצר: הרשות רשאית לתת רישיון למתן שירות מידע פיננסי למבקש שמתקיימים לגביו כל אלה: 1.

עמיהוד שמלצר: הוא חברה כהגדרתה בחוק החברות או שהוא רשום כחברת חוץ לפי סעיף 3/4/6 לחוק החברות.

עמיהוד שמלצר: 2.

עמיהוד שמלצר: השליטה על עסקיו וניהולם מופעלים בישראל ואם אינם מופעלים בישראל, ביכולתו לקיים את כל ההוראות לפי חוק זה וניתן לאכוף אותם לגביו.

עמיהוד שמלצר: 3.

עמיהוד שמלצר: יש לו מיומנות טכנית - - -

רון כץ: אנחנו לא מבקשים אפילו נציגות בישראל?

עמיהוד שמלצר: חברת חוץ, אמור להיות לה מקור עסקים בישראל.

עמיהוד שמלצר: היא נרשמת בצורה כזאת או אחרת.

רון כץ: אז למה אנחנו לא מחדדים את זה פה בניסוח הזה?

עמיהוד שמלצר: סעיף 2 הוא מנסה להרחיב את השחקנים שיוכלו לקבל רישיון ולכן אנחנו מאפשרים להם, גם אם לא עיקר הפעילות שלהם, לא עיקר השליטה על העסקים והניהול שלהם, גם אם הם לא מתבצעים בישראל וגם מאחר שמדובר בשירות שהוא מקוון בעיקרו, אנחנו מרחיבים את האפשרות של חברות לקבל רישיון.

רון כץ: אבל למה אנחנו לא מבקשים נציגות בישראל מחברה כזאת, נגיד חברה בינלאומית כזו?

עמיהוד שמלצר: חברה בינלאומית אנחנו נגיע שיש לה רישיון או שאין לה, לא משנה.

עמיהוד שמלצר: למה אנחנו לא מבקשים נציגות?

יובל טלר: אני חושב שבסוף המטרה בחוק היא ללכת כמה שיותר גמיש מבחינת, בסוף מה שאנחנו רוצים זה שתהיה יכולת לרשות לפקח.

רון כץ: גמיש אני בעד גם, אבל כשמדובר במידע כזה ובגופים כאלה אני הייתי רוצה שתהיה נציגות בארץ שיהיה יותר קל, לכל מקרה שלא יהיה שיהיה יותר קל להתנהל מולם.

מירב תורג'מן: לבצע את האכיפה, גם אנחנו הערנו את ההערה הזאת ושאלנו.

איתי עצמון: שאלנו לגבי יכולת האכיפה של אותם הגורמים.

יובל טלר: נכון ולכן בדרישה באופן מפורש כתוב שהגורם הזה, שבכדי שיוכלו לתת לו רישיון ושהוא יעמוד בתנאי, הוא רק גורם כזה שהרשות תראה שהיא יכולה לאכוף את הוראות החוק עליו בצורה פיקטיבית.

רון כץ: אני חושב שכדאי להוסיף פה שתהיה לו נציגות בארץ.

רון כץ: אני לא רואה איך זה מפריע.

רון כץ: הם יכולים לפתוח נציגות בארץ, כולם.

רון כץ: מה הבעיה שיעשו שלוחה משהו?

אורית שרייבר: חייב להיות להם מען, אבל השאלה עם לפתוח ממש נציגות, אנחנו קודם כל אומרים שהשליטה והניהול לא חייב להיות בישראל, יכול להיות שיש להם פה פעילות בישראל, אבל אנחנו לא רוצים לצמצם את זה כרגע בתוך החקיקה, כדי כן לפתוח את השער.

רון כץ: לא, חייב להיות להם איזה שהוא מען בישראל, אי אפשר להתנהל עם חברה שלא.

רון כץ: עכשיו תבוא חברה, טובה ככל שתהיה, שתהיה עכשיו באיי הבהאמה ויתנו לה פרטים לגבי חשבונות בנק ישראלים וחס וחלילה יקרה שם משהו, אז איך אנחנו אוכפים את זה?

אורית שרייבר: אז באמת כאן הסמכות, האפשרות היא לתת לרשות לבחון את זה – האם יש לה יכולת אכיפה אפקטיבית גם לגורמים כאלה ורק אם תנוח דעתה של הרשות.

רון כץ: לפי איזה כלים אתם בוחנים את זה?

אורית שרייבר: אפשר לקבוע ברישיון שהם חייבים שיהיה דירקטור ישראלי או עובד ישראלי.

אורית שרייבר: מען בישראל חייב להיות גם ככה.

עמיהוד שמלצר: מען בישראל, כמו שאומרת אורית, חייב להיות גם ככה בגלל הדרישה בסעיף קטן אחד, שזה או חברה שהתאגדה בישראל כהגדרתה בחוק החברות או שהוא רשום כברת חוץ בחוק החברות ובין יתר הדרישות, זה שיהיה מען של אדם שיושב בישראל ומורשה לקבל בעבור החברה כתבי בית דין.

עמיהוד שמלצר: צריך כל מיני דרישות בעבור ההגדרה וכדי להיות חברת חוץ.

רון כץ: אוקיי.

עמיהוד שמלצר: אני ממשיך בהקראה.

עמיהוד שמלצר: 3.

עמיהוד שמלצר: יש לו מיומנות טכנית ואמצעים מתאימים לשם מתן השירות למידע הפיננסי שהוא מבקש ל - - -, באופן שיבטיח את אמינות המערכות שבאמצעותן יינתן השירות ואת קיום ההוראות לפי חוק זה ובכלל זה ההוראות הנוגעות להגנת הפרטיות ואבטחת מידע להגנת סייבר ולניהול סיכונים.

עמיהוד שמלצר: 4.

עמיהוד שמלצר: התוכנית העסקית וההצהרה על האמצעיים הכספיים שלו, שצרף לבקשתו לפי סעיף 5, מעידים על יכולתו לתת את שירות המידע הפיננסי שהוא מבקש לתתו ולאמות מאורעות לפי חוק זה.

עמיהוד שמלצר: 5.

עמיהוד שמלצר: הוא עומד בדרישות לעניין ביטוח, הון עצמי מזערי או בטוחה אחרת, כנדרש מבעל רישיון לפי סעיף 35/א'.

עמיהוד שמלצר: 6.

עמיהוד שמלצר: בית המשפט לא מינה לו קונס נכסים או ציווה על פירוקו והמבקש לא החליט על פירוקו מרצון.

עמיהוד שמלצר: 7.

עמיהוד שמלצר: מתקיימים לבעל השליטה התנאים לקבלת היתר שליטה לפי סעיף 9.

עמיהוד שמלצר: אני אקרא את סעיף ב' ואז אני אסביר כל סעיף ותת סעיף.

רון כץ: כן.

עמיהוד שמלצר: 4/ב'.

עמיהוד שמלצר: מצאה הרשות כי מבקש הרישיון אינו ראוי לעסוק במתן שירות מידע פיננסי בשל טעמים של טובת הציבור או בשל טעמים הנוגעים למהימנותו, למהימנותו של בעל השליטה בו או למהימנותו של נושא משרה בכירה בו או בבעל השליטה בו, רשאית היא שלא לתת רישיון למבקש, אף אם מתקיימים לגביו התנאים שבסעיף קטן א' ובלבד שנתנה לו הזדמנות לטעות את טענותיו לפניה או לפני מי שהסמיכה לכך בדרך שהורתה.

עמיהוד שמלצר: אז כמו שאמרנו, הסעיף הזה קובע את התנאים לקבלת הרישיון, הראשון והשני דיברנו עליהם.

עמיהוד שמלצר: הדבר השלישי זה שיש לו את האמצעים הטכנולוגיים, בסופו של דבר זה שירות טכנולוגי באופיו, שעיקרו ומהותו נועד לשמור על הגנת הפרטיות ואבטחת המידע של הלקוח.

עמיהוד שמלצר: הרשות תבחן האם יש לו כלים טכנולוגיים מתאימים לעמוד בהוראות החוק ולעמוד על הגנת הפרטיות, אבטחת המידע, הגנת הסייבר וניהול הסיכונים.

איתי עצמון: רגע אני קוטע אותך כאן, מה זה בדיוק מיומנות טכנית?

איתי עצמון: עכשיו כשהסברת, דיברת על אמצעים טכנולוגיים, שזה היה נראה לנו המונח היותר נכון בהקשר הזה.

עמיהוד שמלצר: אז דיברנו על זה ולא איכפת לנו, אין לנו בעיה לתקן את זה.

עמיהוד שמלצר: אתם דיברתם על אמצעים טכנולוגיים והיכולת להשתמש בהם, זה המיומנות.

רון כץ: מה זה אומר אבל אם אתה צריך להסביר את זה?

עמיהוד שמלצר: לבחון שהמערכת הטכנולוגית שלו עומדת בהוראות שהרשות תקבע לגביו ושהוא יודע לתפעל אותה ויש לו את כל.

אורית שרייבר: אני רק אוסיף שזה גם אולי מונח שמקובל ברישיונות אחרים שהרשות נותנת, גם ברישיונות של - - - שוכר, גם ברישיונות של בורסה.

אורית שרייבר: כמו שעמיהוד אמר וכמו שגם הייעוץ המשפטי של הוועדה אמר, הכוונה היא כאן גם לאמצעים הטכניים וגם לאפשרות להפעיל אותם כמו שצריך ולעמוד בדרישות שהרשות תקבע בעניין הזה.

עמיהוד שמלצר: יש לכם דוגמאות לאנשים.

קריאה: אנשי אבטחת מידע, אנשים שמתמחים בסייבר.

קריאה: כל המערכות וכולל המיומנות הנדרשת כדי להפעיל אותן.

שלמה קרעי: שאלה.

שלמה קרעי: בעצם מי שאמון, לפי מה שאני מבין על החוק, זו הרשות לניירות ערך היא זו שנותנת את הרישיונות.

עמיהוד שמלצר: היא זאת שנותנת את הרישיונות, היא המפקחת, האוכפת.

שלמה קרעי: מה לגבי בנקים מחו"ל שרוצים לקבל מידע מבנקים בישראל ולתת הלוואות, משכנתאות, איך הם נכללים פה בתוך החוק.

יובל טלר: בתור גוף שהוא לא בעל רישיון בישראל, הוא לא מפוקח ולכן הרגולטור הרלוונטי עליו הוא הרשות לניירות ערך ולכן עליו לפנות לרשות לניירות ערך ובהתאם למגבלות של החוק הזה.

יובל טלר: בשביל לתת הלוואות.

שלמה קרעי: בנק שאין לו רישיון לעסוק כבנק בישראל, רק בחו"ל.

שלמה קרעי: עכשיו בנק בחו"ל רואה ויש לו את כל המידע מהבנקים בישראל, אם באמת הדבר הזה יקרה אני חושב שזו בשורה מאוד גדולה.

יובל טלר: בנקים יכולים לתת שירותים, יש פה שתי רמות של שירותים, יש רמה אחת של שירותים שהיא לרכז מידע ולשדר ללקוח את מה שקורה והרמה השנייה היא מתן השירות עצמו, כמו למשל מתן הלוואה.

יובל טלר: מתן הלוואה לא מוסדר בחוק הזה, יש חוקים אחרים שבהם הוא מוסדר, בין אם זה בחוק הבנקאות ובין אם זה בחוק שירותים פיננסיים מוסדרים, ששם זה מוסדר, אין.

שלמה קרעי: כל נותן שירות שנמצא כאן בחוק הזה, הוא יכול לתת אשראי.

יובל טלר: לא, לא בהכרח.

שלמה קרעי: אז מה המטרה כאן?

שלמה קרעי: הוא רוצה לקבל מידע מהבנק שלי של האם אני עומד בהלוואות, איך אני מתנהל פיננסית.

שלמה קרעי: הוא נותן לי שירות אז איזה שירות הוא נותן?

שלמה קרעי: שירות של פיקדונות?

יובל טלר: אז חלק מהשירותים שאפשר לתת הם לא בהכרח שירותים שנותן שירות נותן ללקוח שירות, אלא הרבה פעמים הוא מתווך לו שחקנים אחרים.

יובל טלר: לצורך העניין, אולי אפליקציה שתבדוק לך כמה אתה משלם על כל מיני דברים ותדע להתקשר עם נותני שירותים פיננסיים אחרים ולהציע לך הרבה הצעות דרך שיתחרו בהם, משהו כמו האתר של אפ, לצורך העניין – זה משהו שיכול להתאפשר, או אפליקציה שתקבל את המידע שלך ותעזור לך להתנהל בצורה יותר מושכלת מהחינה פיננסית.

יובל טלר: החוק הזה לא פוטר מהוראות חוק החברות שנוגעות לרישוי פיננסי, כן?

יובל טלר: אם מישהו רוצה לעסוק באשראי, הוא צריך לעמוד בחוקים אחרים שנוגעים האשראי, מי שרוצה להעמיד אשראי בעצמו.

עמיהוד שמלצר: חבר הכנסת קרעי, בנוגע לשאלה על בנק זר, אולי לחן יש תשובה בעניין.

חן פליישר: אני רק אגיד שאם הבנק הזר הזה פועל בישראל מכוח רישיון בנק חוץ, אז הוא נכנס לקבוצה של מי שקשור לפעילות המסוימת הזאת, כמו הבנקים האחרים.

חן פליישר: עכשיו צריך לבדוק האם הפעילות של בנק שהוא לא קיבל רישיון של בנק חוץ והוא רוצה לתת שירותים ללקוחות בישראל מצריכה לפי חוק בנקאות רישוי קבלת רישיון כבנק חוץ.

שלמה קרעי: לקבלת מידע?

חן פליישר: אז צריך לבדוק מה בדיוק השירות שהוא רוצה לתת.

חן פליישר: כמו שאתה אמרת, זה באמת תלוי מה הוא רוצה לעשות עם המידע ואם חוק הרישוי, עצם העובדה שהוא נותן שירותים בישראל ללקוחות איזה שהוא בנק, לא מחייב לתת לו לקבל רישוי על זה.

קריאה: במידה והוא רוצה להשתמש במידע בדיוק לצורך מה שאנחנו מדברים, בנק זר עכשיו רוצה להיות סוג של מתווך, לבדוק את כל ההתנהלות הזו אז באיזו קטגוריה הוא נכנס?

חן פליישר: לא, אז השאלה מה אתה באמת רוצה לבדוק, כי אם תסתכלו בחוק הרישוי, אז יש שם באמת, אחת הפעילויות של בנקים היא גם ייעוץ כלכלי, זו אחת הפעילויות שבנקים צריכים ויכולים לעשות.

חן פליישר: אז צריך בדוק בדיוק מה, אני אבדוק את זה.

חן פליישר: אין לי תשובה עכשיו למה מחייב בנק זר שרוצה לפעול בישראל לקבל רישיון כבנק חוץ ואז אם יש שם אזור שבו הוא לא מחויב לקבל, אז יכול להיות באמת שהוא נכנס לרישוי של הרשות לניירות ערך.

חן פליישר: אבל צריך לבדוק את זה, אנחנו נבדוק לפעם הבאה.

שלמה קרעי: יכולה להיות פעילות של בנק זר שלא פועל ושאין לו רישיון של בנק חוץ, פעילות של מתן אשראי לפי חוק הבנקאות?

חן פליישר: אני לא המומחית לחוק הבנקאות רישוי ולכן אני מעדיפה לעשות בדיקה מול המומחים ולהחזיר תשובה בדיוק איזה פעילויות.

חן פליישר: על פניו אני חושבת - - -

שלמה קרעי: אוקיי.

שלמה קרעי: כי זאת בדיוק הנקודה של האם אנחנו פותחים פה את השוק לתחרות.

חן פליישר: על פניו, אני חושבת שאם הוא נותן אשראי אז רוב הסיכויים שהוא כנראה צריך רישיון של בנק חוץ, אבל אני רוצה לדייק את זה.

רון כץ: יש לי שאלה רק שאלה, רק חידוד.

רון כץ: כשאנחנו אומרים "..

רון כץ: מצאה הרשות כי מבקש הרישיון אינו ראוי.

רון כץ: .", מה זה אינו ראוי?

אורית שרייבר: אנחנו מדברים על המהימנות.

רון כץ: מה זה אומר?

רון כץ: לא ראוי זה מונח מאוד רחב.

אורית שרייבר: נכון.

אורית שרייבר: אינו ראוי זה מונח מאוד רחב, כי המטרה כאן באמת היא לשקול מרחב רחב של שיקולים, כדי שאנשים שיש להם מהימנות שאמון הציבור בשוק הזה יישאר והשוק יוכל לתפקד.

אורית שרייבר: אפשר לתת דוגמאות, הרשאה או כתב אישום או חקירות למיניהן.

רון כץ: אז בואו נזקק את זה.

אורית שרייבר: זה יכול להיות מגוון רחב יותר.

אורית שרייבר: יש גם תחומים פחות מובהקים, שבגינם לא בטוח שנרצה להכניס מישהו כגורם פעיל בתוך השוק.

רון כץ: לא אבל אני, לי לא נוח עם המושג "שאינו ראוי", כי אינו ראוי יכול להיות מישהו שבעברו היה איזה שהוא משהו ומאז הוא כבר עשה כברת דרך ויכול להיות שמישהו יחשוב שהוא לא ראוי.

רון כץ: אני חושב שדווקא במונחים כאלה צריך לזקק.

איתי עצמון: מה שיושב הראש שואל בעצם זה האם יש לכם פרמטרים?

אורית שרייבר: אז אני ארחיב.

אורית שרייבר: דבר ראשון באמת, זה מונח שגם הוא כבר מוכר ואנחנו פועלים לגביו לגבי כל הגופים שמפוקחים על ידי הרשות לניירות ערך וגם מחוץ לרשות לניירות ערך יש גופים פיננסיים שצריכים לעמוד בתנאי מהימנות.

אורית שרייבר: לגבי מתן רישיון, אין לנו קריטריונים מוגדרים.

אורית שרייבר: יש רשימת נסיבות שיכולה להוות גם במהימנות, אבל היא נוגעת לביטול רישיון ולא למתן רישיון.

אורית שרייבר: בכניסה של מי שמבקש רישיון אנחנו מבקשים סמכות לבדוק האם ראוי לתת לו רישיון ושהוא יכנס באמת לתוך התחום הזה, כששוב, האמון זה מה שעומד בבסיס שלו והוא הדבר שהכי חשוב לשמר.

אורית שרייבר: לעומת זאת בביטול רישיון, שזה כלי שהוא כלי שנחשב יותר פוגע בזכויות של מישהו שיש לו כבר רישיון לפעול – במקרה הזה כבר יש רשימה של נסיבות, שגם היא רשימה גמישה יחסית שהיא בסמכות הרשות לניירות ערך לקבוע מה כלול ברשימה הזו והיא מפורסמת באתר הרשות לניירות ערך.

רון כץ: אני לא רוצה להקשות עלייך, אבל אני כן מבקש לקבל רשימה של פרמטרים של מה זה "לא ראוי", כי לא ראוי זה, ברמת הגמישות שאנחנו מאפשרים פה "לא ראוי" הוא מנעד רחב מידי.

רון כץ: צריך, אנחנו צריכים להבין וגם החברים פה צריכים להבין על מה אנחנו מדברים.

יובל טלר: אני כן אחדד שזה אמנם גם רחב, אבל זה לא ראוי מטעמים שבטובת הציבור ומהימנות.

רון כץ: בגלל זה יהיה קל לקבוע פרמטרים, זה לא צריך להיות תורה מסיני.

יובל טלר: אני כן אגיד שככלל בשוק הפיננסי סוגיית האמון היא סוגייה מאוד חשובה.

רון כץ: בהחלט.

יובל טלר: והשפעה של שחקן היא הרבה פעמים לא רק על עצמו, אלא גם על השוק כולו.

יובל טלר: אם שחקן אחד הופך להיות לא.

רון כץ: בגלל זה אני חושב שעם הניסיון והידע שלכם יהיה מאוד קל לקבוע פרמטרים ואנחנו נבין כל מה אנחנו מדברים פה.

יובל טלר: אני דווקא חושב שהגמישות פה היא מאוד מאוד חשובה.

רון כץ: הנה איתי רוצה לעזור לי.

קריאה: יובל אני מבינה שחרי הוועדה קודם כל רוצים בכלל להבין על מה אנחנו מדברים.

עמיהוד שמלצר: אז כדי להבין על מה אנחנו מדברים, לא רשימה שרק, רשימה סגורה.

רון כץ: לא, בוא נתחיל בשביל שנבין על מה אנחנו מדברים, כי לא ראוי זה.

איתי עצמון: רגע אבל אני מבקש בכל זאת להתייחס.

איתי עצמון: אכן, את אותה הערה אנחנו גם הערנו והעברנו לנציגי הממשלה.

איתי עצמון: כי בחקיקה בתחומים אחרים שאנחנו מכירים מונים את התנאים האלה בצורה מפורשת ובין היתר מתייחסים להרשאה בגין עבירות שמפאת מהותן, חומרתן וסיבותיהן לא ראוי לתת רישיון, כמו הגשת כתב אישום וכדומה.

איתי עצמון: כאן שיקול הדעת הוא אכן רחב, אם משתמשים במונחי שסתום – טובת הציבור, טעמים הנוגעים למהימנות וכדומה והתשובה שקיבלנו ואנחנו חושבים שהיא מקובלת בהקשר הזה, היא מקובלת בהקשר הזה שבחוקים בתחום הפיננסי נהוג לנקוט במונחי השסתום האלה.

איתי עצמון: זאת בעצם החקיקה הפיננסית שעליה גם מפקחת הרשות לניירות ערך, שהיא הרגולטור שיפקח על התחום הזה ולכן קיבלנו את ההסבר של נציגי הממשלה, ברור שכבוד יושב הראש צודק וראוי היה לקבוע פרמטרים או אמות מידה יותר ברורות.

איתי עצמון: אבל זה חוק שבעצם הוא נמצא במערב של חקיקה פיננסית שנוקטת בדיוק באותם המונחים.

מירב תורג'מן: אנחנו גם הוספנו את הבקשה להחלטה מנומקת בכתב, כך שבעצם ניתן יהיה לבחון את ההחלטה ובמידת צורך גם לתקוף אותה אם באמת ההחלטה היא איננה סבירה.

רון כץ: איפה הוספתם את זה?

מירב תורג'מן: באחת מההערות שאנחנו רצינו להעלות.

רון כץ: אוקיי.

רון כץ: לא, זה חשוב.

רון כץ: זה קצת עושה שכל.

אורית שרייבר: לזה אין התנגדות, אנחנו נוסיף את ההנמקה של ההחלטה.

שלמה קרעי: אדוני יושב הראש אפשר שאלה?

רון כץ: בוודאי.

שלמה קרעי: נציגת בנק ישראל, חן.

שלמה קרעי: אתם עשיתם איזה שהוא מחקר או איזו שהיא עבודת הכנה לדעת איך החוק הזה ישפיע על מתן הלוואות או מתן אשראי של בנקים מחו"ל בישראל?

שלמה קרעי: איך זה ישנה את השוק?

אילנית מדמוני: אני אנסה לדבר חזק, שמי אילנית מדמוני ואני מנהלת את תחום הבנקאות הפתוחה בבנק ישראל.

אילנית מדמוני: אנחנו בדקנו בכלל הצעות של בנקאות פתוחה, להסביר את השקיפות של המידע, את השירותיות ללקוח, את היכולת שלו לשלוט במה הוא רוצה והיכולת שלו גם לקבל ייעוץ.

אילנית מדמוני: הנושא של המידע אודות אשראי, הוא נושא חדשני בישראל.

אילנית מדמוני: גם באירופה, שהם מקדימים ביישום של כל הבנקאות הפתוחה, הם מתייחסים רק למידע בעובר ושב, הם מדברים על החצנת מידע קיים אודות הלקוח ולא לגבי הצעות ערך על אשראי, בארצות הברית בכלל אין רגולציה, רק הם מבדברים על אולי רגולציה, השוק כן פועל שם בצורה חופשית.

אילנית מדמוני: אנחנו מאמינים שכל שקיפות במידע וכל מקום שבו הלקוח יוכל לקבל ריכוז של המידע שלו זה יאפשר לו להתנהל פיננסית יותר טוב, לווא דווקא בהיבטי אשראי, זה יכול להיות גם בהיבטים של "פריקות מוצרים", הכוונה בפריקות מוצרים היא שאני לדוגמא יכולה להחליט שאני לוקחת את חשבון העו"ש מגוף אחד, את כרטיס האשראי מגוף אחר, את האשראי שלי מגוף שלישי בכלל, אבל עדיין אני לא אאבד את הידיים והרגליים שלי, אני אוכל לדעת ולהמשיך להתנהל פיננסית נכון.

אילנית מדמוני: אנחנו מאמינים שזה יגביר את התחרות, אבל אין על זה עדיין ניסיון בעולם.

שלמה קרעי: כמה בנקים מחו"ל נותנים היום אשראי בישראל?

אילנית מדמוני: למיטב ידיעתי אף בנק מחו"ל לא נותן אשראי למשקי בית, נותנים את זה לתאגידים ואולי אחד לבנקאות פרטית, אבל זה לא למשקי הבית.

אילנית מדמוני: הבנקים בחו"ל לא פועלים בתחום הזה, בתחום הקמעונאי.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: בגלל שזה קשה לקבל רישיון לעשות את זה?

אילנית מדמוני: לא, לא.

אילנית מדמוני: יש להם רישיון לפעילות, הם קיבלו.

אילנית מדמוני: כמו שחן ציינה קודם, כל מי שרוצה לבוא ולפעול כבנק בישראל, בין אם הוא מוקם בישראל ובין אם הוא מגיע מחו"ל צריך לקבל רישיון מאת הנגיד.

אילנית מדמוני: ברגע שהוא מקבל את הרישיון מאת הנגיד, הוא מפוקח אצלינו ויכול לפעול.

אילנית מדמוני: זה עניין של החלטה עסקית של הגוף.

אילנית מדמוני: אנחנו לא מתערבים בהחלטות העסקיות, אנחנו לא אומרים "אם אתה רוצה לפעול בישראל אתה צריך.

אילנית מדמוני: ."

שלמה קרעי: לא ולכן שאלתי, לכן שאלתי איך זה ישפיע על התחרות, כי ברגע שבנק יוכל.

שלמה קרעי: למה בנק מחו"ל לא מתעסק עם משקי בית אולי, או עם עסקים קטנים?

שלמה קרעי: כי אין לו מידע לגביהם – אם הם יחזירו לו את הכסף, יכולת הגבייה שלו, כל המידע.

שלמה קרעי: אז עכשיו, כשאנחנו לכאורה מנגישים את המידע הזה, זה צריך להיפתח הרבה יותר לתחרות.

רון כץ: כן, זה יכול להיות חוק משלים.

קריאה: יש את מאגר נתוני האשראי גם.

אילנית מדמוני: זה יכול להיות פינטקים ישראליים, חברות שכבר היום קיימות בישראל והן מורשות שכנותנות אשראי.

אילנית מדמוני: זה לא חייב להיות בנק.

שלמה קרעי: אבל נותני אשראי חוץ בנקאיים בדרך כלל הריביות שלהם יותר גבוהות.

שלמה קרעי: בדרך כלל זה אנשים שלא מצליחים לקבל אשראי בבנק הם פונים לגופים חוץ בנקאיים ואז הריביות שם בהתאם, זה מה שקורה ואני ישבתי עם הרבה חברות נותני אשראי חוץ בנקאיים ואם זה לא משהו חצי וולונטרי או לסיוע, אז הריבית היא יותר גבוהה.

שלמה קרעי: אבל פה, כשבע

שלמה קרעי: צם פותחים את זה לתחרות עניין אותי לדעת האם חשבתם איך תהיה ההשפעה.

שלמה קרעי: אבל נקווה שאלה ששומעים אותנו ומבינים את המהות של החוק ואת המשמעות של מה שהולך לצאת מכאן, ישתמשו בלי הזה.

רון כץ: זו חשיבה טובה, כן.

רון כץ: זה יכול לעשות מהפיכה.

רון כץ: טוב, יש לנו בקשה לרשות דיבור בזום.

רון כץ: עו"ד אייל דותן מאיגוד הבנקים, בבקשה.

אייל דותן: לגבי ההערה הקודמת שלנו והתשובה שקיבלנו, אז ההתייחסות הייתה לגבי ברוקרים וגופים שבאמת עדיין לא מפקוחים, אבל יש עוד הרבה גופים מפוקחים בישראל, בעולם הפיננסי, שאנחנו לא רואים למה אותם גופים מפוקחים לא יכנסו כבר עכשיו למאגר נותני המידע וספקי המידע.

אייל דותן: בעניין סימן ב', סעיף 4 – תנאים למתן רישיון, אין שום סטנדרט בחוק או תקנות או הוראות לגבי אבטחת מידע, לגבי הגנת הפרטיות, לגבי סייבר, לגבי ניהול סיכונים.

אייל דותן: אני מזכיר לכם שבחוק הקודם שטיפל בנושא הזה.

אייל דותן: אותו פרק י"א/1 שחוקקו שם, אמרו שתנאי לכניסה לתוקף של הפרק הזה, זה שיסבירו את כל הסטנדרטים האלה וזה לגם הדין באירופה, באירופה לאחר הקביעה ב – psp2, הלכו וקבעו סטנדרטים לעניין אבטחת מידע ולעניין הגנת הפרטיות, שיחייבו את אותם הגופים שרוצים להיכנס ולתת שירותים ולהתחיל לקבל את המידע אודות הציבור.

אייל דותן: אז אנחנו חושבים שצריך להסדיר את זה ולא להסתפק בהסמכה כללית.

אייל דותן: לגבי סעיף 7 – ביטול או התלייה של רישיון, אנחנו מבקשים.

רון כץ: לסעיף 7 עוד לא הגענו, אנחנו עוד לא בסעיף הזה.

רון כץ: לגבי ההתייחסות הקודמת שלך, כן בוא נשמע.

יובל טלר: לגבי ההוראות בעניים אבטחת מידע ופרטיות, בדיוק בשביל זה, נגיע לזה בהמשך בנושא של המועדים.

יובל טלר: אבל בדיוק בשביל זה יש לרשות לניירות ערך כשהחוק עובר כשלושה חודשים לתת את ההוראות שלהם.

רון כץ: אוקיי.

רון כץ: ולגבי גופים נוספים שעלתה הטענה לגביהם?

יובל טלר: גופים נוספים שלא מנגישים לגביהם מידע, יש גופים, מבחינת סלי המידע שנמצאים פה בחוק – הם מנגישים עבורם את כל המידע.

יובל טלר: גם אם זה במערכת הבנקאית וגם אם זה לא במערכת הבנקאית.

רון כץ: לא, אבל הטענה שלו הייתה שיש עוד גופים מעבר למה שאנחנו פותחם פה לקבלת רישיון.

רון כץ: זו הייתה הטענה?

יובל טלר: להבנתי היא הייתה מבחינת חובת הנגשת המידע.

רון כץ: לא זו הייתה הטענה, לגבי זה שהוא אומר שיש עוד גופים שיכולים לקבל רישיון היום במדינה והם לא נמצאים בסל הגופים שיכולים לפנות לבקשה וקבלת רישיון.

רון כץ: עו"ד דותן, זה מה שהתכוונת?

אייל דותן: ההערה הייתה שיש את מקור המידע.

אייל דותן: כדי לתת היום שירותים פיננסיים על בסיס הבנקאות הפתוחה, צריך לפתוח ואני חושב שגם דיברו על זה פה בדיון הקודם, לא רק את הבנקאות אלא גם את הפיננסיים.

אייל דותן: כלומר, יש גופים, יש נותני שירותים בנכס פיננסי, יש נותני אשראי חוץ בנקאי, יש חברות ביטוח, יש חברות שמנהלות קופות גמל.

אייל דותן: כולן כבר בעלי רישיונות וכולם כבר מפוקחים, אין סיבה שהם לא יכנסו לתוך מאגר ספקי המידע.

אייל דותן: אני מבין שלגבי הברוקרים, נציגת הרשות לניירות ערך הסבירה שהם עדיין לא מפוקחים וברגע שהם יהיו מפוקחים אז יהיה תיקון חקיקה ויכניסו אותם כספקי מידע.

אייל דותן: אבל יש עוד הרבה גופים שאצלם מצוי לפחות מחצית מהמידע הפיננסי על הלקוחות במשק, אם אנחנו רוצים לתת לגופים שכן נכנסים לתת את השירותים ולמשל אם הם רוצים לעשות חיתום או לתת שירותי אנטריגציה, לאפשר ללקוח לראות את כל המידע, לרבות החיסכון לטווח ארוך.

רון כץ: תודה על התשובה.

יובל טלר: אז הוא מדבר על חובת הנגשת המידע, אני רוצה שנתייחס לזה יותר באמת כשנגיע לפרק ד', שמדבר על מקורות מידע ועל חובת הנגשת המידע, את זה יש שם.

יובל טלר: בעיקרון מה שעשינו כרגע בחוק, זה שיש חובת הנגשת מידע על סלי מידע מסוימים.

רון כץ: אבל למה לא לפתוח את זה באמת, כי גם ככה הם מפוקחים וגם ככה יש להם רישיון, מה המניע?

יובל טלר: אז לגבי סלי המידע הספציפיים, אנחנו מנגישים את כל המידע מכל הגופים המפוקחים.

יובל טלר: לצורך העניין בעולם האשראי, אנחנו לא מחייבים הנגשה רק - - -.

רון כץ: גם לחברות הביטוח ?

יובל טלר: גם חברות הביטוח צריכות להנגיש את המידע שלהן על אשראי, גם חברות אשראי חוץ בנקאי צריכות לתת מידע על אשראי וכל השחקנים המפוקחים צריכים לתת מידע על אשראי.

יובל טלר: מה שלא ניתן זה סלי מידע נוספים ואחרים, שהם לא נמצאים כרגע בחוק.

רון כץ: למה?

יובל טלר: כיום יש סלי מידע בעולמות שיש עליהם פתרונות טכנולוגיים שנמצאים במקומות אחרים, לדוגמת המסלקה.

רון כץ: אבל אני שואל מה המניע להנגיש את הכל?

רון כץ: אם המערכת קיימת, יש פיקוח, יש את הכל והכל קיים.

רון כץ: אז למה אנחנו בעצם מחריגים אותם?

יובל טלר: בסוף, החוק הקיים.

יובל טלר: אני כן, זה פשוט נוגע גם לסוגי תחרויות בחוק ואני כן אשמח אם להתייחס לזה טיפה יותר בהמשך.

רון כץ: אוקיי.

יובל טלר: אני כן אגיד ברמת הכותרת, שהחוק כרגע מסדיר סלים מסוימים ומשאיר כרגע אפשרות להוסיף סלים נוספים.

יובל טלר: יש לנו מוכנות טכנולוגית מסוימת שנמצאת בתחומים ספציפיים.

יובל טלר: אבל אני כן מעדיף שנתייחס לזה קצת יותר בהמשך.

רון כץ: טוב, עו"ד דותן קיבלת חצי תשובה, אנחנו נחזור לזה.

אייל דותן: אני רוצה רק לחזור ולציין שאני חושב שכל גוף פיננסי או פינטק, כאשר הם נכנסים לתחום, הם יעידו שהמידע על החיסכון ארוך הטווח הוא חיסכון קריטי כדי לתת את השירותים.

אייל דותן: אמנם אין סל מידע כזה, אבל מן הראוי שכמו שיש סל מידע על אשראי, שיהיה סל מידע גם לגבי עולם הביטוח ועולם החיסכון ארוך הטווח, שהוא מאוד חשוב על מנת לתת שירותים פיננסיים.

רון כץ: תודה רבה, אנחנו נחזור לזה.

רון כץ: אנחנו נעבור לעודד אופק, היועץ המשפטי של איגוד חברות האשראי.

עודד אופק: כן תודה רבה אדוני יושב הראש.

עודד אופק: קודם כל, אני מודה לעו"ד דותן מטעם איגוד הבנקים, שלראשונה דואג לחברות האשראי שיכללו במקורות המידע.

עודד אופק: כמובן שאין בזה כדי לשנות מכך שאנחנו מבקשים איזה שהן, מבחינת מועד התכולה שהוא יהיה מאוחר יותר.

עודד אופק: אני רוצה לתת את המידע המצטבר שלנו לגבי הנושא של קביעות סובייקטיביות לגבי סמכות ראשות ניירות ערך.

עודד אופק: קודם כל לגבי המען המקומי שצוין כאן, אני לא זוכר מבחינת כל החוקים הפיננסיים שחלים על הגופים הפיננסיים שנדרש מען מקומי.

עודד אופק: אני רק אומר לוועדה, אני לא, אנחנו אדישים מבחינת התוצאה.

עודד אופק: בדרך כלל כתוב גם חברת חוץ, כך גם דרך אגב בחוק הפיקוח על שירותים פיננסיים מוסדרים שמסדירים את הפעילות של נותני האשראי.

עודד אופק: אני כן חושבים מהניסיון הנלמד וזה כן משהו שאנחנו יכולים לתרום כאן, שפרמטרים סובייקטיביים שלא נקבעות להם הגדרות מדויקות, בדרך כלל גורמים לתוצאה לא טובה.

עודד אופק: הרשות כן ציינה את הנושא של הפגם במהימנות ואנחנו מכירים אגב את רשימת הנסיבות שעשויות להוות פגם במהימנות שהרשות לניירות ערך פרסמה לכל הגופים המפוקחים.

עודד אופק: יחד עם זאת, לא מופיע כאן בתוך החוק עצמו שהרשות תפרסם רשימת נסיבות שעשויות להוות פגם במהימנות שהיא תעשה את הרשימה וגם ניתן יהיה לצורך העניין לבחון אותה מבחינה חקיקתית, האם היא עומדת בכל הדרישות סף של רשימת נסיבות מהסוג הזה.

עודד אופק: אז אולי שווה להוסיף את זה בהקשר הזה של הנסיבות, שבאמת הן יהיו נסיבות אובייקטיביות ורלוונטיות, שנוכל לבחון אותן לפי העניין.

עודד אופק: תודה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: יש לנו, נמצא איתנו רועי פולקמן, יושב ראש פורום מחוללי התחרות, בבקשה רועי.

רועי פולקמן: תודה רבה אדוני יושב ראש הוועדה.

רועי פולקמן: הערה קצרה – אחד, אני אצטרף להערה של עו"ד דותן לגבי מידע.

רועי פולקמן: יובל טלר ממשרד האוצר התייחס לאשראי, אבל הרבה מאוד חיסכון היום קופות גמל להשקעה, מודלים מוספים.

רועי פולקמן: כדי שאני אוכל לדעת בחברות הפינטק והשחקנים שעליהם אנחנו מדברים כאן היום, אלו שרוצים לייצר תחרות כאן במגזר הפיננסי, כדי לדעת את הדברים האלו צריכים לקבל מידע ולכן, בהמשך של הדיון צריך להתייחס גם ללמה לא להנגיש גם מידע על חיסכון ארוך טווח?

רועי פולקמן: אין סיבה.

רועי פולקמן: כרגע כתוב שזו אפשרות להכניס וכולי, זו הערה ראשונה.

רועי פולקמן: הערה שניה, רק הבהרה, בהגדרות בסלי מידע, בדברי ההסבר כתוב שמידע גם מפעולות שמתבצעות באפליקציות התשלומים.

רועי פולקמן: אני לא ראיתי את זה מופיע בתוספת השלישית ואני פה פונה ליועצים המשפטיים של הוועדה, האם לא צריך להכניס או האם זה ברור או איפה צריך להכניס את זה בחוק, שברור שהיום יותר ויותר מידע פיננסי על ניהול האשראי נמצא באפליקציות התשלומים וצריך להיות ברור לחלוטין, זה גם נכלל יכול להיות שגם בכלל אין פה מחלוקת וזה מוסכם פשוט לא ראינו את זה בצורה ברורה ואולי פספסתי את זה בנוסח.

רועי פולקמן: תודה רבה, ישר כוח.

איתי עצמון: לא לגמרי הבנו את השאלה לגבי אפליקציות התשלומים.

רועי פולקמן: עמוד 1020 בסלי מידע, בדפי ההסבר בנוסח הכחול כתוב "..

רועי פולקמן: פירוט התנועות בחשבון, לרבות תנועות באפליקציות התשלומים..", בתוך סלי המידע.

רועי פולקמן: האם הדבר הזה כרגע הוא מופיע בדפי ההסבר, לא ראיתי אם זה מופיע בתוספת השלישית, אז אולי זה שם?

רועי פולקמן: אנחנו מבקשים להבין האם זה ברור בנוסח – כרגע בהגדרות כתוב סלי מידע - - - יותר ויותר פעולות רלוונטיות להבנה של התנועות הפיננסיות של הלקוח קורות באפליקציות התשלומים, שזה יותר ויותר קורה.

רועי פולקמן: האם ברור בחוק שסלי המידע אותם חייבים להנגיש לחברות הפינטק ולכל השחקנים בשוק, כוללות מידע פיננסי מאפליקציות התשלומים.

איתי עצמון: להבנתנו נטרלנו טכנולוגית את כל הפרמטרים.

קריאה: הנה יש פה חידוד.

אילנית מדמוני: קודם כל אפליקציית תשלום שהיא צוברת כסף היא נחשבת חשבון תשלום ולכן החוק חל עליה.

אילנית מדמוני: דברי ההסבר באים לחדד שזה חל גם על האפליקציות האלו.

אילנית מדמוני: אפליקציה שהיא רק צינור להעביר והיא מחייבת בצד אחד חשבון או כרטיס חיוב ובצד שני היא מזכה חשבון או כרטיס חיוב, אז המידע נמצא גם בכרטיס החיוב וגם בחשבון הבנק.

אילנית מדמוני: אני אחדד ואגיד שאנחנו בפיקוח על הבנקים פועלים לטייב את המידע שמגיע מאפליקציות, זאת אומרת שכשאני אראה את החשבון שלי אני לא אראה רק את שם האפליקציה, אלא אני אראה מידע נוסף וכשהמידע הזה יצא בבנקאות פתוחה אז גם זה יהיה שקוף וגלוי ולא צריך גם את המידע מתוך האפליקציה.

רועי פולקמן: מילת חידוד לדבריה של אילנית, אני מכבד מאוד אבל צריך לומר.

רועי פולקמן: חברים תראו, זה באג אדיר בחוק כרגע.

רועי פולקמן: כייוון שכרגע, כשאתה מבצע פעולות באפליקציות כמו ביט או אפליקציות אחרות שיהיו, אתה לא יודע - - -

רון כץ: כן, אבל מה הבעיה נגיד עם אפליקציה כמו ביט, שהיא מחוסרת בכרטיס אשראי?

רועי פולקמן: אני אסביר.

רועי פולקמן: כרגע בחשבון, אם אתה תבקש פלט יהיה כתוב שבוצעה פעולה בביט.

רועי פולקמן: לא כתוב מה ביצעת ומבחינת החברות.

רון כץ: לא אבל רשום לך את הסכום גם, זה מחובר לחשבון הבנק שלך.

רועי פולקמן: זה לא משנה, כיוון שאם המידע - - -.

רון כץ: איזה מידע חסר לך?

רועי פולקמן: האם קניתי במכולת?

רועי פולקמן: האם העברתי אליך כסף?

רועי פולקמן: כלומר, אין שום מידע.

רון כץ: הבנתי, חסרה לך הסיבה של ההעברה.

רון כץ: אוקי, הבנתי.

רועי פולקמן: צריך לומר שהדבר הזה זה באג אדיר בחוק.

רועי פולקמן: זה באג אדיר.

אילנית מדמוני: אני מציינת שוב שאתה צודק.

אילנית מדמוני: השאלה היא האם נכון לעכשיו, כשאוספים את המידע מחשבון הבנק שלי יכול להיות שהוא חסר.

אילנית מדמוני: אבל אנחנו רוצים לטייב שהמידע שיעבור לחשבון הבנק שלי מאפליקציית התשלומים יהיה מלא ואז כשמישהו - - -

רועי פולקמן: אז תגדירו בחוק את התנאים שבהם, אני מסכים לחלוטין רק תגדירו את זה.

רון כץ: אוקיי, אני מקבל את זה.

רון כץ: זה גם לא הסעיף הזה, זה הסעיף של סלי המידע ואני מקבל את זה ונציין את זה, אנחנו נוסיף את זה.

רועי פולקמן: מאה אחוז, תודה רבה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: שימי אדזיאשווילי, חבר הנהלה בהתאחדות יועצי המשכנתאות.

שימי אדזיאשווילי: אז באמת בהמשך גם לשאלות של שעלו מצד חבר הכנסת קרעי וגם מצד איגוד הבנקים, לגבי גופים שבעצם אינם מפוקחים אין בעצם, אנחנו רוצים את החידוד הזה בעצם בחוק ובסעיפים, שגם אותם מקצועות שאינם מפוקחים היום אבל אנחנו מגדילים עליהם פיקוח אחר כך, בעצם ייכנסו לתוך החוק מראש בעצם בהגדרתם.

שימי אדזיאשווילי: אם לדוגמא אנחנו, כיועצי משכנתאות בהגדרה של מייצג, בעצם יוגדר – יועצי הלוואות לדיור לאחר הסדרת העיסוק בתחום, כך שהעיסוק בעצם יהיה טעון רישוי בחוק לאחר מכן.

שימי אדזיאשווילי: זאת אומרת, כבר יוגדר בתוך החוק ולא בעצם נחכה אחר כך שהתחום יוסדר ורק אחר כך בעצם יתקיים סיכון של שר האוצר לנושא הזה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: אנחנו כן נשמח להבין מה התכנון העתידי לגבי הגופים הללו כי אנחנו רואים שזה עולה ונשמח להבין.

רון כץ: יועצי משכנתאות זה דוגמא, אבל כל הגופים מהסוג הזה.

יובל טלר: אוקיי.

יובל טלר: בגדול יועצי משכנתאות הם בפעילות לא מוסדרת.

יובל טלר: להגדיר היום התייחסות בחוק למה שיקרה כשתוסדר הפעילות זה קצת בעייתי כי השאלה היא מה יוגדר בחוק.

יובל טלר: אם תוגדר לצורך העניין הגדרה מאוד מאוד כללית, שאתה חייב להגיד "אני יועץ משכנתאות" לפני שאתה פועל אבל שום דבר מעבר, אז זה יכול להיות שזה לא רלוונטי להתייחס אליהם כמייצגים.

יובל טלר: לכן אנחנו מציעים כן שכשתגיע לפה חקיקה להסדרת הפעילות של יועצי המשכנתאות.

רון כץ: בעצם אז נעשה את.

יובל טלר: נעשה ונבין גם מה אנחנו רוצים לעשות להם, אז נדע גם מה להתייחס בין אם זה בחקיקה פה ובין אם זה אחר כך, אחרי החקיקה פה, השר יוכל - - -

רון כץ: אני מבין אותך ואני גם מבין אותם כי, תן לי אני בא לעזור לך עכשיו.

רון כץ: מה שהם אומרים וזה דבר לגיטימי, הם אומרים "אנחנו רוצים לפעול להסדרה, יסדירו אותנו ואז אחרי שיסדירו אותנו אנחנו נהיה במעמד דומה לחברות ולתחומים שמוסדרים פה אבל לא ניכלל בחוק, כי לא הוסדרנו מראש.

רון כץ: "

יובל טלר: ובדיוק בגלל זה בזמן ההסדרה נוכל להתייחס גם לסוגייה הזאת.

יובל טלר: כשנביא חקיקה, לצורך העניין הסדרת יועצי המשכנתאות ונחשוב כולנו שאפשר להגדיר אותם כמייצגים לעניין הגוף הזה, נוכל לעשות תיקון עקיף לחוק.

רון כץ: ואתם לא חושבים על איזה שהוא פתרון משפטי?

רון כץ: זה גם ליועצים שלנו, על איזה שהוא יתרון משפטי למצוא לזה איזה שהוא מנגנון שיסדיר את כל הדבר הזה?

רון כץ: במידה ורק לאחר כמובן שהם מוסדרים.

יובל טלר: אני בגדול ואני אגיד גם יותר מזה, אני הייתי, אם הייתה הסדרה ליועצי משכנתאות, היינו שמחים להכניס אותם פה כמייצגים.

יובל טלר: זה ממש ואנחנו אמינים שהם יכולים לתרום לתחרות בצורה רצינית ומשמעותית.

רון כץ: הבנתי.

יובל טלר: העניין שכרגע וככל שזה לא מוסדר קצת קשה להתייחס לזה בצורה רצינית.

שימי אדזיאשווילי: אוקי , אז בוא נקרא לזה גם איך אנחנו רוצים לפעול ביחד?

שימי אדזיאשווילי: אם אנחנו באים ושמים לכם את הצעת החוק להסדרה של החוק שלנו, במסדרת אותה וועדה שמתכנסת עכשיו, האם זה בעצם משהו שמקובל עליכם ואתם תהיו מוכנים לדון בו במסגרת החוק, כדי שאנחנו באמת נדע איפה אנחנו עומדים ולא נישאר באוויר ונחכה למשהו עלום שלא בטוח ייכנס ואולי נחכה להגדרות של שר האוצר, כאשר אולי ייכנסו בעוד שנה או שנתיים או לא יודע כמה זמן.

שימי אדזיאשווילי: אנחנו כן רוצים לפתור כי בסוף גם השירות לציבור ייפגע.

שימי אדזיאשווילי: היום אנחנו נותנים, כמעט 50% משוק המשכנתאות בישראל בעצם מיוצג על ידי יועצי המשכנתאות.

שימי אדזיאשווילי: אנחנו רוצים לפתור את זה כך שהשירות גם לציבור לא ייפגע ולא נישאר בעצם על פרץ שלא ברור בעצם איפה אנחנו נמצאים.

שימי אדזיאשווילי: הם לא נותנים לנו שירות ואנחנו רוצים להבין איפה אנחנו נמצאים.

רון כץ: תודה שימי.

רון כץ: בוא נשמע את התשובה.

יובל טלר: אני הייתי מציע לא לקשור בין שני הדברים.

יובל טלר: ככל שרוצים לקדם הסדרה לעולם יועצי המשכנתאות, הנושא הזה עכשיו כדי לעכב את זה עכשיו בשביל לקדם הסדרה לשוק חדש שאנחנו לא מכירים, זה פשוט חבל.

יובל טלר: כי הקידום של התחרות שהחוק הזה יכול להביא שווה לרוץ איתו ובמקביל במידה ואנחנו רוצים לקדם הסדרה נוספת.

רון כץ: טוב.

רון כץ: שימי קיבלת את התשובה, אני מסכים איתך ואני חושב שצריך לקדם במהרה את הנושא של יועצי משכנתאות.

רון כץ: אין ספק שהם נדבך חשוב מאוד בכל התחום הזה היום במדינת ישראל, מצד שני אנחנו לא רוצים לעכב את הרפורמה בגלל דברים שבמקביל צריכים להתקדם ויתקדמו גם.

רון כץ: אני כן אומר לך שאנחנו נעשה את החשיבה לגבי איך אנחנו, ברגע שזה יגיע לוועדה, איך אנחנו נקשור את זה שזה יהיה כמה שיותר מהר ונעודד כמובן את ההסדרה של הנושא הזה.

רון כץ: כל נושא המשכנתאות זה נושא פרוץ לחלוטין היום וכן צריך למצוא איך אנחנו מסדירים אותו כמה שיותר מהר.

רון כץ: תודה שימי.

שימי אדזיאשווילי: אני מסכים ואני רק אומר מילה אחרונה, אנחנו נשים על שולחן הוועדה בעצם הסתייגות לחוק בהגדרה שאנחנו רוצים, עם תיקון לחוק שאנחנו מציעים בנושא ובעצם אנחנו נשמח שאולי באמת כן יהיה ניסיון.

שימי אדזיאשווילי: כי בסוף ההסתייגות שלו היא מאוד מדויקת, היא מאוד לא כללית אלא באמת מדויקת לסעיף שאנחנו רוצים לשנות בהגדרתו.

רון כץ: בסדר גמור שימי, אני רק אחדד שמי שיכול להגיש הסתייגויות זה כמובן דרך חברי הכנסת, אבל אני כמובן סומך עליך שאתה יודע את זה.

רון כץ: תודה רבה ויום טוב.

רון כץ: בקשה נוספת, רחלי בינדמן, מנהלת תקשורת – הבנק הדיגיטלי הראשון.

רחלי בינדמן: היי, אני רק רוצה לחדד את הדברים שאמר פולקמן בעניין אפליקציות התשלום.

רחלי בינדמן: בינואר הקרוב, אם לוחות הזמנים יישארו כמו שהם צריך להיכנס על כרטיסי חיוב.

רחלי בינדמן: זה אומר שאנחנו נוכל לקבל מידע על כל העסקאות בכרטיסי אשראי, שזה מידע מאוד מאוד חיוני וחשוב כדי לתת ייעוץ נכון ללקוחות וכדי לקבל תמונה מלאה על מצבם הפיננסי של הלקוחות ואי אפשר להפריד בין אפליקציות התשלום היום לכל מה שקשור לכרטיסי חיוב.

רחלי בינדמן: היום אנחנו מבצעים הרבה יותר פעולות באפליקציות, בין אם זה בעסקים קטנים ובין אם זה היום האפליקציות כבר פועלות מול עסקים ובתי עסק גדולים, כבר אפשר לשלם היום באפליקציות בכל מקום וזה לא יעלה על הדעת שאין שום התייחסות ספציפית שמבהירה שכל מה - - -

רון כץ: רחלי את היית איתנו קודם?

רון כץ: קודם כבר נתנו תשובה על זה שכל נושא האפליקציות הדיגיטליות הן מחוברות ויש להן או לינק לחשבון הבנק או לינק לאיזה שהוא כרטיס חיוב וכך הם מקבלים את המידע, אז זה לא שהם לא מתייחסים אליהן כי היום זה חלק מהחוק וזה חלק - - -

רועי פולקמן: לא אדוני יושב הראש, ההערה של רחלי היא שאין מידע.

רועי פולקמן: אתה יכול לקבל את זה מהחשבון, זה כלום.

רועי פולקמן: אתה תקבל שורה שאתה לא יכול להוציא ממנה כלום.

רון כץ: אז את זה כבר אמרנו קודם, אנחנו נראה איך אנחנו עושים את זה שאנחנו כן מכניסים את זה.

רון כץ: אנחנו רוצים לקבל את המידע הזה ואם יש העברה אנחנו רוצים לדעת מה הסיבה.

מיכל שיר סגמן: אדוני יושב הראש, זה חשוב לדעת שזה מנוסח בצורה שאין בה פרצות, שהכל סגור שם הרמטית ושלא יהיו פה טעויות.

רון כץ: בהחלט.

רון כץ: אנחנו קיבלנו את זה וזו הערה חכמה ונכונה, תודה רבה.

רון כץ: התייחסות נוספת ואני רק רוצה לחדד, התייחסות לגבי הסעיף הזה שאנחנו מדברים עליו עכשיו וזה מנמרוד ספיר, איגוד בתי ההשקעות, בבקשה נמרוד.

נמרוד ספיר: כן, שלום אדוני יושב הראש.

נמרוד ספיר: אני רוצה קודם ביחס לכל הסימן וגם ביחס לסעיף הקודם שוב, אמרו פה נציגי הממשלה ובצדק, הם מבקשים שחברות שיש להן כבר רישיון המעמד שלהן יהיה - - - עם מי שפועל בתחום שלא מוסדר.

נמרוד ספיר: התחום של חברות ניהול התיקים, כמו שאמרתי קודם לכן הוא תחום מוסדר לחלוטין.

נמרוד ספיר: הרישיון היום של חברות ניהול התיקים מתייחס גם לענייני חובת זהירות ניגוד עניינים, הון עצמי וכלוי והפעילות מפוקחת ברמה הגבוהה ביותר ולכן עולה השאלה פה, כמו שאמרתי קודם, למה הן נדרשות לקבל רישיון נפרד?

נמרוד ספיר: אני חושב שעומס הרגולציה על המגזר העסקי הוא צריך לקבוע שלכל הפחות החברות האלה יצטרכו להתבסס על אישור של המאסדר, ממילא הם יצטרכו להיות אצל הרגולטור.

נמרוד ספיר: לא ברור למה צריך פה שני רישיונות נפרדים לפעילות שהיא כבר מפוקחת ברמה הכי גבוהה בחקיקה ראשית בחוק הייעוץ.

רון כץ: אתה רוצה לענות לו?

עמיהוד שמלצר: כן אדוני.

עמיהוד שמלצר: היה דיון נרחב בין גורמי הממשלה לאיזה גורמים אפשר לתת פטור ואיזה גורמים צריכים ברישיון, יש כאן התלבטות בין עודף רגולציה לבין ארביטראז' רגולטורי.

עמיהוד שמלצר: אם תיתן לכל מיני גופים שונים להיות מפוקחים על ידי מאסדרים שונים, אז יכול להיות שההוראות יהיו שונות וההכרעה היא נקודת האיזון שנבחרה והיא הייתה מקורות המידע, שלפי החוק הזה יהיו מפוקחים על צד אחד של העברת המידע ויהיו הגופים שכבר כיום נותנים את אותם שירותים ממש.

עמיהוד שמלצר: זאת הייתה ההחלטה.

עמיהוד שמלצר: ניהול תיקים הוא לא מקור מידע כרגע ולכן הוא לא פטור מרישיון.

עמיהוד שמלצר: זאת התשובה.

רון כץ: תודה רבה.

נמרוד ספיר: אני רוצה להתייחס, אם אפשר לענות רק?

רון כץ: נמרוד רק בקצרה.

רון כץ: בגדול מה שהוא אומר זה פשוט שזה לא אותו התחום.

רון כץ: אנחנו מדברים פה על שני תחומים שונים וזו המטרה היחידה, אנחנו רוצים לקדם את זה ואנחנו לא רוצים, אני התומך הראשון של הורדת רגולציה איפה שאפשר, פה אנחנו פשוט לא מדברים על אותו החוק.

רון כץ: אבל בוא, תתייחס בבקשה ואנחנו נתקדם.

נמרוד ספיר: אני רוצה פשוט שוב להדגיש גם בנושא מקור המידע, לפי מה שאני מבין מהחוק זה לא נכון כי לא רק מי שנחשב כמקור מידע מקבל את האישור ושוב, אנחנו לא מבקשים שחברות ניהול התיקים לא יקבלו אישור פרטני מהרשות לניירות ערך, בוודאי שהם יקבלו והם ממילא מפוקחים על ידי הרשות באופן שוטף.

נמרוד ספיר: אנחנו רוצים למנוע מצב שבו שוב, כדי להגדיל את התחרות בעוד כמה חודשים תחליט פה הממשלה שהיא כן רוצה לאפשר לחברות ניהול התיקים להיכנס לתחום הזה וכזכור שוב, החברות האלה מפוקחות מכף רגל ועד ראש בביקורת ובפיקוח קפדני של הרשות לניירות ערך ואנחנו לא רוצים להיות פה בידיים שלצורך שוב פעם לחכות להחלטת שר ולהוראות פרטניות.

נמרוד ספיר: עושים פה מהלך נכון מאוד של הגברת התחרות ויש פה רובד של חברות שיש להן את היכולת להיכנס לחוק הזה, הן מפוקחות ואני לא מבין בשביל מה להוסיף עליהן עוד דרישות רגולציה מכוח חוק נפרד.

נמרוד ספיר: החוק שלהן – חוק הייעוץ וההוראות של הרשות לניירות ערך מכוח חוק הייעוץ, הרבה יותר קפדניות והרבה יותר ממוקדות מאשר ההוראות של החוק הזה וזה פשוט מיותר בעיני ועודף רגולציה מיותר לחלוטין.

רון כץ: אוקיי, בוא נשאיר את זה שתבדקו את הנושא הזה.

רון כץ: אני כן אומר לכם שאנחנו לא נחכה הרבה מן למתן רישיונות, אנחנו כן נגביל את זה בזמן ובזה אני מסכים איתו שלא צריכים על חברות שמפוקחות, שזה יקח להם הרבה מאוד זמן לקבל את אותו הרישיון ואנחנו נראה איך אנחנו עושים את זה ואתם תעשו חשיבה אצלכם ותראו איך אנחנו משתפרים ומתייעלים, בשביל שחברות כאלה שבאמת מפוקחות כבר לא יצטרכו עוד פעם לעבור כזה תהליך ארוך ומייגע.

רון כץ: מצד שני, אנחנו כן צריכים לשמור על עיקרון החוק בשוק, גם למי שאין רישיון ולמי שיש רישיון, שכולם יתחילו באותה העמדה, תודה.

איתי עצמון: אנחנו רוצים להעיר עוד שלוש הערות לגבי סעיף 4.

איתי עצמון: לגבי הגשת תוכנית עסקית, ביקשנו בדיונים מקדימים מנציגי הממשלה שיהיו איזה שהם פרמטרים שיקבעו מה היא תוכנית עסקית שניתן להגיש בכל זאת כתנאי למתן רישיון וההפניה לעניין הזה בעצם נמצאת בסעיף 5, שאנחנו תיכף נגיע אליו ושם צריך בעצם כן לחייב את הרשות לניירות ערך לקבוע בהוראות או בכללים, תיכף נגיע בדיוק למינוח המדויק, את הפרמטרים ואת ההוראות לעניין של מהי תוכנית עסקית שהגשתה היא תנאי למתן רישיון.

קריאה: הוסכם.

איתי עצמון: הערה נוספת לעניין היתר שליטה, אנחנו נראה את זה בהמשך בסעיף 9.

איתי עצמון: בעצם ככל שיש למבקש הרישיון בעל שליטה, הוא צריך כתנאי מקדים – ככה אנחנו הבנו, או במקביל להגשת בקשה לרישיון, הוא צריך לבקש מהרשות לניירות ערך היתר שליטה.

איתי עצמון: אז צריך לחדד כאן את הנוסח בהקשר הזה, מכיוון שזה בעצם לפי הנוסח כרגע, בסעיף 4/א'/7, כתוב "..

איתי עצמון: מתקיימים בבעל השליטה תנאים לקבלת היתר שליטה..".

עמיהוד שמלצר: מה שהצענו אם קיים?

עמיהוד שמלצר: זה מה שאתה?

איתי עצמון: אה, אבל זה ברור – שאם יש לו בעל שליטה הוא צריך לקבל היתר שליטה, אבל בשלב הזה הוא עוד לא יודע אם מתקיימים או לא מתקיימים או אם הרשות כן תסרב לתת לו בכלל היתר שליטה, אנחנו נראה בסעיף 9 שיש לרשות בעצם סמכות יותר רחבה שלא לתת היתר שליטה.

איתי עצמון: בין היתר מטעמים שבטובת הציבור אם אינני טועה.

איתי עצמון: כלומר, אותם מונחי שסתום שמופיעים כאן בסעיף 4 מופיעים גם שם בסעיף 9.

עמיהוד שמלצר: אז אין בינינו מחלוקת מהותית, אנחנו ננסה לתאם איזה נוסח הבהרה, היועץ המשפטי מציע בסדר?

עמיהוד שמלצר: כאילו בהקשר הזה.

איתי עצמון: אוקיי.

איתי עצמון: ולגבי סעיף קטן ב' וההערה גם שתחזור על עצמה, לגבי השימוע וזכות הטיעון שהרשות לניירות ערך נותנת.

איתי עצמון: אז אתם כותבים כאן "..

איתי עצמון: מלבד שנתנה לו הזדמנות לטעון את טענותיו לפניה, או לפני מי שהסמיכה לכך בדרך שהורתה.

איתי עצמון: ." ביקשנו לחדד כאן שהיא כמובן לא יכולה להסמיך כל גורם לביים את אותו השימוע, שזה צריך להיות עובד של הרשות לניירות ערך.

אורית שרייבר: מקובל עלינו.

רון כץ: והנמקה בכתב גם אנחנו רוצים, כן זה קריטי.

רון כץ: עוד התייחסות, ממש בקצרה והפעם של ירון אליאס, יועץ משפטי מטעם איגוד חברות הביטוח.

ירון אליאס: כן, ברשותך אני רוצה להגיב לאמירות או תהיות שנשמעו פה מכמה דוברים, לגבי העובדה שהחיסכון הארוך טווח הוא כרגע לא נמצא בסלי המידע הרלוונטיים.

ירון אליאס: אנחנו חושבים שהעובדה שהמידע הזה לא נמצא שם היא לא מקרית.

ירון אליאס: זאת תהיה טעות, טעות חמורה אפילו לכרוך באותו הסל פיקדונות ניירות ערך וחברות אשראי לצד החיסכון ארוך הטווח.

ירון אליאס: התוצאה תהיה שכל הפרמטרים הללו יעמדו באותו level ועם כל הכבוד אנחנו לא באותו ה-level חברים.

ירון אליאס: תפרידו את כספי הפנסיה, הם לא חלק מהמשחק.

ירון אליאס: אם אנחנו נכניס אותם לתוך המשחק הזה הדרך תהיה מאוד קצרה לשלל עצות שיוצגו לעמיתים ולחוסכים במסגרת התמונה הכללית, לפדות אולי את קרן הפנסיה, להנזיל את החיסכון לטווח ארוך ואולי לשפר את הסיכויים לקבל אשראי או לשפר את התנאים בבנק לגבי פקדון ניירות ערך וכולי.

ירון אליאס: לא בכדי החיסכון ארוך הטווח הוא איזה שהוא תחום שאמנם הוא חלק מהתחום הפיננסי, אבל הוא למעשה מנוהל בנפרד ויש עליו התייחסות נפרדת ורגולציה נפרדת ותפיסה עקרונית שונה לגמרי.

רון כץ: אוקיי, הבנו את הטענה, הטענה היא בהחלט מוצדקת ובוא נשמע את התשובה גם.

יובל טלר: אמרנו שנתייחס לזה בהמשך בעולם מקורות המידע.

רון כץ: בסדר גמור אז אתה תישאר איתנו, אנחנו נתייחס לזה.

ירון אליאס: אם אפשר גם תגובה נוספת לתגובה ולהערה שלנו לגבי התאגידים.

רון כץ: זה לגבי הסעיף שאנחנו דנים בו עכשיו?

ירון אליאס: זה לגבי סעיף 1, ההערה שלנו בסעיף הזה שנשמעה איזו - - -

רון כץ: אז אנחנו, אני מתנצל שאני חייב להתקדם.

רון כץ: אז אנחנו נחזור אליך לגבי הסעיפים הספציפיים אתה מוזמן תמיד לחזור ולעלות.

רון כץ: תודה.

עמיהוד שמלצר: 5.

עמיהוד שמלצר: בקשה לרישיון: 5/א'.

עמיהוד שמלצר: בקשה לרישיון תוגש לרשות.

עמיהוד שמלצר: בבקשה יפרט מבקש הרישיון את סוג שירות המידע הפיננסי שבו הוא מבקש לעסוק ורשאית הרשות לקבוע בתקנות פרטים נוספים שיכללו בבקשה כאמור.

עמיהוד שמלצר: 5/ב'.

עמיהוד שמלצר: לבקשה לרישיון יצורפו מסמכים המעידים על קיום בתנאים לקבלת הרישיון כאמור בסעיף 4 ובכלל זה, הצהרה בדבר התנאים הכספיים של מבקש הרישיון והתוכנית העסקית שלו.

עמיהוד שמלצר: הרשות רשאית לקבוע בתקנות את הפרטים שיכללו הצהרה ובתוכנית העסקית כאמור וכן מסמכים ודוחות נוספים שיצורפו לבקשה.

עמיהוד שמלצר: יושב ראש הראשות או עובד הראשות שהוסמכו לכך, רשאי לבקש ממבקש הרישיון פרטים, מסמכים או דוחות נוספים על האמור הסעיפים קטנים א' ו-ב', אם נראה לו כי הדבר דרוש לצורך קבלת החלקה בבקשה.

עמיהוד שמלצר: אז דבר ראשון, כדי לקבל רישיון צריך להגיש בקשה לרשות וצריך להסביר איזה סוג שירות אתה רוצה לעשות, האם רק את האיסוף, האם גם את האיסוף ושימוש במידע – לדוגמא: השוואת עלויות, ריכוז המידע או רק שימוש במידע על בסיס מידע שנאסף.

עמיהוד שמלצר: בסעיף קטן א' אנחנו מציעים, בעקבות הערות הייעוץ המשפטי של הוועדה למחוק את הסייפה ולהעביר אותו לסייפה של סעיף קטן ב', אז אחרי המילים שבו הוא מבקש לעסוק תהיה נקודה והמילים החל מ – "..

עמיהוד שמלצר: ורשאית הרשות.

עמיהוד שמלצר: ." עד הסייפה יימחק.

עמיהוד שמלצר: אנחנו נכניס את זה לסייפה של סעיף ב' בעוד שניה.

עמיהוד שמלצר: לבקשה לרישיון צריך לצרף מסמכים המעידים על כך שאתה עומד בתנאים שאתה צריך לקבלת רישיון, לדוגמא: מסמכי התאגדות ובנוסף, צריך הצהרה בדבר האמצעים הכספיים של מבקש הרישיון והתוכנית העסקית שלו.

עמיהוד שמלצר: הרשות – אנחנו גם פה בעקבות הערותיו של היועץ המשפטי, מבקשים לתקן בנוגע לסעיף 5, שהרשות תקבע בתקנות את הפרטים שיכללו בהצהרה ובתוכנית העסקית.

עמיהוד שמלצר: כאן אנחנו מטילים עליה חובה לקבוע ולא רק רשות, כדי שהמבקשים ידעו במה הם צריכים לעמוד.

עמיהוד שמלצר: לגבי מסמכים ודוחות נוספים שיצורפו לבקשה, לסעיף הזה, לסופה של הסעיף הזה אנחנו אומרים "..

עמיהוד שמלצר: וכן פרטים, מסמכים ודוחות נוספים שיצורפו לבקשה.

עמיהוד שמלצר: .".

עמיהוד שמלצר: אנחנו בעצם מוסיפים כאן את המילה "פרטים" לדברים שהרשות יכולה לבקש ממבקש הרישיון, בסדר?

עמיהוד שמלצר: כאשר הוא מגיש את הבקשה.

איתי עצמון: רק הערת ביניים, לגבי הסמכות של הרשות לניירות ערך לקבוע בתקנות.

איתי עצמון: לפי פסקה שאנחנו ערכנו, הרשות ככלל מוסמכת לקבוע כללים או הוראות ובנושאים אחרים, לפי חוק ניירות ערך, הגורם שמוסמך להתקין תקנות הוא שר האוצר.

איתי עצמון: אז כאן אתם מציעים מודל שונה?

איתי עצמון: או שהתכוונתם לכללים והוראות?

עמיהוד שמלצר: התכוונו שמאחר שמדובר בהוראה שמופנית למבקש הרישיון ולא לבעלי רישיון, הרי שמדובר בפנייה לגוף שאינו מסויים ולכן זו הוראה בת פועל דחיקתי ולכן אנחנו כתבנו תקנות כדי לבטא את זה.

עמיהוד שמלצר: אין לנו בעיה לכתוב את זה כ"כללים", זה מקובל עלינו לחלוטין וזה באמת הנוסח שהראיתם לנו שמקובל במקומות אחרים ו"כללים" מבחינתנו יתן את אותו המענה.

עמיהוד שמלצר: זו הסמכות של הרשות כלפיי - - -

איתי עצמון: זה לקבוע חקיקת משנה והיא נקראת "כללים" מכיוון שזה לא שר, אלא רשות רגולטורית.

עמיהוד שמלצר: נכון.

עמיהוד שמלצר: סעיף קטן ג', יושב ראש הרשות הוא יכול לבקש כבר הוראות פרטניות ממבקש ספציפי, זו לא הוראה כללית, אלא לגבי מבקש ספציפי.

עמיהוד שמלצר: אם הוא רואה צורך בכך כדי לבקש דוחות או מסמכים או פרטים נוספים הוא יכול לבקש ממנו.

עמיהוד שמלצר: 6/א'.

עמיהוד שמלצר: ברישיון יפורט בין השאר, סוג שירות המידע הפיננסי שרשאי בעל הרישיון לעסוק בו ורשאית הרשות לקבוע ברישיון פרטים נוספים ותנאים שיחולו על בעל הרישיון.

עמיהוד שמלצר: 6/ב'.

עמיהוד שמלצר: הרשות רשאית לשנות את התנאים שקבעה ברישיון, כאמור בסעיף קטן א' ובלבד שהודיע לבעל הרישיון את נימוקיה ונתנה לו את ההזדמנות לטעות את טענותיו לפניה או לפני מי שהסמיכה לכך בדרך שהורתה.

איתי עצמון: אז אותה ההערה לגבי הסמכה לערוך את השימוע, כמובן רלוונטית גם כאן.

קריאה: שזה יהיה לעובדי הרשות.

איתי עצמון: כן.

איתי עצמון: ובסעיף קטן א', מה בעצם ההבדל בין פרטים נוספים ותנאים שיחולו על בעל הרישיון?

עמיהוד שמלצר: ההבדל בין פרטים לתנאים?

איתי עצמון: זה בעצם תנאים.

עמיהוד שמלצר: ההערה היא נכונה, אנחנו מורידים את צמד המילים "פרטים נוספים", בסדר?

איתי עצמון: אוקיי.

עמיהוד שמלצר: בתנאים זה היה לדוגמא, חשבנו על מקרה.

עמיהוד שמלצר: אנחנו, יש כאן סמכות שניתנת לרשות, אבל לדוגמא אם ניתן רישיון לחברה זרה או לתאגיד חוץ, אז אנחנו יכולים לקבוע לו שהוא יעדכן אותנו מה קורה עם בטוחות שהוא הפקיד במקום אחר או מה קורה עם הון עצמי שהוא הפקיד ואלו התנאים שהרשות יכולה לקבוע, אלו תנאים ספציפיים שהרשות יכולה לקבוע ברישיון.

עמיהוד שמלצר: 7.

עמיהוד שמלצר: ביטול או התלייה של רישיון: 7/א'.

עמיהוד שמלצר: הרשות רשאית לבטל רישיון או להתלותו, בהחלטה מנומקת או בכתב אם מצאה כי מתנהל אחד מאלה: 1.

עמיהוד שמלצר: הרישיון ניתן על יסוד מידע כוזב או שגוי.

עמיהוד שמלצר: 2.

עמיהוד שמלצר: חדל להתקיים לבעל הרישיון תנאי מהתנאים למתן הרישיון, כאמור בסעיף 4/א' או שהוא הפר תנאי מהתנאים שנקבעו ברישיון לפי סעיף 6. 3.

עמיהוד שמלצר: בעל הרישיון הפר הוראה מהוראות לפי חוק זה או הוראה של הרשות.

איתי עצמון: את ההוראה של הרשות צריך למחוק.

עמיהוד שמלצר: חשבנו שזה מבהיר את זה אבל את זה מבחינתנו אפשר למחוק.

עמיהוד שמלצר: הכוונה זה להוראה או לחלק מההוראות של המאסדר.

איתי עצמון: אז לפי חוק זה, כולל כמובן גם את חקיקת המשנה.

עמיהוד שמלצר: נכון.

עמיהוד שמלצר: אז אנחנו כן, נמחק.

עמיהוד שמלצר: בסדר גמור.

עמיהוד שמלצר: 4.

עמיהוד שמלצר: מתקיימת נסיבה מהנסיבות המנויות ברשימה שנקבעה לפי סעיף קטן ב', המעידה על פגם במהימנות בעל הרישיון.

עמיהוד שמלצר: נסיבות כאמור ייבחנו לגבי בעל הרישיון, בעל שליטה בו ונושא משרה בכירה בבעל הרישיון או בבעל שליטה בו.

עמיהוד שמלצר: 5. - - - שבטובת הציבור המצדיקים את ביטול הרישיון או את התלייתו.

רון כץ: ושוב, הסעיפים הרחבים מידי האלה שלכם.

עמיהוד שמלצר: בהקשר הזה של ה"רחבים", אז סעיף קטן ב' קובע שהרשות תקבע בהיכר של מהימנות של בעל הרישיון, המבקש, בעל השליטה בו או נושא משרה, אז מדובר.

איתי עצמון: אתה רוצה להקריא אותו?

עמיהוד שמלצר: אני אקריא אותו: 7/ב'.

עמיהוד שמלצר: הרשות תקבע רשימה של נסיבות שיש בהן כדי להעיד על פגם במהימנותו של בעל רישיון, של בעל שליטה בו או של נושא משרה בכירה בו, או של בעל שליטה בו.

עמיהוד שמלצר: רשימה כאמור, תפורסם באתר האינטרנט של הרשות ותיכנס לתוקף בתום 30 ימים מיום הפרסום ואולם, שינויים מהרשימה לא יחולו על הליך תלוי ועומד לפי סעיף קטן א'/4.

עמיהוד שמלצר: הודעה על פרסום הרשימה לפי סעיף קטן זה ועל כל שינוי שלה ומועד תחילתן תפורסם ברשומות.

עמיהוד שמלצר: 7/ג'.

עמיהוד שמלצר: סבר יושב ראש הרשות כי פגם כאמור בסעיף קטן א'/1-5, שבשלו רשאית הרשות לנקוט באמצעים כאמור באותו סעיף קטן ניתן לתיקון, רשאי הוא להורות לבעל הרישיון לתקנו ורשאי הוא להורות על אופן התיקון או/ו המועד לתיקונו.

עמיהוד שמלצר: חלפה התקופה שהורה יושב ראש הרשות והפגם לא תוקן להנחת דעתו, רשאית השרות לנקוט אמצעים כאמור בסעיף קטן א'.

עמיהוד שמלצר: 7/ד'.

עמיהוד שמלצר: הרשות לא תבטל רישיון או תתלה אותו כאמור בסעיף קטן א', אלא לאחר שנתנה לבעל הרישיון הזדמנות לטעות את טענותיו לפניה או לפני מי שהסמיכה לכך מטעמה ואולם עובד הרשות רשאי להתלות רישיון באופן מיידי אם קיימים טעמים מיוחדים המצדיקים זאת ובלבד שיתן לבעל הרישיון הזדמנות לטעות את טענותיו לפני הרשות כאמור, סמוך ככל האפשר לאחר התליית הרישיון.

עמיהוד שמלצר: אז כאן זו סמכות שנותנת הרשות לבעל רישיון, במקרה שיש מישהו עם רישיון אבל אנחנו רוצים או שיש נסיבות שבהן יש לבטל את הרישיון.

רון כץ: אני רוצה לנסות לזקק את זה.

רון כץ: כי קשה מאוד להבין מה הן הנסיבות שבגינן ישללו למישהו רישיון, כמו שהיה קודם קשה להבין מה הן הנסיבות.

רון כץ: ההגדרות הרחבות האלה, עליי הן קצת מקשות.

רון כץ: אז בואו תנסו לפחות לחדד לי את הדברים, מה הסיבות?

אורית שרייבר: אני אתן ביטוי לדברים.

אורית שרייבר: אני ברשותך, דווקא חושבת שהמקרים הם די ברורים ואפשר לעבור עליהם, זו רשימה שקבועה והומלצה לקבוע כאן בחוק.

אורית שרייבר: אגב, זו גם רשימה שקבועה בחוק.

רון כץ: מה זה אומר פגם?

אורית שרייבר: לדבר רק על הפגם או על הכל?

רון כץ: לא, אני אומר סתם לדוגמא פגם, מה?

אורית שרייבר: יש את רשימת הנסיבות שמפורסמת באתר הרשות, לדוגמא: הרשעה בעבירה, הגשת כתב אישום או חקירה פלילית, ביצוע עבירת משמעת, כתב טענות משמעתי כנגד מבקש הרישיון, חקירה פתוחה כנגד מבקש הרישיון או שהוטלו עליו אמצעי אכיפה מנהליים, עיצומים כספיים.

אורית שרייבר: זאת אומרת, אלו עבירות שנעשו בתחום הפיננסי.

אורית שרייבר: התקשרות בהסדרים מנהליים חלופיים – מטבעם להגשת כתב אישום וניהול הליך מנהלי, כמו תשלום כופר.

אורית שרייבר: אני מקצרת, אני לא קוראת את כל הרשימה רק נותנת ככה הארות, שלילת היתר אחר בשל פגם במהימנות או שסירבו לתת לו רישיון אחר בשל פגם במהימנות.

רון כץ: מה זה אומר פגם במהימנות?

אורית שרייבר: האינו ראוי לשמש, האינו ראוי.

רון כץ: אוקיי.

אורית שרייבר: או ממצאים בהליכים משפטיים אזרחיים בדבר הפרה שנקבעו בהליך, שבמסגרתו ניתנה למפוקח האפשרות להציג את עמדתו.

אורית שרייבר: כל אלה דוגמאות והרשימה פה עוד נמשכת.

אורית שרייבר: אלה יכולים להיות ממצאי ביקורת מתלונות של לקוחות, ממצאי ביקורת הרשות, פיטורים בעקבות גילוי ממצאים המעידים על התנהגות לא נאותה או שיש להם זיקה לפעילות המפוקחת על ידי הרשות, פירוק בשל חדלות פירעון – הכרזה כפושט רגל.

אורית שרייבר: זו הרשימה שמפורסמת כפי שאמרתי באתר הרשות, שאר העילות לביטול רישיון או להתליה של רישיון מפורטות בצורה מאוד ברורה לדעתי בהצעת החוק.

אורית שרייבר: זה יכול להיות או שהרישיון ניתן על בסיס מידע כוזב או שחדל להתקיים בו תנאי מהתנאים למתן רישיון, לדוגמא: אין לו הון עצמי מספק או ביטוח מספק או מיומנות טכנית לפי ההוראות.

אורית שרייבר: העילה השלישית זה שבעל הרישיון לפי ההוראה.

רון כץ: לגבי מהימנות טכנית, זה קריטריונים ברורים?

רון כץ: זה מפורסם איזה שהוא?

רון כץ: אנחנו מבינים מה זה המהימנות ההיא?

אורית שרייבר: מהימנות טכנית זה תנאי שיפורט בהוראות של הרשות, הצעת החוק כאן נותנת את המסגרת, הוראות יפרטו את זה באופן מדויק יותר ומפורט יותר.

אורית שרייבר: גם ההוראות, כפי שהיועץ המשפטי אמר, אלו הוראות וזה חקיקת משנה שניתנת על ידי הרשות והן מפורסמות להערות ציבור והודעה עליהן גם ניתנת.

אורית שרייבר: צריך וזה בהמשך לאחת ההערות שעלתה מקודם, צריך לפרסם אותן שלושה חודשים לפני שהחוק הזה יכנס לתוקף – כך שהגופים שיבקשו רישיון יוכלו לדעת על מה הם ניגשים.

איתי עצמון: רציתי לשאול, יש תוקף לרישיונות האלה או שבעצם יינתן רישיון וכל עוד הוא לא בוטל הוא יהיה בתוקף?

אורית שרייבר: אין תוקף לרישיון.

איתי עצמון: והתלייה לא מוגבלת כאן למעשה לתקופה?

אורית שרייבר: נכון.

איתי עצמון: זאת אומרת, גם לא עד קיום התנאים וגם אין איזו שהיא תקופה שעד אליה ניתן להתלות.

אורית שרייבר: נכון.

איתי עצמון: אז לצורך העניין ניתן להתלות את הרישיון לארבע או חמש שנים.

אורית שרייבר: צריך להזכיר שקודם כל ההחלטה המנהלית, כמו כל החלטה מנהלית – צריכה להיות החלטה סבירה וזה לא תהליך שעושים אותו כדבר שבשגרה ולא עושים אותו ללא הנמקות ומבלי שתינתן זכות טיעון לבעל הרישיון שאת רישיונו רוצים להתלות או לבטל.

אורית שרייבר: יש כאן אפשרות גם בסעיף, אם מדובר על תנאי שכבר לא מתקיים אפשרות לתקן את ההפרה הזו ורק אם הוא לא תיקן את ההפרה להנחת דעת יושב ראש הרשות, רק אז ממשיכים בהליך של ההתליה או הביטול.

רון כץ: ברמה העקרונית זה משהו שיקשה עליכם לקבוע סעד זמנים?

קרן ברק: לא, בחקיקות אחרות מה כתוב ברישיונות, בנושאים אחרים?

קרן ברק: זה ככה כתוב?

אורית שרייבר: בחוקים שלנו.

איתי עצמון: החוקים שלכם.

קרן ברק: על התחומים הפיננסיים אני מדברת, לא על רישיון לרפואה.

אורית שרייבר: בחוקים שלנו כשיש סמכות להתליה או לביטול זה לא מותנה בזמן ולא מוגבל בזמן.

רון כץ: לא זה בסדר שזה קיים, אבל דווקא עכשיו כשאנחנו כבר מטפלים בדברים ומתקנים דברים אז אני חושב שזה יהיה לגיטימי, אני לא חושב, אני בעצם מחזיר את השאלה אלייך.

רון כץ: האם אתם חושבים שיש אפשרות לקבוע סעד זמנים?

רון כץ: כלומר, להתנות את זה באיזה שהוא זמן סביר?

רון כץ: כי כמו שהיועץ המשפטי אמר, זה יכול להיות עכשיו לעשר שנים.

מאיאמיר וסרמן: אם אפשר בבקשה להתייחס, אני אמיר וסרמן , היועץ המשפטי של הרשות לניירות ערך.

מאיאמיר וסרמן: אז ראשית, לגבי המשטר הזה של - - -, הוא קיים בכל העולם בעולמות הפיננסיים, הוא מועתק מחו"ל, הוא קיים היום בכל החקיקה הפיננסית בארץ.

רון כץ: שלא מגבילים בזמן?

מאיאמיר וסרמן: רגע.

מאיאמיר וסרמן: לגבי התלייה באופן ספציפי רציתי לומר, זו בעצם סנקציה חמורה פחות מביטול.

מאיאמיר וסרמן: כלומר, הדבר החמור ביותר בעבור בעל רישיון הוא ביטול ולכן אם מורידים את זה אני חושב שזה מוריד את מרחב הגמישות דווקא לטפל באופן יעיל.

רון כץ: לא אבל השאלה, ברגע שאתם מתנים והוא תיקן וחזר לדרך הישר, מה הצעד הבא?

מאיאמיר וסרמן: הצעד הבא זה בעצם חידוש הרישיון.

רון כץ: לא, לפני ששללת, עוד לא שללת לו את הרישיון.

רון כץ: כמה זמן יש לו לתקן את זה, כמה זמן אתם.

רון כץ: אתם מבינים?

רון כץ: יש פה איזו שהיא עננה שמרחפת מעל איזה שהוא.

קרן ברק: רון הוא ירצה לתקן את זה כמה שיותר מהר שאפשר ואז מחזירים לו.

רון כץ: זה קורה הרבה?

רון כץ: זה משהו שקורה הרבה?

מאיאמיר וסרמן: עד היום השימוש שהיה לנו בהתליה הוא בא בדרך כלל מצד בעל הרישיון.

מאיאמיר וסרמן: כלומר, בעל רישיון שבא ואומר "אני, בשנים הקרובות לא חושב להשתמש בו ואני מבקש להתלות כדי שאני לא אצטרך לעמוד בפיקוח וכולי".

רון כץ: הבנתי, טוב אוקיי.

מאיאמיר וסרמן: זה דבר שאנחנו מיעטנו להשתמש בו.

מאיאמיר וסרמן: בדרך כלל הסנקציה המשמעותית ביותר היא ביטול, אני רואה בזה רק עוד איזו שהיא דרגת חופש.

קרן ברק: עוד מדרגה.

קרן ברק: אבל גם אם חס וחלילה, זה לא בזמן סביר וכאלה, אז יש בתי משפט נכון?

קרן ברק: זה בסדר.

רון כץ: בסדר גמור.

רון כץ: אז יש לנו בקשה להתייחסות מאייל דותן, היועץ המשפטי של איגוד הבנקים לגבי סעיף 7 ויושב הראש שלנו חזר.

רון כץ: (היו"ר מיכאל מרדכי ביטון)

אייל דותן: אז הערה לגבי סעיף 7, ברשותכם.

מיכאל ביטון: האמת ביקשו ממני להגיד שהייתי בכנס של תנועות הנוער והם אמרו "אנחנו משחררים אותך, אבל תפאר את העשייה של תנועות הנוער".

מיכאל ביטון: זה עדיין מתקיים אז כדאי למי שלא הספיק זה בוועדת חוקה.

מיכאל ביטון: אני אמרתי להם שתנועות נוער הצילו את חיי, כי לא הייתי מי יודע מה בתיכון, אבל בני עקיבא וסיירות הם אלו שהצילו את החיים שלי.

מיכאל ביטון: אז שמעתם כל ההורים פה?

מיכאל ביטון: יובל, אתה יש לך ילדים לא?

מיכאל ביטון: כשהם יגיעו לגיל של תנועות הנוער אז כשיגיעו כדאי שילכו לתנועות הנוער.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אייל דותן: תודה אדוני.

אייל דותן: אז לגבי סעיף 7, הערה אחת.

אייל דותן: היינו מבקשים שהרשות תפרסם באופן פומבי ומיידי את ההחלטות לגבי ביטול ההתליה של רישיונות, על מנת לאפשר למקורות המידע להיערך ולא למסור מידע לגופים שרישיונם תם.

מיכאל ביטון: יש התייחסות להערות?

מאיאמיר וסרמן: אני חושב שזו הערה נכונה.

מיכאל ביטון: אתם מקבלים את ההערה, בסדר גמור.

מיכאל ביטון: אנחנו נסיים את הדיון הזה בשעה 13:30.

מיכאל ביטון: בואו נקריא עוד קצת הערות ונסיים.

מיכאל ביטון: קדימה.

איתי עצמון: כן רגע, רק לפני זה, לגבי סעיף קטן ד' – שתי הערות.

איתי עצמון: אנחנו ביקשנו שההתליה המיידית תהיה בהחלטה מנומקת בכתב ושאלנו גם לגבי השימוע בדיעבד, לאחר ההחלטה על התלייה מיידית ואתם כתבתם "..

איתי עצמון: סמוך ככל האפשר להתליית הרישיון..".

איתי עצמון: אנחנו מכירים בדברי חקיקה אחרים ובתחומים אחרים שקובעים איזה שהוא דד-ליין לקיום השימוע הזה בדיעבד.

עמיהוד שמלצר: אנחנו מסכימים זה בסדר וזה מקובל.

עמיהוד שמלצר: 30 ימים?

איתי עצמון: אוקיי.

מיכאל ביטון: אוקיי, סעיף 8.

עמיהוד שמלצר: 8/א'.

עמיהוד שמלצר: פיקוח על מי שרישיונו בוטל – מי שרישיונו בוטל חייב למלא אחרי כל ההוראות החלות על בעל רישיון לפי חוק זה, כולל התקיימות התחייבויות שנתן ללקוחות לפני ביטול הרישיון.

עמיהוד שמלצר: 8/ב'.

עמיהוד שמלצר: יושב ראש הרשות או עובד אשר הוסמך לכך, רשאי לתת למי שרישיונו בוטל הוראות בדבר ניהול עסקיו, ככל שהדבר יראה לו נחוץ, כדי להגן על לקוחותיו שהתקשרו עימו לפני ביטול הרישיון.

עמיהוד שמלצר: אין בהוראה כאמור כדי לפטור את מי שרישיונו בוטל באחריותו - - - ההתחייבות שנתן לפני ביטול הרישיון.

עמיהוד שמלצר: בסעיף קטן א' התכוונו למצב שבו למשל בעל הרישיון שבוטל לו הרישיון החזיק מידע על אודות לקוח ולפי החוק הזה הוא יהיה חייב כמובן למחוק את המידע שיש אצלו, אבל הוא יוכל לשמור את זה והוא נדרש לשמור את זה במאגרים נפרדים.

עמיהוד שמלצר: אנחנו נגיע לזה בהמשך.

עמיהוד שמלצר: אז בסעיף הזה אנחנו קובעים שהוא יהיה חייב ואנחנו מוודאים שהוא יהיה חייב להמשיך, למרות שהרישיון שלו בוטל, הוא יהיה חייב להמשיך ולשמור על זה בהתאם להוראות החוק הזה ואנחנו כאן מקנים סמכות ליושב ראש הראשות לניירות ערך או לעובד שהוא הסמיך לכך, סמכות לתת הוראות למי שרישיונו בוטל, אם הדבר נחוץ כדי להגן על הלקוחות של אותו בעל רישיון.

איתי עצמון: ההוראה הזו בעצם רלוונטית גם למי שרישיונו הותלה, להבנתנו.

עמיהוד שמלצר: נכון.

עמיהוד שמלצר: בשלב הזה.

עמיהוד שמלצר: בגלל שכל הוראות החוק חלות בעיקרון על בעל הרישיון אתה צודק וזה נכון.

עמיהוד שמלצר: זו גם הערה שעלתה.

עמיהוד שמלצר: לסעיף 8 אנחנו נוסיף בכל מקום בוטל או הותלה.

מיכאל ביטון: תמשיכו ובהמשך נאסוף שאלות מהזום כי יהיו גם על סעיף 8 וגם על 9.

איתי עצמון: שאלה נוספת, גוף שרישיונו בוטל, לאחר כמה זמן הוא יוכל להגיש בקשה לחידוש רישיון.

מאיאמיר וסרמן: להגיש הוא יכול, השאלה אם הוא ייענה בחיוב.

מאיאמיר וסרמן: אני חושב שזה תלוי נסיבות, זאת אומרת ככל שעובר יותר זמן יכול להית שהעילה לביטול מתיישנת, היו לנו סיטואציות כאלה שלמשל על אנשים שעברו עבירה ואפילו נכלאו ואז עולה השאלה אחרי כמה זמן בעצם אפשר לקבל את החזרה למוטב ואין את אותו סיכון במהימנות.

מאיאמיר וסרמן: אבל זה מאוד תלוי נסיבות.

איתי עצמון: אוקיי.

מיכאל ביטון: סעיף 9.

עמיהוד שמלצר: סימן ג' – היתר לבעל רישיון.

עמיהוד שמלצר: 9/א'.

עמיהוד שמלצר: לא ישלוט אדם בבעל רישיון, אלא על פי היתר שליטה מאת הרשות.

עמיהוד שמלצר: 9/ב'.

עמיהוד שמלצר: הרשות רשאית שלא לתת היתר שליטה לפי סעיף זה מטעמים אלה בלבד:

עמיהוד שמלצר: לעניין המבקש שהוא יחיד הוא - - - פסול דין, לעניין המבקש שהוא תאגיד ניתן צו לפירוקו או מונה כונס נכסים לנכסיו או לחלק מהותי מהם בשל אי תשלום חוב.

עמיהוד שמלצר: 9/ג'.

עמיהוד שמלצר: הוראות סעיף קטן א' לא יחולו על מי שהיה לבעל שליטה, כאמור באותו הסעיף הקטן, מכוח העברת אמצעי שליטה על פי דין.

עמיהוד שמלצר: כנהוג בחוקים פיננסיים, על שליטת בעל הרישיון יש פיקוח וצריך שמי שרוצה לשלוט בבעל הרישיון.

עמיהוד שמלצר: זאת אומרת, בעל היכולת להחליט על הפעילות של בעל הרישיון הוא צריך לקבל היתר שליטה.

עמיהוד שמלצר: ההגשה של בקשת הרישיון ביחד עם בעלי המניות ובקשה להיתר שליטה בבעל הרישיון.

איתי עצמון: רק שימו לב כאן, כשהוא מגיש את הבקשה לרישיון הוא עוד לא יודע אם מתקיימים בו או לא מתקיימים בו התנאים לקבלת היתר שליטה.

יובל טלר: לרוב הם יודעים.

יובל טלר: לא, אבל יש לכם סמכות רחבה שלא לתת, נכון?

יובל טלר: כל מיני עניינים שנוגעים לטובת הציבור, למהימנות.

יובל טלר: בנאדם יודע שהוא מהימן ולא אמורה להיות לו בעיה שם אז לדעתי הוא יכול לעשות את זה.

יובל טלר: להבנתי יש גם אפשרות לעבוד בצורה טורית ולהגיש קודם בקשה להיתר.

יובל טלר: לרוב החברות לא נוקטות בגישה הזאת כי הן רוצות להתקדם.

מאיאמיר וסרמן: במועד הבקשה הראשונית זה נעשה יחד, לעתים בהמשך אנחנו רואים רק בקשות להיתר שליטה.

מאיאמיר וסרמן: למשל אם רוצים למכור את העסק, הבעלים רוצה למכור אותו לאדם אחר אז מתקבלת בקשה חדשה להיתר שליטה.

איתי עצמון: תוך כדי תקופת הרישיון אתה מתכוון.

מאיאמיר וסרמן: כן.

איתי עצמון: אני מציע שתקרא עכשיו את כל הסימן עד הסוף ואז תסביר.

עמיהוד שמלצר: אוקיי.

עמיהוד שמלצר: 10.

עמיהוד שמלצר: מי שמחזיק אמצעי שליטה בבעל רישיון לא יעביר אותו לאחר הזקוק להיתר שליטה, שאין בידו את ההיתר כאמור.

עמיהוד שמלצר: 11/א'.

עמיהוד שמלצר: הרשות רשאית לבטל היתר שליטה בהחלטה מנומקת בכתב אם מצאה כי התקיים אחד מאלה:

עמיהוד שמלצר: התקיימה נסיבה מהנסיבות המנויות ברשימה שקבעה הרשות לפי סעיף 7/ב', המעידה על סמי מהימנות בעל ההיתר או נושא משרה בכירה בו.

עמיהוד שמלצר: 11/ב'.

עמיהוד שמלצר: סבר יושב ראש הראשות כי פגם, כאמור בסעיף קטן א'/1-3 שבשלו רשאית הרשות לבטל את היתר השליטה הניתן לתיקון, רשאי הוא להורות לבעלך הרישיון לתקנו ורשאי הוא להורות על אופן התיקון והמועד לתיקון.

עמיהוד שמלצר: חלפה התקופה שהורה יושב הראש הרשות והפגם לא תוקן להנחת דעתו, רשאית הרשות לבטל את היתר השליטה.

עמיהוד שמלצר: 12/א'.

עמיהוד שמלצר: ראה יושב ראש הרשות שהאדם הוא בעל שליטה בבעל הרישיון ולא בהיתר שליטה, רשאי הוא, לאחר שנתן לאותו האדם הזדמנות לטעות את טענותיו להורות:

עמיהוד שמלצר: שלא יופעלו זכויות ההצבעה או זכויות למינוי דירקטור או מנהל כללי מכוח אמצעי שליטה שמחזיק אותו האדם ולו אמצעי שליטה.

עמיהוד שמלצר: על ביטול מיוניו של דירקטור או מנהל כללי שנגרם בידי אותו האדם.

עמיהוד שמלצר: 12/ב'.

עמיהוד שמלצר: היה אדם בעל שליטה ובעל רישיון מכוח העברת אמצעי שליטה על פי דין, רשאית הרשות לאחר שנתנה לאותו אדם הזדמנות לטעון את טענותיו להורות לו למכור את אמצעי השליטה האמורים – כולם או חלקם בתוך תקופה שתורה, כך שלא יהיה עוד בעל שליטה כאמור.

עמיהוד שמלצר: 12/ג'.

עמיהוד שמלצר: הורתה הרשות לפי הוראות סעיף קטן ב' למכור אמצעי שליטה, רשאית היא לתת הוראה, כאמור בסעיף קטן א'/2-4 בשינויים המחויבים.

עמיהוד שמלצר: 12/ד'.

עמיהוד שמלצר: לא מכר בעל השליטה את אמצעי השליטה בהתאם להוראות של יושב ראש הרשות או הרשות לניירות ערך לפי סעיפים קטנים א' או ב', רשאי בית המשפט לבקש מהרשות למנות כונס נכסים למכירת אמצעי השליטה כאמור.

מיכאל ביטון: תן לנו הסבר כללי על הסעיף הזה.

מיכאל ביטון: אנחנו נסיים לקראת 14:30 אני טעיתי קודם, אמרתי 13:30.

מיכאל ביטון: אז רק שתדעו את זה.

אורית שרייבר: אז כמו שהסברנו בסעיף 9 שנדרש להגיש בקשה לקבלת היתר שליטה, שאר הסעיפים מסדירים למעשה את הסיטואציות שבהן נדרש לבטל את היתר השליטה או שיש התרחשויות שקורות במהלך חיי החברה שיוצרות שינויים בהחזקות ובשליטה.

אורית שרייבר: כך למשל בסעיף 10, העברת אמצעי שליטה – אסור להעביר את אמצעי השליטה, אלא אם כן בעל השליטה החדש יקבל היתר שליטה מהרשות.

אורית שרייבר: סעיף 11 עוסק בביטול היתר השליטה, שזה סמכות לרשות לבטל היתר שליטה.

אורית שרייבר: גם כאן ההחלטה צריכה להיות החלטה מנהלית, מנומקת בכתב אם מתקיימת אחת מהעילות שמנויות בסעיף.

אורית שרייבר: גם כאן יש את הסמכות ליושב ראש הרשות להורות לתיקון הפגם אם זה אפשרי ואת המועד לתיקון.

אורית שרייבר: סעיף 12 עוסק בסיטואציה שבה אדם פעם בלי היתר שליטה, כנדרש לפי החוק וכאן יש את הכלים שיו"ר הראשות מוסמך לנקוט בהם במקרה כזה, גם אז זה רק לאחר שניתנה זכות שימוע לאותו אדם לטעון את טענותיו.

אורית שרייבר: הכלים שעומדים ברשות יושב ראש הרשות זה מכירת אמצעי השליטה, כפייה של מכירת אמצעי השליטה או להורות שלא יופעלו זכויות ההצבעה או זכויות למינוי דירקטור.

אורית שרייבר: כלומר, לשלול את ההשלכות של היתר השליטה.

אורית שרייבר: ככה גם שההצבעה שלו, שמכוח אמצעי השליטה לא תבוא במניין קולות ההצבעה וגם אפשרות לבטל מינוי של דירקטור או מנהל כללי שנגרם בידי אותו אודם.

אורית שרייבר: כלומר, לבטל בעצם את ההשלכות של ההחלטות וההצבעות שנעשו על ידי מי שעשה את זה כאין בידו היתר שליטה כנדרש.

מיכאל ביטון: תודה, כן מירב.

מירב תורג'מן: יש לי מספר הערות.

מירב תורג'מן: אז אני אתחיל דווקא מהסוף, לגבי ביטול מינויו של דירקטור או מנהל כללי שנגרם בידי אותו האדם והשאלה שעולה כאן היא האם לא מדובר בסמכות שהיא רחבה, האם יש לכך צדדים בחקיקה שראש הרשות או מי מבין עובדיה מוסמך להורות על ביטול מינויו של דירקטור או מנהל כללי וגם בהקשר הזה אנחנו מבקשים שלפני שיו"ר הרשות יתן הוראות למי שפעל בלא היתר שליטה, הוא גם ינמק את ההחלטה של בכתב.

אורית שרייבר: ינמק את עצם הפנייה?

מירב תורג'מן: את ההחלטה, לא.

מירב תורג'מן: לא את עצם בפניה, את הסמכות שלו.

מירב תורג'מן: לפני שהוא יפעיל את הסמכות שלו הוא ינמק את ההחלטה שלו בכתב.

אורית שרייבר: אחרי מתן זכות שימוע?

מירב תורג'מן: בסעיף קטן א' ברישה, אחרי "..

מירב תורג'מן: רשאי הוא.." להוסיף את המילים "בהחלטה מנומקת בכתב".

אורית שרייבר: לגבי כל ההסדר של היתרי שליטה אני אציין שהם קיימים כבר גם לגבי זירות שוכר וגם לגבי בורסה, גם לגבי קרנות נאמנות יש לנו בהחזקת היתר שליטה.

אורית שרייבר: זה לא מנגנון שהוא חדש לתחום הזה.

אורית שרייבר: גם לגופים אחרים שמפוקחים על ידינו יש את הסמכויות האלה, אפילו יותר מזה, יש גם סמכות לבטל את הרישיון של הגוף המפוקח ובחוק הזה אין את הסמכות הזו.

מירב תורג'מן: הבנתי.

מירב תורג'מן: אז הצעדים שהוא רשאי לנקוט בהם, כפי שהם מופיעים כאן מופיעים גם בחוקים האחרים?

אורית שרייבר: לפחות אם אני זוכרת.

מאיאמיר וסרמן: זה מופיע בגרסאות שונות.

מיכאל ביטון: בוא נגיד כך, אם יש תקדימים חוקיים תביאו אותם ואם זה לא מידתי אז תנסחו משהו מידתי יותר בדבר הזה.

מירב תורג'מן: והערכה נוספת, לגבי סעיף 10 – במקום המילה "זקוק", היינו מציעים שיירשם "שנדרש להיתר שליטה".

אורית שרייבר: מקובל עלינו.

מיכאל ביטון: בסדר.

מיכאל ביטון: תמשיך להקריא לנו את סימן ד'.

מיכאל ביטון: אם יש פניות בזום אנחנו מקבלים אותן וגם אם נקריא שלושה או ארבעה סעיפים ומישהו יצטרך ללכת אחורה ניתן לו את ההזדמנות.

מיכאל ביטון: אנחנו בסימן ד', קדימה.

עמיהוד שמלצר: סימן ד' – אישור מאת מאסדר: 13/א'.

עמיהוד שמלצר: בסימן זה מאסר, מאסדר כפורטל להן, לפי העניין:

עמיהוד שמלצר: לעניין לשכת אשראי ולשכת מידע על עוסקים, הממונה על שיתוף נתוני אשראי לעניין גוף אחר שנקבע על פי סעיף 2/ג', מאסדר הגוף האמור.

עמיהוד שמלצר: 13/ב'.

עמיהוד שמלצר: מאסדר רשאי לתת למקור מידע כאמור בפסקאות 1-7 (להגדרה מקור מידע) ללשכת אשראי, ללשכת מידע על עוסקים או לגוף אחר, אשר נקבע לפי סעיף 2/ג', לפי העניין שביקשו זאת, אישור למתן מידע פיננסי ובלבד שמתקיים לגביהם האמור בסעיף 4/א'/3.

עמיהוד שמלצר: מצא מאסדר כי מבקש האישור אינו ראוי לעסוק במתן שירות מידע פיננסי בשל טעמים שבטובת הציבור, רשאי הוא שלא לתת לו אישור, אף אם מתקיים לגביו התנאי האמור בסעיף קטן ב' ובלבד שנתן לו הזדמנות לטעון את טענותיו לפניו או לפני מי שהסמיכו לכך בדרך שהורה.

עמיהוד שמלצר: כאן אנחנו מדברים על אותם הגופים שיהיו מפוקחים ושיהיו פטורים מרישיון, אבל כדי לתת את מתן שירות המידע הפיננסי הם יצטרכו לקבל לשם כך אישור מאת המאסדר שלהם.

עמיהוד שמלצר: אנחנו מגדירים את המאסדר שלהם, מאסדר מקור המידע, לעניין גוף - - -מקור המידע ולעניין לשכת האשראי ולעניין לשכת מידע על עוסקים, זה המפקח שלהם שהוא גם הממונה על שיתוף נתוני האשראי.

עמיהוד שמלצר: אם יהיה גוף אחר אז זה יהיה המאסדר של אותו הגוף.

עמיהוד שמלצר: אם יוסיפו גוף מפוקח שהוא יהיה פטור מרישיון והוא יוכל לעסוק בכפוף לאישור, אז המאסדר שלו יהיה אותו המאסדר של הגוף הזה.

עמיהוד שמלצר: הסעיף עוד אומר שמי שניתן לתת לו אישור זה למי שעומד בסעיף 4/א'/3, זאת אומרת שיש לו את האמצעים הטכניים לשמור על אבטחת המידע ועל הגנת הפרטיות.

עמיהוד שמלצר: זה לא אוטומטית, אלא יבחנו לגבי הגופים, האם הם עומדים בהוראות האלה ואם יש להם את היכולות האלה.

עמיהוד שמלצר: סעיף ג' מאפשר למאסדר שלא לתת אישור, מטעמים דומים לאלו של אי מתן הרישיון, טעמים שבטובת הציבור.

איתי עצמון: אני מניח שגם כאן זה צריך להיות בהחלטה מנומקת בכתב, בסעיף קטן ג'.

איתי עצמון: אני רוצה לשאול שאלה עקרונית, שהיא כמובן רלוונטית לסעיף הזה אבל בכלל למודל שאתם מציעים וזה פשוט עולה, למשל כאן, בסמכות לסעיף קטן ג' שהמאסדר רשאי שלא לתת אישור בשל טעמים שבטובת הציבור ובעצם יש כאן שורה של רגולציות.

איתי עצמון: האם תהיה איזו שהיא אחידות או תיאום מבחינת ההוראות?

איתי עצמון: כי בכל זאת, זה בעצם חוק שמסביר על תחום מסויים, שירות מידע פיננסי, אבל רגולטורים פיננסיים שונים.

איתי עצמון: איך אתם רואים את המודל הזה ואת הצורך להבנתנו באיזה שהוא תיאום בין הרגולטורים.

איתי עצמון: הנה למשל כאן יש מונח שהוא מונח שסתום "טעמים שהם בטובת הציבור".

איתי עצמון: יכול להיות שמאסדר אחד יפרש את זה בצורה אחת ומאסדר אחר בצורה אחרת, כאשר מדובר בעצם על אותו התחום.

יובל טלר: אז בגלל זה, אנחנו נגיע לזה טיפה בהמשך, סעיף 68 מדבר על מנגנון תיאום שמדבר על תיאום בין רגולטוריים .

יובל טלר: בסוף החוק הזה, במנגנון הרישיונות מול האישורים יש פה איזה שהוא מתח עדין.

יובל טלר: שמהצד האחד אתה לא רוצה לייצר מתח רגולטורי ומהצד השני אתה כן רוצה את אותה ההתמחות שאנחנו מדברים עליה תמי .

יובל טלר: מהבחינה הזאת כן היה חשוב לנו שיהיו פה הרבה שחקנים שיהיו מעורבים באירוע בשביל לא לייצר את הנטל הרגולטורי, מבחינת זה שהמאסדרים של גופים פטורים מרישיון יוכלו לאשר להם לעסוק בתחומים האלה.

יובל טלר: הצד השני של זה, אלו אותן בעיות של חוסר אחידות ובשביל המענה לחוסר האחידות הצגנו כמה התייחסויות בהמשך החוק, אחת מהן זה סעיף 68, שמדבר על התיאום בין מאסדרים ושמירה על אחידות.

יובל טלר: מהבחינה הזאת גם הוספנו את סעיף 59 לדעתי, לגבי הסמכות של השר.

יובל טלר: אבל שניה לא, לפני הסמכות של השר.

איתי עצמון: אבל תגיד יותר במהות שלהם והוועדה תדון בהם.

יובל טלר: במהות זה שלפני שעושים ונוקטים בפעולות אכיפה נגד גופים שמאוסדרים גם במקום אחר, אז יש תיאום בין הרגולטורים לפני שנוקטים פעולות אכיפה והצעד השלישי שעשינו, זה שנתנו סמכות לשר.

יובל טלר: כי אם אנחנו רואים שיש פער מסויים בין סמכות כללית לשר לקבוע תקנות ואם אנחנו רואים, אם השר יראה שהמאסדרים קובעים הוראות בצורה שונה מידי שמייצרת את אותו ארביטאז' רגולטורי שאנחנו כל כך חוששים ממנו, תהיה לשר את האפשרות לקחת את הסמכות אליו בתקנות ולקבוע את הדברים האלה מלמעלה כדי לייצר את אותה האחידות שאתה חותר אליה.

איתי עצמון: אבל לא בטוח, אני לא בטוח שזה נותן מענה שלם ומלא למה שהערתי.

איתי עצמון: מכיוון שלמשל כאן, טעמים שלטובת הציבור, זו ממש שאלה של פרשנות ולכל רגולטור, כפי ששמענו כמובן כאן לגבי הרשות לניירות ערך, אבל אני מניח שגם לגבי רגולטורים אחרים – ככל שיש להם סמכות להפעיל שיקול דעת לגבי פרשנות של מונחי שסתום כאלה, היא יכולה פרשנות אחרת.

איתי עצמון: זו לא סמכות אכיפה.

איתי עצמון: זו ממש סמכות של ההסדרה, של עצם הרגולציה.

יובל טלר: ובגלל זה לשר יש אפשרות לקבוע את התקנות שמייצרות.

יובל טלר: אני מסכים ומה שאמרתי זה פתרון פה להרבה.

יובל טלר: כי בעצם אותו גלגול רגולטורי נקרא לו, הוא יש לו הרבה משמעויות ואחת המשמעויות היא באמת משמעות של פרשנות שונה, אחת מהן היא משמעות של אכיפה.

יובל טלר: בשביל הבעיה של הפרשנות השונה, הכלי הזה של קביעת התקנות על ידי השר אמור לפתור את זה כי אם הרגולטורים נוקטים בגישות מידי שונות והשר רואה לנכון לאחד אותם ולייצר איזו שהיא אחידות, הוא יכול לקבוע בתקנות את הדברים האלה בשביל לייצר הוראות אחידות.

יובל טלר: המטרה היא כן, מצד אחד המאסדרים מכירים את הגופים שלהם וידעים לעשות את הפעילות הזאת באופן שוטף ולכן אנחנו כן חושבים שנכון שמאסדרים יקבעו את זה.

יובל טלר: יש חשש שהדברים האלה יהפכו להיות רחבים מידי ולכן אנחנו נותנים לשר לעשות אובר רולינג להכרעות האלה ולייצר איזה שהן הוראות אחידות, בדיוק בשבילך הסיבה הזאת.

מירב תורג'מן: ומי שמרכז את זה זו הרשות לניירות ערך?

יובל טלר: מרכז את מה?

מירב תורג'מן: מרכזת את התיאום בין המאסדרים לפי מה שכתוב בסעיף 68?

עמיהוד שמלצר: << דובר >> עמע לא הסעיף הזה הוא סעיף התיאום בין הרשות לבין רשות שוק ההון.

עמיהוד שמלצר: אבל צריך לזכור שגם תיאום רחב מידי או דרישה לתיאום רחב מידי עלולים ליצור סרבול של קביעת הוראות, בסדר?

עמיהוד שמלצר: אז מצד אחד צריך לקחת את זה גם כן בחשבון, שאי אפשר כל הוראה דל מאסדר לתאם עם מאסדרים אחרים ואנחנו לא חושבים שפה דווקא, בהקשר הזה של טובת הציבור חייב להיות, אנחנו מעריכים שההסדרה בהקשר הזה תהיה דומה אבל אנחנו לא רוצים להכריח שהיא תהיה אחידה.

איתי עצמון: לא, אבל למה לא לקבוע למשל פרמטרים פה בחוק הזה?

איתי עצמון: זה החוק הייעודי שנוגע למועד של לפני שירות מידע פיננסי.

איתי עצמון: כשאתם כותבים משהו כל כך רחב, שבאמת הוא ניתן לפרשנות ויש בו מגוון של דברים שונים, אנחנו חושבים שיש בזה קושי.

מאיאמיר וסרמן: אנחנו נמצאים כאן בפרק שעוסק בקבלת רישיון ושלילת רישיון.

מאיאמיר וסרמן: בנושא הזה כבר היום יש שיח ושיתוף פעולה הדוק בין רגולטורים פיננסיים במישור של העברת מידע ולעיתים גם שיתוך בהתלבטויות בנושאים האלה.

מאיאמיר וסרמן: זה אומר שעלך בסיס שבועי, הייתי אומר, אנחנו מעבירים מידע שגוף רגולציה אחד צריך לתת רישיון הוא פונה לאחרים על מנת לברר את הסוגיות שהתעוררו לגבי אותו גורם או אם יש לנו מידע עליו.

מאיאמיר וסרמן: בסופו של דבר יש כאן מטח אני חושב בין מי שנושא בסופו של דבר באחריות, שהוא צריך לתת את הרישיון ולכן הוא צריך להכריע האם יש כאן טעמים שבטובת הציבור שמצדיקים אי מתן רישיון או שלילת רישיון, לבין הרצון שתהיה איזו שהיא אחידות.

מאיאמיר וסרמן: למשל אם אנחנו מדברים על גורם שיש לו איזו שהיא פעילות במדינות אויב, אז בסופו של דבר הרגולטור הפיננסי שיצטרך לתת את האישור לרישיון, הוא יהיה אחראי למתן הרישיון בסיטואציה הזו ואני מסכים עם יובל שיש כאן איזה שהוא מתח.

מאיאמיר וסרמן: אני חושב שהשאלות היותר קשות של אחידות יהיו בהוראות הרגולציה ופחות במתן וביטול רישיונות, שזה דבר שאנחנו עושים באופן שוטף.

מאיאמיר וסרמן: הרבה פעמים לגבי גופים שנדרשים לרישיונות מכל הרגולטורים, כשמסתכלים על העולם הפיננסיים היום, יש הרבה פעמים גוף שנדרש לרישיונות משניים או שלושה רגולטורים שונים וזה דבר די שכיח.

מאיאמיר וסרמן: לא ראינו עד היום פערים די גדולים בגישות.

מאיאמיר וסרמן: אני חושב שהחשש הוא במקומו, יכול להיות רגולטור פתאום בעל גישה יותר אגרסיבית ויותר קיצונית ומישהו אחר עם גישה יותר ליברלית, אבל אלו מקרים שצריכים לבחון לגופם.

חן פליישר: אם אני יכול להוסיף, אני חושבת שגם יכולה להיות פה שונות לגיטימית.

חן פליישר: כי תזכרו שמדובר על שלב האישור וזאת אומרת שאלה כבר גופים מורשים שבעצם הפעילות המרכזית הפיננסית שלהם יש בה כבר כל מיני שיקולים הרגולטור והמומחיות שלו והפעילות בפיננסים וההיבטים המיוחדים שלה ויכול להיות קשר בין האישור, צריך להיות קשר בין מתן אישור לגוף מסויים שפועל באזורים מסוימים לפעילות הפיננסית שלו.

חן פליישר: זאת אומרת, יכולים להיות מאפיינים שהם דווקא לא אחידים.

מיכאל ביטון: אני לא רואה שביקשו להתייחס בזום, אבל ניתן להם על כל הסימנים האלה.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך.

מירב תורג'מן: אז רק הערה שוב טכנית, בנושא האחידות.

מירב תורג'מן: לסעיף קטן ג', "..

מירב תורג'מן: ובלבד שניתן לו לטעות את טענותיו לפניו או לפני מי שהסמיכו לכך מבין .." עובדיו בעצם, כי זה עובדיו של המאסדר, אוקיי?

מיכאל ביטון: בואו נמשיך.

עמיהוד שמלצר: סעיף 14 – בקשה לאישור: 14/א'.

עמיהוד שמלצר: בקשה לאישור תוגש למאסדר.

עמיהוד שמלצר: בבקשה יפרט מבקש השירות את סוג שירות המידע הפיננסי שבו הוא מבקש לעסוק ורשאי המאסדר לקבוע מהוראות המאסדר פרטים נוספים שיכללו בבקשה כאמור.

עמיהוד שמלצר: לבקשה לאישור יצורפו המסמכים המעידים על קיום התנאים לקבלת האישור ובכלל זה תוכנית ספציפית של מבקש האישור.

עמיהוד שמלצר: המאסדר רשאי לקבוע בהוראות מאסדר את הפרטים שיכללו בתוכנית העסקית כאמור וכן מסמכים ודוחות נוספים שיצורפו לבקשה.

עמיהוד שמלצר: המאסדר רשאי לדרוש ממבקש האישור לדרוש פרטים, מסמכים או דוחות נוספים על האמור בסעיף א' ו-ב', אם נראה לו כי הדבר דרוש לצורך קבלת החלטה בבקשה.

עמיהוד שמלצר: הוראה דומה לבקשה לרישיון ואת התיקונים שעשינו בסעיף.

איתי עצמון: כלומר את אותם התיקונים שאנחנו הסכמנו עליהם לגבי הבקשה לרישיון הם רלוונטיים לפה.

עמיהוד שמלצר: נתאים לכאן ונשנה אותם בהתאם, כן.

עמיהוד שמלצר: 15.

עמיהוד שמלצר: פרטי האישור ותנאיו, הוראות סעיף 6 יחולו בשינויים המחויבים לעניין פרטי האישור ותנאיו.

עמיהוד שמלצר: תיקנו בסעיף 6 את הפרטים, אז גם כאן אנחנו נשנה תנאים ברישיון.

עמיהוד שמלצר: 16.

עמיהוד שמלצר: ביטול או התליה של אישור.

עמיהוד שמלצר: 16/א'.

עמיהוד שמלצר: מאסדר רשאי לבטל אישור או להתלותו בהחלטה מנומקת בכתב אם מצא כי מתקיים אחד מאלה:

עמיהוד שמלצר: חד להתקיים לבעל האישור התנאי למתן האישור כאמור בסעיף 13/ב', או שהוא הפר תנאי מהתנאים המתקיימים בסעיף 15.

עמיהוד שמלצר: הפיקוח על פעילותו הפיננסית לפי דין, כאמור באותו הסעיף הושהה באותו המאסדר.

איתי עצמון: מה זה הושהה?

עמיהוד שמלצר: הושהה זה הותלה, אבל אנחנו כאן מתייחסים לגופים, זאת הכוונה.

עמיהוד שמלצר: אבל אנחנו כאן מתייחסים לגופים שלאו דווקא הם בעלי רישיונות, לא יודע מה, יכול להיות שיש גופים שהם עם רישום ולא עם רישוי, אז לכן דיברנו בלשון היא לאו דווקא התלייה, אלא השהייה ומכוח אותו הדין.

מירב תורג'מן: אבל זה בעצם הפיקוח הושהה.

איתי עצמון: כן.

מירב תורג'מן: זה לא הרישיון הושהה או הפעילות של הגוף הושהה, זה הפיקוח הושהה.

יובל טלר: בגלל שאין בהכרח רישיון.

איתי עצמון: אבל זה לא אומר שהפיקוח הושהה, זה אומר שהוא בעצם הוא לא יכול.

עמיהוד שמלצר: פעילותו הפיננסית, אנחנו נחדד שהפעילות שלו הושהתה מכוח הוראות הדין.

עמיהוד שמלצר: אנחנו ננסה לחדד את הנוסח.

עמיהוד שמלצר: אבל פשוט דיברנו על הושהה ולא הותלה כי יש גם חוקי פיקוח שמדברים על רישום וגם.

איתי עצמון: ולמה התייחסתם כאן רק להתלייה?

איתי עצמון: הרישא אומרת "..

איתי עצמון: לבטל אישור או להתלותו.."

עמיהוד שמלצר: כי אם הוא מבוטל זה ממילא מתבטל.

עמיהוד שמלצר: כל האישור מבוסס על זה שאתה בעל רישיון פיקוח פיננסי אחר.

איתי עצמון: זה קשור?

עמיהוד שמלצר: זה התנאי לקבלת אישור.

עמיהוד שמלצר: התנאי לקבלת אישור זה שאתה בעל רישיון, אם אתה לא בעל רישיון אז ממילא כבר אתה גם לא בעל אישור, זאת נקודת ההנחה, אני חושב אולי.

חן פליישר: אני מסכימה.

חן פליישר: הסעיף שאומר שאתה לא חייב לקבל רישיון הוא בגלל שאתה בעל רישיון אחר.

איתי עצמון: לא אבל את זה אנחנו מבינים, אבל, אוקיי נבדוק אם צריך לחדד את זה.

איתי עצמון: רגע, הקראת את הטעמים של טובת הציבור?

עמיהוד שמלצר: טעמים שבטובת הציבור מצדיקים את ביטול האישור או את התלייתו.

עמיהוד שמלצר: 7/ד' זה הסעיף של השימוע, שגם במקרה של לא לבטל ולא להתלות אלא אם אתה יכול קודם כל לתת שימוע.

עמיהוד שמלצר: אבל אפשר להתלות או לבטל מטעמים מיוחדים והסברנו גם את זה בהסבר שזה גם במקרה בו יש הפרה מיוחדת וגם אם אתה מזהה זליגת מידע שצריך למנוע באופן מיידי.

עמיהוד שמלצר: ביטול האישור כמוהו כביטול האפשרות לעסוק במתן השירות וביטול האפשרות לקבל את המידע.

עמיהוד שמלצר: 17.

עמיהוד שמלצר: הוראות סעיף 8 יחולו בשינויים המחויבים על מי שאישורו בוטל.

עמיהוד שמלצר: כמו שאמרנו, אם יש התחייבויות כלפיי לקוח או אם יש הוראות חוק שעדיין חלות לגבי אותו בעל אישור הוא צריך להמשיך ולקיים אותם והמאסדר יכול לתת לו הוראות.

איתי עצמון: גם כאן צריך להוסיף בפיקוח למי שאישורו בוטל או הותלה?

חן פליישר: זה קצת דומה האמת לדילמה הניסוחית קודם, כי לתפיסתנו כשהרישיון מותלה אז האדם, הגוף, הוא עדיין בעל רישיון.

חן פליישר: לכן למעשה חלים עליו כל הדברים שחלים על בעל רישיון, לעומת זאת.

איתי עצמון: זאת שאלה, לא בטוח.

איתי עצמון: אני לא כל כך בטוח.

איתי עצמון: אם הרישיון שלו מותלה.

חן פליישר: זו התפיסה שלנו.

חן פליישר: אני מתארת רק את התפיסה שלנו באופן כללי, התפיסה המשפטית.

חן פליישר: התלייה איננה, היא אומרת שהוא בעל רישיון אבל רישיון מותלה, בעוד שכשהרישיון בטל או פוקע, זאת אומרת הוא כבר לא קיים אז באמת עולה השאלה מה חל.

איתי עצמון: שאלה פרשנית.

חן פליישר: כן.

איתי עצמון: אז לא, אז אתם לא רוצים להוסיף?

מירב תורג'מן: אז לא להוסיף פה?

מירב תורג'מן: כי סעיף 8 חל גם על עניין הביטול וגם על התלייה.

חן פליישר: אני חושבת שגם בסעיף 8.

חן פליישר: זאת אומרת, צריך להכריע את השאלה הפרשנית.

חן פליישר: אני חושבת שזה צריך לחול.

מיכאל ביטון: טוב תעשו את הדיוק הזה ביניכם אחר כך אם זה נדרש ההעברה הזאת.

מיכאל ביטון: בינתיים אני לא רואה בקשות להתייחסות בזום, אבל אם תהיינה כאלה אנחנו נאפשר להם גם את הרטרואקטיבי לסעיפים ג' ו-ד' שסיימנו.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך לקרוא.

הוראות שונות: 18/א'.

הוראות שונות: בסעיף זה תאגיד חוץ, תאגיד שהתאגד מחוץ לישראל העוסק במתן שירות מידע פיננסי מחוץ לישראל מכוח דין זר המסדיר את העיסוק במתן שירות כאמור.

הוראות שונות: 18/ב'.

הוראות שונות: על אף הוראות סעיפים 4 ו-9, רשאית הרשות לתת רישיון לתאגיד חוץ גם אם לא מתקיימים בו התנאים המנויים בסעיף 4/א'/1, 4,5 או 7 וכן לפתור בעל שליטה בתאגיד כאמור מחובת היתר שליטה לפי סעיף 9 אם שוכנעה כי הדין הזר המסדיר את עיסוקו של תאגיד החוץ במתן שירות מידע פיננסי והפיקוח על עיסוקו כאמור, נותנים מענה מספק בכל הנוגע לעניינים המוסדרים לפי אותם סעיפים והכל תוך שמירה על עניינם של הלקוחות והכל תוך שמירה על עניינים שבטובת הציבור.

הוראות שונות: אז מה שאנחנו פה מגדירים תאגיד חוץ, דבר ראשון רצינו להציג בפני הוועדה תיקון קטן להגדרה תאגיד חוץ.

הוראות שונות: כרגע מה שמוגדר זה "תאגיד שהתאגד מחוץ לישראל, שעוסק במתן שירות מידע פיננסי מחוץ לישראל מכוח דין זר המסדיר את העיסוק במתן שירות כאמור".

הוראות שונות: זאת אומרת, מדובר בתאגיד שהתאגד מחוץ לישראל שעוסק במתן שירות מידע פיננסי ושהוא עוסק בו מכוח דין זר שמסדיר את הפעילות שלו, כן?

הוראות שונות: זאת אומרת, יש חוקי פיקוח או רישום או דברים אחרים שמפקחים ונותנים לו לגביהם הוראות.

הוראות שונות: אנחנו מבקשים למחוק את הרישא.

הוראות שונות: הרישא אומרת "..

הוראות שונות: תאגיד שהתאגד מחוץ לישראל.

הוראות שונות: .

הוראות שונות: " ובעקבות פניות והערות הציבור, אנחנו רוצים להסדיר את זה גם לתאגיד שהתאגד בישראל ושהוא פועל רק בחו"ל ויש כאלה גופים, שאנחנו לא שמחים בכך אבל הם מתאגדים בישראל ועיקר פעילותם בחו"ל ואנחנו רוצים לאפשר להם את אותם ההקלות שאנחנו מעניקים לתאגידי חוץ.

מירב תורג'מן: אז מה הנוסח שאתם מבקשים לשנות?

עמיהוד שמלצר: פשוט לבטל את הרישא החל מהמילה תאגיד ועד למילה ישראל.

אורית שרייבר: לא את המילה תאגיד צריך להשאיר, את המילה מחוץ לשנות.

מירב תורג'מן: השאלה היא אם, כדי שזה יחול על תאגיד שעוסק מחוץ לישראל היינו צריכים לומר את זה במפורש.

מירב תורג'מן: אז למה לא לומר "תאגיד העוסק מחוץ לישראל או בתוך ישראל" ואז בעצם שזה יהיה ברור לכולם.

אורית שרייבר: אבל הוא לא פועל בתוך ישראל.

אורית שרייבר: הוא תאגיד שהתאגד בישראל אבל הוא לא פועל בישראל.

אורית שרייבר: יש לו רישיון זר והוא פועל רק בחו"ל.

מירב תורג'מן: כן סליחה, לא פועל בישראל.

מירב תורג'מן: תאגיד שהתאגד מחוץ לישראל או בישראל, כדי שזה יחול גם על תאגידים שהתאגדו מחוץ לישראל, אחרת לדעתי אם לא תאמרו את זה במפורש זה לא יחול.

יובל טלר: למה?

יובל טלר: אם זה תאגיד שעוסק במתן שירות מידע פיננסי מחוץ לישראל, אז זה כאילו לא מסתכלים אם הוא מתעסק מחוץ לישראל או בתוך ישראל.

יובל טלר: משאירים את זה פתוח, לא נכנסים לסוגייה הזו.

יובל טלר: אנחנו בעצם רק מורידים את מקום ההתאגדות.

מירב תורג'מן: אוקיי, טוב.

עמיהוד שמלצר: ומה שאנחנו פה מבקשים, בסעיף קטן ב', אנחנו מאפשרים ואנחנו נותנים פה הקלות לאותם זה שזה תוך כדי הגנה על הלקוחות והחובות הצרכניות ימשיכו לחול, אבל כן אנחנו נותנים פה הגנה בכל הנוגע לקבלת הרישיון ולהיתר שליטה.

עמיהוד שמלצר: כן מירב?

מירב תורג'מן: לא, זה מתקשר לדיון שהיה קודם לגבי חברת חוץ, לגבי היכולת לבצע אכיפה ובעצם אחת התשובות שהיתה לחבר הכנסת רון כץ הייתה שבעצם יש לו היתר לפי חוק החברות והוא עומד בתנאי סעיף 3/6/4 וכאן אתם מבקשים בעצם לאפשר לחרוג מההוראה הזו, אז אני לא יודעת איך זה מתקשר.

עמיהוד שמלצר: נכון, אני רק אסביר עוד פעם מה אנחנו מבקשים ואז אני אנסה להסביר את היכולת אכיפה של הרשות לפי דין, מה הסמכויות והאם באמת יש את היכולת הזאתי.

עמיהוד שמלצר: אז דבר ראשון אנחנו מבקשים באמת לתת הקלות לעניין התנאים לקבלת רישיון בגין ההיתר שליטה.

עמיהוד שמלצר: על אף האמור בסעיף 4 שמתעסק בתנאים האלה, אנחנו רוצים לפתור אותו מהעניין של רישום כחברה בישראל או מרישום כחברת חוץ.

עמיהוד שמלצר: אנחנו רוצים לתפור אותו גם מהצורך להציג את התוכנית העסקית וההצרה שלו, אנחנו נסתמך בהקשר הזה על אותו דין שמפקח עליו בחו"ל וסעיף 5, של ביטוח הון עצמי מזערי או בטוחה אחרת – אלו שלושת הדברים שאנחנו רוצים.

עמיהוד שמלצר: לעניין סעיף 7 זה עניין בהיתר שליטה, שאנחנו לא נבחן את התנאים בעניין היתר השליטה כאשר אנחנו, ההקלות האלה יינתנו רק אם הרשות שוכנעה שבאמת יש הסדרה של העיסוק בדין הזר וההסדרה הזאתי והפיקוח נותנים מענה באותם עניינים בדיוק.

עמיהוד שמלצר: בעניין התוכנית העסקית ובעניין היתר השליטה ובעניין ביטוח הון עצמי מזערי או בטוחה אחרת.

עמיהוד שמלצר: על גבי זה יש עוד מגבלה או שיקול שהרשות תיקח "..

עמיהוד שמלצר: תוך שמירה על עניינם של הלקוחות ולאחר ששקלה הרשות טעמים שבטובת הציבור..".

איתי עצמון: כל ההוראות לגבי האבטחת מידע והגנה על הפרטיות עדיין הוא צריך לעמוד בהן?

איתי עצמון: בהקשר הזה לא, אין התניה?

יובל טלר: תראה המטרה הייתה כן לאפשר לגופים האלה להיכנס מצד אחד ולהיות בתחרות בשוק המקומי ומצד שני לא לפגוע באינטרסים של הלקוחות מהבחינה הזאת.

יובל טלר: אני כן אגיד והתייחסו לזה גם מקודם, בסוך השוק הישראלי הוא שוק מאוד קטן ולכן, הרבה חברות פינטק - - - בכוונה לצאת החוצה והן יודעות ששם נמצא השוק הגדול והיכולת להתאים את עצמם לרגולציה הישראלית פשוט למעניינת את ההתאמה לרגולציה הישראלית בשביל השוק הקטן הזה.

יובל טלר: לכן, המטרה שלנו היא כן לאפשר לכמה שיותר שחקנים לפעול בשוק ולגוון את השוק.

יובל טלר: היעד הסופי הוא לתת לקוחות את השירות הטוב ביותר שהם יכולים לתת ולקבל וזה הרציונל שעומד מאחורי ההרחבה הזאת.

איתי עצמון: אתם כבר יודעים היום אילו דינים זרים אתם כן ככה תביאו בחשבון בחיוב במתן ההקלות?

יובל טלר: יש את ה-psp שהוא מסדיר הרי חקיקה מקבילה, ברזולוציות מסוימות היא שונה, אבל בגדול היא המובילה ועדכנו את זה בדיון הקודם.

יובל טלר: בגדול החקיקה הזאת מבוססת על חקיקת ה-psp.

אביגיל ונקרט: אני אולי שנייה אני אוסיף.

אביגיל ונקרט: זה בעצם דיון על ייבוא.

אביגיל ונקרט: זה דיון על ייבוא של שירותים מחו"ל, אותו דיון שיש על ייבוא של כל מוצר אחר ועל החשיבות של ייבוא חופשי ואני חושבת שמה שיובל אמר על ה-psp זה לא רק שזה תואם, זה שאנחנו ניסינו כמה שאפשר להתאים את עצמינו לזירה הבינלאומית, כדי שיתאפשר ייבוא של כמה שיותר מוצרים לשוק שלנו וזו גם הסיבה שלאורך החוק הזה יש חשיבות רבה של באמת להתאים את עצמינו לחקיקה הזרה וגם לסמוך על המאסדר אגב, כל זאת על מנת שנוכל לסמוך על מנת שנוכל לסמוך על הייבוא החופשי של המוצרים לשוק.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: בואו נפתח רגע לשתי הערות.

מיכאל ביטון: עודד אופק מאיגוד חברות האשראי?

אייל דותן: תודה רבה.

אייל דותן: אני מבקש להתייחס גם לסימן הקודם שעליו אנחנו, איגוד חברות האשראי, ביקשנו להעיר הערה וגם על הסימן הזה.

אייל דותן: בסעיף 14/ג', אבל ההערה הזו נוגעת גם בסעיף 8/ב', לגבי כך שהמאסדר רשאי לדרוש ממבקש האישור פרטים, מסמכים או דוחות נוספים, אנחנו רק נבקש שיהיה ברור שלא מדובר בכל מידע או בכל מסמך נוסף, אלא כמובן בכפוף למגבלות שחלות על הרשות ועל הנהלים שהיא קבעה בקשר למסמכים שיידרשו, זאת ההערה הראשונה.

אייל דותן: ההערה השנייה נוגעת לתאגידי חוץ, אני רוצה כן להתייחס כאן באיזו שהיא אמירה קצרה מניסיון עבר בנושאים האלה גם של כניסת קרנות זרות לארץ וכיוצא בזה.

אייל דותן: יש לנו ניסיון נלמד מההיבטים האלה, אנחנו מדברים על הסדרה שהיא בסך הכל חדשה של גופים – אם הם נותני אשראי, או אם הם בכלל, גם בנושא של נתוני אשראי מדובר בהסדרה חדשה לגמרי.

אייל דותן: לאפשר לגופים מחוץ לישראל לקבל הקלות ביחס לגופים מקומיים, אנחנו זה נראה לנו קצת מוקדם מידי.

אייל דותן: אנחנו היינו רוצים לנקוט בזהירות בנושא הזה וזה גם מהמקום שבסופו של דבר זה יידרש - - - לכל הפחות, שייקבע שהרשות נדרשת לפרסם בפומבי את עמדתה לגבי הקלות שהוטלו על גופים מחוץ לישראל שיתאפשר להם לפעול.

אייל דותן: לכאורה בתנאי תחרות לא שווים כי הם בעצם נכנסים ומקבלים הקלות ביחס לגופים ישראליים שנדרשים להשקיע את כל המשאבים והתשומות כדי להתממשק למערכות ולבצע את הפעילות שלהם כאן בארץ.

אייל דותן: גבר נוסף שאנחנו מציעים ושווה לשקול את זה, אנחנו כמובן לא קובעים מסמרות, אנחנו רק מציעים את זה לוועדה הנכבדת ולכבוד יושב הראש לכל הפחות לבחון את זה בוועדה מידי תקופה, את ההיבטים התחרותיים של כניסת גופים מחוץ לישראל ואת ההקלות שהם קיבלו בהקשר הזה, על מנת לקיים תחרות הוגנת מול הגופים הישראליים.

אייל דותן: אלו הם הדברים, תודה אדוני היושב ראש.

מיכאל ביטון: אנחנו נוסיף לחוק הזה גם חובות דיווח לוועדה, שתעשה בקרה על יישומו ובאמת על ההערה שדיברת שלא תהיה פגיעה בתחרות בין גופים שפועלים בארץ או גופים שמגיעים מחו"ל.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך עם ההקראה.

יובל טלר: אני רק אתייחס להערה בעניין סעיף 14/ג', אדוני היושב ראש.

יובל טלר: אז לגבי הפרטים, מסמכים והדוחות שאפשר לבקש, אז יש פה שיקול דעת מצומצם שאלו רק דברים שדרושים לצורך קבלת החלטה בבקשה.

יובל טלר: מהבחינה הזאת אנחנו לא רואים צורך לצמצם את זה יותר ולכן נשאיר כמו שזה מופיע בנוסח.

עמיהוד שמלצר: 19.

עמיהוד שמלצר: מרשם נותני שירות.

עמיהוד שמלצר: 19/א'.

עמיהוד שמלצר: הרשות תנהל מרשם של נותני שירות שיכלול את אלה:

עמיהוד שמלצר: רשימת בעלי האישור ופרטיהם, כפי שהעביר לה כל אחד מהמאסדרים של בעלי האישור.

עמיהוד שמלצר: 19/ב'.

עמיהוד שמלצר: במרשם יכללו בין השאר פרטים אלה:

עמיהוד שמלצר: סוג שירות המידע הפיננסי שרשאי נותן השירות לתת על פי הרישיון או האישור.

עמיהוד שמלצר: זה סעיף שנועד על מנת שהאזרחים, הלקוחות ידעו מי בעל הרישיון, מה השירות שהוא יכול לתת וגם מיהו המאסדר שלו והרשות לניירות ערך תנהל את זה, תנהל את המרשמים האלה.

איתי עצמון: איפה בדיוק כתוב שזה יפורסם?

איתי עצמון: זאת אומרת הרשות תנהל את זה אבל לא תפרסם?

יובל טלר: הכוונה היא לצורך פרסום.

אורית שרייבר: הכוונה היא פרסום, כן אפשר לדייק את זה.

איתי עצמון: לא, זה לא לדייק זה להוסיף הוראה.

אורית שרייבר: להוסיף.

איתי עצמון: איך אתם רוצים לפרסם?

איתי עצמון: כלומר באתר של.

אורית שרייבר: באתר האינטרנט של הרשות.

איתי עצמון: אוקיי.

איתי עצמון: זו בעצם רשימה של נותני השירות.

איתי עצמון: בעצם איזה מידע יפורסם?

איתי עצמון: כל מה שמופיע פה?

איתי עצמון: אוש רק רשימה.

מאיר אמיר וסרמן: אנחנו צריכים לבדוק לגבי למשל פרטים של בעלי רישיון, כי לפעמים יש דברים שאי אפשר לפרסם.

מאיר אמיר וסרמן: נגיד לגבי יחידים, תעודות זהות וכולי.

מאיר אמיר וסרמן: אבל רציתי לומר שזה עונה גם להערה שהיתה קודם לדעתי גם לאיגוד הבנקים, גם מקורות המידע רוצים לדעת מי הם בעלי הרישיון וברגע שזה פומבי אפשר לדעת אם זה גוף מפוקח ואפשר לבטוח בו.

איתי עצמון: אז נכון לרגע זה הוועדה כן תקבל את זה, היא מסכימה להוסיף את הסעיף שעניינו פרסום המרשם באתר האינטרנט של הרשות ואתם צריכים לחזור אלינו לגבי סייגים לפרסום, מבחינת פרטים מסוימים שאתם תבקשו לא לפרסם.

מיכאל ביטון: ממשיכים.

עמיהוד שמלצר: 20.

עמיהוד שמלצר: חובת הודעה לרשות.

עמיהוד שמלצר: 20/א'.

עמיהוד שמלצר: בעל רישיון וכן בעל היתר שליטה בו יודיעו לרשות באופן מייד על המפורט להלן לפי העניין:

עמיהוד שמלצר: אם התקיים תנאי שבשלו רשאית הרשות לבטל רישיון או להתלותו או לבטל את היתר השליטה לפי העניין ולעניין בחינת מהימנות, כאמור בסעיפים 7/א'/4 או 11/א'/2, יודיעו לרשות על התקיימות נסיבה מן הנסיבות המנויות בסעיף 27/ג'/1-6 לחוק הייעוץ לגביהם או לגבי נושאי משרה בכירה בהם בארץ או בחו"ל.

עמיהוד שמלצר: 20/ב'.

עמיהוד שמלצר: נושא משרה בכירה בבעל הרישיון או בבעל היתר השליטה יודיע לבעל הרישיון או לבעל היתר השליטה, לפי העניין על התקיימות נסיבה מן הנסיבות המתקיימות בסעיף 27/ג' לחוק הייעוץ לגבי, כאמור בסעיף קטן א'/2 באופן מיידי.

עמיהוד שמלצר: הודעה לפי סעיף קטן זה תכלול את הפרטים הדרושים לבעל הרישיון או לבעל היתר השליטה לפי העניין, כדי למלא את חובתו לפי סעיף קטן א'.

עמיהוד שמלצר: כאן אנחנו מטילים חובה על בעל רישיון ובעל היתר שליטה לדווח לרשות אם יש נסיבה שבעקבותיה הרשות צריכה לבטל או להתלות רישיון.

עמיהוד שמלצר: אחד, אם חדל והתקיים תנאי מן התנאים לקבלת הרישיון שבגינם הם קיבלו את הרישיון או את היתר השליטה.

עמיהוד שמלצר: שתיים, אם התקיים תנאי שבגינו הרשות רשאית לבטל או להתלות את הרישיון, כאשר לעניין בחינת המהימנות, אנחנו מפנים פה לסעיף 27/ג', לאיזו פרקטיקה של חוקי הרשות לעניין שמדובר, מפרטים שם על נסיבות שבהן צריך בעל הרישיון או בעל היתר לעדכן את הרשות.

עמיהוד שמלצר: נסיבות כמו הרשאה בעבירה, הגשת כתב אישום, חקירה או בירור מנהלי, תשלום חבות כספית ונסיבות נוספות המפורטות בסעיף 27/ג'/1-6 לחוק הייעוץ.

איתי עצמון: באופן מיידי זה הכוונה ברגע שנודע להם על הדבר.

עמיהוד שמלצר: כן מיד.

עמיהוד שמלצר: ובסעיף קטן ב', על מנת שבעל הרישיון או בעל ההיתר יוכל לעדכן לגבי נושא משרה בכירה בו, אנחנו מטילים חובה על נושאי משרה בכירה באם התקיים אחד מאלה, להודיע להם על התקיימות של אחת הנסיבות שקבועות בסעיף 27/ג' לחוק הייעוץ.

מירב תורג'מן: סעיף א' מדבר על הודעה לרשות, על חובת ההודעה לרשות וב' מדבר על הודעה לבעל הרישיון.

מירב תורג'מן: אבל השאלה אם זה המקום.

אורית שרייבר: כדי שיוכל לעמוד בחובה שלו להודיע לרשות.

מירב תורג'מן: אז אולי נתאים לפחות את כותרת הסעיף.

אורית שרייבר: אפשר להתאים את הכותרת, אבל בעיקרון המטרה של סעיף קטן ב' הוא כדי לאפשר להם עמידה בחובה שלהם מכוח סעיף קטן א'.

אורית שרייבר: המטרה בהודעה שנושא משרה בכירה לבעל הרישיון או לנותן השירותים ולבעל היתר השליטה, זה כדי שהם יוכלו לעמוד בחובתם לדווח לרשות באופן מידי.

אורית שרייבר: אם נושא המשרה הבכירה לא ידווח, יכול להיות שזה לא יובא לידיעתם אף פעם.

אורית שרייבר: הם לא ידעו.

איתי עצמון: ולכן אגב, זה לא באופן מיידי.

איתי עצמון: אולי צריך להגיד "ללא דיחוי"?

איתי עצמון: כי יש כאן איזו שהיא העברת מידע.

עמיהוד שמלצר: אתה אומר שזה תלוי בידיעה שלו?

מירב תורג'מן: של ב' בוודאי.

איתי עצמון: זו חובה קצת קיצונית לכתוב "באופן מיידי".

איתי עצמון: אני יודע שזה קיים.

ו אורית שרייבר: וזה הנוסח הכי מקובל אצלינו בסעיפי חקיקה אחרים, אבל "ללא דיחוי" גם נשמע לי, נשמע בסדר גמור.

מיכאל ביטון: בואו נמשיך.

מירב תורג'מן: אז רגע גם בסעיף קטן א'?

עמיהוד שמלצר: כן, כן אין הבדל.

עמיהוד שמלצר: טוב אז בפרק ג' מדובר בהוראות שיחולו על נותן שירות מידע פיננסי, שזה או בעל רישיון או בעל אישור.

עמיהוד שמלצר: פרק ג'.

עמיהוד שמלצר: 21.

עמיהוד שמלצר: חובת אמון.

עמיהוד שמלצר: 21/א'.

עמיהוד שמלצר: נותן שירות יפעל לטובת לקוחותיו, באמונה ובשקידה.

עמיהוד שמלצר: לא יעדיף את ענייניו האישיים או ענייניו של אחר על פני טובת לקוחותיו ולא יעדיף את ענייניו של לקוח אחד על פני לקוח אחר.

עמיהוד שמלצר: נותן השירות נותן שירות מעין "ייעוצי" ללקוח שלו, הוא יכול לייעץ לו כן?

עמיהוד שמלצר: אחד מהשימושים שהוא נותן זה שהוא יכול לייעץ לו אם כדאי לו להעביר את חשבון הבנק שלו, מאיפה כדאי לו לקחת הלוואה וכאן אנחנו מטילים עליו חובת אמון,, בדומה לחובה שמוטלת על יועצים.

עמיהוד שמלצר: 21/ב'.

עמיהוד שמלצר: הוראות סעיף קטן א' לא יחולו לעניין שימוש עצמי במידע פיננסי בידי נותן השירות.

עמיהוד שמלצר: לעניין זה שירות עצמי פיננסי כל אחד מאלה:

עמיהוד שמלצר: שימוש במידע לשם הבטחת קיום תנאי עסקת אשראי עם הלקוח.

עמיהוד שמלצר: שימוש עצמי זה למעשה שימוש שנותן יצרן של מוצר פיננסי, לדוגמא: נותן אשראי מבקש את המידע של הלקוח ומציע לו הצעת אשראי.

עמיהוד שמלצר: במקרה הזה ללקוח אין ציפייה ואין לו הבנה שמדובר במישהו שהוא גורם נטרלי, אלא לשני הצדדים ברור שנותן האשראי גם הוא מבקש - - - רווחיו.

עמיהוד שמלצר: אז לכן אנחנו לא מטילים פה חובת אמון שלא נהוג להטילה במסגרת החוק, על בעלי רישיון פיננסי שהם לא יועצים, זה סעיף 21.

עמיהוד שמלצר: הדוגמאות שנתנו זה כאשר הוא מציע הצעת ערך, הוא מציע לו "בוא תתקשר אצלי לקחת הלוואה, אני נותן לך ריבית כזאתי וכזאתי" או במקרה שהוא מבקש את המידע בשביל לעקוב אחר מצב התנהלותו הפיננסית של הלקוח, שזה גם כן לטובת אותו מוצר שנותן השירות, שהוא למעשה גם בעל רישיון אחר של בנק או אשראי או דברים כאלה.

עמיהוד שמלצר: אני רוצה להדגיש פה לגבי בנק, שהסעיף הזה לא בא לגרוע מחובת אמון שנקבעה בפסיקה, בסדר?

לירולירון מאוטנר: אני יכולה רק להוסיף משהו?

לירולירון מאוטנר: אני עורכת הדין לירון מאוטנר ממשרד המשפטים.

לירולירון מאוטנר: אני רק רוצה להגיד שכמובן, זה לא גורע חובות כלליות כשיש חובות תום לב, חובות הגינות, חובות כלליות שיש בקיום של חוזה.

לירולירון מאוטנר: פשוט חובת אמון זו איזו שהיא חובה מוגברת שהיא נמצאת באיזה שהם יחסים, שהם יחסים מיוחדים ולא מצאנו לנכון לקבוע אותם כאן בשימושים המסוימים האלה של השימוש העצמי.

עמיהוד שמלצר: אלה יחסים מיוחדים שעיקרם ייעוץ.

מירב תורג'מן: אני תוהה איך יעשו שימוש במידע לשם מתן הצעה מטעם נותן השירות, הרי איך יש לו גישה למידע עוד לפני שבעצם הוא התקשר עם הלקוח לקבלת המידע?

מירב תורג'מן: באחד, אולי זה רק פרטים ולא מידע.

מירב תורג'מן: אולי עושים שימוש רק בפרטים ולא במידע, אבל איך יש לו גישה למידע אם הוא בעצם עוד לא התקשר עם הלקוח וזה רק לשם מתן הצעה?

יובל טלר: נותן שירות התקשר איתי בהסכם בשביל לתת לי הצעות ערך.

יובל טלר: ההתקשרות לא חייבת להיות לטובת הצעות ערך, לטובת מתן ההלוואה לצורך העניין.

מירב תורג'מן: אבל זה לא לצורך מתן השירות?

מירב תורג'מן: השירות של השוואת העלויות.

יובל טלר: אז השירות גם יכול להיות לצורך העניין, גוף שהוא נותן אשראי שיכול להציע לי שאני ארשם אצלו והוא, באמצעות זה שאני אתן לו גישה למידע שליף הוא ידע לתת לי הצעות ערך ספציפיות לגבי מוצרים שהוא עצמו מוכר.

מירב תורג'מן: אני פשוט חוששת שהוא ישתמש, או שהוא יכול לעשות שימוש במידע עוד לפני שניתנה הרשאה מהלקוח ולפי פסקה אחת.

עמיהוד שמלצר: לא זאת הכוונה ואנחנו גם מפנים פה לסעיף 25/א'/6, שזה אחד מהדוגמאות לשימושים שנותן השירות יכול לעשות, שאחד מהם זה באמת לטובת שימוש עצמי.

עמיהוד שמלצר: הוא יכול לבקש גישה למידע פיננסי מהלקוח, הוא מבקש מהלקוח שיתן לו הסכמה לגשת בשמו לבנק שלו, שיתן לא את המידע הפיננסי על מנת לראות כמה הלקוח משלם על מוצר מסויים והוא יראה גם מי הוא הלקוח ולפי זה הוא יתן לו הצעה להתקשרות איתו.

מירב תורג'מן: אז זו לא הצעה מטעם נותן השירות להתקשרות עם הלקוח, זה לצורך מכירת מוצר.

מירב תורג'מן: זו לא ההתקשרות.

עמיהוד שמלצר: לכן אנחנו נראה לי, זה הקישור שאנחנו עושים כאמור בסעיף 255/א'/6.

מירב תורג'מן: לא, אז צריך למחוק פה את המילה "התקשרות", כי הוא לא מתקשר איתו לצורך מתן ההלוואה, הוא בעצם נותן לו הצעות.

אורית שרייבר: מירב זאת הצעה להתקשרות, פשוט לא להתקשרות בעניין שירות מידע פיננסי , אלא התקשרות בעניין השירות הפיננסי שהוא מספק.

אורית שרייבר: שהוא לא שירות מידע פיננסי.

מירב תורג'מן: ".

מירב תורג'מן: .

מירב תורג'מן: לשם מתן הצעה מטעם נותן השירות.

מירב תורג'מן: ." לשירות השוואת עלויות?

יובל טלר: הוא לא בהכרח משווה עלויות.

יובל טלר: יכול להיות שהוא לוקח את המידע לצורך אחר.

מירב תורג'מן: אני לא יודעת, המונח התקשרות פה לא נראה לי.

מיכאל ביטון: מירב, הם מדברים על מצב שיש התקשרות ביניהם לא על שירות מידע פיננסי, למשל על שירותי אשראי או משהו אחר.

מיכאל ביטון: הוא אומר לו "עכשיו אני רוצה להציע לך משהו אחר, תראה לי את המידע הפיננסי שלך ואני אתן לך עוד הצעות".

מיכאל ביטון: יש ביניהם התקשרות אחרת.

רון כץ: כן מה?

רון כץ: למה המילה "התקשרות " מפריעה לך?

מירב תורג'מן: כי אני חוששת שהם יעשו שימוש במידע עוד לפני שהלקוח יתקשר עם נותן שירותי מידע פיננסי.

רון כץ: אז אפשר לחדד את זה.

מירב תורג'מן: זה מה שאני רוצה לחדד, במקום המונח "התקשרות" או להגיד "התקשרות לצורך".

רון כץ: בדיוק, "התקשרות לצורך".

עמיהוד שמלצר: אז אני חושב שזה עניין של נוסח.

עמיהוד שמלצר: אני מסכים שזה יכול להשתמע כאן אחרת, אנחנו ננסה לחשוב על איזה שהוא נוסח אחר.

מיכאל ביטון: אז תעבדו על זה ובהחלט הסכנה הזאת קיימת ותחדדו את הדבר הזה.

מיכאל ביטון: תעשו את זה אחר כך ביניכם.

עמיהוד שמלצר: אולי לשם מתן הצעה למוצר או שירות פיננסי למשל, משהו כזה.

מיכאל ביטון: תרשמו את זה כהערה.

מירב תורג'מן: ככלל, הערה כללית אם אפשר אדוני.

מירב תורג'מן: בעצם אני לא ראיתי שיש פה איזה שהוא תהליך מוסדר של בירור תלונות הציבור, בפני מי הלקוח יכול להגיש את התלונות שלו במקרה של הפרת חובות אמון.

חן פליישר: יש בחוק דווקא הסדרה של התחום הזה בהוראות מאסדר, זה נמצא בסעיף 36/א'/1 – טיפול בתלונות לקוחות ותיעודו.

מירב תורג'מן: לא, אבל השאלה היא.

איתי עצמון: הוא רשאי לקבוע.

חן פליישר: המאסדר קובע הוראות בנושא הזה, מאסדר נותן השירות.

מירב תורג'מן: איך הלקוח יודע לאיזה מאסדר להפנות את התלונה – זו השאלה, דווקא מהמקום של הלקוח.

חן פליישר: ההוראות ניתנות לנותן השירות, הלקוח לא מפנה את ההערות, הוא יכול.

חן פליישר: יש דבר כזה כמובן לפנות לרשות כדי להגיש תלונה על בעל רישיון.

חן פליישר: אבל הרשות נותנת הוראות כיצד בעל הרישיון צריך לאפשר תלונות של לקוחות כאלה ומה הוא אמור לעשות ואיך מטפלים בזה.

מירב תורג'מן: אז זה בדיוק העניין.

מירב תורג'מן: שוב, יש פה כל כך הרבה מאסדרים ויש גם את הרשות, אז השאלה היא איך הלקוח יודע למי הוא צריך לפנות?

אורית שרייבר: הוא יכול לעשות שימוש במרשם.

מאיאמיר וסרמן: יש את המרשם שדיברנו עליו קודם, שהוא אמור להעביר.

מירב תורג'מן: ושבו אולי אתם תפרסמו מי המאסדר?

מאיאמיר וסרמן: כן, כן.

מאיאמיר וסרמן: זה אחד הפרטים שצריך להופיע במרשם.

מאיאמיר וסרמן: לגבי מנגנון פניות ציבור, זה מנגנון שאצלנו לא מופיע במפורש בחוקים, אבל הוא כמובן קיים.

מירב תורג'מן: ".

מירב תורג'מן: .

מירב תורג'מן: זהות המאסדר.

מירב תורג'מן: ."? לפי זהות המאסדר?

מאיאמיר וסרמן: זה סמכות שהיא נלווית לסמכות הפיקוח גם לקבל תלונות ציבור ולטפל בהן.

עמיהוד שמלצר: 22.

עמיהוד שמלצר: חובת זהירות.

עמיהוד שמלצר: נותן שירות ינהג בזהירות וברמת מיומנות שנותן שירות סביר היה נוהג בהן מנסיבות דומות וינקוט את כל האמצעים הסבירים להבטחת ענייניהם של לקוחותיו.

עמיהוד שמלצר: עוד סעיף של הגנה צרכנית ביחס שבין נותן השירות לבין הלקוחות, שהוא צריך לנהוג ברמת זהירות כשהוא יוצר את היריבות הזאת ואת החובה שמוטלת על אותו נותן שירות.

איתי עצמון: באופן כללי שאבתם את ההוראות האלה מהחוקים הפיננסיים האחרים שיש בהם כאלה הגנות?

אורית שרייבר: חובות אמון וזהירות אלו חובות שמופיעות בחוק הייעץ, שהיה נראה לנו שמבחינת הדמיון במתן השירותים זה התחום שיכול להיות מאוד דומה למתן שירות פיננסי.

עמיהוד שמלצר: 23.

עמיהוד שמלצר: חובת סודיות.

עמיהוד שמלצר: נותן שירות ישמור בסוד כל מידע על אודות הלקוח, לרבות המסמכים שהועברו לרשותו ותוכנם וכל פרט אחר במתייחס לפעולות שלגביהן נתן שירות ללקוח.

עמיהוד שמלצר: על אף האמור, נותן שירות רשאי לגלות מידע לפי הוראות חוק זה לפי צו בית משפט או לפי דרישה שקיבל מכוח סמכות אחרת הנתונה לפי דין או אם ראה כי הדבר נדרש לצורכי הליך פלילי.

עמיהוד שמלצר: אחד מהדברים החשובים פה בחוק, זה להגן על הסודיות ועל הפרטיות ועל המידע שהלקוח גילה לנותן השירות.

עמיהוד שמלצר: אז אנחנו מטילים פה את חובת הסודיות הזאתי.

עמיהוד שמלצר: אמנם, בהמשך החוק יש סמכויות שאפשר להעביר את המידע בהסכמת לקוח אז אנחנו מציינים את זה וכמובן, אם יש צו מבית המשפט או אם יש הסמכה לרשות פיקוח או מסמכות אחרת לגלות את המידע, אז נותן השירות יהיה חייב לגלות את המידע.

איתי עצמון: כמו מה, מה זה דרישה שקיבל מכוח סמכות אחרת?

עמיהוד שמלצר: אם יש הוראות, לא יודע, משטרה – זה יכול לקרות ממה שביררנו.

עמיהוד שמלצר: זה יכול להיות עוד הרבה דברים.

מיכאל ביטון: שהיא נתונה לפי דין, יש כנראה בדין מי מוסמך לקבל מידע סודי מגופים אלו.

מירב תורג'מן: אז איך הוא יכול לראות שהדבר נדרש לצורך הליך פלילי?

מירב תורג'מן: איך הוא יכול לדעת?

מאיאמיר וסרמן: זהו, זו הערה נכונה.

מאיאמיר וסרמן: אני חושב שכאן היא.

מיכאל ביטון: לא זה "או אם".

מירב תורג'מן: כן, זה "או אם", אבל אני תוהה איך הוא יכול לראות שבעצם זה נדרש מכוח הליך פלילי?

מאיאמיר וסרמן: את צודקת.

מאיאמיר וסרמן: אז הלקוח אצלינו, מסעיפי חוק שעוסקים בסמכות של הרגולטור, אם הרגולטור ראה שיש משהו.

מירב תורג'מן: זה משהו אחר.

מאיאמיר וסרמן: אנחנו נבדוק איך לתקן את זה.

מיכאל ביטון: תתקנו את זה.

מיכאל ביטון: זה מספיק להגיד "..

מיכאל ביטון: נתונה לפי דין..".

מיכאל ביטון: אם למשטרה יש סמכות, אז היא תפנה.

מיכאל ביטון: אם יש לה סמכות אז היא יכולה.

איתי עצמון: למיטב ידיעתי, זה גם הנוסח המקובל בחובות סודיות.

איתי עצמון: זאת אומרת, זה או באמת אם זה לפי צו בית משפט או אם יש הוראה אחרת בדין שמחייבת למסור את המידע.

איתי עצמון: זה הנוסח שאנחנו מכירים.

מיכאל ביטון: אנחנו נקריא את סעיף 24 ונסיים להיום, כן.

עמיהוד שמלצר: 24.

עמיהוד שמלצר: איסור קבלת טובות הונאה.

עמיהוד שמלצר: נותן שירות לא יקבל טובות הונאה במישרין או בעקיפין בקשר עם מתן שירות מידע פיננסי.

עמיהוד שמלצר: הוראות סעיף זה לא יחולו לעניין: 1.

עמיהוד שמלצר: לעניין תמורה והחזר הוצאות המשולמים ישירות מאת הלקוח.

עמיהוד שמלצר: 2.

עמיהוד שמלצר: לעניין תמורה המתקבלת מאחר בקשר עם מתן השירות ללקוח, בהתאם להוראות שקבע מאסדר נותן השירות בהוראות מאסדר, כדי למנוע חשש לניגוד עניינים.

עמיהוד שמלצר: כאן מטרת הסעיף היא למנוע מצב של הטעיה של נותן השירות לטובת גורם כזה או אחר ולכן אנחנו קובעים שאסור לנותן השירות לקבל טובת הונאה, זאת אומרת – תמורה, בקשר לנותן השירות.

עמיהוד שמלצר: כאשר יש כאן החרגה: אם מדובר בתמורה והחזר הוצאות.

עמיהוד שמלצר: זאת אורמת, שכר או מחיר שהוא גובה מהלקוח, אז זה אפשרי כי אין פה חשש לניגוד עניינים ואם מדובר בתמורה שהיא מתקבל מאחר, לדוגמא ממישהו שהוא העביר את פרטי הלקוח לבקשת הלקוח לאותו הגוף, או גורם אחר שכמובן מותר להעביר אליו מידע לפי החוק, אז ניתן לקבל ממנו טובת הונאה ושכר, רק בהתאם להוראות שקבע המאסדר.

איתי עצמון: אנחנו קיבלנו הערות לגבי הסעיף הזה מגופים שונים.

מירב תורג'מן: בנושא התמורה.

מיכאל ביטון: אנחנו ניתן להם לשאת את ההערות, אייל דותן מאיגוד הבנקים, בבקשה.

אייל דותן: אז לגבי סעיף 23, לגבי חובת הסודיות, אז מה שהיינו מבקשים זה, חסר חריגים מקובלים לגבי חובת סודיות, כמו למשל אינטרס של נותן השירות.

אייל דותן: למשל, אם נותן השירות צריך להתגונן בהליך משפטי, לאו דווקא הליך פלילי או אם צריך להגיש תביעה כנגד לקוח, אז חריגים מקובלים לגבי חובת הסודיות שלא קיימים כאן.

אייל דותן: לגבי סעיף 24, רצינו לשאול למה נמחק העניין של חובת איסור התניית שירות בשירות.

אביגיל ונקרט: אני אתייחס שנייה לשאלה השנייה, התניית שירות בשירות.

אביגיל ונקרט: זו חובה שקיימת בהרבה הקשרים שבהם יש חשש שיש לגוף איזה שהוא כוח מול הלקוח.

אביגיל ונקרט: הוא יכול לדרוש ממנו דרישות שהן לא לטובת הלקוח, כי הוא רוצה למכור לו עוד מוצר.

אביגיל ונקרט: כאשר מדובר בנותן שירות מידע אין סיבה להניח שיהיה לו כוח כזה.

אביגיל ונקרט: יכול להיות שהוא יהיה לו מודל עסקי של למכור איזו שהיא חבילה וזה יכול להיות גוף נורא קטן, גוף פינטק.

אביגיל ונקרט: לכן להטיל איסור שזה כבר איסור שיותר מתאים לבעלי - - - על גוף קטן, לא חשבנו שיש איזו שהיא הצדקה לכך.

מיכאל ביטון: אנחנו נסיים עכשיו את הדיון והדיון הבא יחל בהערות על סעיפים 23-24 ומשם נמשיך בהקראה.

מיכאל ביטון: מחר יש לנו דיון, אז תודה רבה לכולם על הסבלנות.

מיכאל ביטון: אני נועל את הישיבה.