ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 17, 2021-10-26 10:00

יוליה מלינובסקי: בוקר טוב, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: קודם כל הסתייגויות של מפלגת הליכוד – מי מציג?

יוליה מלינובסקי: אין אף אחד.

יוליה מלינובסקי: אני דוחה את ההסתייגויות שלהם.

יוליה מלינובסקי: בוקר טוב לכולם.

יוליה מלינובסקי: הסתייגויות של מפלגת ליכוד – אף אחד לא פה – אני דומה הסתייגויות של מפלגת ליכוד.

יוליה מלינובסקי: אורי מקלב, תתחיל אתה את ההסתייגויות שלך.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות לכל הסתייגות ונתקדם.

אורי מקלב: מה הצפי?

אורי מקלב: מה סדרי הדיון?

יוליה מלינובסקי: תתחיל את ההסתייגויות.

יוליה מלינובסקי: אין סדרי דיון.

יוליה מלינובסקי: כרגע דחיתי את ההסתייגויות של הליכוד כי אף נציג ליכוד לא בחדר.

יוליה מלינובסקי: אתה בחדר.

יוליה מלינובסקי: הסתייגויות של מפלגת הליכוד ירדו מסדר-היום כי הם לא פה.

יוליה מלינובסקי: עכשיו אורי מקלב שהוא פה לפני הזמן אפילו מתחיל את הנמקתו.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, אורי.

יוליה מלינובסקי: מה שחשוב – כל הסתייגות זה שתי דקות, ואחר כך אנחנו – תראה איך אתה יכול ללכת לפי סדרות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו דחינו את כל ההסתייגויות של מפלגת ליכוד כי לא היית פה בזמן.

יוליה מלינובסקי: סיימנו את הטקס.

שלמה קרעי: מצחיק נורא.

שלמה קרעי: אני רוצה לספר לכם חברים, התקשרו אליי עכשיו מלשכת שר האוצר ליברמן ואיימו עליי שאם לא אגיע להסדר כאן בוועדה, יוציאו לי הסתייגות אחרת שקיבלו מוועדה אחרת.

שלמה קרעי: חצופים.

שלמה קרעי: שערורייה.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

שלמה קרעי: יושבים פה שלושה ימים ושלושה לילות וזה לא ייגמר.

יוליה מלינובסקי: הדיון התחיל ב-10:00.

שלמה קרעי: את לא תדרסי את הכנסת.

שלמה קרעי: את לא תתנהלי כמו בריונית.

יוליה מלינובסקי: אף אחד מהליכוד לא היה פה, ודחינו את כל ההסתייגויות שלך באישור של היועץ המשפטי של הוועדה.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה תתחיל את ההנמקה שלך.

יוליה מלינובסקי: אתה יכול לערער על ההחלטה שלי.

יוליה מלינובסקי: זו הזכות שלך.

יוליה מלינובסקי: להתראות.

שלמה קרעי: אדוני היועץ המשפטי, אתם לא תדרסו כאן את הכנסת.

שלמה קרעי: אתה לא יכול לאפשר דבר כזה על איחור של חמש דקות.

שלמה קרעי: לא יקום ולא יהיה כדבר הזה.

שלמה קרעי: גם לא חמש דקות.

שלמה קרעי: דקה אחת.

יוליה מלינובסקי: 00 התחלנו דיון.

שלמה קרעי: אין דבר כזה.

שלמה קרעי: לא יהיה פה דיון.

שלמה קרעי: אדוני היועץ המשפטי, תומר, אתה לא יכול לאפשר דבר כזה.

שלמה קרעי: השתגעתם לגמרי בייעוץ המשפטי?

שלמה קרעי: נפלתם על השכל?

שלמה קרעי: היא אמרה שזה באישור שלו.

שלמה קרעי: בבקשה, אני רוצה לשמוע.

תומר רוזנר: יושבת-ראש הוועדה פתחה את הדיון ופנתה להתחיל בהסתייגויות.

תומר רוזנר: היא ביקשה את נציגי הליכוד להציג.

תומר רוזנר: לא היה אף חבר ליכוד שיציג.

שלמה קרעי: אין דבר כזה בעולם.

שלמה קרעי: אתה יודע שעכשיו שגית תבוא לפה ותיתן לכם בראש.

שלמה קרעי: למה אתם מתנהלים בבריונות כזאת?

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת קרעי, אתה מוזמן להתלונן לכל ערכאה שאתה רוצה.

יוליה מלינובסקי: זו החלטתי ואנחנו ממשיכים.

שלמה קרעי: החלטתך לא מקובלת.

שלמה קרעי: אתם לא תתנהלו בבריונות ודיון לא יתקיים כאן, וחוץ מזה שש"ס וג' גם הצטרפו להסתייגויות שלנו.

יעקב מרגי: היה בסדר-היום?

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: אה, כן?

יוליה מלינובסקי: אני לא אתן לעשות מהדיון הזה קרקס.

יוליה מלינובסקי: ערוץ 13 אתמול פרסם הקלטות שכל המטרה שלך זה להטריל, ואני לא מתכוונת לתת לזה יד.

יוליה מלינובסקי: ב-10:00 התחלנו דיון.

יוליה מלינובסקי: אם יש לך בעיות, אתה מוזמן להתקשר לכל מי שאתה רוצה ולהגיש את התלונות שלך.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מתחילים את ההנמקה.

שלמה קרעי: אתם לא תתנהגו בבריונות.

שלמה קרעי: אתם לא תאיימו עלינו מלשכת שר האוצר שאם לא נגיע להסכמה, תעשו שינויים אחרים בחוק.

שלמה קרעי: תתביישו לך.

שלמה קרעי: הפכתם לדיקטטורה.

שלמה קרעי: תומר, תתבייש לך שאתה יושב כאן ושותק ומאפשר לה לעשות את התרגיל המלוכלך הזה.

שלמה קרעי: זה לא תרגיל אפילו.

שלמה קרעי: זה בושה וחרפה, במיוחד שג' וש"ס הצטרפו גם להסתייגויות שלנו.

יוליה מלינובסקי: אבל הם לא ביקשו לנמק את ההסתייגויות שלך.

שלמה קרעי: את לא שאלת אותם, גברתי יושבת-הראש.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

שלמה קרעי: לא יהיה כאן דיון.

שלמה קרעי: תומר, אתה לא יכול לאפשר דבר כזה.

שלמה קרעי: היו כאן ש"ס וג' שהצטרפו להסתייגויות.

שלמה קרעי: הודענו בבוקר שהם מצטרפים להסתייגויות.

תומר רוזנר: לא ראיתי.

יוליה מלינובסקי: בבוקר זה לא רלוונטי כי אפשר להצטרף להגשת הסתייגויות עד שתיים.

שלמה קרעי: לא משנה.

שלמה קרעי: אפשר להצטרף כל הזמן להסתייגויות.

יעקב מרגי: את יכולה לגלות נדיבות.

יוליה מלינובסקי: סיימתי נדיבות אתמול בלילה.

שלמה קרעי: אל תגלי נדיבות.

שלמה קרעי: תמשיכו להתנהל כמו בריונים.

שלמה קרעי: תמשיכו לחשוב שהמדינה שייכת לסבתא שלכם.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

שלמה קרעי: הייעוץ המשפטי הפך להיות עובד אצלכם.

יוליה מלינובסקי: אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

שלמה קרעי: אני מאוד מקווה שהיועצת המשפטית של הכנסת- -

יוליה מלינובסקי: פעם שנייה.

שלמה קרעי: - -לא תיתן לך לעשות את זה.

יוליה מלינובסקי: פעם שלישית.

יוליה מלינובסקי: נא לצאת מהחדר בבקשה.

שלמה קרעי: תקראי לסדר עד מחר.

שלמה קרעי: אתם לא תהיו בריונים.

שלמה קרעי: אתם לא תאיימו.

שלמה קרעי: חצי מאזרחי ישראל אתם דורסים אותם.

שלמה קרעי: אני לא רוצה לצאת מהחדר.

שלמה קרעי: לא יהיה כאן דיון ואת לא תרמסי חצי מאזרחי ישראל.

שלמה קרעי: תתביישו שלכם.

יוליה מלינובסקי: המטרה שלך זה לא דיון.

יוליה מלינובסקי: המטרה שלך זה להטריל.

יוליה מלינובסקי: אין שום דבר בהסתייגויות שלך.

יוליה מלינובסקי: הכול זה הטרלה אחת גדולה לשם הטרלה ואתה פוגע בדיון נורמלי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לך.

יוליה מלינובסקי: חזרנו לשקט נורמלי.

יוליה מלינובסקי: שלום, חבר הכנסת מעוז.

יוליה מלינובסקי: שלום לכולכם.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אני מצטערת.

יוליה מלינובסקי: כנראה שגם היום בסוף היום אאבד את הקול, אבל אני מבקשת ממך להתחיל את הנמקת ההסתייגויות שלך.

יוליה מלינובסקי: תתחיל מהדברים החשובים שלך.

יוליה מלינובסקי: ביקשת שאסביר, אז שתי דקות על כל הסתייגות, הנמקת הדברים המהותיים שלך.

יוליה מלינובסקי: מה שאתה רוצה להתייחס באופן פרטני, ואחר כך נתקדם לקבוצות.

יוליה מלינובסקי: תודה.

יוליה מלינובסקי: קודם כל מה שחשוב לך.

יוליה מלינובסקי: אלא אם כן אתה בוחר אופציה אחרת, חבר הכנסת מקלב, שאתה מדבר 20 דקות ברצף ואחר כך אנחנו מצביעים.

יוליה מלינובסקי: אני מכבדת אתכם.

יעקב מרגי: אפשר לשאול מה סוכם, סדרי הדיון?

יוליה מלינובסקי: לא סוכם דבר.

יוליה מלינובסקי: אני זורמת עם חברי הכנסת.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת מרגי, אני מכבדת אתכם.

יוליה מלינובסקי: ישבתם איתי פה שעות על גבי שעות.

יוליה מלינובסקי: פיתחנו – למרות שלא מסכימים - יחסים טובים ואף אחד פה לא אתה ולא אבי ולא אורי לא באו במטרה להטריל חוץ מחבר הכנסת קרעי, מה שפורסם אתמול בערוץ 13.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נתנהל בצורה מוסכמת פה על כולם.

יוליה מלינובסקי: מי שרוצה לקחת 20 דקות ולעשות הנמקה על כל ההסתייגויות שלו ביחד, אסכים.

יוליה מלינובסקי: מי שרוצה ללכת אחד-אחד – שתי דקות.

יוליה מלינובסקי: או שאפשר לעשות דיון משולב, שחלק מההסתייגויות יהיו בהנמקה פרטנית ואז נלך לקבוצות.

יוליה מלינובסקי: אני סומכת עליכם.

יוליה מלינובסקי: בילינו פה ביחד 42 שעות אז גם עכשיו אני מאמינה שנגיע לעמק השווה.

יוליה מלינובסקי: יש להבין – הים אנחנו חייבים לסיים את זה.

יוליה מלינובסקי: אם לא נסיים את זה היום בשעות סבירות, נתכנס ב-1:30 אחרי תום המליאה כדי לסיים את הדיון הזה.

יוליה מלינובסקי: זו המציאות שלנו.

יוליה מלינובסקי: אם אתה רוצה יותר, כל הסתייגויות שלך ביחד – יש לך 132 הסתייגויות.

יוליה מלינובסקי: אם אתה רוצה לכל זה חצי שעה, לתת נאום, גם בסדר.

יעקב מרגי: לפי התקנון- - -

יוליה מלינובסקי: אין בתקנון, ואתה יודע את זה היטב כיו"ר ועדה נציג בכנסת.

יעקב מרגי: תמיד נתתי לאדם לנמק, אם הוא נימק עניינית.

יוליה מלינובסקי: אנחנו בכמות הסתייגויות רצינית.

יוליה מלינובסקי: בוא נתחיל.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת מקלב, בקשה.

אורי מקלב: אני רוצה להתייחס למה שהיה קודם.

אורי מקלב: אי-אפשר להתעלם מה – אני מכבד אותך אבל פתחת את הדיון בסערה בלי לומר שלום, כדי למנוע מחברי כנסת אחרים שהיו פה כדי להגיש ההסתייגויות.

אורי מקלב: זו לא דרך מקובל ואלמנטרית.

אורי מקלב: לא מדובר פה בכאלה שאיחרו ובאו מאוד-מאוד מאוחר.

אורי מקלב: מה שאת רגילה לעשות בכל פתיחת דיון, ושכל יושב-ראש עושה דיון.

אורי מקלב: גם אני פונה ליועץ המשפטי, אתה לא יכול לתת יד לעשות מחטף.

אורי מקלב: זה היה מחטף פשוט כמשמעו.

אורי מקלב: אם רוצים לתת דוגמה למחטף אפשר להביא את הפתיחה של היום – נציג ליכוד נמצא פה?

אורי מקלב: לא נמצא פה?

אורי מקלב: אני מוריד את הסתייגויות.

אורי מקלב: צריך לכבד את הבית הזה.

יוליה מלינובסקי: הבנו אותך.

יוליה מלינובסקי: שמענו אותך.

יוליה מלינובסקי: הכול בסדר.

יעקב מרגי: גם לא הייתי רוצה שיעשו לי את זה.

יוליה מלינובסקי: היו תקדימים בוועדת כלכלה, כל ההסתייגויות התנהלו בדיוק באותה צורה.

יוליה מלינובסקי: לא חידשתי פה דבר.

יוליה מלינובסקי: זה נהוג ובסדר.

יעקב מרגי: שיהיה מובן – לא בתקופתי.

יעקב מרגי: בדור הפלגה.

יוליה מלינובסקי: כל הסתייגות שתי דקות, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אתה רוצה הצבעה אחרי כל הסתייגות או לנמק ואז הצבעה על כל ההסתייגויות יחד?

אורי מקלב: הסיכום הוא שאחרי כל הסתייגות הצבעה.

אורי מקלב: אני רוצה לתאם עם חבריי באופוזיציה – אנחנו מגישים את ההסתייגויות ומצביעים על הכול יחד?

אני חושב שעדיף לדבר על ההסתייגויות.

יעקב מרגי: ברשותך, הצעה לסדר.

יעקב מרגי: הייתי מציע לך, היושבת-ראש – זה דיון רציני.

יעקב מרגי: הושקעו בו הרבה שעות דיון, ויש הרבה הסתייגויות.

יעקב מרגי: חלקן הגדול מהותיות ויש חלק גדול לא מהותי.

יעקב מרגי: זה חלק מהכלים הפרלמנטריים.

יעקב מרגי: אני לא בז לזה.

יעקב מרגי: עשו לי את זה ועשיתי וכיבדתי.

יעקב מרגי: אם יש לך מנדט לבוא משא ומתן עם חברי הכנסת על סדרי הדיון – מה אפשר, מה לא, למה יש הסתייגויות לא מהותיות, כפי שעשו ראשי ועדות אחרות - קחו את יו"ר ועדת הכספים מסיעתך.

יעקב מרגי: ראה שהעסק יכול להיתקע, נכנס להתייעצות כמה דקות בחדר, ראה מה כואב לחברי הכנסת, הגיע איתם להבנות - זה התקדם.

יוליה מלינובסקי: בסדר גמור.

יעקב מרגי: אם יש לך מנדט לבוא לקראת.

יוליה מלינובסקי: יש לי מנדט.

יוליה מלינובסקי: אני סומכת על חברי הכנסת מקלב, מעוז ויעקב אשר.

יוליה מלינובסקי: אני ממליצה - נעשה הפסקה חמש דקות כדי להבין את הסיטואציה כי לאף אחד אין פה רצון להטריל אלא להתקדם ולהיות ענייניים ורציניים.

יוליה מלינובסקי: נכון, חבר הכנסת אמסלם?

דוד אמסלם: את הורדת את הסתייגויות של הליכוד?

יוליה מלינובסקי: כן, כי ב-10 בבוקר אף אחד לא היה פה.

יוליה מלינובסקי: אני עושה הפסקה חמש דקות.

יעקב מרגי: תגידי את זה 200 פעם – זה לא אומר שזה הנוהג בכנסת.

יעקב מרגי: היו דברים מעולם.

דוד אמסלם: רק שנייה.

יוליה מלינובסקי: אתה לא תקבע לי פה.

יוליה מלינובסקי: לא רק שנייה.

יוליה מלינובסקי: אתה תתנהג כמו ילד טוב ותבקש זכות דיבור.

יוליה מלינובסקי: הבנת אותי?

יוליה מלינובסקי: שיהיה לך ברור.

יוליה מלינובסקי: ביקשתי הפסקה חמש דקות.

יוליה מלינובסקי: אני מחדשת את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, הנמקה של חבר הכנסת אויר מקלב.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות לכל הסתייגות.

יוליה מלינובסקי: הנמקה – הצבעה.

אורי מקלב: אני מציע שתי הסתייגויות.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: שתי הסתייגויות זה שלוש דקות.

יואב קיש: הליכוד הצטרף לכל ההסתייגויות.

יוליה מלינובסקי: זה רלוונטי לזמן דיבור במליאה.

יוליה מלינובסקי: לא לפה.

דוד אמסלם: אפשר תשובה תומר, לגבי הבריונות של היושבת-ראש?

תומר רוזנר: אנחנו מציעים ליושבת-ראש להחזיר את ההסתייגויות לסדר-יום.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כרגע דנים על ההסתייגויות של חבר הכנסת אורי מקלב.

יואב קיש: אבל הוא לא לבד.

יואב קיש: רק אחד מנמק.

יואב קיש: אורי צריך לאפשר לכם.

יואב קיש: אורי, בבקשה.

יואב קיש: יש לך זכות דיבור.

יואב קיש: יש לך הסתייגויות.

אורי מקלב: יש לי בקשה חברית, לתת לליכוד במקרה הזה להציג את ההסתייגויות הראשונה.

יוליה מלינובסקי: כל הסתייגות – שתי דקות - הצבעה.

יוליה מלינובסקי: אם אתה רוצה לנמק שתי הסתייגויות ביחד זה שלוש דקות.

יוליה מלינובסקי: ההחלטה היא שלך.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות ראשונה, בבקשה.

אורי מקלב: אני נותן לך לנמק.

יוליה מלינובסקי: תודה.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות בבקשה.

יוליה מלינובסקי: 10:38.

יואב קיש: אני על כל שנייה אריב פה כי את מתנהגת בבריונות.

יואב קיש: לא ראיתי דבר כזה בכנסת ישראל.

יואב קיש: תראו איזה חוצפה – הליכוד דקה איחור - לא עושים פה דיון על דמוקרטי.

יואב קיש: פוסלים אותנו על ההסתייגויות שלנו.

יואב קיש: איפה את נמצאת?

יואב קיש: תגידי לי, את שפויה?

יואב קיש: מה את עושה פה?

יואב קיש: זה לא ייאמן.

יואב קיש: לא מתייחסים ככה לכנסת הזאת.

יואב קיש: לא מתייחסים ככה לכנסת ישראל.

יואב קיש: הגיעו דקה אחרי.

יואב קיש: יש הסתייגויות.

יואב קיש: את מנצלת כוח שלך כיושבת-ראש ועדה, רומסת את הייעוץ המשפטי של הוועדה שלך כי קשה לך קצת בכנסת.

יואב קיש: מה קרה?

יואב קיש: אנחנו בדמוקרטיה או בדיקטטורה?

יואב קיש: אני לא מבין את ההתנהלות הזאת.

יואב קיש: זה התחיל מאתמול בערב.

יואב קיש: קובעת ב-08:00 כשאת יודעת שהייעוץ המשפטי אומר לך שצריך שמונה שעות מסיום המליאה.

יואב קיש: לא מעניין אותי הייעוץ המשפטי.

יואב קיש: עושים מה שרוצים, סופרים לנו שניות, לא נותנים לנו להביא לידי ביטוי את הדמוקרטיה הישראלית.

יואב קיש: איפה את נמצאת?

יואב קיש: אין חל בושה?

יואב קיש: כך מתנהלים בסיעת ישראל ביתנו?

יואב קיש: את במדינת ישראל, בכנסת ישראל.

יואב קיש: אל תבזי את המוסד הזה.

יואב קיש: לא ייאמן שאני מוצא עצמי פה מתחנן על הזמן להציג הסתייגויות.

יואב קיש: שכחנו מה זה דמוקרטיה.

דוד אמסלם: אני רוצה להוסיף.

יוליה מלינובסקי: זה על אותו חשבון זמן.

דוד אמסלם: נתנו לך הרבה כבוד כשהיית אצלנו, גם כשהיית באופוזיציה.

דוד אמסלם: את מבזה את הכנסת.

דוד אמסלם: גם אם אין לך ביטחון לנהל ישיבה, לא מתנהלים בברוטליות ובאגרסיביות.

יוליה מלינובסקי: מצחיק לשמוע ממך.

יואב קיש: דודי, תן לי לסיים.

יואב קיש: דבר איתה אחר כך.

יואב קיש: חברת הכנסת מלינובסקי, את מתנהגת בצורה לא דמוקרטית.

יואב קיש: לא יכול להיות שכל השותפים שלך פה בקואליציה מאפשרים את זה, שהייעוץ המשפטי מתנגד למה שאת עושה.

יואב קיש: אני מבקש ממך לחזור בך מההתנגדות הדורסנית שלך שרומסת את הבית הזה.

יואב קיש: זה תקדימים מסוכנים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות הסתיימו.

יואב קיש: אנחנו מבקשים חמש דקות התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: חמש דקות.

יוליה מלינובסקי: 10:44 עד 10:49.

יוליה מלינובסקי: חזרנו מהתייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: אני מעלה להצבעה הסתייגות של חבר הכנסת אורי מקלב.

יוליה מלינובסקי: מי בעד ההסתייגות?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: נפלה.

דוד אמסלם: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: יהיו בסוף דיון.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות הבאה.

יוליה מלינובסקי: אורי מקלב, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: מ-1 עד 4 זה סדרה.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות בבקשה.

דוד אמסלם: אני מבקש זכות דיבור בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אין זכות דיבור בהסתייגויות.

דוד אמסלם: אדוני היועץ המשפטי, אין זכות דיבור?

תומר רוזנר: לבד מי שמציג את ההסתייגויות.

דוד אמסלם: מקבל.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, שתי דקות.

אורי מקלב: אני חושב שמה שקרה בחצי השעה האחרונה משקף את כל מה שקרה בתוך כל הדיון בחוק הזה.

אורי מקלב: התחלנו את החוק הזה בצורה של לדלג על סדרי דיון, לדלג על שקיפות, לקצר זמנים.

אורי מקלב: היינו צריכים להילחם כדי להביא את גופי הכשרות הקיימים היום כדי שיאירו כאן את עינינו.

אורי מקלב: הדברים היו כאילו מראש כבר קביעת שעות, קביעת זמנים לוועדה.

אורי מקלב: צריכים להתכנס לזמן הזה - מה שתצליחו – תצליחו, ומה שלא תצליחו – לא תצליחו.

אורי מקלב: גילינו חקיקה חפוזה, מלאת חורים, שטחית מאוד, לא משקפת את המציאות.

אורי מקלב: לא מציאותית.

אורי מקלב: זה מה שמצאנו.

אורי מקלב: כפי שאמר שאול המלך, שהוא חיפש אתונות ומצא מלוכה, שאול המלך מצא מלוכה.

אורי מקלב: המקרה שלנו בדיוק הפוך – חיפשתם מלוכה, לעשות חוק כשרות, ומצאתם אתונות.

אורי מקלב: שהחוק הזה אינו ישים, שלא ייתן כשרות בכל פרמטר.

אורי מקלב: כל מה שהצבתם כיעד - הכול פוררנו, הכול התפוגג לעיני כל ישראל.

אורי מקלב: כל מי שהקשיב לדיון ראה איך כל הנתונים שאמרתם, כל הנחות העבודה שהצגתם פה כולן אחד לאחד, ואמשיך בהמשך דבריי איך כל נושא בתוך הנושאים שלכם התברר לא כפי המציאות.

אורי מקלב: גם לא יהיה וכו'.

אורי מקלב: גם גילינו פה – ניסיתם בתוך מהלך הדיון כדי להצדיק את המהלך שלכם בחקיקה הזו שהיא פרסונלית - ראינו איך השינויים שהגיעו לוועדה הגיעו כדי שוב לאפשר חקיקה פרסונלית, להתאים את החקיקה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת מקלב.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות זה שתי דקות.

יוליה מלינובסקי: הצבעה בבקשה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורי?

דוד אמסלם: התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: אחרי ההצבעה.

תומר רוזנר: ההתייעצות הסיעתית שתקיימו עכשיו תתייחס לכל סעיף 1 ולכל שינוי בסעיף ההגדרות.

שלמה קרעי: לא מקובל.

תומר רוזנר: אבל זו ההחלטה.

תומר רוזנר: אני מפנה אותך להנחיית היועצת המשפטית לכנסת – התייעצות משפטית לגבי נושא או סעיף.

תומר רוזנר: אם אתם רוצים, אתם יכולים להתייעץ על סעיף 1 כולו.

יוליה מלינובסקי: אתה בהתייעצות סיעתית על סעיף ההגדרות.

יוליה מלינובסקי: חמש דקות.

יוליה מלינובסקי: 10:49 – 10:54.

יוליה מלינובסקי: אני מחדשת את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אורי מקלב – הסתייגות מ-2 עד 4?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

דוד אמסלם: את רוצה להרביץ לנו?

דוד אמסלם: אני רק מקווה שמצלמים פה, לראות איך מתנהלים פה.

דוד אמסלם: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 2 בעד, 5 נגד.

יעקב מרגי: רביזיה.

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: היועץ המשפטי, בבקשה, הבהרה לגבי ההתייעצויות הסיעתיות.

תומר רוזנר: משהתבקשה התייעצות סיעתית מתאפשר לכל הסיעות לקיים אותה, לכן אין צורך בהתייעצות נפרדת.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יוליה מלינובסקי: אנחנו ממשיכים.

יוליה מלינובסקי: את לא מדברת לא בתור שלך.

יוליה מלינובסקי: מי שמדבר עכשיו זה אורי מקלב.

יוליה מלינובסקי: תבקשי זכות דיבור.

אורי מקלב: אדוני היועץ המשפטי, יש כאלה שמעוניינים בהתייעצות סיעתית בסעיף הזה ויש כאלה שמעוניינים בסעיף אחר.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגויות שמתייחסות לסעיף מסוים, אפשר לעשות התייעצות סיעתית רק פעם אחת.

אורי מקלב: ההתייעצות היא איך להצביע.

תומר רוזנר: ההתייעצות היא לפי נושא.

תומר רוזנר: אתה לא יכול לבקש לכל הצבעה.

יעקב מרגי: השקפת העולם של הליכוד היא לא שלי.

יוליה מלינובסקי: שכל אחד יתייעץ בנפרד.

יוליה מלינובסקי: התייעצות סיעתית לפי סעיף פעם אחת.

יוליה מלינובסקי: זה ההנחיות.

יוליה מלינובסקי: זה לא אני המצאתי.

יעקב מרגי: תומר, אנחנו דנים בכשרות.

יעקב מרגי: השקפת העולם שלי לא זהה לזו של הליכוד.

יעקב מרגי: את לא תביני בהשקפת עולם.

יעקב מרגי: חכי.

יעקב מרגי: אבי מעוז לא חושב כמוני, ויהדות התורה – יש לי מחלוקות איתם כמעט בכל נושא בכל יום.

יעקב מרגי: אז לכן אנחנו רוצים התייעצות סיעתית לבד.

תומר רוזנר: תתייעצו.

תומר רוזנר: אף אחד לא אמר לכם להתייעץ ביחד.

יוליה מלינובסקי: לא חייב לעשות בקבוצות.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מס' 5, אורי מקלב.

אורי מקלב: מי גנב לי את ההסתייגויות?

אורי מקלב: הגשתי 80 הסתייגויות.

אורי מקלב: מי חיבר לי את זה?

תומר רוזנר: מדובר בסדרת הסתייגויות שעוסקות באותו עניין.

תומר רוזנר: מדובר בסדרה - לכן אנחנו מצביעים עליהן יחד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הן לא אותן הסתייגויות במהות.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת מקלב, הסתייגות מס' 5, שתי דקות.

יוליה מלינובסקי: דודי אמסלם, אתה מדבר במקום אורי מקלב.

יוליה מלינובסקי: שני דקות.

דוד אמסלם: שתי.

דוד אמסלם: נדבר אותך כדי שנדבר עברית תקנית.

יוליה מלינובסקי: זה לא משנה את המציאות שאתה יושב פה ואני יושבת פה.

יעקב מרגי: השולחן עגול.

דוד אמסלם: אני יודע, גברת היושבת-ראש, שכשאנחנו הולכים את יושבת על הכיסא ואת ממשיכה להגיד: אני יושבת פה.

דוד אמסלם: אני יושבת פה.

דוד אמסלם: לא ייאמן.

דוד אמסלם: את אמרת אתמול בכנסת, שבליכוד מתנהגים כמו מכורים לסמים.

דוד אמסלם: אז אל"ף, רציתי לדעת איזה סוג סמים את מתכוונת – האם סמים קשים?

דוד אמסלם: קוקאין?

דוד אמסלם: האם זה כלול בחוק הקנאביס?

דוד אמסלם: האם בגלל זה העברתם את חוק הקנאביס?

דוד אמסלם: אני רוצה לדעת – כנראה שאת מבינה בתחום, וגם של השיקום.

מיכל מרים וולדיגר: אין שיקום בארץ.

דוד אמסלם: כשאת נכנסת אתמול למליאה, צרחת בעמידה, וכל זה על למה – על זה ששאלנו בשעה 24:00 בלילה, כשהבנו שהישיבה בשעה 10:0 בבוקר, מדוע ב-24:00 החלטת שזה יהיה ב-08:00.

דוד אמסלם: אמרתי: יש מצב שבשעה 02:00 בלילה תחליטי שבשעה 04:00 ואז תבואי לכאן לבד, תצביעי עם עצמך ותגידי: לא באתם בזמן.

דוד אמסלם: לכן אני רוצה ברשותך לקבל הבהרה, יוליה, מה הכוונה שלך גם בסמים הקשים וגם בזה שאנחנו מכורים.

דוד אמסלם: אגב, נהגנו בך בכבוד לאורך כל הדרך, ודאי עבדך הנאמן.

דוד אמסלם: אני ודאי.

דוד אמסלם: תמיד כיבדתי אותך.

דוד אמסלם: יש לי מחלוקות אצלכם.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: סיימנו הנמקה.

יוליה מלינובסקי: הסתיים הזמן.

שלמה קרעי: התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: אי-אפשר כי זה באותו סעיף.

שלמה קרעי: אבל אנחנו לא מסוגלים לדעת מה להצביע בלי התייעצות.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מס' 5?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 5 נמנעים – 1 ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 3, נגד – 5, 1 נמנע.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא התקבלה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגויות מס' 6.

תומר רוזנר: יש בה תיקון הפניה שהוא נכון.

תומר רוזנר: נקבל אותו.

תומר רוזנר: ההסתייגות היא נכונה.

אורלי לוי אבקסיס: יש הסתייגויות מהותיות אז צריך גם שיהיו התייעצויות מהותיות.

דוד אמסלם: ליברמן מאשר את זה?

דוד אמסלם: נבקש אישור מליברמן.

שלמה קרעי: אנחנו רוצים לשמוע מה התקבל.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, שתי דקות.

אורי מקלב: עוד לא התחלתי את דברי הפתיחה שלי בתוך ההסתייגויות, לפני ההסתייגויות בנימוקים להסביר את העיקרון על דברים כלליים שדיברנו.

אורי מקלב: דבר שמאוד מאפיין את קבלת ההסתייגות הזאת, שהיתה לאורך כל הדיונים, ומי שהשתתף ראה איך שהחקיקה הזאת היתה נבונה, איך שלא היתה עקבית ומקצועית.

אורי מקלב: היינו צריכים לתקן דברים מקצועיים.

אורי מקלב: זה אחד מהסעיפים שתיקנו והסתכלנו בחוק הזה.

אורי מקלב: חפרנו בו והתעמקנו בו, ולא עשינו את העבודה שלנו שטחית, עד שביושר יושבת-ראש הוועדה באה ואמרה: תודה רבה לכם, הארתם את עינינו.

אורי מקלב: אבל מה לעשות שבסוף כבו עיניכם ואתם בסוף נמנעים מלראות את האמת שגם בחלק הזה מההסתייגות הראשונה, שאנחנו לא רוצים לקרוא לזה ייעול מערכת הכשרות אלא הרס מערכת הכשרות בישראל על כך שאנשים שוחרי כשרות- - -

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אורי.

יוליה מלינובסקי: הזמן הסתיים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מקבלים את ההסתייגות שלך.

יוליה מלינובסקי: אני מודה לכל חברי הכנסת שהשתתפו בדיונים.

יוליה מלינובסקי: אתם באמת תרמתם רבות.

יוליה מלינובסקי: ישבנו פה יחד וביקשתי ממנהלת הוועדה לספור שעות.

יוליה מלינובסקי: בילינו פה ביחד 42 שעות.

דוד אמסלם: הצבעה.

יוליה מלינובסקי: אז אנחנו מצביעים על סעיף 6, מצביעים בעד, כי היא הסתייגות נכונה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 7 נגד – 1 נמנעים – אין ההסתייגות נתקבלה.

יעקב מרגי: מקלב, זה לא נושא חדש?

יוליה מלינובסקי: זה תיקון טכני.

יעקב מרגי: תומר, נושא חדש.

יעקב מרגי: ועדת כנסת.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לשמוע את היועץ המשפטי שאומר שזה תיקון טכני.

אורלי לוי אבקסיס: אין פה שום דבר מהותי?

אורלי לוי אבקסיס: האם יש פה נושא חדש?

יוליה מלינובסקי: זה טעות בסעיף.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם זה מהותי.

אורי מקלב: אנחנו טוענים נושא חדש.

יוליה מלינובסקי: דקה.

תומר רוזנר: כיון שההסתייגות היא שלכם, אתם לא יכולים לטעון על הסתייגות של עצמכם נושא חדש.

יוליה מלינובסקי: סעיף 7.

יוליה מלינובסקי: גם לפי הייעוץ המשפטי של הכנסת הבנתי שההסתייגות הזאת מאוד נכונה מבחינה וטכנית.

יעקב מרגי: רביזיה על 6.

יוליה מלינובסקי: סעיף 7.

תומר רוזנר: גם ההסתייגות הזאת היא נכונה.

אורלי לוי אבקסיס: מה הייתם עושים אם מקלב לא היה מציף?

אורלי לוי אבקסיס: מצחיק שהיועץ המשפטי אומר: טוב שהארתם את עינינו.

אורלי לוי אבקסיס: לא עברתם על החוק?

תומר רוזנר: אכן כן.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא היה מגיש את ההסתייגויות, היינו מקבלים חוק מעוות, עם טעויות?

יעקב מרגי: כן, ודאי.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת- - -

יוליה מלינובסקי: חברת הכנסת אורלי לוי, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה כי את מפריעה ליועץ המשפטי לדבר.

יוליה מלינובסקי: את לא תיכנס לדבריו, ואת תאפשרי לו לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יוליה מלינובסקי: פעם שנייה.

יוליה מלינובסקי: עוד שנייה את יוצאת מהאולם.

אורלי לוי אבקסיס: איפה את חושבת שאת נמצאת?

יוליה מלינובסקי: פעם שלישית.

יוליה מלינובסקי: להתראות.

יוליה מלינובסקי: אני לא מתביישת בשום דבר.

דוד אמסלם: אנחנו לא נסכים.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יוליה מלינובסקי: תודה רבה ולהתראות.

יוליה מלינובסקי: את לא תעשי קרקס מהוועדה.

יוליה מלינובסקי: את מפריעה ליועץ המשפטי.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

שלמה קרעי: תפסיקי לסתום פיות.

שלמה קרעי: תפסיקו לסתום פיות, יוליה.

שלמה קרעי: אתם לא תצנזרו אותנו.

שלמה קרעי: תיתנו לאורלי לוי לומר את מה שיש לה לומר.

דוד אמסלם: - - -

יוליה מלינובסקי: צאי מהאולם כי כל המטרה זה להטריל ולא להגיע לשום תוצאות.

שלמה קרעי: אורלי, בהצבעות תוכלי לחזור.

שלמה קרעי: אי-אפשר להוציא בהצבעות.

יוליה מלינובסקי: אם היא מצביעה מטעם סיעת הליכוד.

אורלי לוי אבקסיס: נחליט בהתייעצות סיעתית מי מאתנו יצביע.

יוליה מלינובסקי: אם קרעי פה, היא לא יכולה להצביע.

יוליה מלינובסקי: קרעי, אתה יכול להצביע.

יוליה מלינובסקי: אם אתה באולם, היא לא יכולה להצביע.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא בהצבעות עכשיו אז צאי בבקשה.

יוליה מלינובסקי: היועץ המשפטי, בבקשה.

תומר רוזנר: הסתייגות מס' 7 שבהשגחת משגיח מטעם גוף נותן הכשר או מטעם מועצה דתית מוסמכת.

תומר רוזנר: בהתייעצות הזו יש הבהרה נכונה.

תומר רוזנר: אנו ממליצים שהיא תתקבל.

יעקב מרגי: זה מה שאמרנו שבחקיקת בזק של חוק ההסדרים זו פגיעה בקודש הקודשים של החקיקה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מס' 7, חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: אני חושב שמה שאומר חבר הכנסת מרגי הוא נכון.

אורי מקלב: לכל אורך הדרך אמרנו: זאת לא חקיק לחוק ההסדרים, 40 שעות.

אורי מקלב: לא סופרים שעות בחקיקה כל כך מהותית.

יעקב מרגי: ואני לא בא בטענות למחלקה המשפטית.

יעקב מרגי: לחצו אותם.

אורי מקלב: אני לא מדבר בטענות אישיות אלא במבחן התוצאה.

אורי מקלב: אנחנו היום הולכים לחוקק חוק אחרי 30, 40, 50 שעות דיון.

אורי מקלב: לא יכולנו למצות, לא קיבלנו את התמונה המלאה, לא ראינו את ההסדר הכולל, לא ראינו מה זה מערכת כשרות.

אורי מקלב: מה ההשלכות לגבי עובדים.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על אלפי עובדים שהולכים להיות מפוטרים, להיזרק לרחוב.

אורי מקלב: גם ככה הם בקושי יכלו להתפרנס.

אורי מקלב: אלף שקל מפה, אלף שקל משם.

אורי מקלב: העיקר ניסו להשחיר את פניהם, ולומר, מהמיצג שרצו להציג לנו משגיחים – השגחה שהיתה עד עכשיו- - -

דוד אמסלם: הם חרדים?

דוד אמסלם: דתיים?

דוד אמסלם: במריצות.

אורי מקלב: הם אנשים.

אורי מקלב: עובדים קשה לפרנסתם.

אורי מקלב: מאלצים אותם להתפרנס ממקום למקום.

אורי מקלב: לא בכבוד, הם צריכים לרוץ אחרי הפרנסה שלהם.

אורי מקלב: לא כולם אבל יש בעלי עסקים שמנסים להונות את הציבור, להונות את המשגיח, את המפקח ועל המלחמה הזאת הם הביאו כאן אנשים שמשגיחים.

אורי מקלב: איזו עבודה קשה.

אורי מקלב: קוראים להם, אין להם לא יום ולא לילה.

אורי מקלב: צריכים לבטל חופשות כי הנה הגיעה הסחורה ולא הגיעה הסחורה.

אורי מקלב: בעימות הקשה שיש, בניגוד האינטרסים שיש שזה ניגוד האינטרסים המרכזי שאותו מנסים להחליש בחוק החדש - כל האפשרות שגורם ההרתעה- - -

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת מקלב.

שלמה קרעי: התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: אתה לא יכול לעשות על אותו סעיף.

שלמה קרעי: זה סעיף אחר – 2ב.

שלמה קרעי: תומר, איזה סעיף אתה מאחד לסעיף אחד?

תומר רוזנר: תיקונים לסעיף ההגדרות, סעיף 1 לחוק.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים בעד הסתייגות של חבר הכנסת מקלב, היא נכונה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 8 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 8 בעד.

יוליה מלינובסקי: אין נמנעים, אין נגד.

יוליה מלינובסקי: עבר.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מס' 8, חבר הכנסת אורי מקלב.

שלמה קרעי: תומר, תעדכן אותנו עד מתי ההגדרות.

תומר רוזנר: עד 10, כולל.

אורי מקלב: זה אחד הדברים שילוו אותי בנקיפות המצפון שיהיו לי על כך שלא עזרנו.

אורי מקלב: אני חושב שאולי כמה דברים ניסינו להציל, אבל אין ספק שההתנגדות שלנו נחרצת.

אורי מקלב: אני מכבד את המקום הזה ואת הוועדה ואת הייעוץ המשפטי שהיו צריכים להוציא חקיקה מסודרת.

אורי מקלב: היו דברים עשינו בכל אופן – ביארנו את הדברים באופן כזה שאיך שלא יהיה, גם כדי לפסול השגחה ולתת כוח, אם ירצו, יוכלו לעשות את זה.

אורי מקלב: אנחנו מדברים כאן על הצעת חוק שכל-כולה צריכה להיות מבוססת על פיקוח.

אורי מקלב: אנחנו לא יודעים כמה כוח אדם מוציאים – מוציאים היום את כל הכשרות החוצה לגופים פרטניים.

אורי מקלב: מישהו צריך לעשות את העבודה הזאת.

אורי מקלב: ההבטחות של האוצר, לקחת תקנים, לא תקנים – אנחנו הולכים לקחת חוק בלי שתהיה אפשרות לפקח ואפשרות לדעת האם מישהו מיישם את זה או לא, אם מישהו עומד בדברים החדשים.

אורי מקלב: ראינו כמו שראינו בהרבה דברים, כמו שבכל המאבק הזה, ואני חוזר – ניסו להביא דוגמאות קיצוניות שמראות התנהגות כזו או אחרת, אבל אף אחד לא הביא את המאבק של המשגיחים, האחריות הגדולה ומערכת האמון שהם צריכים מול מערכת שכל-כולה כלכלית.

אורי מקלב: גם היום אנחנו מעבירים את כל ההשגחה לנושא כלכלי גרידא.

אורי מקלב: לא יהיה שום גורם הרתעה.

אורי מקלב: הבסיס של הכשרות זה חלק האמון, בשונה מכל דבר אחד.

אורי מקלב: הבאתי את הדוגמה הנכונה לגבי הפרטה לגבי מכוני רישוי וטסטים למכוניות.

אורי מקלב: הבטיחו לי – למה אתה לא רוצה רפורמה בכשרות?

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת מקלב.

יוליה מלינובסקי: סיימנו.

יוליה מלינובסקי: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת מקלב, הסתייגות 8?

שלמה קרעי: אנחנו לא מקבלים את העמדה של הייעוץ המשפטי – יש לנו שני חברים בוועדה.

יוליה מלינובסקי: יש לכם חבר בוועדה אחד.

שלמה קרעי: מינינו חבר אחד.

שלמה קרעי: כמה תקנים יש לנו?

תומר רוזנר: יש לכם יותר אבל לא מינו אותו.

יוליה מלינובסקי: סך הכול יש 4 חברי אופוזיציה.

יוליה מלינובסקי: הליכוד לא יכול להיות שניים.

שלמה קרעי: כמה יש לנו במקור?

יוליה מלינובסקי: אחד במקור.

יוליה מלינובסקי: מי בעד ההסתייגות של אורי מקלב – 3.

יוליה מלינובסקי: מי נגד – 5.

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 3, נגד – 5, אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מס' 9, חבר הכנסת מקלב.

יוליה מלינובסקי: אתה על חשבון הזמן שלך.

אורי מקלב: אני לא מצליח להשלים משפט, אבל הבאתי את הדוגמה בנושא – בשונה, יכול לבוא משרד התחבורה שרואה רגולטור למכון רישוי אחרי רכב שעבר טסט, יכול לבדוק את הרכב.

אורי מקלב: אם הוא מוצא ליקויים – הוא פוסל את המכון.

אורי מקלב: יש לו גורם הרתעה.

אורי מקלב: מה האוצר שיוצא מכשרות – אף אחד לא יכול לבדוק אותו בתוך התהליך.

אורי מקלב: אם התהליך לא היה נכון, בסוף התהליך אין מה לבדוק אותו.

אורי מקלב: לכן השאלה של אמון ופיקוח, והיכולת הזאת היא דבר מהותי מאוד.

אורי מקלב: היום אנחנו יוצאים בחקיקה שלא נותנת מענה גם לרבנות בשום תקנים או בשום דבר שיש הבטחה או שאנחנו יודעים.

אורי מקלב: לא הגיע מסמך – הרבנות לא הביאה לפה מסמך.

אורי מקלב: מה אתם צריכים?

אורי מקלב: כמה כוח אדם אתם צריכים?

אורי מקלב: אנחנו מפריטים את כל ההשגחה, עד היום היה לנו כך וכך.

אורי מקלב: אפילו מסמך לא היה – כמה צריכים.

אורי מקלב: לא שאנחנו יודעים כמה נותנים.

אורי מקלב: זה ועוד דברים אחרים לא היו לנגד עינינו.

אורי מקלב: זה מצטרף לכל מה שאמרנו, שהחקיקה הזאת היתה חקיקה ללא בסיס.

אורי מקלב: שום בסיס, גם לא כלכלית.

אורי מקלב: איך הובכתם פה לעיני כל, שהצגתם מצגת, וחברי יעקב אשר חידד את זה וטענו מהרגע הראשון שדיברתם פה על 500 מיליון.

אורי מקלב: איפה 500 מיליון של חיסכון למערכת?

אורי מקלב: באוצר אמר פה – 16 מיליון.

אורי מקלב: מ-500 ירדתם ל-16 מיליון, שאנחנו עומדים מאחורי דברינו שהכשרות הזאת- - -

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת אורי מקלב.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מס' 9 של חבר הכנסת אורי מקלב?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 3 בעד, 5 נגד, אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: לא התקבל.

שלמה קרעי: רביזיה.

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: לא משנה.

יוליה מלינובסקי: זה אותה רביזיה.

יוליה מלינובסקי: מי אמר ראשון?

שלמה קרעי: אני.

שלמה קרעי: מה זה משנה?

שלמה קרעי: כולנו מצטרפים לרביזיה.

שלמה קרעי: אולי אני ארצה למשוך והוא לא.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות 10, חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: אחרי זה אתן לחבריי, אעשה סבב של אנשים שיעזרו לי בנושא.

אורי מקלב: אני לא מצליח לנמק את ההסתייגויות עצמן, אבל כיוון שעבדו על זה שעות – בהסתייגות הראשונה שאנו מדברים, אנחנו רוצים במקום ועדת- - - שיבוא צוהר.

אורי מקלב: כולנו יודעים למה כלה נכנסת לחופה ולמה החוק חוקק ומה עומד מאחורי זה.

אורי מקלב: עוד ייחקר בקשר הפסול והמושחת בין השר לשירותי הדת לבין גורם מקצועי שעומד והוא זה שאמור להרוויח מכל החוק הזה.

אורי מקלב: אינטרסים כלכליים.

אורי מקלב: אין פה שום אינטרסים אחרים.

אורי מקלב: זה גוף שכבר היום מתעסק בכשרות, ואמור להתעסק בכשרות, בין אם יהיה ועדת שלושה, בין אם הוא יהיה גוף כשרות.

אורי מקלב: הגוף הזה בקשר רציף עם מי שמחולל או שמביא את הצעת החוק הזאת.

אורי מקלב: זה דבר שפסול.

אורי מקלב: אני רוצה להביא דוגמה על אחת ההסתייגויות שלנו על חותמת.

אורי מקלב: דבר קטן.

אורי מקלב: יש גופים שמתעסקים עשרות שנים עוד לפני קום המדינה עם כשרות.

אורי מקלב: יש להם סמל מסחרי.

יעקב מרגי: תאר לך שהיינו מחוקקים חוק שלאוסם אסור להשתמש בסמל שלו.

יעקב מרגי: אבל על דתיים אפשר לדרוך.

אורי מקלב: במבה.

אורי מקלב: סמכות לשר להתערב בכל דבר, לשנות כל דבר.

אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על התערבויות, שהוא יכול לבוא למועצה ולהחליט אם הוא כן או לא יכול לתת.

אורי מקלב: אין שחיתות פוליטית גדולה מזו ששר לשירותי דת יכול להתערב וללתת לגופי כשרות.

אורי מקלב: הוא יחליט מי כן, מי לא מאלף סיבות.

אורי מקלב: סמכות כזו נותנים לשר?

אורי מקלב: איפה נשמע?

אורי מקלב: איפה יש דבר כזה שעומד מאחורי זה?

יעקב מרגי: אל תדאג.

יעקב מרגי: לא היה לא יהיה.

יעקב מרגי: גם מי שיושב פה סביב השולחן לא יזכה לשבת בזמן- - -

אורי מקלב: זאת המציאות.

אורי מקלב: הגדילו לעשות – וזה נציתן פרק שלם בתוך ההסתייגות - מה שהתגלה לנו פתאום ותוך כדי דיון בוועדה – מה התברר – שגם שר האוצר- - -

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת מקלב.

יוליה מלינובסקי: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת איר מקלב?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא התקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת את ההתייחסות של היועץ המשפטי.

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה.

יעקב מרגי: רביזיה.

שלמה קרעי: יש לנו פה שלושה ימים ושלושה לילות.

יוליה מלינובסקי: אורי, תמשיך בבקשה.

אורי מקלב: אני קצת אגוון.

אורי מקלב: חבר הכנסת יעקב אשר יציג את ההסתייגות הבאה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות 11, בבקשה.

דוד אמסלם: אני מבקש שתתייחס לכשרות- - -

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת דודי אמסלם, אתה לא תנהל פה את הדיון.

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

גברתי היושבת-ראש, אני מבקש לנמק שתי הסתייגויות בארבע דקות.

אנמק את 11.

דוד אמסלם: היא כתבה את השולחן ערוך של טיב טעם בשבת.

אני מבקש להציג שתי הסתייגויות בארבע דקות.

יוליה מלינובסקי: בשלוש דקות.

יוליה מלינובסקי: 11 ו-12.

יוליה מלינובסקי: יודע מה?

יוליה מלינובסקי: בסדר, 4 דקות.

מה זה?

פתחת שוק?

יוליה מלינובסקי: טוב, 4 דקות.

יוליה מלינובסקי: סעיפים 11 ו-12.

גברתי היושבת-ראש, אני מבקש מחבריי, מאחר שזו הפעם הראשונה – אחר כך תפריעו לי.

גברתי היושבת-ראש, תכניסי את זה לרזומה הפוליטי שלך ושל היושב-ראש של ישראל ביתנו.

אני רוצה להודות לכם בשם תנועת ש"ס שתחזור בשלב כזה או אחר למשרד הדתות.

הכנתם להם שלטון יחיד.

עשיתם את זה בשביל כהנא ובשביל חבר מרעיו שדורסים ביד גסה וברגל גסה את כל מה שהתחנכו עליו כשהיו צעירים ושהיתה להם מחלוקת אתנו, עם הציבור החרדי בדברים הללו.

אבל היום, גברתי היושבת-ראש, את יכולה לציין את זה בהיסטוריה.

מוסי, אנחנו יודעים איך הגלגל מסתובב.

החוק הזה נותן אפשרויות בלתי-מוגבלות עם מינויים בלתי-מנופים, שליטה מלאה על המערכת הזאת, וכל שר יוכל לקחת את זה לאן שהוא רוצה.

תזכרו את המילים האלה טוב-טוב.

מדבר אתכם מישהו עם זקן לבן.

ומה שאתם עשיתם זאת חקיקה של חזירים שרצים מהר כדי להספיק אולי לעשות משהו כל עוד שהגיבושון שלכם יצליח.

אתם עשיתם פה דבר שנגעתם בנקודה של קודש-הקודשים של ההלכה ושל הכשרות בלי להתייעץ עם הרבנים, מבלי להתייעץ עם מועצת הרבנות הראשית.

מבלי לשמוע.

הושיבו פה את מנכ"ל הרבנות הראשית שנמצא פה בעל כורחו בצורה כזו או אחרת, גם אם הוא יכחיש את זה.

הוא לא מייצג את עמדת הרבנים – הוא אמר את זה באחת הישיבות – לא עמדת הרבנים, לא עמדת פוסקי ההלכה ברבנות הראשית.

הרבנות הראשית, גברתי יושבת-ראש הוועדה, יודעת מתי היא הוקמה – עוד בימי המנדט הבריטי, ביום ט"ז באדר.

נכון, אבי מעוז?

אתה יודע את ההיסטוריה הזאת.

מאה שנה.

הבריטים הבינו שצריך מוסד ממלכתי דתי שיטפל בדת שבמדינה.

לא המשרד והשר הפוליטרוק אלא המוסד עצמו.

מוסי רז: זה היה- - -

לא להפריע לי.

ועכשיו מה אתם עושים ומה שעושה השר כהנא שמנסה להתכסות מאחורי כיפה כזו או אחרת זה הרס הרבנות הראשית.

ואני אמרתי את זה כמה פעמים ואמרו את זה גם חבריי – יש הרבה מאוד – ויודעים את זה יועצים משפטיים ויודעים את זה חברי ועדה, ואני הייתי יושב-ראש ועדת חוקה, כמה עוולות יש בבתי משפט, בגופים ציבוריים כמו בתי משפט.

כמה בעיות של המתנה לפסקי דין שנים על גבי שנים.

מישהו אמר: בוא נחריב את בתי המשפט וניקח שלושה עורכי דין, נקרא להם להלן, ועדת השופטים, והם יחליטו מי יישב בבית סוהר ומי לא? זאת בושה, צורת החקיקה.

לא שמעתם.

משרד האוצר הביא פה נייר שילד בלי ליבה היה מביא נייר יותר מקצועי ממנו.

את אומרת לחברים שלך בשכונה או החברים שלכם שהולך לרדת יוקר המחיה.

לא נכון.

שקר.

לא הופץ פה דוח כזה.

תודה לך על זכות הדיבור, גברתי היושבת-ראש.

תירגעי, הכול בסדר.

בלי לחץ.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים.

שלמה קרעי: התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: התייעצות סיעתית.

דוד אמסלם: יעקב, אמרת שחזיר, אבל חזיר הוא כשר – כי אתה מבין מי מנהל את הדיון?

יוליה מלינובסקי: היועץ המשפטי רוצה להסביר.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יוליה מלינובסקי: תני ליועץ המשפטי לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: אני מנסה לקבל את ההתייחסות של היועץ המשפטי.

יוליה מלינובסקי: דקה, אורלי.

יוליה מלינובסקי: הוא מדבר עכשיו.

יוליה מלינובסקי: היתה הנמקה.

יוליה מלינובסקי: ביקשתם התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: היועץ המשפטי מבקש להתייחס.

שלמה קרעי: זה התייעצות רק לסעיף 11.

אורלי לוי אבקסיס: אבל לפני שיתחיל להיספר הזמן של ההתייעצות הסיעתית.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לפנות ליועץ המשפטי לוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אמרת שפעם אחת יכולה להיות בקשה לדיון סיעתי בנוגע לסעיף.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לערער על זה ביחס לתקנון ואני מפנה את כולם – לסעיף 114א, התייעצות סיעתית.

אורלי לוי אבקסיס: בתום דיון בנושא מסוים – לא כתוב סעיף – בוועדה ולפני ההצבעה עליו.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר כל הסתייגות יכולה להיחשב כנושא מסוים – רשאי חבר הוועדה לבקש את דחיית ההצבעה לצורך התייעצות סיעתית, ומשעשה כן יפסיק יושב-הראש את הדיון בנושא, וידחה את ההצבעה למועד שיקבע, ובלבד שהדחייה לא תפחת מחמש דקות.

אורלי לוי אבקסיס: אלא אם כן הבקשה היתה לדחייה קצרה יותר – דחיית ההצבעה בנושא כאמור תהיה פעם אחת בלבד בנושא.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני רוצה לבקש ממך, למה לא נתת את הפרשנות- - -

יוליה מלינובסקי: הבנו.

יוליה מלינובסקי: תני לו לענות.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה פרשנות של התקנון שעליה אני חולקת.

אורלי לוי אבקסיס: נושא איננו סעיף.

יוליה מלינובסקי: תני לו לענות.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לטעון טענה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו שומעים את הטענה שלך והבנו אותה.

יוליה מלינובסקי: תני לו בבקשה לענות.

תומר רוזנר: לאחר התייעצות של כל היועצים המשפטיים של הוועדות בכנסת נקבעה הנחיה של היועצת המשפטית- - -

אורלי לוי אבקסיס: יש את זה בכתב אדוני?

תומר רוזנר: בהחלט, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לקבל את זה בכתב כי אני מבקשת לערער על הקביעה הפרשנית.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת ממך – תשמעי את התשובה.

יוליה מלינובסקי: זה לא דיון.

יוליה מלינובסקי: עלתה שאלה - יש תשובה.

תומר רוזנר: בסעיף 49 להנחיה נקבע במפורש שהפרשנות הראויה לתקנון היא שנושא לרבות סעיף.

תומר רוזנר: כך אנו נוהגים.

אורלי לוי אבקסיס: לרבות זה בתוספת.

יעקב מרגי: מה הגיל של חוות הדעת הזאת?

יוליה מלינובסקי: התייעצות סיעתית על הסתייגות 11.

יוליה מלינובסקי: 11:28.

יוליה מלינובסקי: עד 11:33.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת בנושא הזה לקרוא לשגית אפיק.

יוליה מלינובסקי: אני מחדשת את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 11 של חבר הכנסת אורי מקלב?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 3, נגד – 5.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מס' 12 של חבר הכנסת אורי מקלב.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 2 בעד, 5 נגד.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: רביזיה על שתי ההסתייגויות.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לקרוא לפה את שגית אפיק.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא עונים על שאלות משפטיות יותר.

יוליה מלינובסקי: את מוזמנת.

אורלי לוי אבקסיס: אתם צריכים לקרוא לה.

יוליה מלינובסקי: הנמקה, אורי - הסתייגות 13, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: כי העמדה של היועץ המשפטי, הוא אומר שהוא צריך לקבל את כל ההסתייגויות של אותו סעיף, או לקבל- - - בכל נושא.

יוליה מלינובסקי: אם יש לך שאלה ליועצת המשפטית לכנסת - את מוזמנת לפנות.

יוליה מלינובסקי: לא אתן לך עכשיו פה לעשות קרקס.

אורלי לוי אבקסיס: תקראו לשגית אפיק.

יוליה מלינובסקי: תפני אליה את.

מוסי רז: זה אף פעם לא היה.

אורלי לוי אבקסיס: נושא?

אורלי לוי אבקסיס: זה נכון משפטית?

יוליה מלינובסקי: תודה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו בהנמקת הסתייגות.

יוליה מלינובסקי: מי שמנמק הוא חבר הכנסת בוסו?

אורי מקלב: לא, אני.

אורי מקלב: 13 ו-14.

יוליה מלינובסקי: 4 דקות בבקשה.

יעקב מרגי: אני אומר לך מראש – על זה התייעצות סיעתית.

אורי מקלב: אני בשני הסעיפים האלה – אנחנו מבקשים בפרקטיקה – אנחנו יודעים את הפרקטיקה – שגם גוף כשרות יוכל להוסיף על מה שכתוב בתעודה – דיברנו:

אורי מקלב: אני אעשה חומרה כזאת, שתהיה אפשרות שאנשים יוכלו בלי שאכריח אותם להיות מהדרין.

אורי מקלב: דברים הכי פשוטים.

אורי מקלב: זו אחת הדוגמאות של יעילות.

אורי מקלב: אני לא מאמין בכשרות הזאת, אבל אם אתם כבר כן מוציאים חוק, תאפשרו לאותו עסק שאתם אומרים: אל תשית עליו הרבה הוצאות, יש שני מסלולים – מהדרין ובסיסי.

אורי מקלב: הוא יכול להמשיך להיות במסלול הבסיסי - תן לו אפשרות לקחת פרמטר אחד מתוך המהדרין שיוכל לכתוב אותו, אם עשה אותו.

אורי מקלב: לא יצטרך ללכת על המהדרין שהוא הרבה יותר יקר.

אורי מקלב: גם אעבור אחר כך לסעיף הבא שהוא מאוד מהותי.

אורי מקלב: ועדת השלושה.

אורי מקלב: עכשיו אני מדבר על סעיף 14.

אורי מקלב: איך יכול להיות שתצא כשרות של ועדת רבנים הזאת?

אורי מקלב: היא קובעת לעצמה סטנדרטים.

אורי מקלב: הייתכן דבר כזה?

אורי מקלב: זה עקב אכילס, הדבר הכי בעייתי.

אורי מקלב: המוקש הכי גדול שיש בחוק הזה.

משה טור פז: תן לציבור להכריע.

משה טור פז: למה זה כזה עקב אכילס?

אורי מקלב: אתה מכשיל אותו.

אורי מקלב: אין כמו הונאה של ציבור בנושא כשרות.

תן לציבור להכריע איזה שופט ישפוט אותו.

משה טור פז: זה רשות של המדינה.

אתה רוצה גם את הכותל למכור שמעתי.

ראיתי משהו שאמרת.

משה טור פז: התבלבלת בבן אדם.

אז סליחה.

אורי מקלב: יש סטנדרטים שהרבנות הראשית קובעת – בסיסיים.

אורי מקלב: אותה ועדת השלושה קובעת סטנדרטים חדשים.

אורי מקלב: אתם מכירים דבר כזה?

אורי מקלב: מישהו מעלה על דעתו בדוגמה של בריאות שאנחנו עסוקים בזה הרבה – מנהל בית חולים, אישיות רפואית בכירה, יחד עם שני מנהלי מחלקות, יפתח בית חולים ויקבע סטנדרטים, איך בית חולים צריך להתנהג?

אורי מקלב: מישהו יאמין שמישהו יאשר דבר כזה?

אורי מקלב: זה הרבה יותר מה שאתם נותנים כאן לשלושת הרבנים האלה.

יעקב מרגי: למי הפנייה שלך?

יעקב מרגי: הנציג שלהם פה, הוא כתב את זה.

יעקב מרגי: מחייך.

אורי מקלב: אני מבקש את תשומת הלב של תומר.

אורי מקלב: החוק – הם יכולים להחמיר ויכולים גם להקל.

אורי מקלב: הפירוש להקל - אין מדרגה.

אורי מקלב: יכולים להקל מהסטנדרט עד הרצפה.

אורי מקלב: אף אחד לא מחייב את אותם שלושה רבנים - מתחת לרצפה.

אורי מקלב: הם קובעים את הסטנדרטים.

אורי מקלב: אני שואל את היועץ המשפטי.

אורי מקלב: דיברנו על זה בתוך הדיונים.

אורי מקלב: אני רואה שאין פה הקשבה.

אורי מקלב: היועץ המשפטי, בתוך הזמן שלי פניתי אליך.

יעקב מרגי: אני הגעתי למסקנה שמקלב עם ההסתייגויות הטובות שלו משפר את הרפורמה.

יוליה מלינובסקי: אתה עדיין בזמן דיבור.

יוליה מלינובסקי: עוד דקה זמן הדיבור מסתיים.

אורי מקלב: הבאתי דוגמה, ואני שואל אותך, היועץ המשפטי של הוועדה - דיברנו על כך שלא יכול להיות שגוף כזה, ועדת רבנים, שלא עומדת בשום סטנדרטים, תוכל להשתמש במילה מהדרין בתעודה שלה.

אורי מקלב: לא קיבלנו על זה תשובה.

אורי מקלב: מה הוא כן יכול?

אורי מקלב: אני אפילו לוקח מהזמן שלי - תסביר.

יוליה מלינובסקי: אני לא מרשה ליועץ המשפטי לענות.

יוליה מלינובסקי: את כל השאלות היה אפשר לשאול.

אורי מקלב: לא נותנים לדבר, לא נותנים ליועץ המשפטי.

אורי מקלב: הבקשה הכי לגיטימית, שלא תהיה הונאה בכשרות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: הסתיימו ארבע דקות.

יוליה מלינובסקי: יש לך המשך?

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 13 של חבר הכנסת אורי מקלב?

יעקב מרגי: התייעצות סיעתית.

תומר רוזנר: ההתייעצות הסיעתית היא לגבי כל סעיף 2א בהצעת החוק.

יוליה מלינובסקי: התייעצות סיעתית לפי הנחיות היועץ המשפטי.

יוליה מלינובסקי: חמש דקות.

יוליה מלינובסקי: אני מחדשת את הישיבה.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, את בעד האוכל של החתולים?

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 13 של חבר הכנסת מקלב?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 4 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: לא נתקבלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 14?

שלמה קרעי: התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: זה אותו סעיף.

שלמה קרעי: זה לא אותו סעיף, תומר.

אורלי לוי אבקסיס: סעיפים קטנים זה גם נושא אחד?

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 14 של חבר הכנסת אורי מקלב?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 4 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 3 בעד, 4 נגד, אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

משה אבוטבול: רביזיה.

משה אבוטבול: וגם ביקשו אורלי ובוסו.

יוליה מלינובסקי: 50, 52, בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת-ראש, ראשית, היום התבשרנו בטיק טוק שלך שאת פותחת כשרות חדשה.

אוריאל בוסו: אני רוצה למחות נגד הבד"צים.

אוריאל בוסו: הרי עד עכשיו אמרו שזה יחזק את הבד"צים, יפגע, ואז העלית סרטון טיק טוק שאומר:

אוריאל בוסו: לא בד"ץ אלא כשרות של יוליה מלינובסקי.

אוריאל בוסו: יש כאן למעשה ניגוד עניינים מובנה.

אוריאל בוסו: אבל עוד משהו – דודי, אתה דיברת על מה שהיא אמרה.

דוד אמסלם: אתה מבין את הצחוק שהם עושים מהיהדות?

דוד אמסלם: טיק טוק.

דוד אמסלם: היא אוכלת רק גלאט.

דוד אמסלם: בשבת חזיר גלאט בשבת.

אוריאל בוסו: יוליה, אמרת היום ברדיו צפון לגדי נס, דודי הזכיר את מה שאמרת: מכורים לסמים, אבל בתחילת הראיון את אמרת – אני קורא ציטטה ממה שמובא בשמך – אנחנו ניכנס- - -

משה אבוטבול: מה זה הביזיון הזה?

יוליה מלינובסקי: אני לא חייבת להתייחס.

אוריאל בוסו: אני אומר את הלשון שלה - אני מתבייש אבל היא אמרה ככה: אנחנו נלך רחוק וניכנס באמא שלהם, שלוש נקודות של הרבנות.

אוריאל בוסו: כך אמרה היום ברדיו צפון יושבת-ראש הוועדה.

אוריאל בוסו: ככה היא אמרה.

אוריאל בוסו: האם זה נכון?

אוריאל בוסו: יוליה?

דוד אמסלם: תראי איזה שפה אנחנו מדברים.

אוריאל בוסו: אתמול אמר השר לשירותי דת שהרפורמה הזאת מחזקת את הרבנות.

אוריאל בוסו: היא אומרת - האם יושבת-ראש הוועדה לשירותי דת יהודיים התבטאה ברדיו ככה או שאפשר לתבוע אותם?

אוריאל בוסו: יוליה, האם אמרת דבר כזה ברדיו צפון?

אוריאל בוסו: תתייחסי.

אוריאל בוסו: היא אמרה: ניכנס באמא שלהם של הרבנות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים על סעיף 15.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מס' 15?

שלמה קרעי: התייעצות סיעתית.

שלמה קרעי: שמית.

דוד אמסלם: מה עם האבא?

יוליה מלינובסקי: אנחנו בהצבעה על סעיף 15.

יוליה מלינובסקי: אי-אפשר לעשות התייעצות סיעתית על אותו סעיף.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 3 בעד, נגד 5.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

אורלי לוי אבקסיס: את היית מתנהגת ככה?

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה על 15.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מס' 16.

יוליה מלינובסקי: מי מנמק את ההסתייגות הזאת?

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה על 15.

אורי מקלב: 16 ו-17 אבי מעוז.

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

אבי מעוז: תודה רבה.

אבי מעוז: אחרי שהשתתפתי בכל הדיונים שהיו עד כה, והשתדלתי להיות עד הסוף בכל הדיונים, אני מצטרף לכל ההסתייגויות של חבר הכנסת מקלב.

אבי מעוז: החוק הזה הוא חוק פרסונלי.

אבי מעוז: הוא נועד לחסל את הרבנות הראשית.

אבי מעוז: אני מצטער שממלא מקום מנכ"ל הרבנות הראשית לא נמצא פה כי אני רוצה לדבר אליו.

אבי מעוז: החוק הזה בא לחסל את הכשרות לצערי.

אבי מעוז: האם אפשר לחכות לממלא מקום מנכ"ל הרבנות הראשית?

יעקב מרגי: וגם היושבת-ראש לא נמצאת.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא בשלב של דיון.

יוליה מלינובסקי: זה לא רלוונטי.

אבי מעוז: יש לי שאלה אליו.

אבי מעוז: בכל אופן, אמשיך.

אבי מעוז: אין שום בעיה.

אבי מעוז: שר האוצר אמר ב-כ' בסיוון בשנה שעברה שמה שינחה אותנו לקראת הקמת הממשלה מבחינת דת ומדינה זה המסננת של צוהר.

אבי מעוז: כל החוק הזה תפור על צוהר.

אבי מעוז: החוק הוא פרסונלי, וצוהר הם יחד עם שר האוצר, לצוהר - אני מזכיר – יש ארגון רבני צוהר.

יעקב מרגי: גוף כלכלי לכל דבר ועניין.

אבי מעוז: הקים לעצמו גוף כשרות.

אבי מעוז: ניסה להתמודד על שוק הכשרות.

אבי מעוז: ניסה להתמודד בשוק החופשי.

אבי מעוז: לא הצליח.

אבי מעוז: בסך הכול מתוך 17,000 עסקים במדינת ישראל רק 100 או 110 עסקים ביקשו מהגוף הזה של ארגון רבני צוהר לקבל כשרות.

אבי מעוז: אחרי הכישלון הזה הם באו לשר האוצר ושר האוצר יחד איתם בנו את החוק הזה שמונח לפנינו.

אבי מעוז: במפורש יש פה הרבה שיקולים כלכליים.

אבי מעוז: יש פה הרבה אינטרסים כלכליים.

אבי מעוז: על–ידי החוק הזה שאנחנו עושים, שאנחנו מפריטים את זה לגמרי לגופים עסקיים, אנחנו גם פותחים את השוק בפני ארגון רבני צוהר, וגם אנחנו מעצימים את יחסי משגיח-מושגח.

אבי מעוז: בג"ץ אמר שצרך לתקן תקנות של יחסי תקנות משגיח-מושגח.

אבי מעוז: התקנות האלה כבר לא יתוקנו.

אבי מעוז: החוק הזה יתוקן והוא מעצים את יחסי משגיח-מושגח עד כמעט אין קץ, כי כל האינטרס הכלכלי הוא זה שינחה את אותם גופים נותני הכשר ביחסם אל המשגיחים וביחס אל העסקים שהם רוצים לקבל את ההשגחה שלהם.

אבי מעוז: מה שעושה החוק הזה, הוא לוקח את הרבנות הראשית, לוקח את רבני ערים ואת המועצות הדתיות.

אבי מעוז: מוציא אותם מהמשחק.

אבי מעוז: הוא מחליט שבמשחק הזה מ-1 בינואר 2022, שזה שנת המעבר, כל מועצה דתית תוכל לתת הכשר בכל מקום.

יוליה מלינובסקי: תודה.

שלמה קרעי: התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: אי-אפשר.

שלמה קרעי: תומר אומר שאפשר.

יוליה מלינובסקי: על 16 אי-אפשר.

יוליה מלינובסקי: על 17 אתה יכול.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים.

יוליה מלינובסקי: מ-17 עד 20 אתה יכול.

יוליה מלינובסקי: אז אנחנו מצביעים על 16.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 16? מי נגד?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 3 בעד, 5 נגד, אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות 16 לא התקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה.

שלמה קרעי: התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: מסעיף 17 עד 20 כי זה אותו סעיף.

יוליה מלינובסקי: חמש דקות.

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אני מחדשת את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: חזרנו מהתייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 17.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 3 בעד.

יוליה מלינובסקי: 5 נגד.

שלמה קרעי: אנחנו בעד הרבנות.

שלמה קרעי: לא רוצים להיכנס באמא שלהם.

משה אבוטבול: גם לא באבא שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: 18 מי מנמק?

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת דודי אמסלם.

אורלי לוי אבקסיס: כל הפסקאות הן אותו נושא?

אורלי לוי אבקסיס: יש פסקאות שונות בסעיף הרלוונטי הזה.

יוליה מלינובסקי: את גוזלת זמן מדודי אמסלם.

אורלי לוי אבקסיס: אז אחר כך היועץ המשפטי יענה.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, שמענו בתקשורת שאמרת שאת תיכנס באימ-אימא של הרבנות.

דוד אמסלם: לא הבנתי למה לא תיכנסי באבא שלהם.

משה אבוטבול: הרבנות לא חד-הורית.

משה אבוטבול: שיהיה ברור.

משה אבוטבול: יש לה אבא.

משה אבוטבול: אנחנו לא יתומים, יוליה.

דוד אמסלם: אני מתפעל מפניני הלשון שלכם במפלגה.

דוד אמסלם: אני רואה שאת כותבת, בכיכר השבת מצטטים אותך שהשווית בין הרבנות הראשית לישראל וארגון הרצחנים דאעש.

דוד אמסלם: ככה כתוב: אני מכיר עוד גוף אחד בעולם שמבקשת לעצמו כזאת סמכות וזה דאעש.

אורלי לוי אבקסיס: ייעוץ משפטי, זה לא הסתה?

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: כתוב עכשיו.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך משהו.

דוד אמסלם: לאיזה תחתית ביוב את רוצה עוד להגיע?

דוד אמסלם: הרי את בושה וחרפה.

דוד אמסלם: תראי איך את מדברת.

דוד אמסלם: זה שאתם רוצים להרוס את כל היסודות היהודיים במדינת ישראל אנחנו יודעים.

דוד אמסלם: אתם נבנים על שנאה, בעיקר על שנאה ליהדות ולכל מה שמייצג את הערכים היהודים.

דוד אמסלם: אני מציע לך לדבר בשפה הגיונית.

דוד אמסלם: התפרעת, קרה לך משהו חמור מאוד.

דוד אמסלם: אני לא זוכר דבר כזה בכנסת.

דוד אמסלם: גם לא אותך מדברת ככה.

דוד אמסלם: אלא מאי – הגעתי למסקנה שמה שמעניין אתכם ביתר שאת זה להרוס כל דבר שאינו יהודי במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתם חוברים למנסור עבאס, אתם חוברים לערבים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות הסתיימו.

דוד אמסלם: את אוכלת תוך כדי עבודה.

יוליה מלינובסקי: מצביעים על הסתייגות מס' 18.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 18 של חבר הכנסת אורי מקלב?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 3 בעד, 5 נגד.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

יעקב מרגי: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מס' 19.

יוליה מלינובסקי: מי מנמק?

דוד אמסלם: עכשיו את גבר, הא?

משה אבוטבול: איך הסנדוויץ', יוליה?

יוליה מלינובסקי: אתה רוצה לנמק את שתי ההסתייגויות יחד לסגור נושא?

משה אבוטבול: יוליה, שאלה טכנית – מה ההכשר של הכריך שלך?

משה אבוטבול: כי פתחת כשרות.

יוליה מלינובסקי: זה לא עניינך.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת יעקב אשר.

אורלי לוי אבקסיס: אסור להכניס לכנסת.

דוד אמסלם: ספרי לנו מה יש בכריך שלך.

יוליה מלינובסקי: אורלי לוי, קריאה ראשונה.

יוליה מלינובסקי: דודי אמסלם, קריאה ראשונה.

דוד אמסלם: איזו כשרות יש לסנדוויץ' שלך?

דוד אמסלם: הכשרות שלך?

דוד אמסלם: אוכלת תוך כדי ניהול עבודה.

דוד אמסלם: בושה וכלימה.

דוד אמסלם: תראי לאן ירדת.

משה אבוטבול: היא תיכנס באמא של הרבנות.

משה אבוטבול: כאילו שלרבנות אין אבא.

דוד אמסלם: תעשי הפסקה, תאכלי.

משה אבוטבול: תני התייעצות סיעתית.

משה אבוטבול: למה את בלחץ?

משה אבוטבול: אנחנו מהבוקר עוד לא אכלנו.

משה אבוטבול: רק אוכלים את הלב.

יוליה מלינובסקי: אתם מפריעים לחבר שלכם לדבר.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

דוד אמסלם: את מפריעה לנו.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת דודי אמסלם, קריאה שנייה.

דוד אמסלם: תראי לאן ירדת.

דוד אמסלם: את לא מתביישת את.

יוליה מלינובסקי: קריאה שלישית.

יוליה מלינובסקי: נא לצאת מהאולם.

דוד אמסלם: אז תכניסי אותי רק להצבעות.

יוליה מלינובסקי: ברגע שחבר הכנסת קרעי פה, אתה לא יכול להצביע.

יוליה מלינובסקי: טוב, תצא בבקשה ותחזור להצבעות.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת יעקב אשר, סעיף 19, 20.

תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אני רוצה לומר משהו לחברי הוועדה.

זה שאנחנו עושים את ההצבעה על המחטף הזה כאן בחדר ועדת ביקורת המדינה הוא לא בכדי.

אני רואה בזה מה שנקרא צירוף של מקרים שאינו מקרי בכלל, כי אני חושב שהחדר הזה עוד ידון הרבה מאוד פעמים בשנים הקרובות על מה קרה כאן בחקיקה הזאת.

כי אתם אוהבים תמיד לדבר על הון, שלטון.

אנשים שהיו פה, אלה שחושבים כאלה, איפה שלא חושבים כמוני.

אבל אני אומר – עוד לא ראיתי חקיקה שבה החזיקו ידיים אחד לשני, פוליטיקאים שיש להם אג'נדה.

מבחינתם הרבנות זה דבר מיותר בכלל.

מתן כשרות זה לא דבר הכרחי.

הם לא יילחמו שזה לא יהיה אלא שזה יהיה כמה שפחות.

אבל אם מדברים על הון-שלטון, אני רוצה לומר את התרשמותי, ואני לא מתנצל מראש אם מישהו ייפגע מזה, כי אני הייתי פה ואני יודע לזהות תהליכים וראינו את זה בכמה סעיפים שקפצו פה באמצע שטרחתם מהר למחוק אותם.

אזכיר לכם את ה-20,000 איש של עיר כי כיוונתם את זה לעיר של הרב סתיו עם 21, ובהתייעצות לילית הורדתם את זה ל-18 כדי לטשטש עכבות ובסוף הורדתם את זה לגמרי.

אני אומר גם לאוזני היועץ המשפטי לממשלה – מה שקרה פה זה הון-שלטון ושותפות מלאה של פקידים, חלקם מתוך אידיאולוגיה אישית.

לא מקצועית.

זו האשמה חמורה, אני יודע.

אבל אני אומר לכם את תחושותיי, והלוואי שאני טועה.

הלוואי.

כי אם היו פה אנשים שהיה להם קצת הבנה וערך במושג של כשרות, אם הם היו מאמינים במה- - -

דוד אמסלם: אני יכול להיכנס להצביע?

דוד אמסלם: הבוס מרשה?

יוליה מלינובסקי: הפכת להיות ילד טוב.

יוליה מלינובסקי: שואל, מקבל אישור.

משה אבוטבול: הם רוצים אותנו כולנו ילדים טובים, אבל שכחת שאנחנו יכולים לחנך אתכם, ולא להגיד לנו ילדים טובים.

משה אבוטבול: אנחנו לא ילדים בגן חובה, יוליה.

משה אבוטבול: תשכחי מזה.

משה אבוטבול: אתה מבין, אמסלם?

משה אבוטבול: רוצים אותך ילד טוב.

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: במפלגה אצלם ככה זה עובד.

דוד אמסלם: מי שמדבר – שאל את אורלי – עובר לליכוד.

גברתי, אני יכול להמשיך?

יוליה מלינובסקי: אתה במסגרת הזמן שלך.

לא.

אם את לא יכולה לנהל את הישיבה – תני לי לנהל אותה.

עם כל הכבוד.

את לא תסתמי את הפה שלי.

תשתלטי על הישיבה.

משה אבוטבול: אבל היא לא מסוגלת.

אני רוצה לומר שאם האנשים, אותם פקידים ממשרדים שלא קשורים לנושא של הלכה ודת, שאין להם שום קשר לדברים הללו, מחווים את דעתם בדברים שמבחינתנו זה לב-ליבה של היהדות.

אני רוצה לומר לכולכם, גם לפוליטיקאים שחושבים אחרת, גם לפקידים שעשו כאן לטעמי קרדום לחפור בו באידיאולוגיות שלהם כי אין פה שום דבר כלכלי אמיתי – הסבים והסבתות שלכם, ההיסטוריה שלכם ומאיפה שאתם הגעתם וכולנו הגענו, הקריבו ומסרו את נפשם ואכלו קליפות של תפוחי אדמה כדי לא לאכול אוכל לא כשר משכנים שלהם גויים.

הם הפכו את העולם.

הם הקריבו את נפשם.

הם מסרו את נפשם.

זה הייחוד של העם היהודי.

אז באים ומטפלים ברפורמה הזאת כאילו זה משהו כלכלי כשזה גם שקר.

דורסים מושג של רבנות, של ניסיון בכשרות, דורסים הכול.

בשביל מה?

בגלל אידיאולוגיה שלכם?

אתם מביישים את הדורות הקודמים של כולנו.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 19.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מס' 19?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 3.

יוליה מלינובסקי: נגד – 5.

יוליה מלינובסקי: אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

יעקב מרגי: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות 20.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 5 נמנעים – 1 ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2.

יוליה מלינובסקי: נגד – 5.

יוליה מלינובסקי: אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: מי מנמק הסתייגות 21?

יוליה מלינובסקי: אורלי?

יוליה מלינובסקי: אוקיי.

אורלי לוי אבקסיס: גברתי היושבת בראש, אני רוצה לומר פה כמה מילים, וזה יהיה מאוד ענייני.

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שהשעון עצר.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה רעש.

יוליה מלינובסקי: את בזכות דיבור.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: לא נעים לי לקחת חלק בתיאטרון האבסורד הזה אבל נמצאת פה היום בתור נציגה של אלו שלדעתי לא מספיק מיוצגים פה כמישהי שבאה מבית מסורתי.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מגדירה את עצמי קנאית דתית.

אורלי לוי אבקסיס: אנ לא מגדירה עצמי חרדית.

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת מה?

אורלי לוי אבקסיס: אני לא בטוחה שאני מגדירה עצמי דתית, אבל אני בהחלט אדם מאמין, שהמסורת חשובה לו.

אורלי לוי אבקסיס: אדם שגדל על הערכים, שעם ישראל נשמר במצרים בזכות מספר דברים, ואם אפשר לומר, בזכות נשים צדקניות ששמרו בסופו של דבר על קווי היסוד של היהדות שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: על הבסיס.

אורלי לוי אבקסיס: אם זה כשרות, אם זה נידה, הדברים שבבית מקיימים אותם כדי שאנחנו נוכל לשרוד, ואולי כך זכינו גם לגאולה.

אורלי לוי אבקסיס: אני כמסורתית לא מוצאת עצמי בחוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם גוררים אותי והופכים הרבה מאוד משכמותי להפוך אחר כך לצרוך רק את הכשרות למהדרין למיניהן של אוכלוסיות מאוד מסוימות, והמהדרין כנראה של בית יוסף יעשה פה רווח מטורף כי הוא יקבל קליינטורה חדשה.

אורלי לוי אבקסיס: הכשרות של האחרים, הרב מחפוד או רבנים אחרים, החלק של החלק יהפוך להיות המיינסטרים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, גברתי.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות עברו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 21.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 5 נמנעים – 1 ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 2 בעד, 5 נגד, 1 נמנע.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא התקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה.

דוד אמסלם: גמרת את הסנדוויץ' כשהייתי בחוץ?

יוליה מלינובסקי: רוצה שתי הסתייגויות, 4 דקות?

אורלי לוי אבקסיס: לא, עוד הסתייגות אחת.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, גמרת את הכריך או את באמצע?

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מס' 22.

יוליה מלינובסקי: מנמקת אורלי לוי.

יוליה מלינובסקי: שני דקות.

דוד אמסלם: שתי דקות.

דוד אמסלם: לא שני.

אורלי לוי אבקסיס: יוליה, אני רוצה להזכיר לך שהתוצאה פה תהיה בדיוק כמו החוק שאתם הובלתם ישראל איתנו אז, כשהעלו את אחוז החסימה.

אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת את השיחות, שאמרתי: אני לא חושבת שזה נכון, ובתוך הסיעה כשהיינו שתינו חברות בה אמרתי: התוצאה תהיה הפוכה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם תיצרו כוח הרבה יותר גדול ממה שהיום אתם מנסים למנוע את הייצוג בכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: אמרתי את זה בסיעה, אמרתי את זה תחת כל עץ רענן.

אורלי לוי אבקסיס: הבוס שלך לא אהב את הדברים שאמרתי, והלכה למעשה אף אחד לא רוצה להיות נביא.

אורלי לוי אבקסיס: כך היה.

אורלי לוי אבקסיס: הרשימה המשותפת צברה כוח בגלל הכוונות הזדוניות שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: הכוונה הזדונית הזו שלכם עכשיו לפרק את הרבנות הזו, אתם תיצרו פה מונופול – לא יודעת אם לקרוא לזה כך כי רוב הציבור המסורתי ייאלץ להוציא יותר כסף.

אורלי לוי אבקסיס: אתם תעלו בעצם את יוקר המחיה שאני ושכמותי יקנו רק חלק של המהדרין של המהדרין כדי שחלילה וחס לא ניפול לטריפה שאולי תנסו למכור לי, ואם לא אתם אז מישהו שינצל את החוק ואת החורים שבחוק ואת הרפורמה של הרפורמים שנמצאים בחוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אדם מסורתי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לדעת שמה שאני אוכלת כשר.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני רואה את הרפורמה הזאת, את במיוחד כמי שלא מבינה בכשרות, כמי שלא מעניין אותה כשרות, כמי שיוצאת נגד הכשרות את והמפלגה שאת עומדת בה – לא אשכח את המאבק של ראש המפלגה שלך על כך שבאשדוד יפתחו חנויות של בשר לבן בשבת.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר להוציא את שתי העיניים – לא עין אחת.

אורלי לוי אבקסיס: אתם גורמים – מילא לי, אני אעמוד בנטל הכלכלי, אבל אתם תהפכו את המשפחות מרובות הילדים לכך שהם ייאלצו לתת מנת בשר או עוף פעם אחת בשבוע אולי בשבת כי יצטרכו לקנות בשר יותר יקר.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים על הסתייגות 22.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 22? מי נגד?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 5 נמנעים – 1 ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 2 בעד, נגד – 5, 1 נמנעים.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה.

משה אבוטבול: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות 23.

יוליה מלינובסקי: מי מנמק?

יוליה מלינובסקי: בבקשה, יואב.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות.

יואב בן צור: כמי שהיה יו"ר המועצה הדתית בירושלים לפני הרבה שנים אמנם, וכבן למי שניהל את אגף הכשרות בעיר נתניה, גברתי היושבת בראש, אתמול נפגשנו ואפילו החמאתי לך על ניהול הוועדה אבל היום כשציפיתי ועכשיו אני רואה - נראה לי שאת קצת באיבוד עשתונות וחבל.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כולנו מאוד עייפים.

משה אבוטבול: לא חייבים להתעייף.

דוד אמסלם: תוך כדי הישיבה ביסים גדולים גם.

יואב בן צור: נא לא להפריע לי.

יואב בן צור: אבל אני רוצה לומר לך - אף אחד בסופו של דבר מי שירצה באמת לאכול כשר.

יואב בן צור: אני מצר על כך שמה שייצא מכל זה, כפי שאמר חברי אבי מעוז – יחסי משגיח-מושגח שאתם מדברים עליהם יהיו ביתר שאת.

יואב בן צור: שווי בנפשך תאגיד כשרות שירצה להרוויח כסף, ויהיה משגיח שיעשה בעיות, ויגיד שפה זה לא בסדר וכן בסדר, בשתי דקות יחליפו אותו כי הוא פוגע בתוכנית הכלכלית של אותו גוף.

יואב בן צור: רוצה להרוויח, שיהיו לו עוד ועוד בתי עסק.

יואב בן צור: הוא ישתדל להקל כמה שאפשר.

יואב בן צור: איך אנחנו שמקפידים על קלה כבחמורה, ואנחנו מסתדרים עם זה, אבל ליבי-ליבי על התושבים המסורתיים שנמצאים בפריפריה, שהם נאנקים יום-יום, כפי שאמרה חברתי אורלי לוי, והם רוצים לאכול כשר – איך הם יצליחו?

יואב בן צור: זה יעלה את מדד יוקר המחיה לצערי, ויגרום להרבה אנשים שיהיו להם ילדים עם חוסר בברזל כי לא אכלו מספיק בשר.

יואב בן צור: יהיו להם ילדים עם מחלות אחרות כי לא יקבלו מספיק את הוויטמינים שהם צריכים לקבל כי הם צריכים להסתפק בדבר מאוד צר.

יואב בן צור: אני ממש דואג מאוד על אותן משפחות, על אותם ילדים, שלא יפרו את כללי הכשרות.

יואב בן צור: הם ימסרו נפש לטובת הדבר הזה אבל הם יהיו עם נזק גדול שלא יוכלו לתקן אותו ואחר כך אנחנו נראה את בהוצאות הבריאות הגדולות שיהיו לאותן משפחות או למדינת ישראל.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים על הסתייגות 23.

התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: אין פה.

תומר רוזנר: לא ביקשו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ביקשנו.

תומר רוזנר: על כל סעיף 2ב1.

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: 12:31 חוזרים.

יוליה מלינובסקי: אני מחדשת את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 23?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 5 נמנעים – 1 ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 2 בעד, 5 נגד.

יוליה מלינובסקי: 1 נמנע.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יעקב מרגי: רביזיה.

דוד אמסלם: מה עם החתולים?

דוד אמסלם: רביזיה על החתולים.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, יעקב מרגי, 24.

אורלי לוי אבקסיס: התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: יש פה 24, 25, 26.

יוליה מלינובסקי: זה מתייחס לאותו סעיף.

אורלי לוי אבקסיס: אחד.

יעקב מרגי: אחרי הנאום של אבי מעוז ידידי והנאום של יעקב אשר על ניגוד עניינים מובנה והשיתוף של הון-שלטון וגופים כלכליים עם החקיקה הזו אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שמן הראוי, ואם זה לא ייחקק, לפחות שבתי המשפט יעשו זאת – תיגזר תקופת צינון לכמה אנשים, לא להתעסק בכשרות ולא ליהנות משום דבר שברפורמה הזאת, גם למנכ"ל הרבנות הראשית הנוכחית, גם לרב סתיו שלא יוכלו להשתתף בגוף שום ועד רבני כי הוא גוף כלכלי עבריין.

יעקב מרגי: הוא עבר על הוראות – הוא בעל תפקיד ממשלתי.

יעקב מרגי: פעל שלא בהוראה ובסמכות גם בתחום רישום הנישואין, גם בתחום מתן כשרות והשגחה.

יעקב מרגי: חתר תחת אושיות הרבנות הראשית.

יעקב מרגי: שיירשם לפרוטוקול שלפחות חמש שנים אחר כניסת הרפורמה הזו לתפקיד גם מנכ"ל הרנות הראשית שכתב את החוק הזה וייעץ לחוק הזה וכנ"ל גם הרב סתיו וכנ"ל גם מאן דהוא מארגון נאמני תורה ועבודה - חשוב שייאמר כאן – זאת ממשלת שינוי.

יעקב מרגי: הבטיחו לנו אוויר צח, ניקיון כפיים, טוהר המידות וכל ההרצאות היפות והחשובות שאני מאמין בהן.

יעקב מרגי: לא חשבתי שכבר בתחילת הדרך נרגיש סירחון כזה כבד, מבאיש, ריח וצחנה שעולה מהרפורמה הזאת.

יעקב מרגי: לכן אמרתי זאת לפרוטוקול כי גופים כלכליים בעלי אינטרס כלכלי ואידיאולוגיה – אידיאולוגיה עוד איכשהו לגיטימית.

יעקב מרגי: האידיאולוגיה הפריעה לנו גם כשהיינו שרים, חברי כנסת, מנכ"ל הרבנות הראשית.

אורלי לוי אבקסיס: על-ידי מי הוא מונה?

יעקב מרגי: לא יודע.

יעקב מרגי: חבל על הזמן.

יעקב מרגי: אני מגבה את דבריי כי כבר פורסם ששר האוצר בזמנו, איך שדיברו על הקמת הממשלה, נפגש עם הרב סתיו ורבנים כאלה ואחרים – כמי שיש לו גוף כלכלי והוביל ותמך ודחף את הרפורמה הזאת, ייאמר שלפחות חמש שנים לא יוכלו לעסוק בכשרות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 24.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 24?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 5 נמנעים – 1 ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 2 בעד, 5 נגד, 1 נמנע.

אוריאל בוסו: רביזיה.

דוד אמסלם: מה עם התקציב של החתולים?

אוריאל בוסו: רביזיה.

דוד אמסלם: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות 25 ו-26 מנמק חבר הכנסת אורי מקלב.

יוליה מלינובסקי: 4 דקות.

אורי מקלב: אני לא יודע אם היועץ המשפטי מקבל את ההערה הטכנית שלי – אבל לגופם של דברים, אם שמתם לב, בהסתייגויות האחרונות, ואני לא דיברתי בהן אבל שם צף הנושא הזה של צוהר שאחד האבסורדים, שגוף שנותן כשרות יכול להיות שהוא יהיה זה שקבע את הסטנדרטים.

אורי מקלב: אתם שומעים את האבסורד?

אורי מקלב: דהיינו שיש גוף שיכול לקבוע סטנדרטים, שזה ועדת השלושה או ועדת רבנים.

אורי מקלב: הוא קובע סטנדרטים הכי נמוכים ואחרי זה אותה ועדת רבנים יכולה להיהפך לגוף כשרות שהוא נותן את הכשרות בפועל.

אורי מקלב: יש שחיתות גדולה מזו?

אורי מקלב: יש האפשרות הזו שכמה מכוונים לאותו ארגון שרוצה להיות - גוף שקובע תקנים והוא אחרי זה הולך להיות מי שנותן את הכשרות.

אורי מקלב: מעבר לזה, לא משנה שגם בסעיף 24 וכו', השר ישקול אם קיימת תחרות.

אורי מקלב: השר כשהוא נותן מועצה דתית, הוא רוצה לראות אם יש ועדת רבנים בעניין הזה.

אורי מקלב: אין ספק שמה שצף פה לאורך כל הדרך, וכולם דיברו על השחיתות השלטונית – אני ביקשתי לבדוק מה מספר הפעמים שרבני צוהר במיוחד ומי שעומד בראש צוהר היה אצל השר לשירותי דת.

אורי מקלב: אני חושבת שאצל מתן היה כאן הרבה-הרבה מתן בסתר.

אורי מקלב: אין ספק שהיה כאן מתן בסתר לגוף כלכלי פרופר.

אורי מקלב: אין שום שיקול חוץ מהנושא הכלכלי – הוא גוף פרטי.

אורי מקלב: יותר מזה – עושים תחרות.

אורי מקלב: נשאר לנו דבר אחד אחרי החוק הזה.

אורי מקלב: הציבור צריך לדעת את האמת.

אורי מקלב: אף אחד לא מכריח במדינת ישראל לצרוך כשרות.

אורי מקלב: הציבור עושה את זה מרצון.

אורי מקלב: אתם לא יודעים כמה ביקוש יש, וכפי שאמרתם, וכפי שהמלחמה שלנו - לא דואגים לעצמנו.

אורי מקלב: אנחנו יודעים להסתדר עם הכשרות שלנו, עם הבד"תים שלנו.

אורי מקלב: אין לנו בעיה.

אורי מקלב: לא רק זה – גם לא יכולים למנוע את זה.

אורי מקלב: כל המצב שאת דיברת, היושבת-ראש, ודיברו האוצר.

אורי מקלב: ריבוי חותמות, ריבוי כשרויות, שזה מייקר את המחיר.

אורי מקלב: זה ימשיך גם הלאה.

אורי מקלב: מה ימנע מאותה חברה לקחת גם את גוף הכשרות הזה וגם את זה?

אורי מקלב: זה ימשיך להיות.

אורי מקלב: לא תוכלו למנוע מהם.

אורי מקלב: זה נושא שיווקי.

אורי מקלב: כל הכפשה של הציבור שאנחנו דורשים מאנשים יותר כסף – בעל חברה, יש לו חשבון הכנסות והוצאות.

אורי מקלב: הוא על חשבונו רוצה עוד.

אורי מקלב: זה הכניסה, הדלת שלו לצרכנים.

אורי מקלב: יש כאלה שהדלת שלהם לצרכנים זה על-ידי פרסום בטלוויזיה.

אורי מקלב: הוא משקיע בזה הרבה כסף, ולמה אני צריך לשלם על הפרסום בטלוויזיה בכל מיני שפות - לדוברי רוסית, לדוברי אמהרית?

אורי מקלב: אותה חותמת כשרות זה בדיוק מה שהיא עושה לאנשים וזה אתם מנסים לייצג כאילו הציבור מושת עליו כספים והוא משלם.

אורי מקלב: כל ריבוי הכשרויות זה רק מי שצורך.

אורי מקלב: העם יכול להסתפק וזה מה שהיה צריך לעשות, בכשרות הבסיסית של הרבנות.

אורי מקלב: הציבור החרדי משלם על אותה חנות פיצה שהוא משלם לאותו בד"ץ, שהוא הבד"ץ הפרטי, גם צריך לשלם לרבנות כסף, כי הם דורשים - אותו מלון שבקושי מחזיק מעמד בערד, שיש לו כשרות רבנית מסוימת, אין אורח אחד במלון שמגיע בגלל הכשרות, והרבנות דורשת ממנו.

אורי מקלב: ולכן כל הנושא הזה שאתם מנסים, ואספר לכם סיפור.

אורי מקלב: יש לי עוד חצי דקה.

אורי מקלב: לפני כמה ימים חברת השמה שמפעילה- - -

יוליה מלינובסקי: יש לך כל כך הרבה.

יוליה מלינובסקי: עכשיו קיבלנו עדכון ש-25 שלך מתקבל כי הוא נכון משפטית.

אורי מקלב: אז לא מגיע לי דקה?

אורי מקלב: על זה?

יוליה מלינובסקי: נמשיך בהמשך.

יוליה מלינובסקי: אתה תורם פה תרומה מאוד גדולה.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת להצביע על הסתייגות מס' 25 של אורי מקלב בעד.

יוליה מלינובסקי: מי בעד ההסתייגות?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 7 נגד – 1 נמנעים – 1 ההסתייגות נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 7 בעד, 1 נגד, 1 נמנעים.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות עברה.

אורלי לוי אבקסיס: התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: אין פה דיון סיעתי כי זה אותו סעיף, חברים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו בהצבעה על הסתייגות מס' 26.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 26?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 5 נמנעים – 1 ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 2 בעד, 5 נגד, 1 נמנע.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: לא התקבלה.

תומר רוזנר: גם תיקון 27 היא תיקון הפניה שהיא נכונה.

יוליה מלינובסקי: אורי, אולי נחליף את תומר...

יעקב מרגי: זאת לא המסקנה.

יעקב מרגי: המסקנה היא להחליף את הממשלה שמחוקקת חקיקת בזק שהיא חסרת אחריות.

יוליה מלינובסקי: אורי, ההסתייגות נכונה משפטית.

יוליה מלינובסקי: אנחנו יכולים להצביע עבורה?

אורלי לוי אבקסיס: דיון סיעתי.

יוליה מלינובסקי: הוא מסכים להצביע.

אורלי לוי אבקסיס: מבקשת דיון סיעתי.

אורלי לוי אבקסיס: אחר כך תצביעו.

דוד אמסלם: תומר, אם אין מקום לדיון סיעתי – אין.

יוליה מלינובסקי: אני בודקת.

אורי מקלב: אם כבר דיון סיעתי, אני מבקש לנמק.

יוליה מלינובסקי: לפי הנוהל, אורי, התייעצות סיעתית היא לפני הצבעה.

יוליה מלינובסקי: אז תנמק עכשיו.

יוליה מלינובסקי: אני נותנת לך דקה לדבר הזה.

אורי מקלב: אני לא רוצה להפסיק את רצף הדיבור, אבל כמו שבהערות אחרות – תאמינו לנו שכמו בדברים שאנחנו אומרים על מהות בחוק, על חקיקה כפי שהבאתי דוגמה שלא יכול להיות ועדת רבנים שהיא קובעת תקנים, סטנדרטים והיא תהיה גם כוף הכשרות ועוד דברים שאמרנו, שהם דברים נכונים מאוד גם מבחינת הפרקטיקה.

אורי מקלב: כבר נתקלתם בזה.

אורי מקלב: אתם יודעים שאנחנו לא אומרים את הדברים האלה רק מהפה אל החוץ רק בגלל שאכפת לנו שאנשים, רוב אזרחי המדינה שהם שוחרי כשרות.

אורי מקלב: אספר לכם סיפור ששמעתי, ממש התרגשתי מהעניין הזה מעד ראייה ושמיעה – חברת כוח אדם שעשתה לפני שבוע לאלפי עובדיה, רובם בשירות הציבורי וחלקם בחברות פרטיות - עשתה אירוע בסופרלנד בראשון או משהו מעין זה, מארבע אחר הצהריים עד עשר בערב, להם ולבני משפחותיהם.

אורי מקלב: היתה כוכבית קטנה בארוחת הערב – כיוון שלסופר

אורי מקלב: לנד אין הכשר- - -

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: הסעיף הזה בגלל שמקבלים אותו זה דקה.

אורי מקלב: תורידי מההסתייגות הבאה.

אורי מקלב: היתה כוכבית קטנה שאפשר להזמין בכשרות.

אורי מקלב: זו לא היתה פעולה קלה.

אורי מקלב: היה צריך להיכנס לאינטרנט ובסופו של דבר להזמין.

אורי מקלב: באותו יום מספר לי אחד שאמר: רק 5% מהעובדים היו חרדים.

אורי מקלב: אולי עוד 5% דתיים, מתוך כל הקהל.

אורי מקלב: היתה הזמנה ברמקול – בביתן זה וזה אפשר לקבל את המהדרין.

אורי מקלב: תור ארוך של אנשים שלא נראים לא דתיים ולא לחרדים עמדו בתור.

אורי מקלב: אולי 30%, 40% עמדו בתור וביקשו את המהדרין.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: התייעצות סיעתית לפי בקשת אורלי לוי עד 12:53.

יוליה מלינובסקי: תודה.

יוליה מלינובסקי: אני מחדשת את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים על הסתייגות 27 של חבר הכנסת אורי מקלב.

יוליה מלינובסקי: היא נכונה במהותה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד ההסתייגות?

יוליה מלינובסקי: מי נגד מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 7 נגד – אין נמנעים – 1 ההסתייגות נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 7 בעד, אין נגד.

יוליה מלינובסקי: 1 נמנע.

יוליה מלינובסקי: עבר.

דוד אמסלם: גמרת את הסנדוויץ' כבר?

דוד אמסלם: הוצאת אותי.

דוד אמסלם: אני במתח.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אורי מקלב, 27.

יוליה מלינובסקי: 28 ו-29 זה סדרה, אז הנמקה שתי דקות.

אורי מקלב: בסופו של דבר יהיה לנו תפקיד אחד אחרי החוק הזה – להגיד לציבור שלא מדברים על כשרות, לא מדברים על פייק כשרות.

אורי מקלב: לא יכול להיות.

אורי מקלב: יש משוואה אחת, שהיא ברורה לכולם.

אורי מקלב: לא יכול להיות משהו זול, שהוא תחרותי כלכלית וגם כשר כשהתחרות היא רמת הכשרות.

אורי מקלב: אין בזה משחק.

אורי מקלב: אם היום יש סטנדרט בססי - אם היום יש סטנדרט בסיסי - פחות מזה, וצריך להיות פחות במהות ברמת הכשרות.

אורי מקלב: כוח האדם במקרה הזה, זה מהות הכשרות.

אורי מקלב: ההשגחה זה מהות הכשרות.

אורי מקלב: לכן אי-אפשר לשחק.

אורי מקלב: לכן כל מה שתרצו לעשות, תרצו להעצים את הגופים שירצו לתת כשרות קלה, בלי כשרות – לתת בשר וחלב.

אורי מקלב: ראינו עכשיו שאפשר – הקואליציה מרשה לעצמה להתכנס במקום שהוא מחלל שבת, נותן בשר וחלב, אבל יש דבר כזה – זה קייטרינג אחר.

סימון דוידסון: שינינו את זה.

אורי מקלב: ההווה אמינא של זה גם מדבר.

אורי מקלב: קחו דוגמה את הרפורמה שהיתה בבריאות.

אורי מקלב: עשינו רפורמה הרבה יותר יסודית, הרבה יותר מהותית, הרבה יותר מושקעת.

אורי מקלב: אנחנו יכולים לומר שיש בריאות טובה?

אורי מקלב: קופות חולים יכולים לתת לך לרופא מקצועי, כמה זמן היום אתה מחכה לרופא מקצועי, כמה זמן אתה מחכה לרופאים אחרים, מחכה למעבדות, למכונים, לטיפולים הכי דחופים?

אורי מקלב: מה מצב בתי החולים?

אורי מקלב: אנחנו נסמוך על כך שייתנו כספים כשמדובר על רפורמה שהיא שאלה של פיקוח נפש – האם היינו עושים, מי שמציע לך הכי זול?

אורי מקלב: רפואה הכי זולה, רופא שינתח אותך - הוא זה שתיקח אותו?

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אורי מקלב, תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: קיבלתי עדכון על 28 ו-29 שזה משהו שקשור לנוסח.

יוליה מלינובסקי: גם ככה הכנסת היתה מתקנת את זה.

יוליה מלינובסקי: לכן נקבל את שתי ההסתייגויות שלך.

דוד אמסלם: אפשר התייעצות סיעתית?

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: עד 13:02.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חוזרים לדיון.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 28.

יוליה מלינובסקי: הייעוץ המשפטי אמר לי שנוסחית זו הסתייגות נכונה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 28?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 7 נגד – 1 נמנעים – 1 ההסתייגות נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 7 בעד, 1 נגד, 1 נמנע.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות 28 התקבלה.

דוד אמסלם: מה עם הפרויקט בבית שאן?

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מס' 29, אנחנו מצביעים בעד לפי החלטת היועץ המשפטי כי הוא נוסחי.

יוליה מלינובסקי: הוא כבר נימק אותה.

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה.

דוד אמסלם: אני רוצה התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: כבר היה לך על זה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 29?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 7 נגד – 1 נמנעים – 1 ההסתייגות נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות עברה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו בהסתייגות מס' 30.

יוליה מלינובסקי: מי מנמק?

יוליה מלינובסקי: שתי דקות, בבקשה.

דוד אמסלם: רבותיי חברי הכנסת, חזרנו לימי מפא"י העליזים.

דוד אמסלם: כשאבי ז"ל בא ארצה המפא"יניקים אמרו לו: אם אין לך פנקס אדום, אתה לא עובד.

דוד אמסלם: ובאמת לא סידרו לו עבודה.

דוד אמסלם: לקח שנים עד שמצא עבודה באיזו מפעל.

דוד אמסלם: אז אני מקריא לכם כותרת שקפצה לי ב-YNET: ג'קי לוי – זה ראש עיריית בית שאן כידוע – ואיש ליכוד; היה חבר כנסת – רצה לחנוך אבן פינה לפרויקט, לחבר את האתרים הפופולריים בעירו עם יושב-ראש האופוזיציה וחברי מפלגתו.

דוד אמסלם: שר התיירות של לפיד שמשרדו אמון על הפרויקט לא ידע על קיומו, יומיים לפני האירוע הודיע השר: הפרויקט ייבחן מחדש.

דוד אמסלם: מר מנדלבלוף, אתה מבין לאן אתה לוקח אותנו?

דוד אמסלם: הכסף היום זה רק למפלגה, רק לערבים, אין קריטריונים.

דוד אמסלם: אם אין לך כרטיס אדום או פנקס אדום או אישור מלפיד שמחזיק אותך עדיין באוויר כיועץ משפטי – אתה מעביר הכול.

דוד אמסלם: הכול הפקרות.

דוד אמסלם: הכול פה ביזיון.

דוד אמסלם: אתם האנשים הכי מושחתים ואתה בראשם, מר מנדלבלוף.

דוד אמסלם: אתה האיש הכי מושחת במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: בית שאן משוועת לפרויקטים.

אורלי לוי אבקסיס: עד שיש משהו שתוכנן כבר.

דוד אמסלם: מפריע לפריפריה.

דוד אמסלם: ג'קי לוי היה אתנו חבר כנסת, אז נדיח אותו עכשיו מראשות העיר?

דוד אמסלם: אתה רוצה שיזמין את לפיד?

דוד אמסלם: הוא לא אוהב אותו.

דוד אמסלם: לא אוחז ממנו.

יוליה מלינובסקי: התייחסות לא עניינית – אני מקצרת לך זמן חבר הכנסת אמסלם כי ההתייחסות שלך לא מתייחסת להסתייגות עצמה ואתה מנצל את הבמה לדברים אחרים.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 30?

דוד אמסלם: אנחנו לא מצביעים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – אין נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: 5 נגד, אין נמנע.

משה אבוטבול: רביזיה.

משה אבוטבול: זה לא דומה.

יוליה מלינובסקי: מי מנמק 31?

דוד אמסלם: תומר, זה עדיין במקבצים של ההתייעצות הסיעתית?

תומר רוזנר: עד 31 כן.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, מי מנמק?

יוליה מלינובסקי: אבי מזוז.

משה אבוטבול: מעוז.

משה אבוטבול: היא רגילה למני מזוז.

יוליה מלינובסקי: מעוז.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת שההתייחסות תהיה עניינית.

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אני מודיעה – אנחנו בדיון רציני.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת להסתייגויות ענייניות.

יוליה מלינובסקי: מי שינצל את זה לדברים צדדיים ולא רלוונטיים מייד אפסיק את זה ואקצר את הזמן.

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מודדים לנו מה מותר ומה אסור לנו להגיד?

משה אבוטבול: זה מני מזוז?

יוליה מלינובסקי: הזמן רץ.

דוד אמסלם: מה היושב-ראש שלך אמר לנו להגיד?

דוד אמסלם: תכתבי לנו מה לומר.

דוד אמסלם: אנחנו לא יודעים.

יוליה מלינובסקי: אתם מפריעים לחבר שלכם.

יוליה מלינובסקי: אבי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: זכות הדיבור שלך.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יוליה מלינובסקי: נא להוציא את חברת הכנסת אורלי לוי.

יוליה מלינובסקי: אחת, שתיים, שלוש, להתראות.

יוליה מלינובסקי: תירגעי.

יוליה מלינובסקי: תחזרי קצת אחרי נשימה.

דוד אמסלם: את לא יכולה.

יוליה מלינובסקי: אני יכולה הכול.

אורלי לוי אבקסיס: אי-אפשר לדבר.

יוליה מלינובסקי: תפסיקי לדבר או שאת יוצאת.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יוליה מלינובסקי: תשתי מים, זה עוזר.

אורלי לוי אבקסיס: גברתי, אני רגועה.

אורלי לוי אבקסיס: נראה לי שאת בלחץ.

אורלי לוי אבקסיס: תירגעי, חמודה.

יוליה מלינובסקי: אורלי, אני קוראת אותך לסדר פעם ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יוליה מלינובסקי: אורלי, אני קוראת אותך לסדר פעם שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יוליה מלינובסקי: אורלי, אני קוראת אותך לסדר פעם שלישית.

אורלי לוי אבקסיס: את לא נותנת לנו לנצל את הכלים הפרלמנטריים שדרושים לעבודתנו.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מאוד מעריכים את האידיאולוגיה שלך.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: את פוגעת בחברים שלך מהאופוזיציה.

יוליה מלינובסקי: תחזרי כשתהיה הצבעה.

משה אבוטבול: יוליה, פרט טכני - שהיא תשתה מים בחד-פעמי או ברגיל?

משה אבוטבול: פרט טכני.

יוליה מלינובסקי: או שהוא ידבר או שישר נעבור להצבעה.

יוליה מלינובסקי: אתם עושים את זה על חשבון חבר הכנסת אבי מעוז.

יוליה מלינובסקי: או שהוא ידבר או שישר נעבור להצבעה.

יוליה מלינובסקי: עבר כל הזמן.

יוליה מלינובסקי: אורלי, תצאי.

אורלי לוי אבקסיס: אני מצביעה.

יוליה מלינובסקי: ברגע שיש פה נציג אחר מהליכוד, את צריכה לצאת.

יוליה מלינובסקי: אה, אתה לא מצביע?

דוד אמסלם: לא.

אורלי לוי אבקסיס: תשנו את התקנון.

יוליה מלינובסקי: אורלי, אקרא אותך לבוא להצביע.

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

משה אבוטבול: היא לא תתמצא בדיון, היא לא תדע מה להצביע.

משה אבוטבול: היא לא תדע מה הדיון.

יוליה מלינובסקי: אם כך אני מכריזה על הצבעה על 31.

יוליה מלינובסקי: אנחנו בהצבעה על הסתייגות 31.

אבי מעוז: לא נימקנו את ההסתייגות הזאת.

יוליה מלינובסקי: כי החברים שלך הפריעו.

אבי מעוז: את יושבת-ראש הישיבה.

אבי מעוז: לא קשור.

אבי מעוז: אני לא יכול - הפטיש לא אצלי.

אם את תירגעי, כולם יירגעו.

יוליה מלינובסקי: תנו לחברים שלכם לנמק בצורה שקטה ומנומסת – לא יהיה את זה.

יוליה מלינובסקי: תכבדו אחד את השני.

אבי מעוז: אנחנו מדברים ענייני כולנו.

אבי מעוז: סעיף 31 כרגע.

אבי מעוז: אני רוצה להתחיל באיך כל החוק הזה התנהל.

אבי מעוז: אני מעריץ את חבר הכנסת מקלב שגם רשם פה הסתייגויות אמיתיות ענייניות.

אבי מעוז: אני התלבטתי בזה, ואצלי בהסתייגויות לא תמצאו שום דבר שמכוון לתקן שגיאות נוסח או משהו כזה.

אבי מעוז: למה – אני לא רוצה להמשיך לחיות עם נקיפות המצפון האלה שיהיו לי לכל החיים שעזרתי לחוק האיום והנורא הזה לעבור.

אבי מעוז: זה אחד.

אבי מעוז: אני רוצה לשאול את היועץ המשפטי של משרד האוצר - בסוף אחד הדיונים בחוק אחד המשתתפים שמע אותך, אדוני היועץ המשפטי של משרד האוצר רוני, נוזף בנציג הרבנות הראשית שהופיע פה על כך שלטענתך, לפי הוראות התקשי"ר, היה אסור לו לדבר נגד הרפורמה של הממשלה גם אם לדעתו המקצועית הוא סבור אחרת.

אבי מעוז: האם זה נכון?

אבי מעוז: והאם זה מקובל על הוועדה, גברתי היושבת-ראש, שגורמים מקצועיים לא יוכלו לתת חוות דעת מקצועית לוועדה לפי מיטב הבנתם וניסיונם?

אבי מעוז: אחכה לתשובה בסוף.

אבי מעוז: כל הדיונים האלה התנהלו פה עם אווירת אימים שהפקידים שבאו מטעם הממשלה הטילו כלפי הגורמים המקצועיים שם, והם מאוימים כולם על-ידי שר האוצר ועל-ידי השר לשירותי דת והם לא יכלו לפתוח את הפה שלהם ולתת לנו חוות דעת מקצועיות, אמיתיות, חופשיות מכל דבר כדי לטייב את החוק הזה.

אבי מעוז: החוק הזה נולד בחטא וסופו בחטא.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים.

אבי מעוז: האם זה נכון, מה ששאלתי?

יוליה מלינובסקי: מצביעים על 31.

אורי מקלב: - - -

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא בדיון.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 31?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 5 נמנעים – 1 ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2, נגד – 5, נמנעים – 1.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא התקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: 32.

דוד אמסלם: אפשר לבקש התייעצות סיעתית?

יוליה מלינובסקי: קודם כל צריך לנמק, אחר כך התייעצות סיעתית ואז הצבעה.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להסב את תשומת ליבך שכל מי שנכנס לאותו סחרור מטורף להעביר חוק שכל-כולו העלאת יוקר המחיה.

אורלי לוי אבקסיס: קחו בחשבון חברות מסחריות.

אורלי לוי אבקסיס: קחו את אוסם, את תנובה, את עלית.

אורלי לוי אבקסיס: עלית, למשל, אחת החברות המסחריות הכי גדולות.

אורלי לוי אבקסיס: כשהם יתחילו להבין את הנזק הכלכלי שאתם עושים להם בגלל שאנשים כמוני, אנשים מסורתיים, שזה רוב הציבור במדינת ישראל – אפשר להסתכל על התפלגות האוכלוסייה, כמה מגדירים עצמם מסורתיים - זה רוב הציבור בישראל, והמסורתיים רוצים לאכול כשר, שהם מאמינים בכשרות, שבתנובה, אוסם, תלמה וכדומה יבינו שאתם פוגעים להם בהכנסות, בייצור הכללי של הכשרות שלכם, החלק של המגדים למשל כי עלית, יש להם המגדים שזה הכשרות יותר גדולה.

אורלי לוי אבקסיס: זה קו ייצור שכל-כולו כשרות יותר גדולה.

אורלי לוי אבקסיס: כשהם יבינו שלא קונים להם יותר את המוצרים עם הכשרות הפשוטה-פשוטה סלאש טריפה שאתם מציעים, כי אני לא יודעת מי יהיו האנשים, אני לא יודעת איזו הכשרה הם יעברו.

אורלי לוי אבקסיס: כל שלושה אנשים יכולים להיות גוף כשרות בפני עצמו.

אורלי לוי אבקסיס: רוב הציבור לא יקנה יותר ואז הם ייאלצו לעשות קווים גדולים יותר, כמו שעלית עשתה במגדים - זה יהיה הקו העיקרי של עלית.

אורלי לוי אבקסיס: לכן נצטרך לשלם אנחנו כאוכלוסייה כללית מחיר גבוה יותר, כי החברות הגדולות יצטרכו לקחת כשרות אמיתית יותר שהציבור מאמין בה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן גם בביסלי, גם בבמבה, גם בשוקולד, גם במרמלדה - בכל דבר אחר המחיר יעלה.

אורלי לוי אבקסיס: והמחיר יעלה בגלל ההתנהגות החזירית שלכם ובגלל שאתם עוטפים כביכול כדי לחסוך כסף, תעלו לנו הציבור המסורתי, את המחיר.

יוליה מלינובסקי: אורלי, תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: ביקשתם התייעצות סיעתית?

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: על כל סעיף 2ה.

יוליה מלינובסקי: חמש דקות.

יוליה מלינובסקי: אני מחדשת את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מס' 32.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 2 נגד – 5 נמנעים – 1 ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2, נגד – 5, נמנעים – 1.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא התקבלה.

יעקב מרגי: רביזיה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מס' 33.

דוד אמסלם: מתי אפשר לעשות בפעם הבאה התייעצות סיעתית?

יוליה מלינובסקי: ב-34.

דוד אמסלם: אז מבקשים ב-34.

יוליה מלינובסקי: 33 – אנחנו מקבלים אותו כי זה קשור לנוסח, התיקון הוא נכון.

יוליה מלינובסקי: היא נכונה במהותה.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אורי מקלב, אני רוצה לברך את היועץ הנאמן שלך.

יוליה מלינובסקי: אני מאמינה שיהודה עבד שעות נוספות פה.

יוליה מלינובסקי: יהודה, כל הכבוד לך.

יוליה מלינובסקי: שכולנו נתברך בכאלה יועצים.

יוליה מלינובסקי: אפשר להצביע על זה?

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אבוטבול, אתה מנמק?

יוליה מלינובסקי: בבקשה, הנמקה ל-33.

משה אבוטבול: אני רוצה לומר – אנחנו שמים לב, ואני יותר ויותר מתחזק דווקא מהדברים שהרב אורי מקלב יותר יוצר חורים בתוך החוק הזה.

משה אבוטבול: יש תחושה שזה נעשה על-ידכם בצורה מאוד חובבנית, כזו שבאה להראות: אנחנו פה, ולא נותנת מענה לכל הדברים שאמרנו.

משה אבוטבול: נוסף לכך אני רוצה להעיר ליושבת-ראש הוועדה שלהיות יושבת-ראש ועדה זה לא לעשות סוג של פרסומת או לצאת לציבור עם כל מיני סרטונים כאלה ואחרים ולהביע עמדה.

משה אבוטבול: או את מגיעה לכאן עם דעה פתוחה ונפש חפצה כדי לדון באותה רפורמה, או את מראש סגורה עם עצמך שאת הולכת להיכנס בבד"ץ העדה החרדית, להמליץ לא לקחת כשרות בית יוסף ולהצביע רק לדבר אחד – לכשרות של יוליה.

משה אבוטבול: מעבר לזה שזה ניגוד עניינים מובהק – אם את באמת רוצה לפתוח כשרות – זה דבר טוב.

משה אבוטבול: נשמח להפנות אותך לצוהר או לארגון אחרים, קונסרבטיביים או רפורמים שישמחו מאוד, כי ההקלות שלך בכשרות יכולות להיות תואמות כמו כפפה ליד דווקא לאותם הארגונים האלה.

משה אבוטבול: אני בטוח שאת משתמשת בשירותיו של גלעד קריב שנותן לך המון עצות בנושא הזה.

משה אבוטבול: אני מבקש שאת הסעיף הזה, את שאר הסעיפים, בכלל את כל הרפורמה של הכשרות הזאת שאת מנסה להוביל אותה עם הרבה עוינות, לא מאפשרת לאנשים לדבר, פועלת בצורה אוטומטית להוציא אנשים החוצה, לא מאפשרת להם להביע דעה – זה דברים שלא מקובלים בשום ועדה תקנית.

משה אבוטבול: הבסיס זה לדעת שלדיבור שלך יש השפעה.

משה אבוטבול: כשאת אומרת: אני אכנס באימ-אימא של הרבנות, את בטח בטוחה שאין אבא לרבנות.

משה אבוטבול: לכן את מעדיפה להיכנס באימ-אימא של הרבנות ולא באבא.

משה אבוטבול: הרבנות לא חד-הורית ואנחנו לא יתומים.

יוליה מלינובסקי: תודה.

יוליה מלינובסקי: היועץ המשפטי של הכנסת מקבלים הסתייגות 33 כי זה תיקון נוסח רלוונטי.

יוליה מלינובסקי: מי בעד תיקון 33 – אנחנו מקבלים הסתייגות.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 7 נגד – 1 נמנעים – 1 ההסתייגות נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 7, נגד – 1, נמנעים – 1.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות התקבלה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות 34.

יוליה מלינובסקי: מקלב, אתה רוצה לנמק?

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: אני רוצה לנמק ברצף את 34 ו-35.

שלמה קרעי: לפני ההצבעות נבקש התייעצות סיעתית.

שלמה קרעי: גברתי יושבת-הראש, בניין הכנסת, המקום הזה שאנו נמצאים בו ומשרתים את הציבור לא התבייש מעודו עד היום, לא חווה בושה כל כך נוראה של השימוש הציני, של השימוש הדיקטטורי שאתם עושים בכוח שיש לכם.

שלמה קרעי: אתם לא מבינים ולא מכירים במגבלות הכוח.

שלמה קרעי: תהיו בטוחים, שהדבר הזה יחזור אליכם כבומרנג.

שלמה קרעי: להתחיל את היום הזה כאן בוועדה כשבאיחור של דקה אחת ניסית פה להשליך לפח עבודה מאומצת של מאות הסתייגויות ענייניות ברובן שהגשנו לחוק הזה, כשכל – ברובן אבל כולן ענייניות כי המטרה שלנו היא – ואמרתי את זה גם למנכ"ל הרבנות הראשית – מבחינתי, אם יהיה מישהו שהשר לשירותי דת מוני, אמרתי לו: מבחינתי, אם יהיה אישור לרבנות הראשית לשלול תקן כשרות של ועדת רבנים בטענה שהיא מבררת ורואה שהתקן הזה לא מספק כשרות מינימלית – אני מושך את כל ההסתייגויות של הליכוד.

שלמה קרעי: זה הפיל שעומד כאן בחדר, ולכן כל מה שאנחנו עושים כאן – אזרחי ישראל רואים ושומעים.

שלמה קרעי: אנחנו לא מטרילים ולא באים לעשות סתם דיונים ולמשוך את הזמן בוועדות.

שלמה קרעי: עשינו עבודה עניינית בוועדת הכספים ובוועדות אחרות וגם כאן

שלמה קרעי: ניסינו לעשות את זה ענייני אבל לצערי הפיל שנמצא במרכז החדר זה תקן הכשרות שאת בעצמך הצבעת עליו וחבר הכנסת בליאק אמר את זה כאן, כשהוציא את המרצע מן השק ואמר:

שלמה קרעי: היהדות היא לא רק שלכם אלא גם של הרפורמים, של כל אחד.

שלמה קרעי: תמשיך להנהן הראש.

שלמה קרעי: ככה מביאים את רפורמת הכשרות הזאת, כשבסוף יהיה כאן תקן כשרות שלא יהיה כשר לפי דת משה וישראל.

שלמה קרעי: שאלו אותי משרד האוצר – אמנם איימו עלי בבוקר שאם אני לא אעשה את זה, יפגעו בחוק אחר שקידמנו מתוך דיון ענייני.

שלמה קרעי: זו בושה וחרפה.

שלמה קרעי: זו שיטה דיקטטורית.

שלמה קרעי: אתם תיזרקו לפח האשפה של ההיסטוריה עם השימוש הבזוי הזה בכלים שעומדים לרשותכם.

שלמה קרעי: אני עדיין ענייני בנושא הזה.

שלמה קרעי: כל מטרתי –פורץ גדר ישכנו נחש.

שלמה קרעי: אתם פורצים כאן גדר, ואתם הופכים כאן את הכשרות לכשרות רק לחרדים בלבד, לכשרות לשומרי דת אדוקים במיוחד.

שלמה קרעי: שילכו לכשרויות הבד"ץ, שילכו לכשרויות המחמירות, אבל כל ילדי הגנים, בתי חולים, אנשים שרק נכנסים למסעדות ורק רואים כשר וזה מספק אותם – אותם תכשילו עם תקן כשרות ואתם כותבים את זה במפורש בחוק – ועדת רבנים יכולה להקל גם על תקן כשרות הבסיסי של של הרבנות הראשית.

שלמה קרעי: כלומר גם אם הרבנות הראשית חושבת שהדבר הזה לא כשר, אתם כאן מעבירים בחוק שזה ייחשב כשר.

שלמה קרעי: אם תאשרו לרבנות הראשית לפסול תקן כשרות של ועדת הרבנים כשהיא חושבת שהתקן הזה לא כשר, גורם לאנשים לאכול נבלות וטרפות – אני מושך את כל ההסתייגויות שלי למרות חוסר הענייניות וכל מה שעשיתם לאורך כל הדרך.

שלמה קרעי: הייעוץ המשפטי של הכנסת דיבר איתי ואמר שה-400 הסתייגויות שהגשנו אתמול ב-02:30 לפנות בוקר הן יידונו כאן בוועדה כהסתייגויות של הליכוד.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: אני פסלתי את כל ההסתייגויות שלכם, וה-400 שהגשת בלילה הן שונות לחלוטין ממה – אני לא יודעת עם מי דיברת.

יוליה מלינובסקי: לא יודעת מי נתן לך כזה מידע.

יוליה מלינובסקי: אני כיושבת-ראש הוועדה מודיעה לך רשמית – היית צריך להביא 400 מאותה סדרה שהגשת.

יוליה מלינובסקי: הגשת 400 חדשים.

יוליה מלינובסקי: ברגע שהפרת את הסיכום ואמרת את זה בעצמך- - -

שלמה קרעי: לא נכון.

שלמה קרעי: שקר.

יוליה מלינובסקי: היו אנשים ששמעו אותך בחדר.

שלמה קרעי: שיבואו להעיד.

שלמה קרעי: הסיכום היה – עזבי.

שלמה קרעי: תומר, איל דיבר איתי בשם שגית היועצת המשפטית.

יוליה מלינובסקי: מי שקובע סדרי דיון זה יושב-ראש הוועדה.

יוליה מלינובסקי: עדיין הייעוץ המשפטי של הכנסת הם לא קובעים דברים.

שלמה קרעי: אני מדבר לייעוץ המשפטי.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגויות שלך ירדו מסדר-היום, כל ה-2,200.

יוליה מלינובסקי: ה-400 שהגשת בלילה הם לא קבילים כי לא עמדו בסיכום.

יוליה מלינובסקי: ברגע שהפרת את הסיכום, אני לא מכירה בשום סיכום.

שלמה קרעי: אני לא מדבר אליך כי לא שואלים אותך ואת לא קובעת.

שלמה קרעי: תומר, לא יכול להיות שאתה לא מאפשר לי לדבר איתך.

יוליה מלינובסקי: התייעצות סיעתית לפי בקשת חבר הכנסת יעקב אשר.

יוליה מלינובסקי: חמש דקות.

יוליה מלינובסקי: אני מחדשת את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 34?

יוליה מלינובסקי: מי נגד הסתייגות 34?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 3 נגד – 5 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 3, נגד – 5, נמנעים – אין.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: הצבעה על 35.

יוליה מלינובסקי: אומרים לי שאפשר לקבל לפי הלשכה המשפטית.

שלמה קרעי: ביקשתי התייעצות סיעתית.

יוליה מלינובסקי: התחילה הצבעה כבר.

תומר רוזנר: לא שמעתי שביקשת.

שלמה קרעי: אתם פשוט מעולים.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 31?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: הצבעה בעד ההסתייגות – 7 נגד – אין נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 7, נגד – אין, נמנעים – אין.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות התקבלה.

יוליה מלינובסקי: 36 אומרים לי שאפשר לקבל.

יוליה מלינובסקי: יכולים להצביע על זה?

דוד אמסלם: אפשר התייעצות סיעתית?

יוליה מלינובסקי: על 36 כבר היתה.

שלמה קרעי: ביקשתי על 35 ולא נתתם – אמרתם שכבר התחילה הצבעה.

יוליה מלינובסקי: אורי, רוצה לנמק 36?

אורי מקלב: וגם 37.

יוליה מלינובסקי: התייעצות סיעתית אחרי ההנמקה.

אורי מקלב: אני רוצה לתת ההבהרה לגבי מה שאמר חבר הכנסת מעוז.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שהחוק הזה, כפי ההסתייגות הראשונה שלנו - זה הרס מערכת הכשרות בישראל.

אורי מקלב: זו נקודת ההנחה שלנו.

אורי מקלב: אנחנו בטוחים בזה.

אורי מקלב: אין לנו ספקות בזה והוכחנו את זה גם בוועדה.

אורי מקלב: אני חושב שמי שליווה את דיוני הוועדה ובא בנפש חפצה ולא היה נגוע באינטרסים, יכול להבין שזה ממש לא כמו שניסו להציג את זה פה.

אורי מקלב: החורים יותר גדולים מהדברים המושלמים בחוק הזה.

אורי מקלב: דבר אחד יש במבחן התוצאה - רבני צוהר או גוף דומה לזה של רפורמים או דבר כזה, יהיו לו הרבה אפשרויות איך להתמודד ולתת כשרות לא אמיתית שהיא מטעה ויש בה הונאה לציבור.

אורי מקלב: הם יעשו את זה בכמה דרכים, ונתנו את האפשרות הכוללת, כולל גוף כשרות, הוא יכול להיות גם גוף שקובע תקן.

אורי מקלב: הוא יכול להיות גם – לא הגעתי לשער השלישי, שאתה גם רוצה לאפשר לו, ובמקרה של צוהר גם להיות מועצה דתית או רבנות, רב שנותן כשרות.

אורי מקלב: עד כדי כך.

אורי מקלב: איזו הטעיה תהיה שיראו שלט ותעודה של רבנות.

אורי מקלב: אני רוצה לומר את העמדה שלנו בעניין.

אורי מקלב: לנגד עיניי היו גם לתת את האפשרות לגופי כשרות שאני הצרכן שלהם ועוד ציבור חרדי ודתי ודתי-חרדי שרוצים להסתמך על גופי כשרות שיש להם ניסיון ושהם גופי כשרות מוסמכים ושעושים את כל המאמץ – תן להם את האפשרות, כי בחוק הזה, אם לא שהיינו מתערבים בזה, גם היה נמנע מהם לתת כשרות.

אורי מקלב: הצעת החוק המקורית והסעיפים ואחרי זה הסברים היתה מונעת מגופי כשרות לתת כשרות או מרבנים שהם כן רוצים לתת החמרות, לא יכלו לתת.

אורי מקלב: העובדה שאנחנו מאפשרים בחוק לתת גם תקן מחמיר יותר, זאת האפשרות - לכן אני נמצא פה להציל את מה שאני יכול מן הארי ומן הברדלס כדי שאני אוכל לאכול במדינת ישראל.

אורי מקלב: מעבר לזה, דילגנו על כל ההערות שהתקבלו.

אורי מקלב: קודם כל להראות לכם שהתקבלו – זה לא רק הערות נוסח; גם מהותיות יותר.

אורי מקלב: קל וחומר, אם בהסתייגויות הלא מהותיות אנחנו צודקים, קל וחומר בהסתייגויות המהותיות שהן עם הרבה יותר מחשבה.

אורי מקלב: אם בדברים הלא המהותיים אנחנו חושבים שצריך לתקן – קל וחומר בזה.

אורי מקלב: אתן דוגמה קטנה מההסתייגות שעכשיו דנו בהן – למשל, לכתוב שם של משגיח על התעודה.

אורי מקלב: לא קיבלתם את זה.

אורי מקלב: מה יותר שקיפות לצרכן כשרות שרואה שם של משגיח וצורת התקשרות.

אורי מקלב: מה ביקשתי כאן?

אורי מקלב: גם את זה אתם לא רוצים.

אורי מקלב: אתם רוצים הכול להסתיר.

אורי מקלב: אם מישהו שיגיד לי שהצעה כזאת – דיברנו על אפשרות של משגיח שימלא מקום, שיש לו תעודה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

ולדימיר בליאק: מבקש לסיים.

אורי מקלב: לתת לגוף הכשרות כשרות מתמידה או שוטפת – יכול לקרות.

אורי מקלב: יוריד את השלט?

אורי מקלב: שיכין לעצמו רזרבות.

אורי מקלב: יכול לקרות דבר כזה, כחד-פעמי.

אורי מקלב: לא יותר מחודש.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על הסתייגות 36.

ולדימיר בליאק: החלטנו לקבל אותה.

התייעצות סיעתית.

ולדימיר בליאק: חוזרים ב-13:53.

ולדימיר בליאק: אני מחדש את הישיבה.

ולדימיר בליאק: מי בעד הסתייגות 36?

ולדימיר בליאק: החלטנו לקבל אותה.

ולדימיר בליאק: מי נגד?

ולדימיר בליאק: מי נמנע?

ולדימיר בליאק: הצבעה בעד ההסתייגות – 6 נגד – 1 נמנעים – אין ההסתייגות לא נתקבלה.

ולדימיר בליאק: בעד – 6, נגד – 1, נמנעים – אין.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות התקבלה.

ולדימיר בליאק: הסתייגות 37.

דוד אמסלם: אפשר התייעצות סיעתית?

ולדימיר בליאק: לא.

ולדימיר בליאק: אבדוק מתי אפשר.

שלמה קרעי: זה לפי סעיפים, לא לפי הסתייגויות.

דוד אמסלם: זה לא משנה מתי היה לנו.

דוד אמסלם: אם אתה לא יודע לנהל, אל תנהל.

שלמה קרעי: זה 2יא.

שלמה קרעי: תומר אמר שזה התייעצות נפרדת.

ולדימיר בליאק: חוזרים ב-13:59.

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים להצביע על הסתייגות מס' 37, מי בעד ההסתייגות, מי נגד?

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

ולדימיר בליאק: הסתייגות מס' 38, מי מנמק?

אורי מקלב: אני אנמק.

ולדימיר בליאק: שתי דקות.

אורי מקלב: כמו ההסתייגות הקודמת, זה לא רק תיקוני נוסח.

אורי מקלב: זה שבהסתייגות הקודמת ביטלנו את הדרישה לתת רשימה של משגיחים, אני מסביר מדוע אני ראיתי לנגד עיניי את חוקי הכשרות שאני כן סומך עליהם, איך הם צריכים להתנהל וחשבתי שזה מיותר.

אורי מקלב: אנחנו האופוזיציה חושבים שהחוק הזה יהרוס את הכשרות, אין לנו ספק.

אורי מקלב: זה חוק שרצה לתת אפשרות לגוף מסוים שנקרא צהר וכדומה, על חשבון זה להרוס את כל מה שהיה עד עכשיו, הרס על הכול, אפילו מועצות דתיות לא יכולות לתת.

אבי מעוז: השר יחליט אם לתת.

אורי מקלב: זה עוד דבר, זה המנגנון המושחת שנכנס לתוך.

אורי מקלב: אבל אמרנו את הדבר הכי פשוט, שמועצה דתית יכולה לתת רבני כשרות וזה הישג שלנו, זה הישג במירכאות בתוך כל חוק הכשרות הזה, שכל כולו לא טוב.

אורי מקלב: אבל זה דבר שתפרנו בתוך החוק הזה כדי שיוכלו להמשיך בינתיים - - -

ולדימיר בליאק: אני מבקש לסיים.

אורי מקלב: אני מסיים.

אורי מקלב: מה הם קובעים, שהשר הוא שיקבע.

אורי מקלב: להכניס את השחיתות הזאת, שהשר יקבע מי כן ומי לא.

אורי מקלב: בכל אופן, כשאנחנו היינו פה, רצינו לעשות הסדרה של מינימום בתקופה – גופי הכשרות לא ירצו להיות שם, זה לא משתלם לו.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, הטענה ברורה.

ולדימיר בליאק: לפי המלצת הייעוץ המשפטי, אנחנו מקבלים את ההסתייגות.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 38, מי בעד, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות התקבלה.

אורי מקלב: שלאף אחד לא תהיה טעות שאנחנו בעד החוק.

ולדימיר בליאק: עוברים להסתייגות מס' 39.

רביזיה.

ולדימיר בליאק: מי מנמק את הסתייגות 39?

דוד אמסלם: התייעצות סיעתית.

תומר רוזנר: על 39 אתם יכולים לבקש.

דוד אמסלם: אנחנו מבקשים התייעצות סיעתית.

תומר רוזנר: תנמקו.

ולדימיר בליאק: מי מנמק?

דוד אמסלם: אני אנמק.

דוד אמסלם: אני רוצה לחזור לנושא הקודם שדיברתי עליו.

דוד אמסלם: יש בבית שאן פרויקט תיירותי של עם ישראל, דרך אגב, לא קשור לליכוד.

דוד אמסלם: אני רוצה להזכיר, שבית שאן זה עיר ואם בישראל, יש שם מכל הגוונים, גם ליכודניקים, גם אנשי שמאל, גם עולים, גם ותיקים ויש שם פרויקט תיירותי.

דוד אמסלם: עיר שנמצאת בספר וצריך לסייע לה באופן כלכלי וזה אחד המקורות התיירותיים.

דוד אמסלם: נקבע פרויקט שממשיכים לקדם אותו בנושא התיירות ואז הסתבר לשר התיירות – האמת היא, אני מכיר אותו, זה לא שר התיירות, הוא לא מקבל החלטות כאלה.

דוד אמסלם: לפיד הבין, שהזמינו את ראש הממשלה נתניהו, לבית שאן.

דוד אמסלם: ג'קי לוי חבר ליכוד, היה נציג שלנו פה בכנסת ועדיין חבר ליכוד.

דוד אמסלם: לפי מה שכתוב כאן, התקשר אליו שר התיירות וביטל, פשוט אמר לו, אנחנו מושכים את הפרויקט, נחשוב עליו.

דוד אמסלם: צאו וחשבו מה היה קורה אם הליכוד היה עושה את זה לכמה קיבוצים.

דוד אמסלם: הרי מנדלבלוף הראשון שהיה קם בבוקר, הוא וזילבר, מוציאים חוות דעת ומתקשרים לאגף התקציבים ואומרים להם, עזבו אתכם.

דוד אמסלם: מה שנקרא, ימי מפא"י העליזים חזרו לנו ואם אין לך פנקס "כחול לבן" או שאין לך פנקס של לפיד, אתה לא עובד, אתה לא מקבל פרויקטים.

דוד אמסלם: אני פשוט מצומרר.

דוד אמסלם: ואלאכ, שלטון החוק, אלה שומרי הסף.

דוד אמסלם: שומרי הסבתא, לא הסף.

דוד אמסלם: לא מתביישים, חוצפנים.

דוד אמסלם: אני מזדעזע ממה שקורה כאן.

ולדימיר בליאק: אתם רוצים התייעצות סיעתית?

דוד אמסלם: בוודאי.

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים ב-14:06.

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים להצביע על הסתייגות מס' 39.

ולדימיר בליאק: מי בעד ההסתייגות?

ולדימיר בליאק: החלטנו לקבל את ההסתייגות, מי בעד, מי נגד, מי נמנע.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות אושרה.

ולדימיר בליאק: הסתייגות מס' 39 התקבלה.

ולדימיר בליאק: הסתייגות מס' 40, מי מנמק?

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת אמסלם, רוצה לנמק?

אבי מעוז: אני אנמק.

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: אני רוצה להמשיך מהמקום שסיימתי בנימוק שלי בהסתייגות הקודמת.

אבי מעוז: א.

אבי מעוז: לא קיבלתי תשובה מהיועץ המשפטי של משרד האוצר, שאלתי שאלה והיא נשארה פתוחה.

אבי מעוז: זה רק מעיד על החוק הזה.

אבי מעוז: החוק הזה רשלני, הובא בצורה רשלנית, נחקק בצורה רשלנית, למרות 42 שעות שמתהדרת בהן יושבת-ראש הוועדה בכך, שהיינו ביחד 42 שעות, לא נתנו לנו לדבר, לא נתנו לנו להשלים את הדברים שלנו, עמדנו בלחצי זמן בלתי סבירים, לא יכולנו להגיד דבר.

אבי מעוז: הראיה הכי גדולה שהחקיקה הזאת היא רשלנית והיא לא מושלמת, שהממשלה רצתה להביא את פרק העיצומים, היא הגישה את פרק העיצומים מאוחר מדי, הייעוץ המשפטי סירב לטפל בזה.

אבי מעוז: ומה עשו?

אבי מעוז: איזה מן חוכמה זאת, לחוקק את החוק אף על פי כן ולמרות הכול נוע תנוע, החוק הזה נוע ינוע ומחוקקים את החוק בלי פרק העיצומים.

אורי מקלב: לא התנגדנו.

אורי מקלב: בעיצומים אנחנו לא התנגדנו, תראו כמה נקיים אנחנו.

אבי מעוז: למרות שהממשלה אמרה שהיא צריכה את העיצומים, לא התנגדנו לעיצומים.

אבי מעוז: אנחנו חושבים שצריך עיצומים, אז מה עושים?

אבי מעוז: מחוקקים את החוק הזה, הוא יתחיל להתנהל בלי עיצומים, כל אחד יכול לעשות מה שהוא רוצה, לא יהיו עליו עיצומים כספיים, אבל העיקר שמילאנו את המשימה שלנו, להביא את החוק הזה להרוס את הרבנות הראשית, להרוס את מערכת הכשרות על הראש של כל אלה שחוקקו פה את החוק הזה.

אבי מעוז: אני אומר לכם, חברי הקואליציה, זה על הראש שלכם, חברי הקואליציה חובשי כיפה.

אבי מעוז: נגד דעתם של רוב בניין רבני ישראל, כולל הרבנים של הציונות הדתית שמתנגדים מאוד לחוק הזה ויושבת ראש הוועדה מתבטאת כלפיהם בצורה לא נאותה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה חבר הכנסת מעוז.

ולדימיר בליאק: אנחנו יוצאים להתייעצות סיעתית וחוזרים ב- ב-14:14.

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים להצביע על הסתייגות מס' 40.

ולדימיר בליאק: מי בעד הסתייגות מס' 40, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

ולדימיר בליאק: הסתייגות מס' 41, מי מנמק?

אני אנמק.

ולדימיר בליאק: בבקשה אדוני, שתי דקות.

תודה רבה אדוני, אני אשמח אם תיתן לי שתי דקות ו-20 שניות.

ולדימיר בליאק: שתי דקות ו-20 שניות קיבלת, לפנים משורת הדין.

תודה רבה.

אדוני היושב-ראש, אני רוצה להסתייג על סעיף 40 ו-41 ביחד.

ישבנו כאן, הרב מקלב ואני, ישבנו כאן המון שעות, לדעתי למעלה מ-50 שעות, ולאורך כל הדרך היינו ענייניים.

עשינו גם דבר שהוא בניגוד לאינטרס שלנו, לטייב דברים שמרשלנות וחוסר מקצועיות של אלה שהכינו את החוק, הביאו אותם.

ניקח לדוגמה את ההסתייגות של הרב מקלב, הסתייגות 40.

דיברנו על דבר אחד, אנחנו רוצים אמת בפרסום, לא רוצים הונאה בכשרות.

אמרנו, אנחנו מתנגדים לשלושת הרבנים, לנושא הזה של ועדת השלושה.

ביקשנו שיהיה כתוב שם מפורשות, שתקן זה לא מאושר על ידי הרבנות הראשית.

שאנשים יידעו.

למה אי אפשר לתקן דבר כזה?

למה?

אין שום בעיה בעניין הזה.

וסעיף 41 אומר עוד פעם דבר שהוא דבר מרכזי וזה הכי מפחיד.

במשרד המשפטים יש שר אבל יש הרבה מאוד דברים שהוא יכול לעשות רק אם יש לו הסכמה של נשיאת בית המשפט.

הוא לא יכול לעשות דברים בתוך בתי המשפט בלי הסכמה או התייעצות או היוועצות עם נשיאת בית המשפט.

ביקשנו גם כאן, אדוני היועץ המשפטי, תומר, ידידי משכבר הימים, ביקשנו שבסעיף 41, ההסתייגות הזאת, במקום השר, יבוא: השר, בהסכמת מועצת הרבנות הראשית.

היינו גם מתפשרים בהתייעצות מועצת הרבנות הראשית.

מה אתה עונה על זה, בליאק?

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להצבעה.

תענה לי, אי אפשר לתקן את זה?

ולדימיר בליאק: לא.

ולדימיר בליאק: מי בעד הסתייגות 41.

רגע, אין התייעצות סיעתית פה?

ולדימיר בליאק: לא, הכרזתי על הצבעה.

לא, לא.

תומר רוזנר: כן, הוכרזה הצבעה, הוא כבר שאל מי בעד.

ולדימיר בליאק: מי בעד, מי נגד הסתייגות 41.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 42.

אוריאל בוסו: רביזיה.

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת בוסו ביקש רביזיה על הסתייגות מס' 41.

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להסתייגות - - -

תומר רוזנר: הסתייגויות 42, 43 ו-49 זו של הסתייגויות שנוגעת לאחת המפלגות - - -

אנחנו מראש מודיעים שאנחנו מבקשים את ההתייעצות הסיעתית על זה.

תומר רוזנר: 42, 43 ו-49 ניתנות להנמקה יחד, זה הסתייגויות סדרתיות.

ולדימיר בליאק: אוקי.

ולדימיר בליאק: 42, 43 ו-49, מי מנמק?

אבי מעוז: אני מנמק.

אבי מעוז: אני רק רוצה להבין, 42 זה סעיף 2כ"ד, הסתייגות 43 זה סעיף 2כ"ד(1) ו-49 זה סעיף 17א1(1)?

אבי מעוז: מה זה?

תומר רוזנר: באותו עניין, אותו נושא.

תומר רוזנר: ההסתייגות היא באותו נושא.

שלמה קרעי: תומר, אתה לא יכול לחבר הסתייגות עם הסתייגות - - -

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת קרעי, אתה מפריע לי.

שלמה קרעי: אני לא מקבל את זה.

ולדימיר בליאק: אתה מפריע לי.

שלמה קרעי: אני לא מקבל את זה.

ולדימיר בליאק: אני לא נותן לך זכות דיבור.

שלמה קרעי: אבל אי אפשר לחבר הסתייגויות שלא מאותו סעיף.

ולדימיר בליאק: אתה על זכות הדיבור של חבר הכנסת מעוז.

שלמה קרעי: היושב-ראש, אי אפשר לחבר הסתייגויות שלא מאותו סעיף - - -

ולדימיר בליאק: הבנתי.

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת מעוז, בבקשה לנמק.

שלמה קרעי: תומר, כל דקה נתקשר לשגית?

שלמה קרעי: תעבדו לפי הכללים.

ולדימיר בליאק: אתה מפריע לי.

ולדימיר בליאק: אתה לא שומע אותי?

שלמה קרעי: אני שומע.

ולדימיר בליאק: אתה בקריאה ראשונה.

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת מעוז, לנמק בבקשה.

אורי מקלב: שהיועץ המשפטי יענה.

ולדימיר בליאק: הוא יענה אחר כך.

אבי מעוז: אני אדבר, אני לא כל כך מבין, אולי אצלכם זה מחובר, אצלי זה בכלל לא מחובר, שני הסעיפים האלה, כל אחד סעיף בפני עצמו ולכן אבקש שש דקות.

אבי מעוז: אתחיל לדבר ותשקול בינתיים את הבקשה שלי, לנמק בשש דקות.

אבי מעוז: אני חוזר לעניין הרשלנות של החוק הזה, איך הביאו אותו לפה.

אבי מעוז: בסיום דבריי הקודמים הייתי במצב הזה, שפרק העיצומים לא הגיע לדיון בכלל בפנינו כי היועץ המשפטי אמר שלא הגיע, מאוחר מדי, למרות שהממשלה מאוד רצתה את זה והממשלה אפילו לחצה על הייעוץ המשפטי של הכנסת.

אבי מעוז: דרך אגב, יישר כוח לייעוץ המשפטי של הכנסת, שלא נכנע בדבר הזה.

אבי מעוז: אני חושב שמה שהיה צריך לעשות אז, אני אומר לכם שזה מה שצריך לעשות גם עכשיו.

אבי מעוז: אתמול בישיבת המליאה בכנסת הצבענו על פיצול של שני סעיפים מחוק ההסדרים, למה?

אבי מעוז: נימק את זה יושב-ראש ועדת הכספים, נימק את זה: שלא הספיקו לדון וראו שעומדים בלחץ זמן ולא יספיקו לדון בצורה מיטבית, פיצל את הסעיפים האלה מחוק ההסדרים.

אבי מעוז: אני אומר לכם, אתם מביאים פה חוק, מביאים פה ייעול מערך הכשרות, אני קורא לכם לפצל את זה מחוק ההסדרים כדי שאנחנו נוכל לעבור עליו בצורה מיטבית וגם לצרף אתו את פרק העיצומים.

אבי מעוז: אני חושב שהצורה שבה הבאתם את החוק הזה, הצורה הרשלנית הזאת, אי נתינת הזמן להביע את דעתנו, לא שמענו את כל הגורמים המקצועיים שהיו אמורים להיות פה, כששמענו גורמים מקצועיים, איימו עליהם הגורמים המשפטיים.

אבי מעוז: שמענו בזום שתי נציגות ועד הורים של ממלכתי דתי מת"א והיא אומרת, אני מבקשת מכם שבקהלים שבויים, כמו ילדים שהולכים למעונות והולכים למפעל ההזנה, וגופים ממלכתיים, בתי חולים, בתי חולים לפגועי נפש, כל המקומות האלה, אנחנו מבקשים מכם שיהיה תקן רבנות בהכרח.

אבי מעוז: ואז אנחנו שומעים את כל שומרי הסף שדיברנו עליהם מקודם, שמסבירים לנו במתק שפתיים, איך שזה תחרות והתחרות היא על מחיר.

אבי מעוז: בכשרות התחרות לא יכולה להיות על המחיר.

ולדימיר בליאק: 30 שניות, חבר הכנסת מעוז.

אבי מעוז: אבל יש לי שש דקות.

ולדימיר בליאק: לא קיבלתי את בקשתך.

אבי מעוז: אז באדריכלות עושים מכרז, עושים מכרז על בסיס איכות.

אבי מעוז: בכשרות, שזה הרבה יותר חמור מאדריכלות, לא צריך לעשות מכרז על בסיס איכות.

אבי מעוז: כלומר, על האיכות ההלכתית.

אבי מעוז: ואם זה על האיכות ההלכתית, יש לנו את הרבנות הראשית.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

ולדימיר בליאק: אתם רוצים התייעצות סיעתית?

אבי מעוז: כן.

תומר רוזנר: על איזה סעיף?

אבי מעוז: על סעיף 42 התייעצות סיעתית.

ולדימיר בליאק: אוקי.

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים ב-14:28 דקות.

אבי מעוז: ואחרי זה גם על 43.

ולדימיר בליאק: ההתייעצות הסיעתית היא על כל הסדרה.

אבי מעוז: גם על 49?

ולדימיר בליאק: כן.

אבי מעוז: למה, מה הנושא המשותף?

ולדימיר בליאק: כבר דיברנו על זה.

15 דקות התייעצות?

ולדימיר בליאק: לא, חמש דקות.

שלמה קרעי: על כל הסתייגות חמש דקות.

ולדימיר בליאק: לא.

ולדימיר בליאק: חמש דקות.

ולדימיר בליאק: לפי הייעוץ המשפטי שקיבלתי זה חמש דקות.

ולדימיר בליאק: הסתיימה ההתייעצות הסיעתית.

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים להצביע.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על קבוצת הסתייגויות: 42, 43 ו-49.

ולדימיר בליאק: מי בעד, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגויות לא אושרו.

ולדימיר בליאק: ההסתייגויות לא התקבלו.

רביזיה על הסתייגות 42.

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להסתייגויות מס' 44 ו-45.

ואם מגיעה לנו התייעצות סיעתית, אנחנו לא מוותרים עליה, אדוני היועץ המשפטי.

תומר רוזנר: אפשר התייעצות סיעתית.

ולדימיר בליאק: 44 עד 48 זה אותו סעיף.

ולדימיר בליאק: מי מנמק?

הרב גפני, ארבע דקות מלאות.

ולדימיר בליאק: בבקשה, הרב גפני, 4 דקות ו-20 שניות, לפנים משורת הדין.

שלמה קרעי: מה מנמקים, איזה הסתייגויות?

ולדימיר בליאק: 44 ו-45.

ולדימיר בליאק: ארבע דקות מתחילות עכשיו, חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני מודה לך שאתה מאשר לי לנמק את ההסתייגות.

משה גפני: אני רוצה שאחרי הדיון בוועדה אתה תסביר לי את המצע של יש עתיד, שכתבה במצע שלה, שתקציב שמקבל באופן ישיר תמורת תמיכה פוליטית הם קו פורה להתנהלות מושחתת.

משה גפני: ואתה, אדוני היושב-ראש, לקחת כסף קואליציוני, כמו החברים שלך, ועל זה אמר יושב-ראש המפלגה שלך, זה כסף של פוליטיקאים והפוליטיקאים בכנסת מתבקשים להסיר את ידיהם מהכספים של אזרחי ישראל.

משה גפני: מאות מיליונים לקחתם מאזרחי ישראל.

משה גפני: אבל זה לא שייך לדיון עכשיו אז אני מבקש ממך, אמרת שהתייעצות סיעתית אנחנו לא יכולים, אז ולדימיר, אני אדבר אתך על העניין הזה בנפרד.

משה גפני: אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, להגיש הסתייגות, הגשתי את זה להצעת חוק, יש פה רבים שחתמנו על העניין הזה בעקבות דיון שהיה - - -

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת גפני, אנחנו לא מקבלים יותר הסתייגויות.

משה גפני: זה מופיע.

ולדימיר בליאק: מה שהגשת הגשת.

משה גפני: את זה אני הולך להסביר.

ולדימיר בליאק: אמרתי, אני הולך להגיש.

משה גפני: לא.

ולדימיר בליאק: הגשת כבר.

משה גפני: אתה צודק אבל המצע של יש עתיד בלבל אותי.

משה גפני: בכל הרצינות, אנחנו ביקשנו על זה גם הצעת חוק, אמרתי.

משה גפני: המציאות היא, שאנחנו באים לציבור אזרחי ישראל, לא כולם מבינים בכשרות, יש כאלה שסומכים על מה שהרבנות נותנת הכשר, הם נכנסים למסעדה, לבית מלון או לבית קפה והם סומכים עליהם.

משה גפני: לא יכול להיות שיהיה כתוב כשר ולכן אנחנו ביקשנו להוסיף: לרבות תעודה, סימון או פרסום שעלולים לגרום לצרכן להניח שדיני הכשרות נשמרים, אף אם צוין במפורש בתעודה, בסימון ובפרסום, שלא מדובר בתעודת הכשר לפי סעיף 2.

משה גפני: לא יכול להיות שייצא מפה מצב כזה, שבו אדם שגר בנהריה והוא נכנס למסעדה, שם תהיה איזה שהיא תעודה שהוא יכול לטעות ולחשוב שמדובר על תעודה שנותנת הכשר במקום הזה ולא מעניין אותו כל הדברים האחרים, לא בד"צים ולא כלום, הוא מוצא הכשר של הרבנות הראשית.

משה גפני: 20 שנה אני נלחם על כבודה של הרבנות הראשית בגלל שאני יודע שרוב אזרחי ישראל הם ציבור מסורתי שהם רוצים שתהיה להם תעודת הכשר ממלכתית שהם יכולים לסמוך עליה, ולא שמישהו בא ואומר, אני נותן הכשר.

משה גפני: לכן ביקשנו בהצעת החוק, בתעודת הכשר כשכתוב הכשר, ולרבות פרסום, לרבות כל הדברים האלה.

משה גפני: זה לא יכול להיות שמהכנסת ייצא מצב שבו אנחנו נטעה את האנשים.

משה גפני: אנחנו מדברים על הכשר, אנחנו לא מדברים על איזשהו דבר אחר ששם אפשר להגיד שיש כאלה ויש כאלה.

משה גפני: או שזה כשר או שזה לא כשר.

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת גפני, אתה רוצה שנצביע על ההסתייגות הזאת עכשיו?

ולדימיר בליאק: זאת הסתייגות 62.

משה גפני: לא, לא.

אבי מעוז: לא, אנחנו בהסתייגות 44 ו-45.

ולדימיר בליאק: כי אתה מדבר על הסתייגות אחרת, אבל זכותך.

מה זה משנה?

ולדימיר בליאק: מה זה משנה על מה אתם מדברים פה.

לא, לא, זה מאוד משנה.

אורי מקלב: הוא לא מדבר באוויר.

אתה רוצה לקצר תהליכים.

ולדימיר בליאק: חס ושלום.

משה גפני: אני מדבר להגינות שלך.

משה גפני: אני חושב שאתה לא תסכים, כך אני מעריך, שתצא מהוועדה הזאת תקלה, שאתה תבוא בסוף לאותו אחד במעלות, שנכנס לבית קפה ויש שם איזה תעודה, בסוף יסתבר זה לא הרבנות, זה סתם מישהו שנתן כשר וזה לא כשר בכלל.

משה גפני: לכן בהסתייגות שאני הגשתי, אני מציע ואני חושב שזה דבר הגון, גם אתה לא תרצה שתהיה הטעיה של הציבור, ציבור שהוא מסורתי.

משה גפני: זה דבר שאי אפשר לשחק אתו, הכשר זה משהו אחר לחלוטין.

משה גפני: אני לא יודע אם אתה יודע בדיוק מה זה הכשר אבל אם אתה יודע מה זה הכשר, אתה צריך לקבל את ההסתייגות הזאת.

ולדימיר בליאק: למה אתה חושב שאני לא יודע?

משה גפני: אני לא אמרתי.

ולדימיר בליאק: למה אתה מטיל ספק?

משה גפני: לא בדקתי.

משה גפני: לא אמרתי.

משה גפני: לא בדקתי, אני לא יודע.

משה גפני: אני אומר, שמי שלא יודע מה זה הכשר, יכול לטעות בזה.

משה גפני: לא על כל דבר עשית דוקטורט.

ולדימיר בליאק: נכון, עדיין לא.

משה גפני: גם אני לא עשיתי דוקטורט אבל אני לא אוכל דבר שאני לא אדע מה ההכשר שלו.

משה גפני: לכן ההסתייגות הזאת אומרת את האמת לאותו אדם מסורתי, שהוא לאו דווקא אדם דתי, שהוא רוצה לאכול כשר, לפחות בעניין הזה של הרבנות הראשית.

משה גפני: בניגוד לשר כהנא, שאמר אתמול, שאנחנו לא דאגנו לרבנות, אנחנו 20 שנה נלחמים על כבודה של הרבנות, ופתאום הוא מגיע לכנסת ומחלק ציונים.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

אם מגיעה לנו התייעצות, אני מבקש אותה שוב.

ולדימיר בליאק: מגיעה לכם התייעצות סיעתית אחת על הסתייגויות מ-44 עד 48.

רגע, צריך לנמק את 46.

ולדימיר בליאק: אז תנמקו.

אבי מעוז: איפה אנחנו עכשיו, מה נימקנו?

ולדימיר בליאק: הסתייגות 46, מי מנמק?

ולדימיר בליאק: בבקשה, חבר הכנסת בוסו, שתי דקות.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת טור פז, אני מוכרח לומר, שקיבלתי במייל הזמנה להשתתף בשדולה לחופש דת והתחדשות יהודית וראיתי את השם שלך שם, קודם כל ביקשתי לבדוק, אם יש מצב לחסום מיילים מאנשים מסוימים.

אוריאל בוסו: חבר כנסת שולח לי להשתתף בשדולה שהוא משתתף.

אוריאל בוסו: איך אני דואג שלא יגיעו המיילים שלו בכלל?

אוריאל בוסו: אבל לא רק זה, כשראיתי את השם שלך חלק מזה, אני אומר לך, הערכתי אותך, אנחנו מתפללים ביחד מניין ואתה מצטרף למניין אתנו ושאלתי אותך, מה אתה עושה שם במקום הזה?

אוריאל בוסו: אתה אומר לי, יש עוד ועוד.

משה טור פז: רגע, תצטט מה אמרתי לך.

אוריאל בוסו: שיש יהדות כזאת וצריך לשמוע את הכול.

אוריאל בוסו: זהו בדיוק, יש יהדות אחת.

אוריאל בוסו: אני חושב שספר התורה שמוציאים אצלך זה אותו ספר תורה שאצלנו, ובסוף התפילה כל יום אנחנו אומרים, שהתורה לא - - -

משה טור פז: ולכן, חבר הכנסת בוסו, כשדיברנו פה על כשרות בפסח, אמרתי לך, שאני אוכל את המצה העשירה של הרב עובדיה וחבר הכנסת גפני לא יאכל, מה לעשות, יש דעות שונות.

אוריאל בוסו: רציתי לדעת, האם הקריאו - - -

אבל אני לא אוכל את המצה של - - -

אוריאל בוסו: רציתי לדעת, האם הקריאו בשדולה הזאת את המכתב שכתב ד"ר יעקב הרמן, מראשי הרפורמים, בתשל"א, הוא כתב שאין לרפורמים מה לחפש ליד הכותל, יש להם מקומות אטרקטיביים יותר כדי להתרפק עליהם.

אוריאל בוסו: אפרופו, היום הרפורמים רוצים את החלק בכותל והוא היה מראשי הרפורמים אז, הוא שלח מכתב לרב פרוש.

אוריאל בוסו: האם הקריאו את מה שהוא אמר?

אוריאל בוסו: ואני אתמול הקראתי מעל בימת הכנסת את מה שהרב הרצוג זצ"ל, אמר על הרפורמים ומה שרובי ריבלין, נשיא המדינה, אמר שזה הכי דומה לנצרות, כשהוא היה בארצות הברית והוא ראה איך היא מתפללת.

אוריאל בוסו: אז אם אנחנו מצטיירים כאיזה קיצונים שמדברים על הרפורמים, אז גדולים מאתנו וציונים מאתנו מדברים על הנושא של הרפורמים.

אוריאל בוסו: רפורמה אפשר לעשות בדברי חשמל, אפשר לעשות בכל דבר, אבל לא ביהדות, בכשרות ובכותל.

אוריאל בוסו: צריך להפנים את המונח רפורמה, לא ביהדות.

אוריאל בוסו: התורה לא תשתנה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

ולדימיר בליאק: אתם רוצים התייעצות סיעתית או הצבעה?

לא, יש עוד הסתייגויות.

ולדימיר בליאק: אוקי, מי מנמק את הסתייגות 47?

תעשה הצבעה על הסעיף הזה.

שלמה קרעי: לא, התייעצות סיעתית.

סליחה, קודם התייעצות סיעתית.

ולדימיר בליאק: אתם רוצים לנמק קודם, אחר כך התייעצות סיעתית?

ולדימיר בליאק: מה שתחליטו.

ולדימיר בליאק: אנחנו יוצאים להתייעצות סיעתית עד 14:44.

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים להצביע.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על שלוש הסתייגויות, כל הסתייגות בנפרד.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 44, מי בעד ההסתייגות?

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

ולדימיר בליאק: הסתייגויות מס' 45, מי בעד, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

אוריאל בוסו: מבקש רביזיה גם על הסעיף הזה.

ולדימיר בליאק: רביזיה.

ולדימיר בליאק: מצביעים על הסתייגות מס' 46, מי בעד, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: הסתייגויות 46 – לא התקבלה.

משה גפני: אני מבקש רביזיה.

ולדימיר בליאק: קיבלת אדוני.

ולדימיר בליאק: מצביעים על הסתייגות מס' 47, מי מנמק?

ולדימיר בליאק: שתי דקות אדוני, בבקשה.

אורי מקלב: אני אקריא לכם את ההסתייגות הזאת וגם ההסתייגות הקודמת שהייתה.

אורי מקלב: אחד הדברים המפליאים שקרו בחוק הזה, ללא תקדים, הרב גפני, חשוב שתשמע, תוך כדי הדיונים, לקראת סוף הדיונים אנחנו פתאום מקבלים הפסקה בדיונים.

אורי מקלב: בסופו של דבר הגענו למשהו חדש, הוספה.

אורי מקלב: מה הייתה ההוספה?

אורי מקלב: שהשר לשירותי דת צריך להתייעץ עם שר האוצר כמה שעות השגחה צריך בבתי העסק.

משה גפני: אתה צוחק.

אורי מקלב: לא, אני לא צוחק.

אורי מקלב: התוספת הייתה על שני דברים, גם הנושא הכלכלי, הכשרות או היכולות הכספיות של המועצות הדתיות, אבל על שעות השגחה, תבחינים, כמה שעות צריך בפלאפל, שעתיים ביום, שעה ביום?

אורי מקלב: כמה שעות צריך בחנות פיצה.

אורי מקלב: אנחנו דרשנו, שזה צריך להיות לפני, לא יכול להיות, אחרי זה תבוא ועדת רבנים שלא חייבת וגם תגיד שלא צריך השגחה, אפשר לבוא פעם בחודש.

אורי מקלב: יש כאן חשדנות בין שר האוצר לבין השר לשירות דת, אולי השר לשירותי דת פעם יחזור בתשובה, לא קיבלנו אף פעם הסבר על זה.

אורי מקלב: אולי בסוף הוא יחמיר והוא לא ירצה להוריד את השעות, לא קיבלנו על כך תשובה.

משה טור פז: קיבלת תשובה אבל לא אהבת אותה, זה בסדר.

אורי מקלב: לא, אף אחד לא נתן תשובה רשמית.

משה גפני: אורי, מה זאת אומרת שיחזור בתשובה?

משה גפני: ואז שר האוצר שומר עליו שלא יחזור בתשובה.

אורי מקלב: ואז שר האוצר לא ייתן לו להעלות את השעות אלא יצטרך לרדת.

משה גפני: אתה חושב ששר הדתות הזה יכול לחזור בתשובה?

אורי מקלב: אני לא יודע, אני לא חושב, אבל יכול להיות - - -

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להצבעה.

שלמה קרעי: התייעצות סיעתית.

ולדימיר בליאק: לא, קיבלתם כבר.

ולדימיר בליאק: מי בעד הסתייגות מס' 47?

אבי מעוז: רגע, הצבענו על הסתייגות 45 ו-46?

ולדימיר בליאק: כן, נכון.

ולדימיר בליאק: מי בעד הסתייגות מס' 47?

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

ולדימיר בליאק: הסתייגות 48, מי מנמק?

אורי מקלב: אני מנמק.

אורי מקלב: אנחנו היום בעצם ממציאים את הכשרות, יכול להיות רב באילת שנותן הכשר גם למטולה.

אורי מקלב: במידה שהוא רואה בעיה במטולה, ראה שהוא לא עמד בתנאי הכשרות, הוא מוריד לו את ההכשר.

אורי מקלב: מה עושה אותו בעל חנות שהורידו לו את ההכשר?

אורי מקלב: הולך להכשר של הרב של באר שבע או לרב של עין כמונים.

אורי מקלב: יש מקום שנקרא עין כמונים, הרב של עין כמונים – יש מקום שנקרא עין כמונים – על כביש 85 יש מקום שנקרא עין כמונים, הוא יבקש ממי שאחראי שם, שייתן לו הכשר.

אורי מקלב: כל גורם ההרתעה בהלכה, בחוכמה כזאת גדולה שהתורה נתנה לנו על כך שלא יכול לבוא, לא סתם אנחנו לא נותנים לכל רב או לכל בעל סמכות, אפילו מועצה דתית, שמישהו אחר ייתן.

אורי מקלב: גם הממשלה הזאת, האם היא נותנת לפקיד שומה, שכל אחד יכול ללכת לפקיד שומה אחר?

אורי מקלב: הוא הולך לפקיד שומה אחד, מחר יכול ללכת לפקיד שומה באזור אחר?

אורי מקלב: אנחנו מעלים על דעתנו שיש דבר כזה?

אורי מקלב: רק לפני כמה ימים התעסקתי במשהו שהיה פיקוח נפש, אדם שהתחנן על בת יחידה שלו שצריכה לעבור ניתוח מאוד מסובך בבית חולים מסוים באזור דן, שם נמצא המומחה וקופת החולים לא מאשרת לו כי זה לא באותו אזור.

אורי מקלב: לקופת החולים יש הסדר עם אותו בית חולים רק שהוא גר בירושלים וקופת חולים שם בהסדר בתל אביב, אז לא נותנים לו, לא נותנים העברה מאזור לאזור.

אורי מקלב: וכאן אתה חושב שיכולה להיות השגחה, יכולה להיות כשרות על כל הארץ.

ולדימיר בליאק: תודה רבה חבר הכנסת מקלב.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 48, מי בעד ההסתייגות, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

ולדימיר בליאק: רביזיה.

ולדימיר בליאק: על הסתייגות מס' 49 כבר הצבענו.

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 50, אתם רוצים לנמק?

ולדימיר בליאק: מי מנמק?

אבי מעוז: אבל מה עם 49?

ולדימיר בליאק: הצבענו קודם, הוצבע בקבוצה של 42, 43 ו-49.

אורי מקלב: אפשר התייעצות סיעתית על 50?

שלמה קרעי: אז אנחנו מבקשים התייעצות סיעתית.

ולדימיר בליאק: מי מנמק?

שלמה קרעי: אני אנמק.

ולדימיר בליאק: בבקשה, חבר הכנסת קרעי, שתי דקות, אני רק מבקש מאוד לעמוד בזמנים, תודה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אתה יודע, יוליה ניסתה קודם להשקיט אותך, שלא תהנהן בראש שאתה מבין ואתה חושב שמטרת הרפורמה הזאת היא לגרום לכך שגופים, שתקני כשרות גם של כביכול מה שנקרא זרמים אחרים ביהדות, יוכלו לתת תקני כשרות ולהכשיל פה את העם בישראל, אתה אמרת לי בזמנו, היהדות היא לא שלך, והיום כשאמרתי את זה - - -

ולדימיר בליאק: היא לא רק שלך.

שלמה קרעי: היא לא רק שלך.

שלמה קרעי: זאת אומרת, שאתה מבחינתך, מטרת הרפורמה הזאת היא באמת לגרום לתקני כשרות כאלה שיכשילו את הציבור.

ולדימיר בליאק: זה לא אמרתי.

ולדימיר בליאק: אני רק אמרתי, שהיהדות היא לא רק שלך.

שלמה קרעי: אם היא לא רק שלי, מה זה אומר לגבי - - -

ולדימיר בליאק: השאר זה פרשנות.

שלמה קרעי: אה, פרשנות.

שלמה קרעי: אז זאת הפרשנות שאני מניח שהיא האהובה עליך.

שלמה קרעי: כשאמרתי שיהיה פיקוח לרבנות הראשית, הסכמתי למשוך את כל ההסתייגויות, שתהיה אפשרות לרבנות הראשית לפסול תקן שלא עומד במינימום הדרוש שהמוצר יהיה כשר בעיני הרבנות הראשית.

שלמה קרעי: אותם רבנים ראשיים שיוליה אמרה שהיא תיכנס באם אימא שלהם, רבנים ראשיים לישראל, אין שום טיפת כבוד למוסדות הממלכתיים של מדינת ישראל, אז גם לזה לא הסכימו.

שלמה קרעי: יותר מזה, אמרו לי, הרבנים האלה מקבלים תעודת רב מהרבנות הראשית, אז מה הבעיה שלך?

שלמה קרעי: אמרתי, בסדר.

שלמה קרעי: ואם הרבנות הראשית שתקן כשרות שרב כזה נתן, בעיניה הוא הופך את המוצרים שלו מושגחים על פי התקן הזה ללא כשרים.

שלמה קרעי: האם הרבנות הראשית יכולה לשלול את תעודת הרב מאותו רב ובמקרה כזה גם התקן ייפסל?

שלמה קרעי: גם את זה אמרו שלא.

שלמה קרעי: אז תבין, חבר הכנסת טור פז, לאן אנחנו הולכים.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת קרעי, אתם רוצים התייעצות סיעתית?

שלמה קרעי: כן.

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים ב-14:58.

תומר רוזנר: ההתייעצות הסיעתית היא על נושא מועד תחילת החוק.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 50, מי בעד, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

ולדימיר בליאק: רביזיה על הסתייגות מס' 50.

ולדימיר בליאק: הסתייגות מס' 51, מי מנמק?

משה גפני: בבקשה, הרב גפני, שתי דקות בבקשה.

לירון אדלר מינקה: אפשר לעשות התייעצות סיעתית והיא תהיה על הנושא של תחולת החוק.

אחרי 51?

לירון אדלר מינקה: 50 זה תחילה.

לירון אדלר מינקה: 51 זה תחולה.

ולדימיר בליאק: הסתייגות 51, הרב גפני, בבקשה, שתי דקות.

אחר כך אנחנו מבקשים התייעצות סיעתית.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, ההסתייגות שאנחנו מבקשים כאן זה מוסדות ציבוריים, גופים ציבוריים, המציאות הזאת שבה הם רוצים - - -

ולדימיר בליאק: מי זה הם?

משה גפני: אנחנו רוצים שיהיה גוף ממלכתי, בתי ספר, מוסדות ציבור, משרדי ממשלה, שתהיה להם כשרות של הרבנות הראשית.

משה גפני: לא שכל אחד יבוא ויכניס שם מחלוקות בתוך המוסדות האלה ויגיד, אני רוצה כשרות כזאת, אני רוצה כשרות אחרת.

משה גפני: שתהיה כשרות ממלכתית.

משה גפני: אני עוצם את העיניים ואני חושב, האם היה באיזשהו נושא אחר או במשרד ממשלתי אחר, האם אתה, אדוני היושב-ראש, או אתם, הייתם מסכימים שיהיו גופים שונים שיריבו ביניהם?

משה גפני: אתם רוצים שיהיה משהו ממלכתי, ולהפך, בכשרות על אחת כמה וכמה, אין שום סיבה שבגופים פורמליים, רשמיים, בבתי ספר, במקומות שנמצאים שם ציבורים שונים, מטבע הדברים ששם תהיה כשרות רק של הרבנות הראשית.

משה גפני: אני לא מאמין שמישהו מהציונות הדתית, יצביע נגד על הסתייגות כזאת.

משה גפני: אני לא מאמין מכיוון שזה יהיה בשבילי משבר גדול.

משה גפני: מה אני אומר?

משה גפני: אני אומר - - -

ולדימיר בליאק: קראת את ההסתייגות?

משה גפני: כן, בטח.

אורי מקלב: זו הסתייגות כוללת.

זה לא בהסתייגות הזאת דווקא.

משה גפני: אני לא מאמין שמישהו מהציונות הדתית יהיה נגד ההסתייגות הזאת.

אבי מעוז: גם אני לא מאמין.

משה גפני: רק למען הסר ספק, לא קיבלתי מהקואליציה מחוט ועד שרוך נעל.

משה גפני: יושבת ראש הקואליציה, לא קיבלתי מחוט ועד שרוך נעל.

משה גפני: אין מציאות כזאת.

משה גפני: את הכול חילקו ללהט"בים ולרפורמים.

משה גפני: ובקשר להסתייגות הזאת, אני לא מאמין שאני מציע פה הצעה, שבמקומות הציבוריים, בבתי הספר, שיהיה גוף כשרות אחד שהוא הרבנות הראשית, כדי שלא יהיו מריבות, לא בין הילדים, לא בין המורים.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, נגמר הזמן.

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים ב-15:10.

ולדימיר בליאק: חברים יקרים, אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 51.

ולדימיר בליאק: מי בעד ההסתייגות, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 52 ואני רוצה לציין שמ-52 ועד 57 יש לכם התייעצות סיעתית אחת.

ולדימיר בליאק: מי מנמק את הסתייגות 52?

אורי מקלב: אני אנמק ולאחר מכן אאפשר לחברים שלי לנמק.

אורי מקלב: אני רוצה בקצרה להתייחס למה שאמרה כאן חברת הכנסת אורלי לוי, היא דיברה על כך, ובצדק, שיהיו אנשים שיעברו לכשרויות הבד"צ.

אורי מקלב: דרך אגב, הבד"צים יודעים שזה מה שייקרה ובכל מקרה הם לא מתערבים בזה.

אורי מקלב: אנחנו מתערבים בגלל שאנחנו רוצים לציבור הכללי, לציבור השומר מסורת.

אורי מקלב: דווקא בנושא הזה כמו למשל, מגדים והכשרות הרגילה של חברת עלית, זה לא נכון להגיד שיש הבדל.

אורי מקלב: אין הבדל במחיר.

אורי מקלב: כשאני קונה שוקולד של מגדים, עם הכשר של בד"צ כזה או בד"צ אחר, אין הבדל במחיר של אותו שוקולד, העלות היא מאית אפסית על ההכשר הזה.

אורי מקלב: חלק מהניסיון שלכם, דה-לגיטימציה, יושבת-ראש הוועדה הביאה בישיבה הראשונה סל מלא מצרכים וטענה, זה צריך כשרות?

אורי מקלב: מגש אלומיניום צריך כשרות?

אורי מקלב: מדיח כלים צריך כשרות?

אורי מקלב: קודם כל, אין עליהם כשרות.

אורי מקלב: כתוב, שזה באישור, מה זאת אומרת באישור?

אורי מקלב: בא להגיד מה המרכיבים.

אורי מקלב: מאושר על ידי הבד"צ.

אורי מקלב: הוא לא מבקש כשרות והוא גם לא מבקש כסף.

אורי מקלב: מה שמציגים פה, הרכיבים, אנחנו יודעים, כמו גוף שנותן סימון של סוכר וסימונים אחרים, אפילו הערך הקלורי והתזונתי של כל מוצר, מי שעושה את זה, מקבל כסף.

אורי מקלב: מעבדה שעושה זאת מקבלת כסף.

אורי מקלב: זה כל מה שמבקשים, אין לזה אפילו משמעות.

אורי מקלב: עוד דבר, בתשובה לשאילתה אמר שר החקלאות, עודד פורר, ענה לי על כך שהיה מחסור בחלב, אומר, יש שבתות וחגים, אנחנו נפתח את המחלבות בשבתות ובחגים.

אורי מקלב: מה אתה חושב, שהוא חיכה לשאילתה שלי?

אורי מקלב: הם כבר ניסו לעשות את זה וזה לא הצליח.

אורי מקלב: למה זה לא הצליח?

אורי מקלב: מפני שהציבור רוצה כשרות.

אורי מקלב: אין מחלבה שיש לה רק היבט כלכלי, יכול להיות שהוא מצביע יש עתיד ויכול להיות שהוא מצביע של מרצ ויכול להיות שהוא מצביע לרשימה משותפת, אבל הוא מעדיף את הכשרות כי זה שווה לו כלכלית ולא תצליחו לשנות בעניין הזה.

אורי מקלב: אנחנו נעמוד תחת כל עץ רענן ואנחנו נבוא ונגיד, אל תטעו את הציבור.

אורי מקלב: ובהמשך לנושא, הציבור יידע שמה שהוא חושב שכתוב על זה כשר או כשרות מקלה, יש משוואה אחת, או שאתה משקיע, או שיש לך כשרות או שאתה מכשיל אנשים טרפות ונבלות.

אורי מקלב: כמה אנשים מסורתיים, במסירות, נמצאים בהרבה מקומות, אכלו ארוחה בשרית, אני רואה גם כאן בכנסת, אני רואה גם חברי כנסת שלא משויכים למפלגות החרדיות והדתיות, כשמציעים להם חלב אחרי בשר, אומרים, לו, אני לא שותה.

אורי מקלב: אני אסיים ואומר, אם מישהו חושב שהוא לא רוצה להיכשל בבשר וחלב, יידע שהוא חייב לעמוד על זה.

אורי מקלב: בשר שמיובא מהשטחים בקלות יוכל להיכנס לכאן.

ולדימיר בליאק: תודה רבה חבר הכנסת מקלב.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 52.

ולדימיר בליאק: מי בעד ההסתייגות, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

אבי מעוז: רביזיה.

ולדימיר בליאק: הסתייגות מס' 53, מי בעד, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

אבי מעוז: רביזיה.

ולדימיר בליאק: הסתייגות מס' 54, מי מנמק?

ולדימיר בליאק: נעבור להצבעה?

אורי מקלב: חבר הכנסת בוסו מנמק.

אוריאל בוסו: חברי הוועדה המכובדים ואזרחי ישראל שעוקבים אחר הדיונים בוועדה הזאת צריכים לדעת דבר אחד, אחת מההונאות הגדולות שעושים כאן, שמביאים את זה כביכול בחוק ההסדרים כי יש לזה פרק והשלכה תקציבית, לא היה כזה דבר כשהביאו משהו – מילא, חד פעמי, אנחנו נחלוק או לא נחלוק, אבל כשיש מס, אתה יודע כמה כסף נכנס לקופת המדינה.

אוריאל בוסו: אותו הדבר במתוקים, אותו הדבר באגרת גודש.

אוריאל בוסו: יש לזה משמעות תקציבית וזה פרק אחד בחוק ההסדרים.

ולדימיר בליאק: אתה יודע מתי מס גודש נכנס לגודש?

אוריאל בוסו: אתה צודק, גם זה דבר שצריך לצאת - - -

ובהחלטת ממשלה מתי הוא היה צריך להיכנס לתוקף?

כשהחליטו את זה - - -

אוריאל בוסו: אבל הרפורמה הזאת, גם מי שכתב אותה לא יודע מה המשמעויות, אם יש לזה הכנסות כסף למדינה.

אוריאל בוסו: לפי כל הבדיקות של הכלכלנים והגופים שמטפלים בזה, זה ייקר את המוצרים וזה בוודאי לא יכניס שום דבר לקופת המדינה ועדיין - - -

ולדימיר בליאק: תם הזמן.

ולדימיר בליאק: 15 שניות.

אוריאל בוסו: אני אומר, זו הונאה אמיתית אבל הייתה מטרה אחת, לעשות מחטף.

אוריאל בוסו: ראיתם לבד, כשזה הגיע לפה, שום סעיף לא היה מוכן באופן אמיתי, לקחו את מה שעשו ואמרו, נעביר כחוק ונגמר.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, חבר הכנסת בוסו.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 54.

ולדימיר בליאק: מי בעד, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

רביזיה.

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 55, נעבור להצבעה?

לא.

ולדימיר בליאק: מי מנמק?

אבי מעוז.

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת מעוז, בבקשה, שתי דקות.

אבי מעוז: אני חוזר לטענה של חבר הכנסת בוסו, כל החוק הזה לידתו בחטא, לידתו בחטא של המרת דת למדינת ישראל, ממדינת הלאום של העם היהודי למדינת כל אזרחיה, מחיקת כל הפרצוף היהודי של המדינה.

אבי מעוז: כל סממן של כשרות, הוא אחד הסממנים הבולטים של הזהות היהודית של המדינה, אתם רוצים למחוק מעל פני האדמה.

אבי מעוז: עשרות פעמים במהלך כל הדיונים ביקשתי לפצל את הצעת החוק הזאת מחוק ההסדרים, אין לזה שום קשר לחוק ההסדרים.

אבי מעוז: קיבלנו מצגת מביכה ממשרד האוצר, אני מתבייש שזה משרד האוצר, הציג לנו מצגת כאילו 550 מיליון שקל ייחסכו לציבור.

אבי מעוז: שטויות במיץ עגבניות.

אבי מעוז: ללא נתונים, לא ראינו את הנתונים בכלל, הכול אומדנים, אומדנים, אומדנים.

אבי מעוז: מי שהציג לנו פה מצגת ראויה באמת, הראה לנו איך יוקר המחייה רק יעלה מהרפורמה הזאת.

אבי מעוז: אין שום קשר בין זה לבית תקציב המדינה, בייחוד שהממשלה לא השלימה את מלאכתה ולא הספיקה להעביר את פרק העיצומים.

אבי מעוז: לכן אני חושב שדינה של הרפורמה הזאת לצאת מחוק ההסדרים ולחוקק אותה יחד עם פרק העיצומים, מחוץ לחוק ההסדרים.

אבי מעוז: כל הטיפול של הממשלה בחוק הזה היה ברשלנות גדולה, לא נתנו לנו לדבר, לא הציגו פה עמדות מקצועיות ואנחנו עוד נדבר על זה רבות בהסתייגויות שאנחנו הגשנו.

אבי מעוז: אני חושב שזאת בושה לכנסת ישראל אם בסופו של דבר ייחקק החוק הזה.

אבי מעוז: ובושה לחברי הקואליציה שמחוקקים את החוק הזה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, חבר הכנסת מעוז.

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 55.

מגיעה לנו התייעצות סיעתית?

ולדימיר בליאק: אם אתם רוצים עכשיו, או אחר כך.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 55.

ולדימיר בליאק: מי בעד, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים על הסתייגות 56 ו-57, חבר הכנסת אשר, בבקשה.

אוריאל בוסו: זה נכון שיושב-ראש הכנסת אישר לקיים את המשך הדיון בזמן המליאה?

ולדימיר בליאק: ייתכן, בהחלט.

אוריאל בוסו: אתם מבינים, זה לדרוס את עבודת הכנסת פעם אחר פעם.

הסתייגות 56 ו-57.

אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לך, אנחנו קצת ותיקים בבניין והיינו ברפורמות.

לא רק שהיינו, גם עזרנו.

פעלנו בהרבה רפורמות לטובת כלל עם ישראל כולו, טובת תושבי ישראל עמדה לעיני המערכת.

גם אם היו מחלוקות כאלה ואחרות עם משרדי הממשלה, הכול היה מקצועי.

אני לא חושב שהרגשתי שם כמו שהרגשתי כאן, שאנשים כיסו את החלק המקצועי שלהם בהשקפה האישית שלהם.

סליחה שאני אומר ואם אני פוגע במישהו, אבל זה נכון.

לצערי הרב, אם היו יושבים במשרדי הממשלה והיועצים המשפטיים למיניהם, אנשים שהיו מאמינים בעולם הערכים שאני מאמין ועוד רוב מדינת ישראל לדעתי, היו מתייחסים לזה אחרת.

הסתייגות 57 מדברת על דבר – היינו בהרבה רפורמות, תומר ודאי זוכר את זה, הרפורמה על מכון התקנים, הרפורמה על כל מיני דברים שנעשו, תמיד דאגה באופן מוחלט, בחקיקה ראשית, לא בסעיפי משנה ובהחלטות שרים, דאגה לעובדים.

יש כאן למעלה מ-300 עובדים של הרבנות הראשית.

יש עוד 4,000 עובדים שמאוגדים, שהם עובדים כביכול במקומות הפרטיים אבל תחת אותה מטרייה של הכשר הרבנות הראשית.

לא דאגו להם, הרבה מילים, מכבסת מילים שיעשו ככה ויעבירו אותם לפה ושם, אבל לא דאגו להם.

אתה יודע מה החטא והפשע שלהם?

הם עובדים, הם מיוצגים על ידי ההסתדרות, אבל רק בגלל שם חתולים, סליחה, חרדים.

אני לא זוכר שהייתה חקיקה שהשפיעה על כל כך הרבה משפחות, נעזוב עכשיו את הרמה הערכית של החוק הזה, שהשפיעה על מקום עבודתם.

אני אומר ומבקש, אם אפשר להוסיף את זה עוד היום ואני פונה לאנשי המקצוע, להכניס את זה בחקיקה הראשית ויש לנו גם הצעה, תנאי לתחילה לחוק זה רק לאחר שההסתדרות הכללית – שהיא הגוף המייצג – שתאשר שעניינים של משגיחי ומפקחי הכשרות הוסדר בדרך הולמת, באופן שזכויות המשגיחים לא ייפגעו בעקבות הרפורמה.

אפשר לשים את זה בחוק הראשי, זה ראוי, סוציאלי, זה חברתי, זה נכון, זה זכויות עובדים.

זה הבייס שלנו, אם אתם פורצים גם את הדבר הזה, השמיים הם הגבול.

ולדימיר בליאק: עוברים להצבעה?

אבי מעוז: התייעצות סיעתית.

ולדימיר בליאק: טוב, אם כך חוזרים ב-15:29.

תומר רוזנר: ההתייעצות הסיעתית היא על כל הוראות המעבר.

שזה אומר, עד כמה?

תומר רוזנר: עד 57.

ולדימיר בליאק: עד 57, כולל.

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים ועוברים להצבעה על הסתייגויות 56 ו-57.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 56.

ולדימיר בליאק: מי בעד, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

ולדימיר בליאק: מצביעים על הסתייגות מס' 57.

ולדימיר בליאק: מי בעד, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

אורלי לוי אבקסיס: רביזיה.

ולדימיר בליאק: רביזיה.

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להסתייגות 58, מי מנמק, או שעוברים להצבעה?

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת התייעצות סיעתית.

ולדימיר בליאק: מי מנמק?

ולדימיר בליאק: בלי נימוק?

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לנמק.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, עכשיו התבשרנו, כמו בעוד דברים נוספים של החולאים הרעים של הממשלה הזאת, לא רק שחזרנו לימי מפא"י המאושרים, לצד אחד של האזרחים במדינת ישראל, יש פה סחיטה באיומים כלפי פוליטיקאים שלא מזוהים עם הממשלה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: האם נראה לכם הגיוני, שפרויקט אדיר בפריפריה, שבה לנצל גם את הארכיאולוגיה המדהימה שיש לנו, את ההיסטוריה של עם ישראל באזור של בית שאן, שיש שם סיפורים מהתנ"ך, יש לנו סיפורים של דוד המלך, את המלחמות של שאול על הגלבוע, אותו פרויקט תיירותי שאני חושב שהוא פרט לאינטרס של התושבים בבית שאן ובפריפריה הצפונית, אנחנו מגלים שברגל גסה החליט שר התיירות, בניגוד לכל דין, ואינני מאמינה שזה מתיישב עם איזה שהיא אמת מידה של מוסריות אבל של אתיקה ושל כללי מנהל תקין, כשנודע לו שאותו פרויקט שהתחיל הרבה לפני הממשלה הזאת, הולך להיות הנחת אבן הפינה ביום חמישי, במעמד של אלו שיזמו את זה, אלו שקידמו את הנושא הזה, מאיים – אם זו לא סחיטה באיומים, שכל פרויקט התיירות של בית שאן, הוא רוצה לבחון אותו מחדש ואולי לבטל אותו.

אורלי לוי אבקסיס: מה הוא בעצם בא ואומר?

אורלי לוי אבקסיס: הוא מאיים על כל אותם ראשי ערים שאינם חלק מהקואליציה הזאת, שגם על דברים שאמורים לצאת לפועל וגם כאשר הושקעו כספים, היה ולא תמצא חן בעיני הפוליטיקאים מהממשלה שלך, כל האזרחים והתיירות של מדינת ישראל, ייפגעו.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה סחיטה באיומים ואני מבקשת שהדבר הזה ייפסק כי אתם הגזמתם לגמרי.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

ולדימיר בליאק: התייעצות סיעתית, חוזרים ב-15:37.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 58.

ולדימיר בליאק: מי בעד, מי נגד.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא אושרה.

ולדימיר בליאק: ההסתייגות לא התקבלה.

אבי מעוז: רביזיה.

ולדימיר בליאק: רביזיה על הסתייגות 58.

אוריאל בוסו: מתי תהיה הפסקה לתפילת מנחה?

אוריאל בוסו: לא יצאנו להפסקה, אנחנו נמצאים פה רצוף.

אוריאל בוסו: תיכף המליאה.

אוריאל בוסו: אפשר כמה דקות?

אוריאל בוסו: לא התפללנו מנחה.

ולדימיר בליאק: בואו נמשיך בינתיים.

אוריאל בוסו: תגיד לנו מתי.

ולדימיר בליאק: אני אבדוק.

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 59.

אבי מעוז: ואחרי זה התייעצות סיעתית.

ולדימיר בליאק: יש התייעצות.

ולדימיר בליאק: מי מנמק?

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת מעוז ינמק, בבקשה, שתי דקות.

אבי מעוז: ולאחר מכן התייעצות סיעתית להסתייגות 59.

ולדימיר בליאק: שתי דקות, אני מבקש לעמוד בזמנים.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אנחנו מכבדים אותך על ניהול הישיבה ברוגע.

אבי מעוז: ההסתייגות הזאת אומרת את הלו"ז של הדברים שאנחנו מנסים להגיד.

אבי מעוז: אנחנו בחוק שדיברו כבר עליו, שהחיבור בין הון ושלטון, דיברו על החוק הזה של יחסי משגיח מושגח, אבל לא דיברו על יחסי פוליטיקאים אנשי מקצוע.

אבי מעוז: אנחנו ממנים את הממונה, הממונה הוא אחראי הכשרות הארצי של המדינה.

אבי מעוז: מי שאחראי עליו, אם תיקח את הרופא הראשי של המדינה, יש רופאים מחוזיים, מי אחראי עליהם?

אבי מעוז: מבחינה מינהלית אולי אחראי עליהם מנכ"ל משרד הבריאות, אבל מבחינה מקצועית, מועצת הרופאים של משרד הבריאות.

אבי מעוז: מי אחראי על הממונה?

אבי מעוז: מי ימנה את הממונה?

אבי מעוז: מי שימנה את הממונה זה רק השר.

אבי מעוז: והשר, אנחנו נותנים בידיים שלו התערבות פוליטית בלב ההלכה היהודית.

אבי מעוז: לכן, מה שאנחנו מציעים פה, שהשר ימנה את הממונה אבל בהסכמת הרבנות הראשית לישראל.

אבי מעוז: למה?

אבי מעוז: כי כמו שנדרשת הסכמה למנות שופטים, מי חברה בוועדה לבחירת שופטים?

אבי מעוז: הנשיאה וחברי בית המשפט העליון.

אבי מעוז: כמו שממנים כל מיני דברים כשיש התייעצות עם הגורמים המקצועיים, לכן אני חושב שפה זה הלו"ז של הדבר.

אבי מעוז: אנחנו לא רוצים להפקיר את הצד ההלכתי של הכשרות בידיים של הפוליטיקאים, ואיזה שיהיו.

אבי מעוז: אני יודע שהיום נמצא השר הזה ומחר יהיה שר אחר.

אבי מעוז: לכן אני חושב שצריך לעשות נתק בין הפוליטיקאים, בין הדרג הפוליטי לבין הדרג המקצועי מהבחינה מקצועי הלכתי ומי שאחראי על הלכתי זה הרבנות הראשית לישראל.

ולדימיר בליאק: הצבעה?

התייעצות סיעתית.

ולדימיר בליאק: התייעצות סיעתית.

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים ב-15:46.

אוריאל בוסו: אפשר לצאת לתפילת מנחה?

ולדימיר בליאק: חברים, נקיים הפסקה לתפילת מנחה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה רגיש לעניין הזה.

ולדימיר בליאק: בהחלט.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא מובן מאליו ולכן הערתי.

ולדימיר בליאק: מבחינתי זה מובן מאליו.

אורלי לוי אבקסיס: אני שמחה לשמוע, מרענן.

ולדימיר בליאק: הפסקה לצורך תפילת מנחה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים עכשיו, אם אני לא טועה, על 59.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 59? אחד בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: אנחנו נגד.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

לאה גופר: רגע, מי נמנע?

לאה גופר: אין.

לאה גופר: בעד – 1

לאה גופר: נמנעים – אין לא אושר

אוריאל בוסו: רביזיה.

חבר הכנסת מרגי, הנמקה שלך לסעיף 60.

אורי מקלב: זה סעיף שוודאי ידוע לך.

את מכירה את הסעיף הזה טוב, יוליה.

יוליה מלינובסקי: שתי דקות.

אורי מקלב: לא שתי דקות.

תומר רוזנר: אני רק אציין, חבר הכנסת מקלב, ברשותך, שההסתייגות הזאת מופיעה גם בקבצים אחרים של הסתייגויות, אז כמובן שההנמקה משותפת.

היא לא כתובה אותו דבר.

תומר רוזנר: זה מבחינתנו אותה הסתייגות.

אורי מקלב: תתחילי את שתי הדקות מעכשיו.

אורי מקלב: את ההסתייגות הזאת את מכירה היטב, לא שתי דקות, עשרות דקות דיברנו, אני חושב שיעקב ואני וגם חבר הכנסת אבי מעוז התעוררנו לכך בעקבות ההופעה כאן בוועדה של יושבת ראש ועד ההורים שהסבירה בטוב טעם, היא לא הייתה נראית, לא אישה חרדית - - -

יוליה, למה את לא מקשיבה לנו?

אורי מקלב: והיא הסבירה בטוב טעם כמה סדר יהיה במוסדות חינוך, וגם בגופים אחרים ממשלתיים, כשיש איזה שהיא כשרות שהיא כשרות ממלכתית.

אורי מקלב: גוף ממלכתי, שהוא נותן היום שירות, הוא מספק ארוחות, שהוא מפעיל מוסד שנותן את הכשרות שמוכרת על ידי גוף ממלכתי.

אורי מקלב: אין דבר פשוט מזה, אין דבר נצרך ואין דבר הכרחי מתוך הפרקטיקה.

אורי מקלב: אם אנחנו רוצים לתת שירות, נניח היום מדינת ישראל הייתה מחלקת משהו, איזה מוצר שהוא צריך כשרות, מוצר אוכל, וכי לא היינו נותנים לגוף ממלכתי?

אוריאל בוסו: יוליה, יש לנו גם מה לעשות במליאה, אחר כך יש הסתייגויות ויש לנו נאומים, מה עושים?

יוליה מלינובסקי: פה זה חשוב, פה זה כשרות.

מאוד חשוב.

אורי מקלב: אני יכול להאריך, אבל אני דווקא רוצה שבסעיף הזה נדבר דקה אני ודקה חבר הכנסת אשר.

לא, זה בסדר.

תשלים, אני אדבר על זה אחר כך.

(היו"ר ולדימיר בליאק)

אורי מקלב: בכל אופן אין דבר פשוט יותר מכך שגוף ממלכתי, אם זה משרד ממשלתי כזה או משרד ממשלתי אחר, משרד הרווחה שהוא מפעיל מועדונים, הוא מפעיל הוסטלים, הוא מפעיל כל מה שצריך להפעיל, בתי ספר הוא אחת הדוגמאות המאוד מובהקות ומאוד בולטות, אנחנו עכשיו נתחיל ויכוח עם ההורים כשרות כזו, כשרות אחרת, בד"צ.

אורי מקלב: יש משהו שהוא בסטנדרט, שהוא מה שמועצת הרבנות, שהיא גוף ממלכתי, היא מאשרת וזאת הייתה הבקשה.

אורי מקלב: כמו שהיה מובן שמועצה דתית שנותנת כשרות, היא לא יכולה להסתמך על - - -

אורלי לוי אבקסיס: כן, גם בשביל השקט הנפשי, זה ממשיך את מה שאמרתי כשלא היית פה, אדוני היושב בראש, השקט הנפשי של החולים, מה מוגש להם.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

אורי מקלב: אם לא יהיה הדבר הזה יהיו ויכוחים וחיכוכים בין הורים לבין נותני שירות.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, הסתיים הזמן.

ולדימיר בליאק: אנחנו מצביעים על הסתייגות מספר 60.

אורלי לוי אבקסיס: נבטיח שזה יהיה נותני שירות - - -

רגע, התייעצות סיעתית.

אורי מקלב: רק רציתי להגיד שהייתה הבנה בדבר הזה.

ולדימיר בליאק: 16:02.

אורי מקלב: הייתה הבנה גם על ידי יושבת ראש הוועדה ואנחנו עדיין לא יודעים מה מסתתר מאחורי ההתנגדות הזו, למה צריך להתנגד לזה?

אורי מקלב: אנחנו כבר כן יודעים היום, רק מי שלא לנגד עיניו הכשרות.

האוצר התנגד לזה.

האוצר, מהשקפת עולם, לא יותר מזה.

אורי מקלב: האוצר, בגלל שהוא רוצה לתמוך באותם גופים שהם ייתנו את הכשרות.

נכון, נכון.

אורי מקלב: על מה מדובר?

אורי מקלב: על כשרות מינימלית, לא דיברנו על כשרות מהדרין, כשרות מינימלית בגוף ממלכתי.

אורי מקלב: שמי שהולך לבית ספר יידע ש - - -

יושבת ראש הוועדה הייתה מוכנה ללכת על זה.

אורי מקלב: עד איפה הגיע הדבר הזה?

שמעון מוני מעתוק: אנחנו חושבים שכל הכשרות שתהיה בחוק הזה היא כשרה.

אורי מקלב: מה זה?

שמעון מוני מעתוק: כל סוגי הכשרות בחוק כשרים.

תחזור על זה עוד פעם.

שמעון מוני מעתוק: כל הכשרות בחוק, כל הגופים כשרים.

תחבר אותו לפוליגרף הוא קופץ.

שמעון מוני מעתוק: אני אחזור על זה, גם כשרות בתקן ועדת השלושה זה כשר.

אורי מקלב: איך אתה יודע?

אורי מקלב: אבל זה התקן הכי נמוך, איך אתה יכול לדעת?

שמעון מוני מעתוק: אני לא יודע נמוך לא נמוך, זה יכול להיות גבוה, זה יכול להיות נמוך, תקן של שלושה רבנים בעלי כושר לרב עיר בעיניי הוא כשר לחלוטין.

שמעון מוני מעתוק: אם מישהו רוצה להחמיר מותר לו.

אורי מקלב: אתה יודע שעל הכוהן הגדול לא סמכו, אז מה אתה אומר לי?

שמעון מוני מעתוק: היום רב אחד נותן כשרות.

שמעון מוני מעתוק: (היו"ר יוליה מלינובסקי)

יוליה מלינובסקי: לא, מוני, הם בהתייעצות סיעתית, אתה עדיין לא סיעה שלהם.

אורי מקלב: אולי כן?

אורי מקלב: אולי שכנעתי אותו?

אורי מקלב: הוא רואה את הכנות, הוא רואה את הדאגה לאחרים.

אורי מקלב: הוא רואה כמה שבאמת - - -

שמעון מוני מעתוק: הרב מקלב, אין לי שום מילה רעה על הכנות ועל הדאגה, אבל עדיין אנחנו לא מסכימים.

אורי מקלב: לא ג'ובים ולא שום דבר, ולא ביקשנו, רק דיברנו על דבר אחד.

אורי מקלב: מי שיודע על מה נוסדה דגל התורה.

אורי מקלב: מי שהקים את המפלגה זה היה יהודי בשם הרב שך שעכשיו היה יום השנה שלו.

אורי מקלב: מעבר למה שהוא דרש מהכול הייתה לו דאגה ש - - -

אורלי לוי אבקסיס: יוליה, הוא יכול להיות שר ביטחון במדינת ישראל, אבל הוא לא יכול להיות בתעשייה האווירית?

יוליה מלינובסקי: משה, אל תלכו, הם בהתייעצות סיעתית וחוזרים.

יוליה מלינובסקי: מוני, לא מנהלים שום משא ומתן.

אף אחד לא ניהל שום דבר.

קושניר יודע לעשות את זה, לא נותנים לה, לקושניר נתנו.

יוליה מלינובסקי: אני לא רוצה.

את רוצה מאוד, רצית מאוד.

בשעה 16: (היו"ר ולדימיר בליאק)

ולדימיר בליאק: אנחנו חוזרים להצביע על הסתייגות מספר 60.

ולדימיר בליאק: מי בעד ההסתייגות?

ולדימיר בליאק: מי נגד?

לאה גופר: שלושה בעד.

ולדימיר בליאק: מי נמנע?

ולדימיר בליאק: לא אושר.

אוריאל בוסו: רביזיה.

כמה היו נגד?

ולדימיר בליאק: ארבעה.

ולדימיר בליאק: בעד – 3 נגד – 4 נמנעים - אין

ולדימיר בליאק: טוב, לגבי הסתייגות 61, היועץ המשפטי, בבקשה.

תומר רוזנר: כן, הסתייגות מספר 61 חורגת מגדרי החוק מכיוון שהיא עוסקת בענייני חמץ בפסח, הנושא הזה אינו קושר לענייני הכשרות.

שלמה קרעי: אבל יש בנוהל - - -

תומר רוזנר: מכיוון שאין הסכמה רחבה על סעיף זה ואין נכונות, כפי שביררתי עם יושבת ראש הוועדה, לקיים על כך דיון הסעיף הזה נמחק מההסתייגויות.

שלמה קרעי: תומר, בנוהל של היועצת המשפטית - - -

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

ולדימיר בליאק: טוב, אנחנו עוברים - - -

שלמה קרעי: לא, רגע.

ולדימיר בליאק: לא, אני לא פותח על זה דיון.

שלמה קרעי: לא, אתה תפתח על זה.

שלמה קרעי: כי היועצת משפטית של הכנסת אמרה - - -

ולדימיר בליאק: לא, אני לא פותח על זה דיון.

ולדימיר בליאק: לא, אתה כרגע מפריע לי.

שלמה קרעי: שלכל חבר יש אפשרות – תומר, שגית - - -

ולדימיר בליאק: אני לא פותח על זה דיון, אתה בקריאה שנייה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: איך שנייה?

שלמה קרעי: שגית, היועצת - - -

ולדימיר בליאק: שנייה, כי ראשונה כבר הייתה ולכן זו שנייה.

ולדימיר בליאק: טוב, אנחנו עוברים להסתייגות מספר 62.

שלמה קרעי: לא אני לא הייתי כאן.

שלמה קרעי: שגית אמרה שכל חבר כנסת יכול לבקש לגבי הסתייגות אחת לקיים דיון גם אם היא לא קשורה לחוק.

ולדימיר בליאק: אני אוציא אותך.

שלמה קרעי: אתה לא יכול להוציא כי אנחנו בהצבעות.

ולדימיר בליאק: אני אוציא אותך.

שלמה קרעי: אתה לא יכול להוציא, אני חבר ועדה ואנחנו בהצבעות.

ולדימיר בליאק: אז תבדוק אותי.

שלמה קרעי: שגית, היועצת המשפטית, אמרה שכל חבר בוועדה יכול לבקש הסתייגות אחת, תומר - - -

ולדימיר בליאק: טוב, אנחנו עוברים להסתייגות – אתה בקריאה שנייה, עוד שנייה שלישית ואתה - - -

שלמה קרעי: שגית אמרה שכל אחד יכול לבקש הסתייגות אחת גם אם היא לא קשורה ללשון החוק.

ולדימיר בליאק: קריאה שלישית.

אתה לא יכול, הוא מצביע.

אורלי לוי אבקסיס: הוא חבר קבוע.

שלמה קרעי: גם אם היא לא קשורה ללשון החוק הסתייגות אחת אפשר לבקש.

ולדימיר בליאק: טוב, אנחנו עוברים להסתייגות 62.

שלמה קרעי: זה במפורש בנוהל.

רגע.

ולדימיר בליאק: שלמה, אל תנסה אותי, באמת, חבל.

שלמה קרעי: אני מנסה אותך.

שלמה קרעי: נו בוא.

שלמה קרעי: אני מנסה אותך.

ולדימיר בליאק: אוקיי, אנחנו עוברים להסתייגות מספר 62.

שלמה קרעי: שגית אמרה שחבר יכול להגיש הסתייגות גם - - -

ולדימיר בליאק: אתה בקריאה שלישית, צא החוצה, בבקשה.

שלמה קרעי: אתה לא יכול להוציא אותי באמצע הצבעה.

ולדימיר בליאק: לא, אני כן יכול.

שלמה קרעי: אתה לא יכול.

שלמה קרעי: אתם לא יכולים להוציא בהצבעה.

ולדימיר בליאק: נא להוציא אותו.

ולדימיר בליאק: אתה תחזור להצבעה.

שלמה קרעי: עכשיו ההצבעה.

ולדימיר בליאק: עכשיו אתה יוצא החוצה.

שלמה קרעי: אתה לא יכול להוציא אותי בהצבעה.

ולדימיר בליאק: עכשיו אתה יוצא החוצה.

תומר רוזנר: עכשיו אין הצבעה, אז אתה יכול להוציא אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא צריך לשמוע את הנימוק כדי לדעת איך להצביע.

תומר רוזנר: יש לנו עכשיו הסתייגות 62.

אורלי לוי אבקסיס: אם הוא לא ישמע את הנימוק?

ולדימיר בליאק: אנחנו עוברים להסתייגות מספר 62, מי מנמק?

אני.

ולדימיר בליאק: בבקשה, שתי דקות, אדוני.

ואם יש לנו התייעצות סיעתית?

שלמה קרעי: חבר כנסת יכול להגיד הסתייגות אחת לפחות - - -

תומר רוזנר: אבל היא לא רוצה לעשות דיון.

שלמה קרעי: מי זה לא רוצה?

תומר רוזנר: יושבת ראש הוועדה.

אני רק מודיע שאם יש התייעצות סיעתית אנחנו מבקשים אותה.

שלמה קרעי: לא, זה לא נכון מה שאתה אומר.

תומר רוזנר: טוב, אז אני לא – יכול להיות.

אדוני היושב ראש, אני רוצה להרחיב את דבריו של חברי, חבר הכנסת הרב מקלב.

אוריאל בוסו: התייעצות סיעתית.

ואני רוצה לומר, ואני עומד מאחורי מה שאני אומר, אנחנו דיברנו על הנושא הזה שיש גופים ממלכתיים במדינת ישראל, הזכרתי כבר שעוד במנדט הבריטי הוקם הגוף הממלכתי שנקרא הרבנות הראשית.

לא יכול להיות שברפורמה כזו או אחרת יהיה מצב שבו קליינטים שבויים, כמו ילדים בבתי ספר, קשישים בבתי אבות או במקומות שהם בעצם מתוקצבים על ידי המדינה וההזנה שם היא על חשבון המדינה, בחלק גדול מהמקומות הללו, לא יכול להיות שלא יהיה את הסטנדרט הממלכתי כברירת מחדל.

אנחנו לא עושים את זה בשביל – סליחה, שישמע אותי היועץ המשפטי.

סליחה, העוזר של כהנא.

אורי מקלב: הרב יוחאי.

מספיק.

יש סטנדרטים – תעביר את זה לבוס שלך אולי, הוא יודע מה זה?

אורלי לוי אבקסיס: אתם תאכלו מהכשרות הזאת?

אורלי לוי אבקסיס: אתה עם הכיפה על הראש, אתה תאכל את הכשרות הזאת?

יצחק פינדרוס: זה לא מעניין אותו.

ולדימיר בליאק: בבקשה, אתה יכול להמשיך.

ולדימיר בליאק: עוד דקה.

אני ממשיך ואני מסביר שוב, אני מבקש גם את אנשי משרד הדתות וגם אנשי האוצר הנלהבים מאוד לרפורמה מסיבות כאלה ואחרות, ולא כלכליות, וגם לך, אדוני היושב ראש, וליועץ המשפטי תומר, אני אומר שוב, ברירת המחדל, כשהמדינה מספקת לגוף ממלכתי הזנה חייבת להיות ברירת מחדל של משהו שיש לו את האישור של הגוף הממלכתי, שזה הרבנות הראשית.

אחרת, אדוני, תהיה מלחמה בחדרי המורים והמורות, תהיה מלחמה בין הורים, יתחילו לעשות הצבעות, רוב ונגד.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

יושבת ראש הוועדה, היא הסכימה וקיבלה את הדבר הזה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, אני מבקש לסיים.

ומשרד האוצר, הטייס כהנא, שיושב בטיסה, לא הסכים לזה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, חבר הכנסת אשר.

ולדימיר בליאק: אנחנו יוצאים להתייעצות סיעתית וחוזרים ב-16:12 דקות.

ולדימיר בליאק: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: החולים הם קהל שבוי, חלקם אפילו לא יכולים לצאת לקנות לעצמם משהו, לחלקם אין להם את היכולת הכספית לעשות את זה.

אורי מקלב: חברת הכנסת אורלי אבקסיס, למה הם מתנגדים לזה?

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שאני לא מבינה, זה התעמרות.

הם רוצים להשמיד, להרוס ולאבד את מוסד הרבנות, שלנו יש כל כך הרבה ביקורת עליו בלי קשר, אבל את זה הם מורידים.

ולדימיר בליאק: חבר הכנסת קרעי יכול לחזור.

יוליה מלינובסקי: לא, אנחנו בהצבעה, הייתה התייעצות סיעתית, עכשיו אנחנו מצביעים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל איפה שלמה קרעי?

יוליה מלינובסקי: את מצביעה במקומו, את יכולה להצביע במקומו, את חברת ליכוד?

אורלי לוי אבקסיס: החזרתם אותו?

יוליה מלינובסקי: היושב ראש הקודם, עכשיו הוא אמר להחזיר אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אז תגידו לו, כי אני חייבת לעשות עכשיו תורנות במקום אחר, אז כדאי שמישהו יודיע לו שהוא יכול להצביע.

תומר רוזנר: להצביע הוא תמיד יכול.

יצחק פינדרוס: קראו לו לסחיטה באיומים בוועדת הפנים.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת קרעי, אם הוא יבוא הוא יכול להצביע, אמרו לי שהוא בטלפון בחוץ.

יוליה מלינובסקי: טוב, אנחנו מצביעים על הסתייגות 62.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות 62?

לאה גופר: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד הסתייגות 62?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: מי נמנע, בבקשה?

יוליה מלינובסקי: אחד נמנע.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2 נגד – 5 נמנעים - 1

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא התקבלה.

אוריאל בוסו: רביזיה.

תומר רוזנר: הסתייגויות 63 עד 70 יימחקו מההצעה כיוון שמדובר בהסדרת עיסוקים אחרים שאינם קשורים בדרך כלשהי לאיסור הונאה בכשרות, רופאים, רופאי שיניים, ברמנים, נהגים וכו'.

אורלי לוי אבקסיס: אבל ממתי אתם בודקים אם ההסתייגויות הן מהותיות?

ולמה זה לא?

זה מתאים אחד לאחד.

יצחק פינדרוס: תאמין לי שזה מתאים אחד לאחד.

אורי מקלב: אני רוצה בחוק הכשרות - - -

יצחק פינדרוס: מתאים אחד לאחד.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, הוועדה יוצאת להפסקה לרבע שעה עד ארבע וחצי, אני מבקשת מ - - -

אפשר חצי שעה, שנאכל משהו נורמלי?

יוליה מלינובסקי: בסדר.

לא, שאמא שלך לא תדאג לאיש הגדול שלא ימות מרעב פה.

יוליה מלינובסקי: אז אנחנו נצא להפסקה - - -

אורי מקלב: עד שאי אפשר יהיה להשיג כשר, עכשיו עוד אפשר להשיג כשר.

אורי מקלב: גם זה יעבור.

יוליה מלינובסקי: דקה, דקה.

לתת ליושבת ראש לדבר.

יוליה מלינובסקי: הפסקה.

יוליה מלינובסקי: לפי בקשה של חבר הכנסת יעקב אשר, שחס וחלילה לא ימות מרעב, שלא יאבד גרם ממשקלו, אני מבקשת עכשיו לצאת להפסקה לחצי שעה עד רבע לחמש, אני מבקשת מאבי מעוז, שהוא בדרך, ויעקב מרגי, שעכשיו הוא צריך לבוא, לחדר התייעצויות, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: חברים, אנחנו חזרנו מהתייעצות מאוד ארוכה.

יוליה מלינובסקי: שלום לכולכם, ברוכים הבאים והחוזרים.

יוליה מלינובסקי: אני אקריא מהמחשב מה שהכנו פה כהחלטה שלי בגיבוי של הייעוץ המשפטי.

יוליה מלינובסקי: אני מקריאה, בבקשה כשאני מקריאה לא להפריע, אחר כך אם תרצו תדברו.

יוליה מלינובסקי: להצעת החוק הוגשו 650 הסתייגויות כאשר חלק גדול מהם אינו ענייני.

יוליה מלינובסקי: על רקע לוח הזמנים הצפוף לאישור התקציב - -

אני כופר במושג הזה 'חלק גדול מהם - - -

יוליה מלינובסקי: - - החלטתי לנהוג, לאחר התייעצות עם היועץ המשפטי לוועדה ולאור העובדה שבמהלך שש השעות הראשונות של הדיון נומקו כ-60 הסתייגויות בלבד, להמשיך את נימוק ההסתייגויות וההצבעה עליהן בהתאם לנוהל החריג המפורט בחלק ו' להנחיות היועצת המשפטית לכנסת בעניין הזה.

יוליה מלינובסקי: לצערי אחרי שעשיתי מאמצים ניכרים להגיע להסכמה עם המסתייגים גם בהפסקת הדיון שהייתה עכשיו לא הצלחתי להגיע להסכמות לגבי מסגרת הדיון.

יוליה מלינובסקי: על כן אני מודיעה כי בכל קבוצת מסתייגים יהיה זמן כדלקמן, יהדות התורה, הסתייגות חבר הכנסת אשר וחבר הכנסת פינדרוס, כיוון שהסתייגות חבר הכנסת מקלב מאותה סיעה נומקה כבר בהרחבה, תינתן חצי שעה להנמקה של יתר ההסתייגויות של הסיעה.

יוליה מלינובסקי: הציונות הדתית, ההסתייגויות ינומקו במשך שעה וחצי.

יוליה מלינובסקי: ש"ס, ההסתייגות ינומקו במשך שעה וחצי.

יוליה מלינובסקי: קבוצת הליכוד לא הציגה הסתייגויות במועד שבו היא התבקשה לעשות כך.

שלמה קרעי: אתם חצופים, אתם בריונים, אתם משתמשים בכלים הדמוקרטיים כדי לרמוס את הדמוקרטיה.

קריאה: אבל זה לא נכון, זה לא נכון, הם הגישו.

שלמה קרעי: הגשנו 2,200 הסתייגויות ואתם יחד עם הייעוץ המשפטי, ועם יושב ראש הכנסת - - -

יוליה מלינובסקי: אם כפי שהציג חבר הכנסת קרעי הוא מוכן למשוך את מרב הסתייגויות, כך ייוותרו 100 - - -

שלמה קרעי: הגשנו 2,200, היה סיכום להוריד אתמול ל-400.

אוריאל בוסו: יוליה, אני מבקש רשות דיבור.

שלמה קרעי: אתם לא עומדים בשום סיכום, אתם רואים שלא הולך לכם ואתם רומסים את הדמוקרטיה.

יוליה מלינובסקי: לפנים משורת הדין לאפשר לו הנמקת הסתייגויות במשך - - -

שלמה קרעי: לא צריך את הלפנים משורת הדין שלכם, אל תעשו לנו טובות, תמשיכו לרמוס את הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: ואתה, תומר, והייעוץ המשפטי של הכנסת, שכאילו דאגתם כל היום שהדברים יסתדרו ובסוף לא הסתדר שום דבר.

שלמה קרעי: כשאנחנו נחזור לקואליציה, אתם תראו בדיוק מה יהיה מהמוסד הזה של הייעוץ המשפטי.

יוליה מלינובסקי: אם חבר הכנסת קרעי יגיש את ההסתייגויות שלו ויסכים להסדר הזה והליכוד יסכים להסדר הזה ההצבעות יהיו בשעה 11:00, אם לא, ההצבעות יהיו בשעה 10:00.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לכולכם.

שלמה קרעי: אנחנו לא צריכים את הטובות שלכם.

אני מבקש רשות דיבור.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, אתם יכולים כל אחד חמש דקות לדבר.

אוריאל בוסו: סליחה, אני ביקשתי רשות דיבור.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת בוסו היה ראשון.

שלמה קרעי: אני לפני הראשון.

יוליה מלינובסקי: לא, חבר הכנסת בוסו היה הראשון.

אוריאל בוסו: תראי איך זה נשמע מהצד - - -

יוליה מלינובסקי: חמש דקות, בבקשה.

יש לך חמש דקות לדבר על זה, אל תפריע.

אוריאל בוסו: אנחנו באנו למשא ומתן בלב פתוח ובנפש חפצה, נכנסנו לחדר, באמת באנו עם רצון אמיתי להיות ענייניים.

אוריאל בוסו: עכשיו את יושבת ומקריאה כבר את ההחלטה מהמחשב, כאילו אנחנו מדברים וכבר ההחלטה כתובה במחשב.

כשהיא ישבה איתנו זה היה כבר כתוב.

אוריאל בוסו: זה היה כתוב.

יוליה מלינובסקי: אני מסודרת, אני מוכנה לכל תרחיש.

אוריאל בוסו: לא, אבל זה לא נקרא לבוא למשא ומתן בלב פתוח.

זה לא נקרא מסודרת, זה נקרא משהו לא הגון.

אוריאל בוסו: אנחנו הגשנו הסתייגויות בהתאם לנוהל שיהיו הסתייגויות ענייניות, לא הטרלות, לא 10,000 הסתייגויות שהן פסיקים של פסיקים, אלא הכול דברים ענייניים.

אוריאל בוסו: ישבנו פה, היה פה דיון, אמנם שעות ארוכות, אבל מאוד ענייניות, על ההסתייגויות, ובסוף עכשיו בהינף יד להעיף את הכול ולזרוק.

אוריאל בוסו: מה המטרה?

אוריאל בוסו: אולי נקפל את הבסטה ונגיד לך תצביעו מה שאתם רוצים, גם ככה יש לנו פה בקושי זכות הצבעה.

אוריאל בוסו: יש לכם את הרוב, מעבירים מה שרוצים, אבל לפחות להתבטא.

אוריאל בוסו: זה לא לעניין, מלבד זה שאנחנו הודענו לפני כן שאנחנו מצטרפים להסתייגויות של הליכוד והורדתם אותם בהינף יד.

אוריאל בוסו: מה המשמעות של שעה וחצי?

אוריאל בוסו: יש לנו 250 הסתייגויות של סיעת ש"ס או משהו כזה והכול להעיף בצורה כזאת?

אוריאל בוסו: אני חושב שזה לא פייר.

אוריאל בוסו: זה לא צריך הצבעה בוועדת הכנסת להפעלה של הנוהל הזה?

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: לא.

אוריאל בוסו: יועץ משפטי, זה לא צריך אישור בוועדת הכנסת?

יוליה מלינובסקי: תומר, רוצים לשמוע את דעתך על הנוהל החדש שהפעלנו?

אוריאל בוסו: לא צריך ללכת לוועדת הכנסת לקבל אישור על הנוהל החריג?

תומר רוזנר: לא, הנוהל החריג הוא נוהל שמתווה ליושבי ראש, תקנון הכנסת מקנה ליושב ראש ועדה שיקול דעת רחב איך לנהל את הדיונים באופן רגיל.

תומר רוזנר: מטרתה של ההנחיה של היועצת המשפטית הייתה להתוות את שיקול דעתם של יושבי ראש הוועדות ולגרום לכך ששיקול הדעת יופעל ככל הניתן על פי אמות מידה אחידות.

מה אמות המידה?

תומר רוזנר: אמות המידה מפורטות בהנחיה.

אנחנו לא יודעים אותה בעל פה.

תומר רוזנר: ההנחיה הופצה לכולכם.

תומר רוזנר: אם תרצו, נוכל להעביר לכם אותה שוב.

אוריאל בוסו: שוב, אבל אחת מאמות המידה שביקשתם זה לא להגיש כל מיני הטרלות, הגשנו הסתייגויות ענייניות ובסופו של דבר מעיפים אותן.

אוריאל בוסו: אז מה?

אוריאל בוסו: גם כן במליאה.

אוריאל בוסו: זה הדבר היחיד שיש לנו להתבטא ולומר את הדברים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת בוסו.

יוליה מלינובסקי: מי עוד רוצה?

אני ביקשתי.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אשר.

כולם ביקשו אגב.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, אתה הראשון בתור.

אני רוצה קודם כל לומר דבר אחד.

את אומרת דברים בלי למצמץ וזה לא בסדר, בגלל שהדיון היה – זה שזה לקח הרבה זמן את יודעת בדיוק כמוני שחלק גדול מהזמן זה על אותן התייעצויות סיעתיות שבחלק שאנחנו מתקרבים אליו עכשיו הן הולכות ופוחתות והן הגיעו אולי ל-20 או 25 עד לסוף כל ההסתייגויות, כך שהחלק הארי הלך על העניין הזה.

לעצם העניין של ההסתייגויות.

אני חושב שרוב ההסתייגויות, רובן, כמעט ככולן, גם כתובות בצורה עניינית, בוודאי אלה שלא זרקתם בבוקר, מה שנקרא, שמחקתם, והדיון שהיה פה באותם דברים היה מאוד ענייני יחסית, ואת יודעת מה?

אני אשווה את זה למה שהיה פה בקדנציה קודמת כשאתם הייתם באופוזיציה, היו הטרלות יותר גדולות ומי שהמציא את התוכנה הזאת שעושה את ה - - -

קריאה: מפלגת שמאלה.

זה מפלגת ימינה, שמאלה דהיום, ימינה לשעבר.

ואתם עשיתם את זה, כולכם קפצתם, את והחברים שלך וכולם, הייתם בתוך העניין.

עכשיו את באה ומספרת סיפור לפרוטוקול, שהצעת לנו הצעה או שביקשת לשמוע הצעות מאיתנו ולא קיבלת שום דבר, אז אני רוצה לומר ולתאר לאנשים שאת הזמנת אותנו לחדר, מאוד בשלווה ומאוד בנחת, כשהיה לך כבר מונח ההחלטה שהקראת אותה עכשיו, ואמרת לנו: אתם מציעים משהו אחר?

וחיכית שנגיד לך את המילה לא, נכון?

חיכית.

אנחנו בארבע עיניים, אפשר לדבר על זה, חיכית שנגיד את המילה 'לא' ואז ברגע שלא יצא איזה שהוא משהו חדש מהעניין, קמת ואמרת: טוב, אז אני כבר סגורה, יש לי את יושב ראש הכנסת.

הרי לא היית פה בהסתייגויות כי היית כל הזמן אצל יושב ראש הכנסת להפעיל לחץ על העניין הזה, אז איך את יודעת שההסתייגויות פה לא היו ענייניות?

כשהן היו ענייניות, ויש עוד עשרות ומאות הסתייגויות ענייניות.

גם של מרגי.

יוליה מלינובסקי: אני מאוד מעריכה את הרצון שלך להילחם והאנרגיות שלך - - -

לא, לא, לא, יש לי רצון אחד - - -

יוליה מלינובסקי: אבל אנחנו חייבים לסיים - - -

אז אנחנו באנו והצענו ואמרנו, גם חבר הכנסת קרעי בעניין הזה - - -

יוליה מלינובסקי: אגב, סליחה, חבר הכנסת קרעי, ההחלטה שלך לגבי ההסתייגויות, אני מבקשת לקבל אותה עד שבע בערב.

רגע, אני באמצע זכות דיבור.

שלמה קרעי: אני תיכף אדבר.

יוליה מלינובסקי: עד שבע בערב.

שלמה קרעי: אני תיכף אגיד את מה שיש לי לומר ברשות הדיבור.

יוליה מלינובסקי: תחליט מה אתה עושה עד שבע בערב ותעדכן את הלשכה המשפטית.

שלמה קרעי: אני תיכף אגיד את מה שיש לי לומר על הדיון.

אבל למה את מדברת באמצע שאני מדבר?

יוליה מלינובסקי: אני שכחתי, סליחה.

נו אז מה?

אז תעשי לך במטפחת את זה שתזכרי.

אני אומר, גם חבר הכנסת קרעי הלך בעקבות, גם שאנחנו דיברנו איתו וגם בשיחות שהיו לו עם הייעוץ המשפטי, הוא ביקש להוריד את אותן הסתייגויות שאתם קוראים לזה הטרלות, בצדק או שלא בצדק, זה תלוי בכם, והיה מוכן לרדת, ובא להציע לך, הוא נכנס לחדר דקה לפני שאמרת את ההחלטה שלך.

הוא מעצמו, בלי שקראנו לו, בלי שדיברנו איתו אפילו, הוא בא ואמר שהוא מוכן לרדת ל-122.

שלמה קרעי: ל-112.

112 הסתייגויות ענייניות בלבד.

את אפילו לא שמעת, זה עבר לך ליד האוזן, קמת, אמרת: יש לי זה, אני סגורה.

זה השתקה.

זה לשנות כללי משחק בתוך המשחק כשאין סיבה, כי המילה חריג זה משהו שיכול להיכנס לקראת תוך שבת, זה יכול לעבור לכמה ימים, אנחנו מדברים פה כרגע על בסך הכול למצות, והצענו גם הצעות יותר נדיבות, של פחות דקות, ואז אתם באים ואומרים שיהיה פחות דקות על הסתייגויות, אבל בהצבעות זה יהיה הכול ביחד.

אני רוצה שחברי הכנסת יצביעו סעיף סעיף באותם דברים ענייניים, כי אני רוצה שהם יידעו מה הם מורידים ומה לא.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת אשר.

ולכן אני אומר לך שאת עושה טעות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

טעות גדולה, אני לא יודע אם תרוויחי מזה זמן, אבל אנחנו מבחינתנו איבדנו את כל האמון בניהול שלך פה בוועדה.

יוליה מלינובסקי: מי הבא בתור?

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אני איבדתי את האמון הזה אתמול בערב.

יופי.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: אני רוצה לדבר, לתת קצת לו"ז כרונולוגי של מה שהיה כאן, שאזרחי ישראל, שאליהם אני מדבר, כי אתם אטומים ולא מקשיבים ולא מוכנים לשמוע כלום, אז אני לא מדבר אליכם, אני מדבר לאזרחי ישראל.

יוליה מלינובסקי: הדובר שלך מקליט אותך?

יוליה מלינובסקי: הכול טוב?

שלמה קרעי: הגשנו 2,200 הסתייגויות, הליכוד, שהצטרפו אליהן כל סיעת הליכוד, עד אתמול, עד למועד שהיה צריך.

שלמה קרעי: באו אלינו אתמול במליאה, בפרסה, היועצת המשפטית שגית וגם יוליה שהייתה נוכחת, וסיכמנו שמורידים את זה ל – רגע, לפני הסיכום, אמרו שתומר אמר שאין סדרות בהסתייגויות האלה ולכן הוא רוצה להפעיל נוהל חריג.

שלמה קרעי: אז אמרתי, טוב, אם אין סדרות אני מוכן לרדת ל-400 הסתייגויות בלי סדרות, שעל כל הסתייגות תהיה הנמקה והתייעצות סיעתית.

שלמה קרעי: זה מה שנאמר וזה מה שנסגר.

שלמה קרעי: אמרו לי, יוליה אמרה לי, לך עכשיו, הלילה, תגיש את ה-400, לא מחר בבוקר.

שלמה קרעי: אף אחד לא דיבר איתי על זה שזה צריך להיות דווקא בדיוק מתוך ה-2,200, אמרו שאגיש 400 מחדש, קובץ חדש.

יוליה מלינובסקי: לא נכון, זה פשוט לא נכון.

שלמה קרעי: ישבנו עד שתיים וחצי בלילה, הכנו קובץ חדש של 400 הסתייגויות.

יוליה מלינובסקי: אני אומרת לך, זה פשוט לא נכון.

שלמה קרעי: אל תפריעי לי, אל תצנזרי אותי, תגידי את מה שיש לך לומר כשאני אסיים.

שלמה קרעי: אל תפריעי לי.

יוליה מלינובסקי: סליחה, זה לא כמה אנשים, אתה פשוט עכשיו - - -

שלמה קרעי: אל תצנזרי אותי, תני לי להשלים את הדברים.

יוליה מלינובסקי: מה שנקרא המציאות הייתה אחרת לחלוטין.

שלמה קרעי: אל תצנזרי אותי, מספיק אתם סותמים פיות, אני אסיים את רשות הדיבור ותגידי את כל מה שיש לך לומר.

שלמה קרעי: 400 הסתייגויות הוגשו בשעה שתיים וחצי בלילה לוועדה לפי הסיכום.

שלמה קרעי: בתשע וחצי בבוקר בא היועץ של יואב קיש והודיע לרעות שהסיעות החרדיות מצטרפות להסתייגויות של הליכוד.

שלמה קרעי: בשעה עשר התחיל הדיון כאן, בעשר ודקה נכנסתי, עשר ודקה לפי השעון הזה, כשתוך כדי הוויכוח כשאמרו: איחרת בכמה דקות, הסתכלתי - - -

יוליה מלינובסקי: עשר ושתי דקות.

שלמה קרעי: הסתכלנו והיה עשר ושתי דקות, תוך כדי הוויכוח כבר.

שלמה קרעי: בעשר ודקה כבר הייתי כאן בוועדה והתברר שבברוטליות, באופן חסר תקדים, לא קרה מעולם, ממה שאני יודע, באף ועדה כאן בכנסת, מחקו את כל ההסתייגויות, 2,200 הסתייגויות, או 400, על איחור של דקה.

שלמה קרעי: הייעוץ המשפטי לכנסת הורה לתומר, ליועץ המשפטי כאן של הוועדה, שגיבה אותך, להחזיר את ההסתייגויות וככה זה נאמר, ההסתייגויות חוזרות.

שלמה קרעי: אבל כשראיתם שלא הלך לכם, כל היום הצבענו רק על 60 הסתייגויות, קיבלתם החלטה שמוחקים את ההסתייגויות.

שלמה קרעי: הלכתם למיקי לוי, יושב ראש הכנסת, בבריונות, באופן שערורייתי, יושב ראש הכנסת מאפשר לכם למחוק למפרע שוב פעם את אותן הסתייגויות.

שלמה קרעי: שהייעוץ המשפטי כבר הורה להחזיר.

שלמה קרעי: ועוד פעם הייעוץ המשפטי לכנסת הופך לכלי שרת בידיים שלכם, הופך לשחקן על לוח השחמט שבו אתם מנסים להרוס את המדינה ולרמוס את הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: הדבר הזה הוא חסר תקדים, אין דין ואין דיין, אתם חבורה של דיקטטורים.

שלמה קרעי: אתם והיושב ראש שאישר לכם לעשות את זה על איחור של דקה, בלי בושה, ושהייעוץ המשפטי של הכנסת מאפשר לכם אתם בושה לבית הזה.

שלמה קרעי: אבן מקיר תזעק.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לך, חבר - - -

שלמה קרעי: לא סיימתי.

יוליה מלינובסקי: לא, אני לא צריכה שאתה תסיים.

שלמה קרעי: אמרת חמש דקות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: תני לי להשלים.

שלמה קרעי: האבנים כאן – אני לא סיימתי, את לא יכולה לעצור אותי באמצע משפט.

יוליה מלינובסקי: הלב שלי נכמר, אנחנו כולנו ראינו את ההקלטה שלך מסיעת הליכוד, בערוץ 13 אתמול.

שלמה קרעי: את לא יכולה לעצור אותי באמצע משפט.

יוליה מלינובסקי: ראינו מה המניע שלך, וגם איך אתה יודע מה שנקרא לסובב דברים.

שלמה קרעי: את לא יכולה לעצור אותי באמצע משפט.

אוריאל בוסו: יוליה, את כל הזמן חוזרת על ההקלטה הזאת.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה לך, אתה תמשיך עם ההטרלות שלך - -

שלמה קרעי: האבנים כאן מסמיקות מבושה.

יוליה מלינובסקי: - - ואנחנו נעשה הכול שהכנסת תתכנס למסלול הנורמלי שלה.

שלמה קרעי: אני דיברתי עם שלומית מהייעוץ המשפטי ואמרתי לה שאנחנו מוכנים כולנו - - -

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו עושים הכול בגיבוי מלא של היועצת המשפטית של הכנסת.

שלמה קרעי: לא, אתם לא עושים בשום תיאום.

שלמה קרעי: כשאני סיפרתי לשגית מה עשית בבוקר היא אמרה לי: אני לא יודעת אם לצחוק או לבכות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

שלמה קרעי: זה מה שהיועצת המשפטית אמרה לי בבוקר כשהיא שמעה על מה שעשיתם.

יוליה מלינובסקי: אתה עכשיו עושה שימוש לרע ביועצת המשפטית של הכנסת.

שלמה קרעי: תתביישו לכם, תתביישו לכם.

שלמה קרעי: את והייעוץ המשפטי שהפכתם אותו לכלי שרת בלית ברירה.

שלמה קרעי: כל היום שגית ניסתה לשנות את רוע הגזרה ואתם רמסתם גם אותה.

שלמה קרעי: ואתה, תומר, משתף פעולה עם הדבר הזה, ויושב ראש הכנסת, מיקי לוי, שהוא בושה וחרפה לבית הזה, גם בהתנהלות שלו לפני שהוא היה יושב ראש הכנסת וגם היום, כשהוא הפך להיות שחקן בלוח השחמט שלכם.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת קרעי, תחסוך את הכוחות, אם תחליט להשתתף ב - - -

שלמה קרעי: והוא עובד רק אצל הקואליציה.

יוליה מלינובסקי: אם אתה תחליט להגיש את ההסתייגויות שלך יהיה לך שעה וחצי דיבור.

שלמה קרעי: יש לי 2,200 הסתייגויות ואם אתם עומדים בסיכומים - - -

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אתה שכחת להגיד שהיו לך.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

שלמה קרעי: אם אתם עומדים בסיכומים נשארו לנו עוד 300 הצבעות והנמקות ל-300 הסתייגויות.

יוליה מלינובסקי: לא, לא.

שלמה קרעי: אם אתם לא עומדים בסיכומים אז תנמקו בעצמכם, אנחנו לא צריכים - - -

יוליה מלינובסקי: ההצעה האחרונה שאתה קיבלת מאיתנו 212 הסתייגויות, שעה וחצי דיבור.

שלמה קרעי: אני לא צריך את הטובה שלך ולא את השעה וחצי דיבור, סתימת הפיות הזאת לא תעבור לכם בשתיקה, זה יירשם בספר הזיכרונות של הבית הזה.

יוליה מלינובסקי: יירשמו המון דברים.

שלמה קרעי: וכשאתם תשבו בירכתי האופוזיציה יחד עם הייעוץ המשפטי אנחנו נלמד אתכם, נראה לכם בדיוק את מה שאתם עשיתם.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה, חמש דקות שלך.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

אורי מקלב: נער הייתי וגם זקנתי –

יוליה מלינובסקי: אנחנו מאוד מעריכים אותך, שלמה, במיוחד ההטרלות שלך.

שלמה קרעי: אני לא מעריך אתכם בכלל, ההתנהגות הדורסנית, הבריונית הזאת, אנחנו ניסינו להיות ענייניים לאורך כל הדרך בחוק ההסדרים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו אוהבים אותך, שלמה, הכול טוב.

שלמה קרעי: וגם כאן אמרנו, תכניסו תיקון אחד שהוא חשוב לנו ואנחנו נמשוך את הכול.

יוליה מלינובסקי: אתה אחלה בן אדם, אתה מתנהג אך ורק לפי טובת העניין, כולנו רואים את זה.

יוליה מלינובסקי: כולנו שומעים את זה.

יוליה מלינובסקי: הכול מצוין.

שלמה קרעי: נכון, כולם שמעו שאמרתי שתכניסו, תאפשרו לרבנות הראשית לשלול תקן לא כשר ואנחנו נמשוך את כל ההסתייגויות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו שמענו אתמול, שמענו אותך אתמול בישיבת סיעת הליכוד.

שלמה קרעי: זה הכי הכי מהותי שיש.

יוליה מלינובסקי: תעשו בדיקה מי אצלכם עושה את ההקלטות.

שלמה קרעי: אני עומד מאחורי כל מה שאמרתי בסיעת הליכוד, שהחוק הזה הוא מאוד מאוד רע, אנחנו נשתמש בכל הכלים הפרלמנטריים שהיו עומדים לרשותנו, היום כבר שללתם את כל הזכויות הדמוקרטיות מאיתנו אז כבר אין לנו כלים פרלמנטריים.

יוליה מלינובסקי: אתה יש לך כלים פרלמנטריים וגם לי יש כלים פרלמנטריים.

שלמה קרעי: לא, אין לכם גבולות לכוח שלכם.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אורי, בבקשה, חבר הכנסת מקלב.

יוליה מלינובסקי: נו, מה אתה רוצה שאני אעשה?

אורי מקלב: אבל מה אני אעשה?

יוליה מלינובסקי: תנסה.

יוליה מלינובסקי: מה אני אעשה?

יוליה מלינובסקי: תנסה.

אורי מקלב: אני התחלתי להגיד את המילים נער הייתי וגם זקנתי, המשמעות של המשפט הזה זה אומר שאני כבר בשנת ה-14, באמצע שנת ה-14 כאן בכנסת, ואני רגיל בהגשת הסתייגויות בדיונים והצעות חוק ואני חושב שזה חריג מאוד בוועדות לקבל את הסעיף של הסדרי דיון, בוודאי לא במצב שלא הכרחי, וכאן במקרה הזה זה לא היה נדרש.

אורי מקלב: זה לא מידתי, זה פוגע בזכות העבודה, בזכות הנבחר.

אורי מקלב: אני חושב שהיום עומדות על הפרק 600 הסתייגויות, 600 הסתייגויות זה לא 10,000 הסתייגויות.

אורי מקלב: אנחנו לא מדברים בערב הגשת התקציב, אנחנו מדברים על ציר זמן שעדיין אפשר לאפשר לשמוע 600 הסתייגויות.

אורי מקלב: אבל אנחנו כבר לא אוחזים בלשמוע 600 הסתייגויות, באנו והצענו, וזה לא נאמר עד עכשיו, והיועץ המשפטי יודע את זה ואת יודעת, וזה היה גם פתוח, בצורה פתוחה מאוד, באנו וצמצמנו את הזכות הזאת לדבר שתי דקות, שגם זה לא נקרא הרבה, בוועדות אחרות נותנים שלוש דקות לדבר על הסתייגות.

אורי מקלב: אמרנו לא שתי דקות על הסתייגות, אנחנו נדבר בשליש, אנחנו נדבר 40 שניות, נדבר 50 שניות, על עשר הסתייגויות אנחנו נדבר שבע דקות.

אורי מקלב: לא משהו דרמטי, זה משהו שבכמה שעות אנחנו גומרים את זה ועוד כמה התייעצויות סיעתיות.

אורי מקלב: על זה עכשיו אתם הולכים לעשות הסדרי דיון?

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: הפער בינינו הוא כמה שעות.

אורי מקלב: והרי גם את מדברת עכשיו על חמש שעות או משהו מעין זה, אז על מה את מפעילה כזה מהלך דרקוני?

אורי מקלב: באמת עד היום, ואני חושב שכולם ציינו את זה, ואני בוודאי יכול לציין את זה, כל ההסתייגויות או רוב רובן של ההסתייגויות היו הסתייגויות ענייניות מאוד.

אורי מקלב: אני לא אומר, יכול להיות שפעמיים שלוש הדוברים הלכו על איזה אנדרטה בבית שאן, שאני לא אומר, זה גם כואב, אבל ההתייחסויות, התפתחו פה דיונים, גם בזמן ההתייעצות הסיעתית התפתחו דיונים אמיתיים שלא הושלמו בדיוני הוועדה.

אורי מקלב: צריך לזכור טוב שקרוב ל-20% מההסתייגויות שהיו עד עכשיו התקבלו.

אורי מקלב: קרוב ל-20% התקבלו.

אורי מקלב: על זה אפשר להגיד דיון לא ענייני?

אורי מקלב: על זה אתה רוצה עכשיו בכזאת ועדה, בכזו סיטואציה, בכזה יום, כשרואים שבעליל התקבלו אז אנחנו באים ואומרים שנפעיל סעיף כזה וכזה עם כל המשמעויות, כשבעצם הפעלת הסעיף זה אומר שאי אפשר כמעט לדון על סעיפים, זה אומר תדבר ותלך ותצביע, זה אומר שאין דיון על הסעיפים עצמם.

אורי מקלב: ואנחנו שואלים למה, על מה יצא הסער?

אורי מקלב: מה קרה?

אורי מקלב: איזה מהלך היה כאן, איזה השתוללויות היו כאן?

אורי מקלב: לא היו, היה כאן בצורה נינוחה.

אורי מקלב: אני מבין שעצם הדיון כאן חיבר את האנשים לדיון ולא רק כדי להפריע למהלך הדיון.

אורי מקלב: לצערי אני אומר לך שזו הצעת חוק מאוד מאוד מורכבת – לא יודע מה ההבדל אם מדברים או שלא מדברים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מקשיבים.

אורי מקלב: אותו קשב יש, אז מה זה משנה?

אורי מקלב: אני יכול להמשיך.

אורי מקלב: ההוא עמד מתחת לחופה - - -

יוליה מלינובסקי: משה, תחליף אותי רגע.

יוליה מלינובסקי: אחר כך חבר הכנסת אבי מעוז.

אבי מעוז: אבל אני רוצה שאת תשמעי מה שאני אומר.

אורי מקלב: לא שמעת, אז אני אמרתי בדיחה קטנה, החתן עמד מתחת לחופה ולשדכן היו נקיפות מצפון הוא בא בשקט להגיד לחתן: אתה יודע שהכלה סוחבת יד, הוא - - - (היו"ר משה טור פז)

משה טור פז: רגע, אורי, אתה יכול לחזור על הסיפור?

משה טור פז: סליחה, לא שמעתי.

אורי מקלב: אני אומר, החתן שעמד מתחת לחופה, אני יכול לספר את זה גם הפוך, כלה שעמדה מתחת לחופה ובא השדכן, היו לו נקיפות מצפון, הוא אומר לה: את יודעת שלחתן יש איזה פגם, הוא סוחב יד קצת.

אורי מקלב: הוא ראה שזה בסדר, אז הוא אומר לה: את יודעת, הוא סוחב קצת גם את הרגל, את יודעת שיש לו איזה שיתוק קטן ב – אז היא אומרת לו: אתה יכול להגיד בקול, הוא גם לא שומע.

אורי מקלב: אז אני אומר את זה פה, בין אם זה - - -

משה טור פז: חשבתי שזה התפקיד פה של דודי לספר פה בדיחות.

יבגני סובה: אורי, יש בדיחה דומה, חירשת אני לא.

משה טור פז: חבר הכנסת מקלב, אני רק רוצה לומר לך בכנות, כי אתה יודע, אתה אדם של כנות - - -

יבגני סובה: יש את הגרסה השנייה של הבדיחה: חירשת אני לא, אז אל תדבר לידי.

אורי מקלב: הסיפור הזה, במקור אמרו את על הכלה, לא רציתי שיאשימו אותי במשהו, אז אני אמרתי הפוך.

אורי מקלב: זה הולך יותר טוב כשהכלה אומרת.

משה טור פז: חבר הכנסת מקלב, גם עם המילתא דבדיחותא וגם עם הדברים שאמרת קודם אני מאוד מזדהה, עם דבר אחד שאמרת אני מודה שקשה לי לקבל, אמרת שהיה פה דיון נעים, נינוח וענייני, אני מצטער, אבל ישבתי פה מעשר בבוקר ולמעט כשאתה דיברת ואולי עוד כמה חברים, שדרך אגב נמצאים פה, היה פה דיון לא נינוח, לא ענייני, בחלק מהזמן בוטה, בחלק מהזמן גס.

משה טור פז: אני אומר בכנות שכנראה - - -

אוריאל בוסו: היום?

משה טור פז: היום, בוודאי, אוריאל.

אוריאל בוסו: היה דיון מאוד ענייני.

משה טור פז: אולי עדיין לא השתפשפתי בכנסת.

אבי מעוז: על איזה דיון אתה מדבר?

אוריאל בוסו: לא, זה שאנחנו מטיחים דברים שקשה לשמוע - - -

משה טור פז: לא, אוריאל, אף אחד מהיושבים, אני לא מכוון לאף אחד משלושת חברי האופוזיציה שיושבים כאן.

אבי מעוז: לא, אבל על איזה דיון אתה מדבר?

משה טור פז: פה, חלק מהאנשים שדיברו פה היום.

אבי מעוז: איפה שאני הייתי?

אבי מעוז: בדיון הזה?

משה טור פז: באותו דיון.

משה טור פז: לא במר ליבם ולא בזה, היו פה דברים בעיניי בוטים שלא ראויים לכנסת.

משה טור פז: כן, מה אני אעשה?

משה טור פז: כנראה שיש לי נורמות אחרות.

אבי מעוז: לא הייתי באותו דיון.

אורי מקלב: בוא נאמר ככה, לא נתווכח, ההסתייגויות בוודאי היו ענייניות, ההסתייגויות כשלעצמן, התוכן שלהן, עובדה שכמעט 20% קיבלו.

משה טור פז: שזה ייאמר לזכותך ולזכות אדון נוימן שעומד לצדך.

אורי מקלב: זה גוטמן, איש טוב.

משה טור פז: גוטמן, סליחה.

משה טור פז: סיימת, חבר הכנסת מקלב?

אורי מקלב: אני רק מסיים.

אורי מקלב: בכל אופן החוק הזה הוא לא חוק רגיל, הוא חוק שגם לא מתאים לחוק ההסדרים, זה חוק שהוא משנה סדרי בראשית, אתה יודע שכמה אלפי משגיחים לא יהיו פה ואין לזה אפילו התייחסות בחוק.

אורי מקלב: החוק הזה עבר, לא היה תקדים כזה שחקיקה עוברת בכנסת כשיש השלכות על עובדים, לא עשרה עובדים, אלא מדובר על כמה אלפים, ואין שום הסדר.

אורי מקלב: פעם ראשונה.

אורי מקלב: כמה אנשים באו אליי, פעם ראשונה שלא היה הסדר, לא היה כמה כוח אדם הרבנות צריכה בעקבות הרפורמה, מסמך, הכנות, שום דבר.

אורי מקלב: החקיקה כאן לא הייתה ראויה, לא ההסתייגויות שלנו.

אורי מקלב: החקיקה מהירה, באמת שטוחה, קבעו מראש שלוש ישיבות, אתה יודע איך זה עבד, לא נתנו לאנשים לדבר, היינו צריכים להילחם ולהיאבק, ועכשיו באים אלינו ואומרים לנו, כשמגיע שלב ההסתייגויות, שזה לא מסתדר עם לוח הזמנים?

אורי מקלב: אז יהיה קצת יותר מאוחר, על זה אומרים לנו לא ומטילים עלינו סנקציה של הסדרי דיון.

אורי מקלב: סנקציה של הסדרי דיון צריכה להיות במקרה מאוד חריג, זה לא המקרה, זה ממש לא המקרה.

אורי מקלב: כולנו מרגישים אותו דבר.

אורי מקלב: הבעיה היא שנקבע יעד, גם בחוק הזה נקבע יעד, ידעו מה רוצים ממנו וכשלא הסתדר שינו ושינו ושינו את הדברים האלה.

אורי מקלב: זה כבר אמרנו, אבל גם סדרי הדיון היו בצורה שקבעו כבר את העובדות, אנחנו יודעים מתי אנחנו צריכים לגמור, אנחנו יודעים כמה ישיבות יש, עכשיו זה לא מסתדר אז אנחנו עושים סדרי דיון?

אורי מקלב: זה לא הוגן, זה לא מידתי וזו פגיעה בזכויות שלנו.

משה טור פז: תודה, חבר הכנסת מקלב.

משה טור פז: חבר הכנסת מעוז.

אבי מעוז: תודה.

אבי מעוז: אני מעדיף להגיד את דבריי כשהיושבת ראש נמצאת והייעוץ המשפטי נמצא.

משה טור פז: בסדר, זו זכותך, הם כרגע לא נמצאים.

משה טור פז: חבר הכנסת בוסו, אתה רוצה להוסיף משהו?

אוריאל בוסו: אני מסתכל פה בציוץ של יוליה מלינובסקי, כשהיא מדברת על ההתנהגות של חברי כנסת בליכוד.

אוריאל בוסו: היא אומרת שההתנהגות של חברי הכנסת בליכוד דומה להתנהגות של מכורים לסמים וכו' וכו', כמו שהיא אמרה בשידור.

אוריאל בוסו: כנראה שזו לא פליטה, אבל הכי חשוב, כשהסתכלתי היו 257 תגובות על 67 לייקים.

אוריאל בוסו: אני אומר שתסתכל בדיוק, אנשים יודעים מה המשמעות, כשיש כל כך הרבה תגובות של כנגד לעומת הלייקים כנראה שהציבור לא קונה את הטענות האלה.

אוריאל בוסו: ואני שוב אומר, עד עכשיו עברו כבר כמה שעות טובות כשהיא התבטאה בגסות כנגד הרבנות הראשית וכשהיא אמרה: אני אכנס ב – אני אפילו לא רוצה לחזור על הלשון, ולא שמעתי עדיין את השר לשירותי דת שמגנה את זה ולא את חבר הכנסת ניר אורבך ולא אף אחד מהם שמגנים ונלחמים על כבודה של הרבנות, כשאתמול השר לשירותי דת עומד מעל בימת הכנסת ואומר שהחוק הזה יחזק את הרבנות דרמטית משמעותית והיא התייחסה בזלזול בוטה כנגד הרבנות הראשית.

אוריאל בוסו: זה צורם כשאנחנו נמצאים בוועדה לשירותי דת יהודיים, אז בואו תסבירו לי איך זה ודת יהודית מתקשר.

משה טור פז: חבר הכנסת מעוז, אתה רוצה אולי בכל זאת?

משה טור פז: כי אני לא יודע, אולי אחר כך היושבת ראש תרצה להמשיך, בכל זאת יש כאן אוזניים כרויות לדבריך.

אבי מעוז: תקשיב, היו"ר, אני השתתפתי בכל ההתייעצויות שהיא ביקשה מאיתנו להשתתף, ירדתי מהמליאה, בקוצר נשימה הגעתי לפה כי היא אמרה שהיא מחכה לי, היא רוצה להתייעץ.

אבי מעוז: עשינו מאמצים להגיע לאיזה שהוא הסכם, לטעמנו הגענו לאיזה שהוא הסכם שאחרי זה היא חזרה בה.

אבי מעוז: או נגיד, אני אלמד עליה זכות, היא לא חזרה בה, היא הבהירה משהו שהוא ודאי לא היה בכוונתנו.

אבי מעוז: אני רוצה את כל השתלשלות האירועים הזאת לתאר באוזניה, לתאר באוזני היועץ המשפטי של הוועדה, אני חושב שזו זכות אלמנטרית, אני חושב שכל ההתנהגות בחוק, מההתחלה, היא כזאת ולצערי אני חייב שהדברים ייאמרו כשהם ישמעו את זה.

אבי מעוז: לא בגלל שאני לא מכבד אתכם כמובן, אבל הם יצאו להתייעצות, אולי הם יחזרו עם איזה שהיא תובנה אחרת, אולי הדברים שלי יתייתרו, אולי הדברים שלי יהיו ביתר תוקף, אני לא חושב שזה בעיה לחכות חמש דקות שאני אדבר באוזניהם.

משה טור פז: אוקיי.

משה טור פז: חברת הכנסת רופא אופיר, בבקשה.

שרון רופא אופיר: תודה, אדוני יושב הראש.

שרון רופא אופיר: אני רוצה להצטרף לדברים שאתה אמרת, שכן אנחנו לא מדברים כרגע לגופו של עניין, מאחר שחבר הכנסת מעוז ממתין ליושבת ראש הוועדה, על מה שאמרת על השיח, על השיח הבוטה והלא נעים.

שרון רופא אופיר: אני לא חברה בוועדה הזאת ואני צופה בה מהצד ורואה את הדיונים ורוצה להתחבר גם למה שאמר ידידי, חבר הכנסת בוסו, על התגובות, ציינת את מספר התגובות ואת מספר הלייקים המועט ואני רוצה להפנות אותך לתגובות ולשיח המאוד בוטה שעולה מהתגובות הלאה.

שרון רופא אופיר: תיכנס ותקרא אותן, איך אמרת?

שרון רופא אופיר: זה לא רק האוזניים ייצלו, גם העיניים הרואות לא - - -

תבקשי מאיתן גינזבורג שיביא לך את זה שלו, מה כתבו אנשי יש עתיד בזמנו כשהוא הביא את החוק הזה ל - - -

משה טור פז: חבר הכנסת, בבקשה תן לחברת הכנסת לסיים ואז אני אתן לך להתייחס, תודה.

שרון רופא אופיר: בדיוק לפני שנכנסת - - -

לא, אבל את לא היית כאן, אז איך את יודעת?

שרון רופא אופיר: לא הקשבת, אז לא שמעת את כל מה שאמרתי.

אז אני חוזר בי, אני שומע מהתחלה.

שרון רופא אופיר: תודה, אני לא אחזור מהתחלה, אבל אתה תוכל להאזין מהתחלה כי הכול בשידור מה שנקרא.

אני אחבר, אני אנסה לחבר.

שרון רופא אופיר: אדוני יושב הראש דיבר על תרבות השיח ועל השיח שחבר הכנסת מקלב אמר שהיה פה שיח ענייני והיושב ראש אמר שאולי ענייני, אבל חלק מהדברים היו מאוד בוטים ולא נעימים, ואז חבר הכנסת בוסו דיבר על התגובות ועל הלייקים, כי אנחנו חיים בעידן של רשתות חברתיות ושיש רק 16 לייקים ו-257 או משהו כזה, אמרת, תגובות.

שרון רופא אופיר: ואני מפנה אתכם לקרוא את התגובות והתגובות שכתובות שם מלמדות גם על רמת השיח שמתנהל.

שרון רופא אופיר: אנשים לא היו מרשים לעצמם להגיב כמו שהם מגיבים אם הם לא היו נושאים את עיניהם למליאת הכנסת, לוועדת הכנסת וגם לוועדה הזו.

שרון רופא אופיר: אני לגמרי מצטרפת לדבריך, אדוני יושב הראש.

משה טור פז: תודה רבה.

משה טור פז: חבר הכנסת אשר, בבקשה.

אני רוצה לומר דבר אחד.

קודם כל לחזק את מה שאמר אבי מעוז, כי זה לא סתם, אנחנו מכבדים אותך כממלא מקום היושב ראש, אבל מאחר שההחלטה הזאת היא החלטה של שיקול דעת של היושבת ראש באישור של יושב ראש הכנסת, באישור היועץ המשפטי של הוועדה ובאישור הייעוץ המשפטי של הכנסת, אז אם הוא יתנה את סדר היום, מה שהיה פה, ואת הטיעונים שלו כלפיך זה לא יהיה נכון ולכן צריך לחכות שיחזור גם היועץ המשפטי וגם יושבת ראש הוועדה.

זה דבר אחד.

דבר שני, אני אתן לך פרומו, אני מבקש ואני מבקש גם את עזרתך בעניין, כשתחזור לפה היושבת הראש והיועץ המשפטי, אני מבקש, מאחר שזה אישור של יושב ראש הכנסת והייעוץ המשפטי של הכנסת, אני מבקש שנציג מכל סיעות האופוזיציה, אחד מכל סיעה, אנחנו רוצים מיידית, אנחנו נבוא מיד, לא נמשוך זמן, לבוא ולהסביר את טענותינו אל מול יושב ראש הכנסת, הייעוץ המשפטי של הכנסת, היועץ המשפטי של הוועדה ויושבת ראש הוועדה.

לתת לנו את ההזדמנות לפחות כי אני אגיד לך למה, שיקול הדעת לתת לה את האפשרות לעשות נוהל חריג זה רק בגלל השתלשלות הדברים.

זאת אומרת לראות האם יש פה כוונות לא טובות, האם יש פה דברים לא נכונים וכו'.

לכן כשלא מציגים את ההשתלשלות וגם כשאתה באת ולקחת כמה התבטאויות שאולי לא היו ראויות פה, של כמה חברי כנסת שבמקרה זה לא אני ולא חבריי מסיעת יהדות התורה, במקרה, גם אם היו כאלה התבטאויות, זה לא היה רוב ההתבטאויות, זה לא היה רוב הדיון.

רוב הדיון היה ענייני, הוקראו פה הסתייגויות, חולקו בין החברים בצורה יפה, עמדנו פחות או יותר בלוחות הזמנים של שתי הדקות, 20 שניות לשם, 20 שניות לשם.

הכי טוב, כדי לבוא ולקעקע משהו אמיתי זה לתפוס איזה משהו שולי שהיה שם ולהדביק עליו את הכול, וזה מעשה שעושים יפי הנפש.

לא אתה, אני לא מתכוון אליך, אני בטוח שאתה לא עשית את זה.

הנה יושבת הראש מגיעה, לכן אני מבקש, גברתי יושבת הראש, אני באמצע רשות דיבור, אני רוצה בקשה קטנה, הצעה לסדר ואני חושב שהיא יותר מהצעה לסדר ואחר כך צריך לדבר עוד חבר הכנסת מעוז שעוד לא דיבר.

יש לי הצעה אחת, ואני מבקש, היועץ המשפטי, מאחר ששיקול הדעת לקבל את ההחלטה הזאת על חריג הוא שיקול דעת שמורכב גם מיושבת ראש הוועדה, הייעוץ המשפטי של הוועדה, יושב ראש הכנסת, שכאמור אתם טוענים שהוא אישר את העניין הזה, אני מבקש - - -

יעקב מרגי: יש לו ברירה?

אני מבקש לתת לנו הזדמנות אחת, אנחנו מבקשים שאחד מכל סיעה, נעלה לדיון מהיר, קצר, אצל יושב ראש הכנסת, בנוכחות כמובן יושבת ראש הוועדה, היועץ המשפטי והייעוץ המשפטי של הכנסת, ואנחנו רוצים לתנות את הדברים שלנו, ואני אגיד לך גם למה לפני שאת עונה תשובה.

בגלל שפה שיקול הדעת מובנה, אם אני הבנתי נכון את תומר ידידי, הוא מובנה מהשתלשלות הדברים והמשמעויות שלהם.

אז אם זה באמת נכון שאנחנו מסרבים לכל דבר הגיוני, אז שיקול הדעת יכול להיות תקף לעשות משהו חריג, ואם לא, אז זה יכול לשנות את ההחלטה.

(היו"ר יוליה מלינובסקי)

יוליה מלינובסקי: אני מרגישה, חבר הכנסת יעקב אשר - - -

אבל תני לי לסיים.

יוליה מלינובסקי: לא, אנחנו כבר שעה וחצי בדיון הזה - - -

זה את הבאת את זה על עצמך, לא אני.

יוליה מלינובסקי: לא, אני לא הבאתי את זה על עצמי ואני לא רוצה - - -

דקה, אני מבקש דבר אחד, תתייעצי עם היועץ המשפטי, אני מבקש לתת לנו, ושזה יהיה על פי בקשתך והסכמתך, אני לא צריך הסכמה, אבל שאתם תיזמו את זה, שנוכל לעשות הפסקה של עשר דקות, לבוא להגיד את מה שיש לנו להגיד ליושב ראש הכנסת ותחליטו מה שתחליטו.

תחליטו מה שתחליטו, אבל לתת לנו את ההזדמנות, כי זה קריטי לתהליך.

יוליה מלינובסקי: אתם יכולים לעשות את זה, בינתיים אחד מנמק והאחרים הולכים להתייעץ.

אוריאל בוסו: אנחנו צריכים לעלות לדבר במליאה.

אבי מעוז: גברתי, אני עוד לא דיברתי.

יוליה מלינובסקי: אני רק רוצה לעדכן את חבר הכנסת קרעי.

רגע, אבל הוא קיבל רשות דיבור.

יוליה מלינובסקי: סליחה, אני רוצה לעדכן אותו, יכול להיות שייקח לו זמן לחשוב, כי יש לו זמן להחליט עד שבע בערב.

יוליה מלינובסקי: אחרי שהתייעצנו ובדקנו את הנושא אנחנו יכולים לאפשר לך להגיש 400 הסתייגויות, לנמק אותן במשך שעה וחצי ברצף, אבל הצבעות יהיו על 112 שאתה תבחר בעצמך.

יוליה מלינובסקי: זו ההצעה שלנו.

שלמה קרעי: כמו שאמרתי קודם, אתם לא עושים טובה, תעמדו בסיכומים.

יוליה מלינובסקי: והיא תקפה עד שבע בערב.

שלמה קרעי: היו סיכומים על 400 הצבעות והנמקות אחת אחת.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אבי מעוז.

שלמה קרעי: אתם מפרים את הסיכומים.

יוליה מלינובסקי: לא, אנחנו לא היינו בסיכום כזה.

יוליה מלינובסקי: אתה הפרת את הסיכום הזה הרבה לפני.

שלמה קרעי: ממש.

שלמה קרעי: אתם אלה שהפרתם ואתם אלה שמחקתם - -

יוליה מלינובסקי: אמרתי נכון?

שלמה קרעי: - - את ההסתייגויות במחטף אנטי דמוקרטי ואת השעה וחצי של ההנמקות תנמקי את במקומי, אני לא יושב כאן לנמק את עצמי לדעת כשאתם מפרים את הסיכומים שלכם.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אבי מעוז.

אוריאל בוסו: ובמליאה מה עושים?

יוליה מלינובסקי: יש לכם הרבה חברי כנסת.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה, חמש דקות לרשותך.

אוריאל בוסו: גם אתם, אבי, צריכים לדבר במליאה.

אוריאל בוסו: ההסתייגויות גם שלכם במליאה.

אבי מעוז: יעקב, לאן אתה הולך?

יוליה מלינובסקי: מי שרוצה מוזמן ללכת ליושב ראש הכנסת ולדבר איתו.

לא, אנחנו לא נעשה את זה בלעדייך.

יוליה מלינובסקי: לא, אני כבר סיימתי – אני אתמול בלילה סיימתי את הנושא הזה.

את חייבת להיות שם, זה במעמד צד אחד.

אבי מעוז: יעקב, אני מבקש ממך לא להסב את תשומת לבו של היועץ המשפטי.

לא, אני הולך.

יוליה מלינובסקי: אני אתמול בלילה, היום בבוקר, די.

יוליה מלינובסקי: זהו.

אני יוצא לשאילתה שיש לי.

יעקב מרגי: איווט ליברמן איים שהוא ידיח את יושב ראש הכנסת.

אבי מעוז: גברתי היושבת ראש, אני מודה לך מאוד על זכות הדיבור.

אבי מעוז: אני רוצה לנצל את כל חמש הדקות שעומדות לרשותי.

אבי מעוז: מהתחלה, מאז שנולד החוק ההזוי הזה, אני פעלתי לפי התקנון והשתתפתי בכל ישיבות הוועדה, לא החסרתי אף ישיבת ועדה והשתדלתי גם לא להחסיר אף דקות דיון בוועדה.

אבי מעוז: בסופו של יום הוגשו הסתייגויות, אפשר לעבור על ה-132 הסתייגויות שאנחנו כקבוצת הציונות הדתית הגשנו ואני הייתי שמח אם היועץ המשפטי היה מוצא שם הסתייגות אחת שהיא לא עניינית.

אבי מעוז: להגיד שרוב ההסתייגויות הן לא ענייניות, אני חושב, תומר, שזו אמירה לא נכונה בלשון המעטה.

יעקב מרגי: מישהו קרא את ההסתייגויות שלי?

תומר רוזנר: בוודאי.

יעקב מרגי: היא לא עניינית, תומר?

תומר רוזנר: חלקן כן וחלקן לא.

אבי מעוז: הדבר השלישי שאני רוצה להגיד.

אבי מעוז: אנחנו התחלנו את היום, אנחנו באנו בנפש חפצה ובלב פתוח, ניהלנו דיון שאני חושב שרובו ככולו היה ענייני לחלוטין.

אבי מעוז: זה נכון שהתחלנו את היום עם סרטון בטיקטוק של גברתי היושבת ראש, שלהגיד לך את האמת, הסרטון הזה מבחינתי הוא פגע בי.

אבי מעוז: למרות שהוא חשף את הכוונות האמיתיות הוא פגע בי.

אבי מעוז: לאחר מכן התחלנו עם הפסילה של ההסתייגויות של הליכוד על, כמו שנאמר פה, איחור של דקה שתיים, ואני לא נכנס לוויכוח שהיה ביניכם, זה התחיל באווירה לא טובה.

אבי מעוז: ניהלנו את הדיון בצורה עניינית, לאחר מכן עליתי למליאה, נשאתי נאום בן דקה, אני מוחה על זה שהיושב ראש מאפשר לנהל את הדיון בזמן המליאה, אבל זה מה שקורה.

אבי מעוז: ירדתי לפי בקשתך להתייעצות.

אבי מעוז: ניהלנו התייעצות עניינית, הגשנו הצעה שאני חושב שהיא הוגנת לחלוטין.

אבי מעוז: ההצעה שלנו אמרה שאנחנו מוכנים להתייעצויות סיעתיות 20 במספר לאחר שהיועץ המשפטי אמר שיש בערך 25 התייעצויות סיעתיות, הסכמנו להישאר על 20 התייעצויות סיעתיות והגשנו הצעה, לאחר שאתם הצעתם חמש דקות לעשר הסתייגויות, אנחנו הסכמנו לשבע דקות לעשר הסתייגויות.

אבי מעוז: ועל הדבר הזה ניסינו לשכנע את חבר הכנסת קרעי להסכים איתנו להצעה הזאת.

אבי מעוז: לאחר מכן, גברתי, את באת אלינו ואמרת שאת רוצה להבהיר נקודה שלא הייתה ברורה לנו ואמרת שההצבעות יהיו הצבעה אחת על עשר הסתייגויות.

אבי מעוז: לא דובר על זה לפני כן.

אבי מעוז: יכול להיות שהתכוונתם לזה לפני כן, לא דובר על זה במפורש, ואני שמח שהבהרת את זה, אמנם לאחר שכבר הבאנו את חבר הכנסת קרעי להסכים איתנו, להגיד לכל המהלך הזה שהוא לא ענייני, אני חושב שאתם חוטאים לאמת.

אבי מעוז: לאחר שאמרנו שאנחנו לא מסכימים להצבעה אחת על עשר הסתייגויות, אנחנו רוצים הצבעה על כל הסתייגות, התיישבת על כיסאך והקראת את הנוסח שאני, אני חייב לומר שכשניהלתי איתך את הדיאלוג כדי להגיע להסכמות, לא ידעתי שיש בכיסאך נוסח שהוא כבר כתוב חתום וגמור עמכם.

אבי מעוז: הקראת את הנוסח הזה וכתוצאה מהנוסח אנחנו הגבנו כפי שהגבנו.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת מעוז, חמש הדקות הסתיימו, אני מצטערת, אנחנו צריכים לעמוד בזמנים.

אבי מעוז: תודה רבה, אין בעיה.

יוליה מלינובסקי: טוב, סיימנו את ה - - -

שלמה קרעי: לעמוד בסיכומים יותר חשוב מלעמוד בזמנים, ולא לדרוס אותנו ולרמוס את הדמוקרטיה ולבצע כאן מחטפים באישור הייעוץ המשפטי ויושב ראש הכנסת יותר חשוב מלעמוד בזמנים.

יוליה מלינובסקי: אתה רוצה להתייחס, חבר הכנסת מרגי?

יוליה מלינובסקי: עוד לא דיברת?

יעקב מרגי: לא.

יוליה מלינובסקי: סליחה, איך פספסתי אותך?

יוליה מלינובסקי: חמש דקות, בבקשה.

יעקב מרגי: אני מבין את הלחץ, אבל עדיין יש זמן להעלות את זה למליאה ולא צריך לדרוס, ולו למראית עין אפילו.

יעקב מרגי: וגם אם ההסתייגויות לטעם מאן דהו הן לא הכי ענייניות זה כלי פרלמנטרי לגיטימי שנהגו פה עשרות בשנים.

יעקב מרגי: אין שום סיבה דווקא בכנסת או בממשלה שחצתה את כל הקווים, שגם הקו הזה ייחצה בוועדה.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך לאפשר את הדיון, אז ייקח עוד יום.

יעקב מרגי: נכון, לא נעים, נכון לוחצים, אז ייקח עוד יום, אבל לפחות נתנו לכל מי שהגיש הסתייגויות.

יעקב מרגי: אנחנו לא ביקשנו לנמק גם את ההסתייגויות הלא מהותיות, האלפים שהגשנו, אנחנו מדברים פה על ההסתייגויות שנוגעות.

יעקב מרגי: זה חוק בעייתי כשלעצמו, אמרו זאת בייעוץ המשפטי של הכנסת, הוא בעייתי לכשעצמו כשהוא מוגש במסגרת של חוק ההסדרים, מה גם שהרפורמה אמורה להיכנס בינואר 23', אין שום סיבה להיכנס ללחץ.

יעקב מרגי: יכול להיות, כן, זה כלי פרלמנטרי, אני לא אטאטא, ההסתייגויות שלי הן מהותיות, תומר אומר בחלקן, אני מכבד, אבל אני אומר לתומר שזה כלי לגיטימי שלי, אף אחד לא יכול לשדוד אותו ממני.

שלמה קרעי: הם יכולים.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: לא הלכנו וביקשנו, כפי שהיה, אני חוקקתי את הרפורמה כיו"ר ועדת חינוך בחוק החינוך המיוחד, אני זוכר שחבר הכנסת יוסי יונה ואנשי מרצ הביאו מאות הסתייגויות.

יעקב מרגי: לא טאטאנו אותן בקבוצות, לא הגבלנו את זמן הדיבור, לא היה הכלי הזה בכלל, מי העלה זאת?

יעקב מרגי: אני חושב שאם הייתי עושה זאת היועצת המשפטית דאז של ועדת החינוך איך שהיא הייתה מגיבה במהירות היא הייתה חוטפת שבץ.

יעקב מרגי: אני הייתי אולי חוטף שבץ מרוב השבץ שלה.

יעקב מרגי: מה פתאום הכול עובר?

יעקב מרגי: אני אומר את זה בצער.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: והנה אני אסביר לכם, תקשיבו טוב טוב, סיפור בדקה האחרונה שנשארה להתייחסות.

יעקב מרגי: סיפור מהבוקר.

יעקב מרגי: אתם באתם ואמרתם, תומר, בצדק, התייעצות סיעתית לסעיף, נכון?

יעקב מרגי: התקוממנו.

יעקב מרגי: בא דודי אמסלם ואומר לי: יעקב, אני לא יכול להתקומם, למה?

יעקב מרגי: אני נקטתי בזה כשתומר היה היועץ המשפטי שלי כיו"ר ועדת הפנים ואז הנהגנו את זה.

יעקב מרגי: אז הנה, הוא הנהיג את זה, עכשיו הקו הזה זה כבר לא הוא, עכשיו יש קווים נוספים, וכשאנחנו נחזור, וזה יהיה מהר, אני אומר לכם, זה יהיה מהר, זה לא יהיה הקו הסופי.

יעקב מרגי: האם ככה אנחנו רוצים לראות את הדמוקרטיה הישראלית?

יעקב מרגי: האם ככה אנחנו רוצים לראות את הפרלמנט הישראלי?

יעקב מרגי: ככה?

יעקב מרגי: אני חושב שלא נכון, אני יודע שנפגע האגו של הפוליטיקאים ואגו של פוליטיקאים, אין לו מידה, אלו דברים שאין להם שיעור, אם הייתי מתקן את המשניות הייתי מוסיף גם את זה, אלה דברים שאין להם שיעור, אבל עד כדי כך?

יעקב מרגי: נפגע, אז איווט ליברמן שר האוצר, אני יודע, לחוץ, שלח את ראש המטה שלו עשרות פעמים לפה.

יעקב מרגי: אני חושב, יוליה, אל תיקחי את זה ברמה האישית, את עושה עבודה מצוינת לממשלה, זה לא מובן מאליו, זו רפורמה שהיא, תסלחי לי על הביטוי, תוקעת, לא אצבע אחת בעין, שלוש אצבעות, היא יושבת על שלוש רגליים של השיח המרכזי בחברה הישראלית בסוגיה של דת ומדינה.

יעקב מרגי: שתבינו, אני אומר את זה מדם לבי, ביטול המונופול של הרבנות הראשית, הרי זו הייתה אג'נדה, זה עמוד מרכזי של הגופים, של הרפורמים, של ארגוני השמאל, מרצ דיברה על זה כל הזמן, אתם משיגים את זה, אז במקום לבוא לפרגן לך - - -

יוליה מלינובסקי: הכאב שלך מובן.

יעקב מרגי: זה לא מכאב, במקום לבוא לפרגן לך - - -

יוליה מלינובסקי: למה, זה לא כואב לך?

יעקב מרגי: כואב לי עלייך, במקום לבוא לפרגן לך, מאיצים בך, מאלצים אותך לעשות דברים שלא ייעשו.

יוליה מלינובסקי: הכול בסדר, אני אסתדר.

יעקב מרגי: הקווים האדומים, הם לא ייגמרו כאן.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת מרגי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו סיימנו את הסבב, אז מי הראשון שמנמק את ההסתייגויות שלו?

שלמה קרעי: אני רוצה לומר לכם שאתם בושה לבית הזה - - -

יוליה מלינובסקי: לא, זה אנחנו כבר שמענו.

שלמה קרעי: הבית הזה מסמיק מבושה, ממך, מיושב ראש הכנסת ומהייעוץ המשפטי לכנסת שנותנים לזה יד.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כבר שמענו, השאלה ששואלת - - -

שלמה קרעי: תנמקו את עצמכם לדעת עד הבוקר ותעשו מה שאתם רוצים, אנחנו לא צריכים את הטובות שלכם.

יוליה מלינובסקי: טוב, חברי הכנסת, יש לנו סיעה של ש"ס, יהדות התורה ואבי מעוז, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: ליהדות התורה, בגלל שהם כבר דיברו, יש חצי שעה, לכל השאר שעה וחצי.

אורי מקלב: יעקב בשאילתה.

יוליה מלינובסקי: אז יעקב יחזור והוא ידבר.

יוליה מלינובסקי: יעקב מרגי, אתה רוצה להתחיל?

יעקב מרגי: אבי, אתה רוצה להתחיל?

אבי מעוז: אני עוד לא החלטתי אם אני משתתף במשחק הזה.

יוליה מלינובסקי: שעה וחצי של הנמקה.

יוליה מלינובסקי: כל אחד שעה וחצי, ליעקב אשר או לחבר הכנסת פינדרוס או מי שירצה שם - - -

אוריאל בוסו: אני אתחיל כי אני צריך ללכת למליאה.

יעקב מרגי: אני נותן לחבר הכנסת אוריאל בוסו להתחיל כי הוא צריך – עוד מעשה שלא ייעשה, בזמן דיוני המליאה יש הצעת חוק מאוד כבדה עם הסתייגויות שצריך לדבר, ולכן אני נותן לאוריאל.

יוליה מלינובסקי: תודה.

יוליה מלינובסקי: אז בוא נעשה, כדי שלכולנו יהיה הכול ברור.

יוליה מלינובסקי: עכשיו אנחנו ב-18:20, אז פלוס שעה וחצי, עשרה לשמונה.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, חבר הכנסת בוסו.

אוריאל בוסו: אני אדבר קצר.

אוריאל בוסו: קודם כל אני אפתח במשהו אחר, פשוט יסמין לא הייתה, לא ראיתי אותה, חברת הכנסת יסמין פרידמן.

אוריאל בוסו: אנחנו ציינו, ואני רוצה לברך אותך על ההישג האדיר של התקציב לחתולים.

אוריאל בוסו: כל היום אני אמרתי שלו הילדים שלנו יהיו כמו חתולים האם נוכל לקבל כסף למעונות ונעזור להם.

אוריאל בוסו: חבל שלא פנו אליי, באמת זה הישג אדיר.

אוריאל בוסו: יוליה, סבא שלי עליו השלום, ר' יצחק אבוחצירה, הבבא חאקי, שחלק מחברי החדר אפילו הכירו, היה חבר מועצת הרבנות הראשית, הוא היה הרב הראשי של רמלה לוד וגם בציונות, התגאו כציוני באותה תקופה, והרבנות הראשית שקיימת 100 שנה, כמעט 30 שנה לפני הקמת המדינה, והקימו אותה הרב קוק וגדולי הציונות, בטח לא החרדים שהיום כל הזמן השר כהנא מגדף אותם.

יעקב מרגי: זה שגונבים את הדיון לא אומר שצריך להפריע ולזלזל במהלך הדיון.

אוריאל בוסו: החוק הזה, כשהוא רומס – ואגב, יוליה, שמעתי את דברייך כשהיום דיברת נגד הרבנות הראשית, שתיכנסי באמא שלהם.

יעקב מרגי: באמ-אמא שלהם.

אוריאל בוסו: איפה האבא של הרבנות?

אוריאל בוסו: ובטח הסגנון הזה, אפרופו סגנון, כשדיברתם מקודם, תבדקו את הסגנונות.

אוריאל בוסו: ולא שמעתי עד עכשיו את השר לשירותי דת שמגן על כבודה של הרבנות, אבל ציפיות אין אז גם אכזבות יש פחות.

אוריאל בוסו: אבל החוק הזה, מוריד מסמכותה של הרבנות, מהרגולטור היחיד שנבחר באופן דמוקרטי במדינת ישראל, רגולטור לנושאי יהדות.

אוריאל בוסו: יש במדינת ישראל רגולטור לחוק ולמשפט, שזה משרד המשפטים והמדינה והכנסת, יש רגולטור לנושא הבריאות שזה משרד הבריאות ועד היום ידענו שיש רגולטור לנושא היהדות.

אוריאל בוסו: אין מה לעשות, צריך שיהיה כזה רגולטור, לגיור, לנישואים, לכשרות, ובאים בחוק בהינף יד, חלקם מאנשים שאפילו לא צורכים את שירותי הדת הללו, ומחליטים לעשות רפורמה ולקעקע את כל מה שבנו ברבנות.

אוריאל בוסו: אני חושב שזה אות קלון על הוועדה לשירותי דת יהודיים שהם באותה ועדה שבמקום שיחזקו את הרבנות ואת מעמדה של הרבנות והרבנים הראשיים שנבחרו כחוק, זה דבר שהוא לא מקובל.

אוריאל בוסו: אני רק אקריא ציוץ שקראתי של עיתונאית של עיתון 'בקהילה', חני אדרי: שעות וימים אני צופה בדיונים בוועדה לשירותי דת בנוגע לרפורמת הכשרות, אני רואה את חברי הכנסת מעלים הסתייגויות ענייניות שנדחות בהינף יד ואני חרדה יותר ויותר לגורל הכשרות.

אוריאל בוסו: גילוי נאות, הייתי מחליפה את שם החוק מייעול מערך הכשרות למחיקת מערך הכשרות.

אוריאל בוסו: אלה אנשים שצופים מהצד, אפרופו כשאמרתם סגנון.

אוריאל בוסו: אז בבקשה, טלו קורה מבין עיניכם ותתחילו להסתכל על הנושא בצורה עניינית.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

אוריאל בוסו: (היו"ר משה טור פז).

משה טור פז: תודה, חבר הכנסת בוסו.

משה טור פז: חבר הכנסת מרגי, אתה ממשיך?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: אני מתלבט בגלל אקט הזלזול במוסד ההסתייגויות אם להקריא בכלל, לזלזל בכם, כואב לי רק על הפרוטוקול, ולקרוא נושאים בחינוך שזה יותר מעניין אותי, אבל יכול להיות שבהמשך.

יעקב מרגי: אני עכשיו אקרא בסוגיית הכשרות: 'מתווה הפרטת הכשרות אינו דומה להפרטה בכל תחום כלכלי אחר'.

יעקב מרגי: אחר כך אני אתן קרדיט לכותב של המסמך.

משה טור פז: אתה שומר אותנו במתח, שלא נדע מי זה?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: תראה, אם השר לא מצא בחובת גילוי נאות לומר מי ערך לו את החקיקה החפוזה הזו, אני אגלה, לא כמוהו, אני אומר, אבל בסוף המסמך, יכול להיות שמתוך התוכן תזהו לבד.

יעקב מרגי: 'מתווה הפרטת הכשרות אינו דומה להפרטה בכל תחום כלכלי אחר והוא עלול להמיט חורבן על מערך הכשרות בישראל, זאת בשל כמה סיבות, הפיכת המערך למסחרי ותחרותי, מוציאה מהמשוואה את העסקים הקטנים והרחוקים שנתינת הכשרות בהם איננה כלכלית.

יעקב מרגי: כאשר מערך הכשרות מקבל את הכסף ישירות מבעלי העסק עליו הוא משגיח יהיה לממונים קשה מאוד להסיר את הכשרות ממנו בעת הצורך כאשר בכך הם יודעים ששכרם ייפגע'.

יעקב מרגי: ניגוד עניינים מובנה, אני אומר.

יעקב מרגי: מי שיפריע לי אני אפריע לו בהמשך.

משה טור פז: סליחה, זה התייעצות לגבי הדברים אחרי.

יוליה מלינובסקי: לא, סליחה, אנחנו רוצים לתת ביטוי כי יעקב אשר - - -

יעקב מרגי: לא, היו גם חברות כנסת שמדברות.

יעקב מרגי: אז אני אעצור.

יעקב מרגי: 'נבכי הכשרות והפרטים הרבים אינם מאפשרים לצרכנים לשפוט מי מעניק להם שירות טוב וממילא אין גורם מונע מגופים שאינם עושים את מלאכתם נאמנה להמשיך לפעול.

יעקב מרגי: מחירי הכשרות יעלו בהכרח בעקבות הצורך למימון מנהלות כשרות שכיום מופעלות על ידי המועצות הדתיות ובעקבות כפל כשרויות שיידרשו בעלי עסקים לממן על מנת להגיע לציבורים רחבים'.

יעקב מרגי: ובואו לא נשכח שאחת מהרגליים של הרפורמות האלה, שניסיתם לכסות את ערוותה של הרפורמה הזו בכך שאמרתם שיותר לא יהיה כפל כשרות.

יעקב מרגי: 'התחרות על ליבם של בעלי עסקים שמעדיפים כמה שפחות הגבלות ופיקוח והניסיון להוזיל את עלויות הכשרות יגרמו בהכרח פגיעה ברף הכשרות המינימלי.

יעקב מרגי: מנגד גם רף החומרות יעלה על ידי עסקים שמבקשים לפנות לקהל המחמיר עם השנים.

יעקב מרגי: רף זה יוצף כרף בסיסי, הפער בין רמות הכשרות יגדל והקושי לקיים חברה בריאה שסועדת זה אצל זה יתגבר'.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, בפרקטיקה יש רבני ערים ויש מועצת הרבנות הראשית ויש דיינים.

יעקב מרגי: הלוואי שהיו נותנים לי ווליום חצי ממה שיש למיקרופון של יוליה.

משה טור פז: מי הכותב?

משה טור פז: יעקב, אני במתח.

יעקב מרגי: אז אני אומר לכם, רבותיי, קחו בחשבון, מיד עם התחלת הבלגן והבוקה והמבולקה שאתם רוצים ליצור בהוראת השעה ב-1 בינואר, רבני ערים ורבני שכונות ורבני קהילות ודיינים שלא ניזונים, גם אם הם מתפרנסים מתפקיד ציבורי ואף שלא, ורבים יותר לא, יוציאו מנשרים וכרוזים לקהילות שלהם שאין לאכול מתאגיד כזה ואין לרכוש מהכשר כזה ואז תראו את העסקים שחפצים למכור, כי הכשרות היא, חוץ מאשר אצל גורמים פוליטיים שיש להם אג'נדה, הכשרות שם זה מושא לפגיעה, מבחינה כלכלית הכשרות מוכרת, היא כושר קנייה.

יעקב מרגי: אף עסק לא מתנדב לשים עליו מגבלות והגבלות בפיקוח על כשרות מתוך מזוכיזם, אלא זה מוכר.

יעקב מרגי: 'תפקוד מערכות הכשרות ייתקל בקושי רב כאשר בכל רגע נתון בעל העסק יכול לעבור לפיקוח אחר וממילא לא יהיה לו מה להפסיד מהסרת הכשרות.

יעקב מרגי: הפרטת הכשרות לוקחת בחשבון זמן מה שבו יהיו כשרויות שאינן אמינות בשוק עד שבסופו של דבר ייפלטו ממנו.

יעקב מרגי: אנחנו נראה', כפי שקרה לי בשנות ה-90 כשפניתי ליזמים להקים חברת כוח אדם שתעסיק את המשגיחים.

משה טור פז: באיזה כובע היית, יעקב?

יעקב מרגי: הייתי ראש מועצה דתית עם שרים של המפד"ל המיתולוגית.

משה טור פז: איפה?

יעקב מרגי: בבאר שבע, עיר קטנה, נכון?

יעקב מרגי: הייתה אז רביעית בגודלה בארץ.

משה טור פז: היום היא חמישית.

יעקב מרגי: היום אנחנו חוגגים גם את ההישג של יסמין הבאר שבעית.

משה טור פז: היא כבר קיבלה קרדיט מחבר הכנסת בוסו.

יעקב מרגי: אני לא אומר את זה בציניות, יסמין.

יסמין פרידמן: אני מבינה שאני שיחת היום.

יסמין פרידמן: אני יודעת שאתה דווקא אוהב בעלי חיים.

יעקב מרגי: נכון, אני לא אומר את זה, אני אוהב אדם ואני אוהב - - -

משה טור פז: מי יתנני חתול חרדי, נכון, מרגי?

יעקב מרגי: אני לא אומר את זה בציניות, אני אומר את זה בכנות, כל פרלמנטר שמשיג הישג כלשהו.

יסמין פרידמן: כשר או לא כשר, החתול?

יעקב מרגי: אני הייתי מציע לך קצת לכבד את המעמד.

יעקב מרגי: זה ציני פוגע מה שאמרת עכשיו, אבל אני לא אתייחס לזה.

יעקב מרגי: אני אומר, ביקשתי מבן אדם להקים חברת כוח אדם, יש לו ניסיון בתחום כוח אדם, שתעסיק את המשגיחים.

יעקב מרגי: מסכן, אחרי חצי שנה, שמונה חודשים, אולי גג עשרה חודשים, כי הדינמיקה של העסקת משגיח, הפסקת כשרות, זה לא דבר שהוא צופה פני עתיד.

יעקב מרגי: אף אחד לא יודע מה יילד יום.

יעקב מרגי: 'הפרטת הכשרות לוקחת בחשבון זמן מה שבו יהיו כשרויות שאינן אמינות בשוק עד שבסופו של דבר הן ייפלטו ממנו.

יעקב מרגי: שומרי כשרות אינם יכולים להרשות לעצמם מצב שכזה אפילו לא באופן זמני.

יעקב מרגי: הפרטת כשרות מניחה שברגע שמתגלה תקלה באחד מגופי הכשרות הוא יאבד מיידית את הרישיון שלו להענקת כשרות ברחבי הארץ, הנחה זו איננה עומדת במבחן המציאות ולמעשה ניתנות הזדמנויות שניות, נעשה שימוע אך גופי הכשרות ממשיכים לפעול לאורך השנים גם אם ימצאו בהם תקלות'.

יעקב מרגי: 'חזון המדינה היהודית מחייב לשאוף למצב שבו כולם סומכים על כשרות אחת מרכזית ובוודאי שהקריטריונים לכשרות אחידים בכל מקום כך שכל אחד יידע בדיוק מה הוא אוכל.

יעקב מרגי: הפרטת הכשרות מרחיקה אותנו צעדים רבים מחזון זה'.

יעקב מרגי: 'לגבי תחום העסקים וההייטק.

יעקב מרגי: רעיון הפרטת הכשרות קוסם ביותר, אין להם סיבה לחשוב שמה שהצליח בכל תחום אחר לא יצליח גם כאן'.

יעקב מרגי: במחשבה קרה בוודאי, אני מבין את תפיסת העולם הזו.

יעקב מרגי: 'מעניין שדווקא כל מומחי הכשרות ומי שעוסק בתחום ברצינות, כולל מבקר המדינה, אינם מראים התלהבות רבה מהרעיון וחושבים שהנזק שבו רב על התועלת.

יעקב מרגי: אז מה הם מבינים יותר מאנשי ההייטק?

יעקב מרגי: את התשובה אני אחלק לשני תחומים, ערכי ומעשי'.

יעקב מרגי: העסקים, אצלם זה עניין כלכלי, זה ביזנס, זה השקעה, זה מפעל החיים שלהם, ויש פה כמה חברי כנסת שזו האג'נדה שלהם, שעת כושר לתקוע אצבע בעין או שתי אצבעות או במקרה הזה שהרפורמה יושבת על שלוש רגליים, שזה אחת, ביטול המונופול, שתיים, תחרות, שלישי הכנסת גופים לא ממוסדים בדרך של השער השלישי בוועד הרבנים, תקראו לזה רפורמים, תקראו לזה צהר, תקראו לזה הפקרת תחום הכשרות.

יעקב מרגי: שלוש הרגליים האלה זה הפן הערכי השלילי.

יעקב מרגי: לעומת זאת מי שמתנגד לרפורמה הזו בצורה שהיא מוגשת ורוצה חקיקה איכותית ומוסדרת זה ערכי חיובי.

יעקב מרגי: מי שלא חפץ בכשרות, באמת לא יכאב לו.

יעקב מרגי: אני לא מצפה מחברת הכנסת יוליה שיכאב לה מה שכואב לי.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, אין לי אף בן משפחה בענף הכשרות, אין לי עסקים, אין לי שום אפילו בדל ולא שרך של ניגוד עניינים, כואב לי בצד האמוני הערכי.

יעקב מרגי: ואני לא מקדש, אני אומר לך, מי שמכיר את דעתי בוויכוחים בכנסת, גם בתוך המפלגה שלי, אני לא מקדש, מה שהיה נכון לפני 70 שנה נכון היום, אני מוכן לבחון כל דבר, אבל כשזה בא מאג'נדה, זה מוצר מדף שהיה מוכן, חוקק עם שיקולים כלכליים, לגיטימיים, לא לגיטימיים, אג'נדה פוגענית, אני לא מצפה ממנו שיכאב לו.

יעקב מרגי: אז בפן הערכי, 'מעת הקמתה של הרבנות הראשית השתדלה זו לספק את צרכי הדת לכל דורש גם כאשר נעשו הדברים ללא מטרות רווח.

יעקב מרגי: בתחום הכשרות התבטאה מחויבותה לכלל הציבור ובהתאמות של רמת הכשרות לציבורים שונים'.

יעקב מרגי: דרך אגב, בפרקטיקה, לא יודע אם אנשי האוצר יודעים, כראש מועצה דתית מחלקת הכשרות שלי לא הייתה מאוזנת, היא לא סכום אפס, היא לא משק סגור.

משה טור פז: היא הייתה גירעונית?

יעקב מרגי: ודאי, מטבעה היא מסובסדת.

משה טור פז: לא, כי תיארו פה גם ראשי מועצות שאצלם הם בפלוס.

יעקב מרגי: לא, זה לא מהכשרות.

יעקב מרגי: אין דבר כזה, אני אגיד לך למה אין דבר כזה.

יעקב מרגי: אני צריך למנות מפקחים, אני מקבל אגרות שמעודכנות פעם ב-82 שנה באוצר, אגרת כשרות, שאני צריך לטפל בה כל השנה באותם עסקים, להנפיק להם תעודות.

יעקב מרגי: קח את באר שבע, עיר גדולה, עם מאות של עסקים, יכול להיות שכבר עבר את הארבע ספרות של עסקים, מגוונים, להעסיק לפחות עשרה מפקחים, מי מממן את זה?

יעקב מרגי: אתה חושב שהמסעדה בקניון או המפעל שיש בעמק שרה, מעניין אותו לממן את העלות של המפקח היחסי?

יעקב מרגי: הוא מתמודד עם השעות, הוא רב איתך על השעות שהוא מעסיק את המשגיח בעסק שלו.

יעקב מרגי: ואיפה עלויות מעסיק?

יעקב מרגי: חכה.

יעקב מרגי: 'גם כאשר נעשו הדברים ללא מטרות רווח בתחום הכשרות התבטאה מחויבותה לכלל הציבור בהתאמות של רמת כשרות לציבורים שונים, כדי שירבו העסקים הכשרים ובכך יזכה כלל הציבור לרמת כשרות מזערית לכל הפחות.

יעקב מרגי: מסירת הכשרות לידי גופים פרטיים רווחיים שכלכלתם תלויה בכדאיות נתינת הכשרות', הנה אני אומר לך, כל פעם שאני ממלא עגלה בסופר, מאחר שאני צורך הכשר מסוים, כשאני רואה את הסכום בחשבון אני אומר לאשתי: 100 שקל היום לגוף הכשרות ההוא, 120 שקל לגוף הכשרות ההוא, ולא גילמתי את השותפות שלהם בבשר.

משה טור פז: מעשר ראשון, מעשר שני.

יעקב מרגי: ולא חישבתי, כי זה קשה מנשוא.

יעקב מרגי: בבשר ובעופות זה שיטת התחשבנות אחרת, הם שותפים באחוזים מסוימים מהמכירות.

משה טור פז: איזה שחיטה אתה אוכל?

יעקב מרגי: לא משנה, תשאיר לי את זה בשבילי.

יעקב מרגי: אתם רוצים בדיחה על חשבוני?

יעקב מרגי: תקשיבו טוב טוב.

יהושע ישי: בבאר שבע הגירעון - - -

יעקב מרגי: בבאר שבע, אומר יהושע ישי, ואני סומך עליו כמי שהיה רגולטור שלי כשהייתי ראש המועצה הדתית, הוא היה גם התקציבן של משרד הדתות בשנת 93' הממונה על המועצות הדתיות, הוא אומר לי עכשיו שנכון להיום הגירעון במחלקת הכשרות בבאר שבע זה 1.7 מיליון.

יעקב מרגי: רוצים בדיחה?

יעקב מרגי: שמע, מוני, את זה לא שמעת.

יעקב מרגי: האדמו"ר מסאטמר כינס את החסידים שלו על ערש דווי, אחר כך אני אסביר לכם מה ההבדל בין סאטמר ללובביץ', הוא אמר להם, אני אחרי 120 שנה רוצה להיקבר בחלקת לובביץ', ההם אמרו אולי זה התרופות, אולי זה הגיל, לא הבינו.

יעקב מרגי: חזרו אליו אחר כך כשהוא היה רגוע, אמרו לו: רבי, לובביץ'?

יעקב מרגי: אתה אומר לנו כל הזמן – הוא אומר להם: מה שבטוח התולעים של חב"ד לא אוכלים בשר של סאטמר.

משה טור פז: יעקב, אתה מרשה לי בזמן שלך?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: תשמע, גנבתם לנו שמונה שעות רק מההסתייגות שלי, אתה אומר לי מהזמן שלך?

יעקב מרגי: אתה יודע מה, אפילו נדיבות של גנבים אין לכם.

משה טור פז: 90 דקות יש לך, ביקשתי 30 שניות.

משה טור פז: קח.

משה טור פז: כשיצאתי לסיור הראשון שלי במינהל חינוך ירושלים עם ראשי האגף החרדי נכנסנו למוסד של חב"ד, ואני התפעלתי, היה לי מעניין ומרתק.

משה טור פז: ובכניסה יש תמונה של הרבי, כשעברנו לידה ביציאה שאלתי את אחד מראשי האגף, מפאת כבודו לא נגיד מאיזה חסידות הוא: מה אתה חושב על זה?

משה טור פז: אז הוא אמר לי: שהבת שלי תתחתן עם גוי ולא עם אחד מהם.

יעקב מרגי: אין קשר, אני מכיר את זה.

יעקב מרגי: בסוף, אותו אחד, אני מאחל לו שהיא לא תתחתן לו עם גוי מרצון, בגלל אמירות כאלה.

יעקב מרגי: אני לא בעולם הזה.

משה טור פז: ברוך ה'.

יעקב מרגי: מי שלא יודע להכיל לא יכיל אף פעם.

משה טור פז: להכיל או להאכיל?

משה טור פז: חשבתי שאתה מתכוון ליסמין פה.

יעקב מרגי: להכיל, הכלה.

יעקב מרגי: מאחר שאחד מהדברים הקשים של החברה הישראלית זה הכלה הדדית.

משה טור פז: אז תגיד לי, חבר הכנסת מרגי, אם אתה כבר אומר להכיל, מה גבולות ההכלה שלך?

יעקב מרגי: כל עוד הוא בן אדם, נברא בצלם.

משה טור פז: לשדולת הפלורליזם היהודי אתמול היית בא?

יעקב מרגי: אני לא בא כי אני לא מסכים, אבל אני מכיל אותם, אני לא רודף אותם, אני לא אומר שהם לא לגיטימיים ואין להם זכות קיום.

יעקב מרגי: אני לא קם בבוקר ומחפש את מי לרדוף.

יעקב מרגי: לכן אני מזדעזע ולא מוכן ללכת ומצטער וכואב ודואב שיכולים להתייחס ב'ניכנס באמ-אמא שלהם', של הרבנות הראשית, או לזרוק אותם במריצות לפח האשפה.

יעקב מרגי: אני לא מסוגל להעלות את זה, הנה, יסמין פה, אני לא מסוגל להעלות בדעתי שאני אזרוק חתול במריצה לפח אשפה, חתול, ציפור.

יעקב מרגי: עכבר, כשהוא נתפס במלכודת אני אומר, זה הסיוט, מה עושים איתו עכשיו?

יעקב מרגי: אז כל אחד ועולם המושגים והערכים שלו, שיסתכל במראה, אני לא באתי לחנך אף אחד.

יעקב מרגי: אז אני ממשיך: 'מסירת הכשרות לידי גופים פרטיים שכלכלתם תלויה בכדאיות נתינת הכשרות עלולה להפחית את כמות העסקים הכשרים באופן דרסטי.

יעקב מרגי: לדוגמה עסקים באזורים מבודדים ששליחת משגיח אליהם כדי שיפקח על רמת הכשרות בהם אינה רווחית ייוותרו ללא כשרות.

יעקב מרגי: כמו כן כדי להגן על שמן הטוב מערכות כשרות רבות לא תהיינה מעוניינות לספק לעסקים רמת כשרות נמוכה גם כאשר האלטרנטיבה תהיה מכירת טרפות ונבלות'.

יעקב מרגי: אחת הדילמות הקשות, כמי שהיה יושב ראש מועצה דתית, והרבנות נמצאת באותה אכסניה, אני אומר לכם, בגלל שזה שירות ממלכתי הרבה פעמים ניתנו תעודות כשרות כשהיד רועדת, רועדת כשהיא חותמת, בגלל שהיא מחויבת כגוף ממלכתי, ויודעים שעם השעתיים והשלוש שנקבעו לא ניתן לפקח על אותו בן אדם או על אותו עסק בגלל המורכבות או בגלל האמינות.

יעקב מרגי: גופים שירצו לשמור על האמינות שלהם, והרי מרננים, ויגידו: תשמע, אכלתי במסעדה כזו וכזו עם הכשר כזה וכזה, לא רוצה להגיד לך מה מצאתי שם, מה ראיתי שם.

יעקב מרגי: הם יוותרו על העסקים האלה.

יעקב מרגי: גופים לא כלכליים, לא יפקחו עליהם.

יעקב מרגי: לדוגמה, כפי שאמרתי, 'עסקים באזורים מבודדים ששליחת משגיח אליהם כדי שיפקח על רמת הכשרות בהם ייוותרו ללא כשרות.

יעקב מרגי: כמו כן, כדי להגן על שמן הטוב מערכות כשרות רבות לא תהיינה מעוניינות לספק לעסקים רמת כשרות נמוכה גם כאשר האלטרנטיבה תהיה מכירת טרפות ונבלות.

יעקב מרגי: ממילא הפקרת מערכת הכשרות לחסדיהן של מערכות כשרות פרטיות פוגעת למעשה בעיקר הציבור המסורתי ששמח לשמור כשרות, אך יש גבול למאמצים שהוא מוכן להשקיע לשם כך.

יעקב מרגי: 'לתפיסתנו, מתפקידה של מדינת ישראל לאפשר אקלים יהודי שבו כל תושב יוכל לקבל שירותי דת בנקל בלא צורך לטרוח לשם כך'.

יעקב מרגי: והפן המעשי.

יעקב מרגי: עד עכשיו דיברנו על הפן הערכי.

יעקב מרגי: 'על מנת לבחון אם רעיון ההפרטה מתאים למערכת הכשרות צריך להבין תחילה את היסודות שעליהם נשענת ההפרטה'.

יעקב מרגי: אבי מעוז, אתה נהנה שאני קורא את המסמך הזה?

יעקב מרגי: שב איתנו.

אבי מעוז: מאוד.

אבי מעוז: אני מתעורר בעיקר.

אבי מעוז: סליחה, אני רוצה לבקש סליחה, אני צריך לעלות למליאה.

יעקב מרגי: בסדר גמור, הכרח לא יגונה בימים שדורסים את עבודת הכנסת לאפשר דיונים בוועדות בזמן הצבעות, בזמן שמדברים על חוק חשוב.

אבי מעוז: הנמקה של הדברים.

יעקב מרגי: מנמקים הסתייגויות שם, מזל שגם שם לא הגבילו.

יעקב מרגי: 'חברות שונות מתחרות על אספקת שירות המוצר, הצרכנים משמשים מעין שופטים בין החברות'.

יעקב מרגי: אני מציין פרמטרים שמשפיעים בפן העסקי.

יעקב מרגי: 'כדי שהצרכנים יבחרו בהם החברות משפרות את טיב המוצר, השירות, שירות לקוחות, נגישות ושקיפות.

יעקב מרגי: כדי שהצרכנים יבחרו בהן החברות מוותרות על רווחים כדי להוזיל עלויות.

יעקב מרגי: חברות שפוגעות בטיב המוצר והשירות כדי להוזיל את העלות נדחות על ידי הצרכנים שמעוניינים במוצר איכותי.

יעקב מרגי: השוק כולו מקבל דחיפה להתייעל להפיק מוצר איכותי במחיר זול ביותר ולחברות שאינן מצליחות לעמוד בכך אין ביקוש והן נסגרות.

יעקב מרגי: השוק מאזן את עצמו ונותרות בו החברות היעילות בלבד'.

יעקב מרגי: אלה הפרמטרים שמצדיקים רפורמה ותחרות והפרטה.

יעקב מרגי: 'לאחר שעקרונות ההפרטה לפנינו נבחן האם ביכולתן לשפר גם את מערך הכשרות'.

יעקב מרגי: בוא נראה, דיברנו על שקיפות ונגישות.

יעקב מרגי: 'בתחומים אחרים, כדי להתחרות על ליבם של הצרכנים מפרסמים ומנגישים הגופים השונים את היתרונות שהם מספקים בשירותם.

יעקב מרגי: לעומתם עולם הכשרות מורכב מפרטים רבים הדורשים לימוד רב והוא מסובך הרבה יותר.

יעקב מרגי: ככל שיתרבו גופי הכשרות כך ירבו הניואנסים הדקים שבין הנהלים השונים'.

יעקב מרגי: אני מבין שאת מי שבא לרפורמה הזו מסיבות רק של אידיאולוגיה הרסנית, מה שאני קורא עכשיו לא מעניין, אבל הפרוטוקול בוודאי ובוודאי יש לו רגישות יותר גבוהה מחלק מחברי הכנסת שתומכים – חלק, אני לא עושה הכללה.

יעקב מרגי: אז אני ממשיך ואומר, 'ככל שיתרבו גופי הכשרות כך ירבו הניואנסים הדקים שבין הנהלים השונים ובה בעת תצומצם הבנתו של הצרכן הפשוט בעולם זה.

יעקב מרגי: מכיוון שלצרכן אין כלים אמיתיים לבחון את טיב השירות, התחרות איננה יכולה להשיג את יעדיה'.

יעקב מרגי: הציבור החרדי או שומר התורה ומצוות משתתף בשיעורי תורה, בדרשות בבתי כנסת, יוצא לו לשמוע פעם ב- לגבי גוף כשרות כזה או אחר בארץ או בחו"ל, מה רמת טיבו, על מה הם מסתמכים, איזה פרודוקטים, האזרח הפשוט לא.

יעקב מרגי: אנחנו נכניס אותו למערבולת.

יעקב מרגי: ההתייעלות לעומת תחומים אחרים שבהם התחרות על ליבו של הצרכן מלווה ביעילות גדולה יותר של המערכת.

יעקב מרגי: מערכות הכשרות לרוב אינן באות במגע ישיר עם הצרכן הפרטי, כך שכדי להרוויח עליהן ולמלא את שביעות רצונו של בעל העסק ולא של הצרכן', שימו לב, שביעות רצונו של בעל העסק ולא של הצרכן, 'נטייתם של בעלי העסקים להתעניין פחות בהשגחה הדוקה ובנהלים מחמירים וכדי להרוויח יתחרו גופי הכשרות בהקלה על בעלי העסקים, הפחתת שעות משגיח ואיתור הפעולות הדרושות דיווח והשגחה, אישור על היצע חומרי גלם רחב יותר הכולל גם חומרי גלם בכשרות מפוקפקת, וכל אלה יובילו דווקא לירידה ברמת הכשרות ולא לעלייה ביעילותה'.

יעקב מרגי: פרמטר שלישי, הוזלת מחירים.

יעקב מרגי: 'תחרות בדרך כלל גורמת להורדת מחירים.

יעקב מרגי: בכשרות לעומת זאת לא ניתן להוזיל את המחירים בלא לפגוע באיכות הכשרות, זה משחק סכום אפס.

יעקב מרגי: מחיר הכשרות כעת מגולם בעיקר בשכרו של המשגיח שגם כיום איננו גבוה במיוחד והדרך היחידה להוזיל את המחירים היא להפחית את מספר השעות שהוא נוכח בעסק וההפחתה כמובן תפגע באיכות הכשרות למעשה.

יעקב מרגי: בשאר התחומים ההנחה היא שהחברות לא יפגעו באיכות המוצר לשם התחרות שכן הציבור יימנע מלרכוש את מוצריהם, אך בכשרות לציבור אין שום דרך לשפוט את איכות הכשרות שכן המוצרים נראים בדיוק אותו דבר אף אם המשגיח היה נוכח בעסק שעה אחת ביום ואף אם לא היה נוכח כלל, וממילא אין שום חסם המונע מהכשרויות להוזיל את המחיר באמצעות פגיעה באיכות הכשרות'.

יעקב מרגי: וכנראה על זה בונים פקידי האוצר ופקידי משרד הדתות שחושבים שזה יוביל להוזלה בעלות המחיה או ביוקר המחיה.

יעקב מרגי: ימים יגידו.

יעקב מרגי: 'גורם נוסף לייקור הכשרות במהלך ההפרטה הוא הצורך של מערכות הכשרות לממן את המערכת עצמה.

יעקב מרגי: כיום מערכות הכשרות של הרבנות משתמשות במשאבים של המועצות הדתיות, שירותי מזכירה ורואה חשבון, רכבים, משרדים.

יעקב מרגי: הפקעת יכולת השימוש במשאבים הללו תגלגל עלויות נוספות לפתחם של העסקים והצרכנים בסופו של דבר'.

יעקב מרגי: על ההשלכות הכספיות של ההפרטה על מערך הכשרות אנחנו נראה בהרחבה בנספח הכלכלי בהמשך.

יעקב מרגי: פרמטר רביעי, כפל כשרויות.

יעקב מרגי: לעומת תחומים אחרים שבהם לאחר הפרטה על הצרכן לבחור בשירותיו של אחד מן הזכיינים ומתוך כך היא גורמת לתחרות ולהורדת מחירים, בתחום הכשרות תגרום ההפרטה פעולה הפוכה.

יעקב מרגי: כאשר יהיה השוק רווי בגופי כשרות מגזריים בלא כשרות בסיסית המקובלת על הציבור הרחב יזדקק כל בעל עסק לשלם לכשרויות שונות כדי להרוויח מגזרים שונים ככל האפשר ובכך יעלו מחירים של המוצרים בפועל'.

יעקב מרגי: 'כשרות לשם שמים.

יעקב מרגי: לעומת תחומים אחרים שבהם ניתן למדוד את טיב השירות במוצר המוגבר בתחום הכשרות אופן הכנת האוכל לא פחות חשוב והוא חייב להיות מלווה ביראת שמים גדולה.

יעקב מרגי: לשם כך על הצרכן לסמוך על אמינותו וישרותו של גוף הכשרות.

יעקב מרגי: קשה מאוד לצפות מגוף כלכלי, שכל תוספת של העסק המושגח על ידיו מגדילה את רווחיו, לעמוד על חומות הדת גם כאשר הדבר לא יהיה רווחי לו.

יעקב מרגי: האם כאשר יעמוד גוף כזה בפני פרשת דרכים' – ורבותיי, אני אומר לכם, בפרקטיקה הרבה טובים ונאמנים וישרי דרך ויראי שמים נופלים בתחום הכשרות, נופלים, מה לעשות, לא עומדים בפיתוי.

יעקב מרגי: 'האם כאשר יעמוד גוף כזה בפני פרשת דרכים שבעטיה הוא עלול להפסיד עסקים רבים, לדוגמה הימצאות חומר גלם חדש וזול שיש ספק בכשרותו, שיקוליו יהיו אך ורק שיקולים הלכתיים וציבוריים טהורים?

יעקב מרגי: החשש קיים במיוחד כאשר מדובר ברשתות גדולות ומפעלי תעשייה שהפיקוח עליהם מכניס כסף רב למערכת הכשרות'.

יעקב מרגי: בהסתייגויות שאני הגשתי יש הרבה מחיקת המילים 'כשרות בלבד', 'שיקולי כשרות בלבד', למה?

יעקב מרגי: כי יושב אצל האנשים, שטחיים, רדודים, אני ממעט, אני אעצור פה, לא אוסיף להם עוד תארים, שכביכול יושבים ברבנות, הרבנות האורתודוקסית המחמירה, אם הייתם יודעים כמה אנשים לא מעזים לסמוך על ההכשר של הרבנות.

יעקב מרגי: בצער אני אומר את זה, לא בגלל שהם כביכול רוצים להחמיר.

משה טור פז: אז למה נלחמת כל כך קשה לטובת הרבנות?

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: ההבדל ביני לבין אותו אחד שישב פה ויצא, שהסתכל רק על הכת שלו המצומצמת, האידיאולוגית שלו, כשהציק לי גם כשהוא היה במשרד המשפטים –

משה טור פז: בוא לא נרד לגופו של אדם, יעקב.

יעקב מרגי: אני לא אומר שם.

יעקב מרגי: במשרד המשפטים, והסתכל רק אידיאולוגית פוליטית לקבוצה הקטנה שלו, אני דואג לעם ישראל.

יעקב מרגי: בהשקפת העולם שלי אני לא דואג לכשרות שלי, אני יודע מה לאכול ואני יודע מאיפה לרכוש, אני דואג לעם שבשדות, כי הם רוצים, לא בגלל שאני מנסה לכפות עליהם.

יעקב מרגי: אני יודע מה הפרקטיקה של החיים בחוץ.

יעקב מרגי: אני מסתובב בסופרים, אומרת לי אישה, שאם אני אראה אותה בעיניים השיפוטיות, לצערנו הרב, של החברה הישראלית, מיד אנחנו מתייגים אותה לפי המראה, לפי הלבוש, שספק אם היא אוכלת כשר, היא אומרת לי: תגיד לי, ההכשר הזה אמין?

משה טור פז: זה קורה היום?

יעקב מרגי: קורה כל יום.

יעקב מרגי: לא יודע אם זה יקרה מחר, כי יהיה בלבול אחד גדול, אני לא אוכל להגיד לה, כי אני לא אכיר.

יעקב מרגי: יכול להיות שיהיו 20 גופי כשרות.

משה טור פז: חבר הכנסת מרגי, אם אנחנו מנהלים פה דיון ענייני, אני חושב שזה ככה, אם נגלה בעוד שנה - - -

יעקב מרגי: ידידי משה, אתה יודע מה הבעיה שלי?

יעקב מרגי: אני מנהל דיון ענייני, אתה אומר לי, נכון?

משה טור פז: נכון.

יעקב מרגי: אבל כשאני בא בבוקר ואני אומרת ליושבת ראש הוועדה, מתוך דאגה, ידעתי מה הולך להיות לה, אני אומר לה: תשמעי, עצה, קחי עשר דקות ובואי ניכנס למשא ומתן.

יעקב מרגי: יכול להיות ארבעה סעיפים שהם דקלרטיביים והם לא פוגעים בשלוש הרגליים המרכזיות, יכול להיות שהיינו גומרים, לא, אין סיכוי, לא משנָה כלום.

יעקב מרגי: אז איזה דיון ענייני?

יעקב מרגי: אני נואם את זה כדי שזה יהיה בדברי הימים, כשיבואו התלמידים וישתו את המים הטובים ולא את המים הרעים, שלא יחובו חובת גלות.

יעקב מרגי: אני אומר את זה מדם ליבי.

משה טור פז: חבר הכנסת מרגי, כמה שנים אתה בכנסת?

יעקב מרגי: אנחנו בשלהי השנה-19.

משה טור פז: ברשותך, אני אשאל אותך שאלה, בעוד שנה או בעוד שנתיים, ובטח יש לך כבר ניסיון של חוקים שאתה יכול ללכת אחורה ולומר חשבתי א' וקרה ב', אם תגלה שחלק מהתחזית שאנחנו קוראים כאן לא רק שלא יתממש, אלא קרה הפוך.

משה טור פז: נגיד נגלה שבמקום 60% מהחברה הישראלית שצורכת כשרות יש לנו 70%, 80%, זו טעות שתהיה מוכן להודות בה?

משה טור פז: לבוא ולומר: טעיתי?

יעקב מרגי: מי שמכיר אותי יודע שאני יודע לומר טעיתי, התבדיתי והלוואי ואתבדה.

יעקב מרגי: הנה אני אומר לך כבר בפתיח, הלוואי שכל נאום התוכחה שלי וכל מה שאני קורא אני אתבדה, אבל מה לעשות?

יעקב מרגי: אני נשען לא רק על חוכמתי ובינתי, מה לעשות שהייתי 11 שנה יו"ר מועצה דתית דומיננטי.

יעקב מרגי: סליחה שאני מעיד על עצמי, יעידו מי שמכיר אותי, שהרבנים האצילו עליי את כל הסמכויות וניהלתי מערכת כשרות.

יעקב מרגי: הייתי שר דתות בארבע שנים וקצת יותר, כשניסיתי לעשות את מה שאנחנו מדברים ופקידי האוצר אפילו לא העזו לחשוב.

יעקב מרגי: עשיתי רה ארגון, שתבין, הם היו מוכנים לתת לי מאות מיליוני שקל לרה ארגון ולכיסוי גירעונות של המועצות הדתיות ועשינו זאת, בתחום משגיח-מושגח - - -

משה טור פז: אז למה זה לא טוב ומה שעשית זה טוב?

יעקב מרגי: סליחה, משגיח-מושגח לא נתנו לנו לגעת, תעזבו את זה ככה, תעזבו את זה ככה.

יעקב מרגי: אני אומר לך - - -

משה טור פז: אמרת לי.

יעקב מרגי: אני אומר לך עדיין, אם הייתה לי תחושה שהיה פה שיפור של מערך הכשרות חצי מהדברים לא הייתי אומר.

יעקב מרגי: אין פה שיפור של מערך הכשרות, יש פה, כפי שאני אומר, תחרות, יש פה ביטול המונופול וכניסה של גופים נוספים לתוך המערכת שלא בהכרח עניין הכשרות מעניין אותם.

יעקב מרגי: אין פה שיפור מערך הכשרות, איפה, תראה לי בכל הרפורמה הזאת איזה התייחסות, העמדת כלים טכנולוגיים לטובת זה, או העמדת פתרונות טכנולוגיים, או הקמת מערך הדרכה.

יעקב מרגי: איפה?

יעקב מרגי: דיבור על התקינה ברבנות הראשית.

משה טור פז: אתה שאלת ונאמר לך שאין לזה התייחסות ברפורמה, אבל יש לזה - - -

יעקב מרגי: אז הנה ידידי מהאוצר, לא יודע את השם, אני אחר כבוד אומר, אמרתי את זה, מוני, איפה מוני?

יעקב מרגי: אמרתי למוני, מנכ"ל המשרד לשירותי דת, מהפרקטיקה שלי, אחרי שהחקיקה הזו תעבור ואתה באמת תרצה את התקנים ואת התקציבים וזה, אתה תפגוש את אנשי האוצר במסדרון, תגיד להם: אה, רפורמה, הם יגידו לך: תזכיר לי מי אתה.

יעקב מרגי: אני אומר את זה בהקצנה: תזכיר לי מי אתה, דיברנו על זה?

יעקב מרגי: אז אני אומר לכם, בכל הכנות ובכל הצער, לכן, משה, הלוואי שהדיון היה ענייני, הלוואי שהיה משא ומתן.

יעקב מרגי: הלוואי שהיה גם תוך כדי חקיקה.

יעקב מרגי: היא לקחה מה שטוב לה כשהארנו את עיניה, מה שלא טוב לה היא לא לקחה.

משה טור פז: תוכו אכל, קליפתו זרק.

משה טור פז: אתה יודע.

יעקב מרגי: אני מקווה שזה ככה.

משה טור פז: גם אני.

יעקב מרגי: אני מקווה שלא יתברר לנו שאת כל הפירות הבאושים אכלנו ואת ה - - -

משה טור פז: וגם גורשנו מהעיר.

יעקב מרגי: בוא נמשיך, בוא נראה.

יעקב מרגי: פרמטר שישי, 'קיטוב הכשרות.

יעקב מרגי: חזון הפרטת הכשרות צופה שבעקבות מגוון הכשרויות הגדול ייאלצו הצרכנים להיות צרכנים חכמים ולברור את הכשרויות המתאימות להם מבחינת רמת הכשרות, כך יוביל המהלך לתחרות בריאה באיכות הכשרות.

יעקב מרגי: אמנם חזון זה אינו מביא בחשבון את השלכותיה המעשיות של תחרות כזו.

יעקב מרגי: במערכת הכשרות ישנם שני קטבים, מן העבר האחד עומדים עסקים הפונים לציבור המסורתי, שלגביו כל תעודת כשרות מספיקה, גופי כשרות שינסו לפנות לעסקים אלה יתחרו ביניהם בהורדת רמת הכשרות ושימוש בקולות ודחקים שונים שספק אם ראוי להשתמש בהם כנוהל ציבורי'.

יעקב מרגי: 'מן העבר השני עומדים עסקים הפונים לציבור המקפיד יותר.

יעקב מרגי: כדי להתחרות על עסקים אלה ינסו גופי הכשרות למתג את עצמם כמהדרין תוך שימוש בחומרות והידורים שונים שספק אם הם באמת נצרכים מבחינה הלכתית.

יעקב מרגי: אם כיום מרבית הציבור מספקים בחותמת כשרות של הרבנות, ואף רבים מאלה שמקפידים בביתם על רמה גבוהה יותר – ' תדע לך שהיה תהליך בשנים האחרונות שחלק גדול מהחרדים שיצא מוניטין לרבנויות מסוימות, לא על חומרות, על תפקוד, על הקפדת יתר - - -

משה טור פז: אני זוכר, מהדרין ירושלים, שדיברו הרבה זמן.

משה טור פז: נכון?

משה טור פז: אני צודק?

יעקב מרגי: חלק.

משה טור פז: למשל, לדוגמה.

יעקב מרגי: אני אביא לך, מהדרין ירושלים, מהדרין נתיבות.

יעקב מרגי: אנשים חרדים אוכלים, סומכים.

משה טור פז: טוב, זה אומרים אצלנו, יעקב, טוב שם משמן טוב.

יעקב מרגי: כל זה עלול ללכת לאיבוד.

יעקב מרגי: 'ואף רבים מאלה שמקפידים בביתם על רמה גבוהה יותר מסתפקים בכשרות בסיסית בעת אירוח או הזמנה לאירוע.

יעקב מרגי: לאחר הפרטת הכשרות כאשר השוק יהיה מוצף גם בכשרויות מפוקפקות כל אחד יהיה חייב לבחור לעצמו אילו כשרויות הוא אוכל ובאילו הוא לא נוגע, זאת כאמור בשעה שרף החומרות שהוטמעו עם השנים כרף בסיסי אף הוא יעלה'.

יעקב מרגי: ואני שואל שאלה, שאלה בפרקטיקה, ידידי מר טור פז, מאחר שאתה היחיד שמקשיב לי ומאתגר אותי, השאר מקשיבים ולא מאתגרים, אז אני שואל אותך, ויקומו גופי הכשרות ויהיה רב עיר או רב מועצה או רב יישוב, אתה יודע מה זה כי בְאַפָּם הָרְגוּ אִישׁ?

משה טור פז: וּבִרְצֹנָם עִקְּרוּ-שׁוֹר.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: שִׁמְעוֹן וְלֵוִי אַחִים כְּלֵי חָמָס מְכֵרֹתֵיהֶם.

משה טור פז: אֲחַלְּקֵם בְּיַעֲקֹב וַאֲפִיצֵם בְּיִשְׂרָאֵל.

יעקב מרגי: אז אתם שואלים את המושג כי באפם הרגו איש?

יעקב מרגי: אלה שאתה שואל אותם: תגיד לי איך זה, והוא עושה לך, עיקמו את האף, זה באפם הרגו איש.

יעקב מרגי: הוא לא אמר כלום, רק עיקם את האף, הרג אותו.

יעקב מרגי: ותהיה תופעה כזו, תהיה תופעה שרבנים, הם לא הולכים לישון אחרי הרפורמה, הם ממשיכים להנהיג את הקהל שלהם, הם יטילו דופי בגופי כשרות רבים.

משה טור פז: זה גם קורה היום, אתה יודע, יעקב.

יעקב מרגי: אבל יש לי רבנות ממלכתית.

יעקב מרגי: אדם בוחר לעצמו, אבל הרוב המכריע של שומרי הכשרות הולך אחר הרבנות, גם חלק מהמחמירים הולכים על הרבנות.

משה טור פז: תלוי איזה רבנות.

יעקב מרגי: בתחומים מסוימים כן.

יעקב מרגי: אני לא יודע עד כמה אתה מאזין לתכניות רדיו, מורשת ורדיו קול חי כשעולים מומחי כשרות מכל הסוגים, כולל של הציבור הדתי לאומי, והוא שואל אותו: יש לי מוצר כזה וכזה של הרבנות, הרבנות הזאת, אתה יכול לסמוך עליה.

יעקב מרגי: המפעל הזה, החומר הזה, לא בעייתי, אתה יכול לסמוך על הרבנות.

משה טור פז: נכון.

משה טור פז: כבר היום בעצם יש התחלה של תחרות כי אנשים אומרים שהם יילכו לרבנות הזאת כי שם יש – אנחנו פשוט רוצים יותר מזה.

יעקב מרגי: לא, זה מודעות גבוהה, זה לא התחלה של תחרות.

יעקב מרגי: 'כאשר השוק יהיה מוצף גם בכשרויות מפוקפקות כל אחד יהיה חייב לבחור לעצמו אילו כשרויות הוא אוכל ובאילו הוא לא נוגע.

יעקב מרגי: זאת כאמור בשעה שרף החומרות שיוטמעו עם השנים כרף בסיסי אף הוא יעלה והפערים בין הכשרויות יגדלו.

יעקב מרגי: קיטוב זה יוביל גם לקיטוב באומה', כאילו לא חסר לנו, 'כאשר פערי הכשרות בין המחמיר למקל לא יהיו ניתנים לגישור לשם מפגש משותף, מצד המחמירים יתרבו השאלות הלגיטימיות של קולות שבהם נוקטות – '.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, מכת בכורות, עוד מושג מושאל, במכת בכורות לא היה בית אשר אין בו מת.

יעקב מרגי: כמושג מושאל, היום אין בית שאין בו חוזר בתשובה ואין בית שאין בו חוזר בשאלה.

יעקב מרגי: לכל אלה שרועדים מפחד, אני גם אומר, אין בית שאין בו חוזר בשאלה.

יעקב מרגי: להרבה משפחות שרחוקות וללא מושג, יש להם בן, חתן, בת, כלה, קרוב משפחה שומר כשרות, ואז אוכל אצלו או לא אוכל אצלו.

יעקב מרגי: עד שגמרנו עם זה ועד שהתחלנו להתרפא מזה - - -

משה טור פז: גמרנו עם זה, יעקב?

משה טור פז: אתה יודע, אם לא היה עד אחד נאמן באיסורין היינו –

יעקב מרגי: אז גמרנו את זה, תאמין לי שגמרנו.

יעקב מרגי: הכשרות הפכה להיות, בגלל שהיא מוכרת, היום למצוא מוצר מהדרין, מוצר כשר, הוא מוצר מדף זמין.

יעקב מרגי: פעם, בשנות ה-70, 80, כשהתחיל תהליך ההתחזקות היית רואה, כמו שיש בחו"ל, בפריז סופר כשר, ככה היה צריך להיות סופר מהדרין, היום יש סופר מהדרין, למה?

יעקב מרגי: כי אתה מוצא את זה כמוצר מדף, וזה למה?

יעקב מרגי: כי זה מוכר, לא בגלל שמישהו שם לו אקדח לרקה.

יעקב מרגי: 'מצד המחמירים התרבו השאלות הלגיטימיות של הקולות שבהן נוקטות מערכות הכשרות המקלות שתתבטאנה לדוגמה בהיתר להשתמש בכלים המקלים - - -

משה טור פז: יעקב, מחילה, אני אבקש כאן ממוסי שיחליף אותי.

יעקב מרגי: אין בעיה.

יעקב מרגי: (היו"ר מוסי רז)

מוסי רז: תראה כמה חברי קואליציה צריך על אחד כמוך.

יעקב מרגי: זה אחרי שגנבתם שמונה שעות של דיבור.

יעקב מרגי: סליחה שאני משתמש בביטוי הזה, גנבתם, וסליחה שאני עושה הכללה.

מוסי רז: לא תגנוב.

יעקב מרגי: כי הקואליציה היא כולה.

מוסי רז: לא, לא.

יעקב מרגי: יש דין ערבות הדדית.

יעקב מרגי: אני משלם מחירים כאופוזיציה על התנהגות של חלק מחלקי האופוזיציה.

יעקב מרגי: אתה תשלם, מוסי.

מוסי רז: כמה אתה רוצה?

יעקב מרגי: לא, מספיק שאתה יושב שם, שומע אותי, זה כבר עונש.

מוסי רז: לא, חס וחלילה.

יעקב מרגי: 'גם מצד המקלים, כאשר יהיו מעוניינים לצרוך רמת כשרות גבוהה כדי לאפשר את המפגש המשותף יתעורר קושי להבחין ברמתן של מערכות הכשרות השונות ולהתאימן לרמת הכשרות שהמתארח נוהג בה'.

יעקב מרגי: 'פרמטר שביעי, אכיפה.

יעקב מרגי: פעולת ההפרטה גורמת להעברת הכוח מידי נותן השירות לידי הצרכן משום שנותן השירות מודע ליכולתו של הצרכן לעבור בכל רגע אל המתחרים.

יעקב מרגי: כדי שהצרכן יישאר נאמן לנותן השירות על האחרון לספק את השירות לשביעות רצונו של הצרכן.

יעקב מרגי: בתחום הכשרות מצב זה יוביל לפגיעה חמורה ביכולת אכיפתם של נוהלי הכשרות.

יעקב מרגי: אם בשעה שהרבנות הראשית היא היחידה המוסמכת לתת כשרות מרחף מעל בעל העסק האיום בהסרת הכשרות ופרסום הפקעת הכשרות מהעסק הכרוך בפגיעה כלכלית'.

יעקב מרגי: 'לעומת זאת כאשר בשוק יהיו גופי כשרות רבים הרשאים לספק שירותי השגחה מקל האיום יעבור לידיו של בעל העסק שיידע שתמיד ביכולתו לקבל כשרות ממערכת אחרת אם לא ימצאו מעשיו חן בעיני נותן הכשרות.

יעקב מרגי: מדובר בפגיעה בהיררכיה הבסיסית ביחסי משגיח-מושגח שבה בעל העסק הוא זה שזקוק להשגחה ולא להיפך.

יעקב מרגי: פגיעה זו תמוטט לחלוטין את יכולת הפיקוח במדינת ישראל'.

אתה מתחיל בפרק חדש?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: פרמטר שמיני.

אז לפני השמיני, ברשותך, אם אפשר, אדוני היושב ראש.

מוסי רז: אפשר, מה?

מוסי רז: על חשבון הזמן של מרגי.

60 שניות הפסקה, אנחנו רוצים התייעצות.

מוסי רז: מאה אחוז, שתי דקות הפסקה.

שתי דקות.

תודה רבה.

אדוני מגלה נדיבות לב שקשה היה למצוא פה בוועדה.

מוסי רז: אתה רואה?

מוסי רז: אבל אמרתי, על חשבון הזמן של חבר הכנסת מרגי.

שרון רופא אופיר: מוסי, טוב שהגעת, כי אני באתי לפה ואף אחד לא התייחס אליי.

שרון רופא אופיר: זה ממש יפה.

מוסי רז: 44 דקות הפסקה גם.

יעקב מרגי: אין ייאוש בעולם.

שרון רופא אופיר: כלל.

יעקב מרגי: אדוני היושב ראש.

מוסי רז: כן, בבקשה, חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: הייתה התייעצות בחוץ, חבריי הגיעו עם איזה תובנה, אז אני אעביר מהזמן שלי לחבר הכנסת יעקב אשר לומר את המסקנות.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אבי מעוז יאמר את מה שיש לו לומר ואני אחתום באיזו אמירה לפרוטוקול.

מוסי רז: ואז מה, אתם רוצים להקדים את ההצבעה?

יעקב מרגי: לא, אנחנו לא רוצים כלום.

לא, אנחנו לא מקדימים כלום.

אני רוצה, אדוני היושב ראש, ברשותך, שתי דקות, אולי אפילו פחות, ואתה יודע מה?

אני דווקא שמח שאתה יושב בראשות הוועדה בגלל ש - - -

מוסי רז: אני שמח על שמחתך.

אני אגיד לך גם למה.

אתה יודע, יש הרבה מאוד דברים שבסוף אדם נמדד בצורה ובהסתכלות האמיתית שלו על הדברים.

אני רוצה לומר שאנחנו הגענו למסקנה, דבר אחד, גם לאחר שהגשנו, חבריי ואני, גם בש"ס, גם ביהדות התורה, גם בציונות הדתית, הגשנו הסתייגויות שרובן ככולן היו ענייניות, היו כמה מהן דקלרטיביות, מחאתיות, שגם הן לגיטימיות לגמרי, אנחנו רצינו למצות בתהליך הכוחני הזה שעברנו כאן בכנסת את זכותנו בצורה הטובה והנכונה והמיטבית ולא ברמה ירודה ועשינו את זה באמת בצורה הכי טובה.

לצערי הרב יושבת ראש הוועדה, יושב ראש הכנסת, שהוא ידיד טוב שלי, והייעוץ המשפטי לא מאפשרים לנו לעשות את העבודה שלנו בצורה הנכונה, במידתיות, למרות שהצענו הצעות אין ספור לעניין הזה.

לכן אני אומר דבר אחד, אנחנו מטפלים פה ברפורמה שנוגעת להרבה מאוד אנשים בדברים הכי חשובים שלהם, זה כמו הצורך לנשום כך הצורך לאכול כשר.

יש הרבה מאוד אנשים, ואני שמח שעדיין הרבה מאוד אנשים מכלל ישראל מרגישים את זה ככה מתוקף האמונה שלהם, ויש הרבה מאוד אנשים, לצערי הרב, שלא מבינים את זה.

מה שסבא שלהם הבין, מה שסבא רבא שלהם הבין, כשהיו ברוסיה או כשהיו בפולין או כשהיו במרוקו, הם ידעו שהמטבח היהודי זה עצם הלוז של האדם היהודי.

אבל מאחר שאנחנו רואים את ההתייחסות הכוחנית הזאת ומה שעשו גם עם מחיקת ההסתייגויות של חברי מהליכוד, וגם בהתייחסות אלינו, למרות שאחרי כל מה שכתבנו בצורה הכי מקצועית בעולם באים ואומרים שהיה פה דיון לא מקצועי וכו', אין לנו צורך מבחינתי להמשיך בהסתייגויות ולנמק אותם.

אף אחד גם לא שומע, הנה, אתה רואה, השאירו אותך בודד במערכה.

מוסי רז: אבל אני שמח להקשיב לך.

אני יודע שאתה שמח, אני אעשה את זה בהזדמנות איתך.

מוסי רז: אתה יודע שאני, כיוון שאני טבעוני, אני גם אוכל כשר.

אני יודע, אתה אחד ממובילי - - -

מוסי רז: כמה שעות אתה שומר בין בשר וחלב?

מוסי רז: אני שומר שבע שנים כבר.

שרון רופא אופיר: אני שומרת מגיל שבע וחצי.

מוסי רז: אתה רואה?

מוסי רז: כולם פה אוכלי כשר, אפשר להמשיך.

כן, אבל החוכמה היא לשמור על כשר כשאתה לא טבעוני.

מוסי רז: החוכמה היא לא לאכול בשר ולא לאכול חלב.

שרון רופא אופיר: אז אולי נפסיק כולנו לאכול בשר וזהו.

לכן, אדוני היושב ראש, אני מסיים את ההודעה שלי ו - - -

אורי מקלב: אתה לא יודע אם זה כשר.

אורי מקלב: אתה טבעוני ואתה לוקח מוצר ובסוף אנחנו - - -

מוסי רז: למה?

מוסי רז: אם כתוב פרווה אני סומך על הרבנות.

בקיצור, אדוני היושב ראש, אני מלא בוז להחלטות שהתקבלו היום בעניין הזה שלנו.

היינו הוגנים לאורך כל הדרך, לא נותנים לנו לעשות את עבודתנו הנכונה, אני אומר רק דבר אחד, גם למתן כהנא, גם לאיווט ליברמן, אתם מצליחים לרשום את עצמכם בדפי ההיסטוריה של מחריבי המוסד שהקימו בזמן המנדט הבריטי.

הבריטים הקימו את הרבנות הראשית, כמובן הקימו אותה גדולי עולם, אבל הבריטים נתנו לזה הכרה, אתם בועטים בדבר הזה, בושה תכסה את פניכם וכלימה תכסה את ההיסטוריה העגומה שלכם.

אני מההסתייגויות בתהליך הזה פורש תחת מחאה גדולה וחריפה.

אנחנו לא מוותרים על שום הסתייגות שלנו כמובן, אני מקווה שיצביעו על כולן.

מוסי רז: לא הבנתי, אתה פורש?

אני פורש מההנמקות תחת מה שנקרא הנוהל החריג שהמציאו אותו היום, דבר שהוא חסר תקדים בוועדות הכנסת ואת זה אתה יודע כוותיק בוועדה.

מוסי רז: כן, אבל יש לשני הצדדים, גם בכיוון ה - - -

אתה לא צריך לתרץ את האחרים.

אתה לא היית פה בחלקים האלה.

מוסי רז: יש לי סימפטיה אליך ולחברים כאן, אז אני לא אגיד דבר.

אוקיי, אז אני אבקש שאבי מעוז יגיד את שלו.

מוסי רז: בבקשה, חבר הכנסת אבי מעוז.

אבי מעוז: תודה רבה.

אבי מעוז: אודה על האמת, תהליך ראשון שלי בכלל בחקיקה, אני חדש פה, כידוע לכולם, ואני מאוד מאוד נבוך ומתבייש.

אבי מעוז: כל התהליך הזה מראשיתו היה לי נראה לי פגום, היה נראה לי לא טבעי, אין מקום לרפורמה במערך הכשרות בחוק ההסדרים, שום היגיון בעולם.

אבי מעוז: גם ההיגיון המשפטי של היועצת המשפטית של הכנסת אמר את זה, ובכל זאת הממשלה והקואליציה המשיכו בדורסנות שלהם.

אבי מעוז: גם כשפרק העיצומים - - -

מוסי רז: סליחה, אני עם יושבת הראש.

אבי מעוז: רק תוריד את המיקרופון, שומעים אותך.

יעקב מרגי: לא, אז תעצור.

אבי מעוז: לעצור?

יעקב מרגי: בטח, יש גבול להתבזות, ואני לא רוצה להגיד את המילה הגסה שאמרתי בשבוע שעבר על התהליך.

אנחנו לא נפיל את זה עליו, לא על מוסי.

יעקב מרגי: זה לא על מוסי.

יעקב מרגי: אז חכה.

יעקב מרגי: אבל יש גבול להידרדרות שהכנסת הזו מידרדרת.

יעקב מרגי: אתה יכול לעדכן אותנו מהפוליטבירו מה הוחלט?

יעקב מרגי: עם הקמת הממשלה בוטל הגלסנוסט, אני מבין.

מוסי רז: יושבת ראש הוועדה, חברת הכנסת מלינובסקי, אומרת שבעצם קרעי התחייב להגיש הסתייגויות עד שבע בערב ולא הגיש אז אין לו הסתייגויות.

לא מעניין אותי, עזוב.

אבי מעוז: לא, עזוב, זה דקדוקי עניות.

מוסי רז: ולגבי הדברים שלכם, בוא נשמע, כי אני מבין שאתם רוצים לרדת מה - - -

יעקב מרגי: לא, לא, חס וחלילה.

אבי מעוז: לא, לא, לא.

מוסי רז: קודם אני אקשיב ואז אני אבין.

תקשיב ותסיק את מסקנותיך.

מוסי רז: הבנתי מה אמר חבר הכנסת אשר, אני מעריך את זה מאוד.

מוסי רז: עכשיו אני אקשיב ואבין מה אומר חבר הכנסת מעוז.

אבי מעוז: אוקיי, תודה.

אבי מעוז: הממשלה המשיכה עם הדורסנות שלה גם כשהתברר לה שהחוק לא מושלם, פרק העיצומים לא הוכנס לתוך החוק.

אבי מעוז: אני לא חושב שבגלל רשלנות הממשלה, אלא בגלל שפשוט לא היה מספיק זמן והייעוץ המשפטי של הכנסת, זה אחד הדברים שהוא עשה בצדק, לא הסכים לקבל את פרק העיצומים שהוגש מאוחר מדי ולמרות הכול, למרות שהחוק הזה הוא לא מושלם בלי פרק העיצומים בכל זאת ממשיכים בחקיקה הדורסנית.

אבי מעוז: השיא הגיע היום.

אבי מעוז: הגשנו הסתייגויות, כל ההסתייגויות שלי הן ענייניות ביותר, הן לגופם של דברים, לא תמצא שם אף הסתייגות שהיא לא לגופם של דברים ולכן ההסתייגויות שלי בעינן עומדות, אבל אני במשחק הזה, כפי שהוא שוחק היום, ההחלטות משתנות, חדשות לבקרים משתנות ההחלטות ואחרי זה יושבת הראש קוראת לנו ומגיעה איתנו להסכמה ואחרי זה היא חוזרת בה מההסכמה הזאת, או מבהירה אותה, שזה לא בדיוק מה שהיא הבינה.

אבי מעוז: אנחנו במשחק הזה כבר לא משחקים, הדורסנות של הקואליציה הגיעה לשיא.

אבי מעוז: לי קשה להעיד על שיאים כי אני לא ותיק פה, אני חדש פה, אבל איך הייעוץ המשפטי מכופף את כל הייעוץ המשפטי כדי לעמוד בלוליינות שצריך לעשות כדי לעמוד בלוחות הזמנים שהממשלה הכתיבה לעצמה זה פשוט לא יאומן.

אבי מעוז: לכן אני מבחינתי פורש מהמשחק.

אבי מעוז: ההסתייגויות על כנן עומדות והוועדה תקבל את ההחלטה שהיא תקבל.

אבי מעוז: תודה רבה, אני מודה לך ואני מודה לכל החברים שהשתתפו.

אבי מעוז: אני רק רוצה לציין עוד נקודה אחת, אני השתתפתי בכל דיוני הוועדה, לכל אורך הזמן הזה ואני הייתי מוכן להשתתף אפילו עוד יותר, לא נתנו לי לדבר מספיק, קיצצו את דבריי, לא היה מספיק זמן להתייעץ עם הגורמים המקצועיים ולמרות הכול אני התייחסתי בענייניות לכל ההסתייגויות וחבל שככה מחוקק חוק שהולך להפוך את דמותה ופניה של מדינת ישראל ולמחוק את הכשרות הממלכתית מעל פני האדמה.

אבי מעוז: תודה רבה.

מוסי רז: טוב.

מוסי רז: בבקשה, חבר הכנסת מרגי.

מוסי רז: אתה מבקש להמשיך בדבריך אני מבין.

יעקב מרגי: כן, בוודאי.

יעקב מרגי: חכה, אל תסיק מסקנות.

מוסי רז: מאה אחוז, אני מקשיב.

יעקב מרגי: שמעתי את דברי חבריי ואת הצעתם, אבל לפני שאני אקבל החלטה אם אני מפסיק את ההנמקה שלי, כי יכול להיות שאני לא אספיק בזמן, השבוע הייתה אצלי מכרה, או חברה לעבודה, תקראו לזה איך שאתם רוצים, תל אביבית, לא דתייה, אפילו חילונית מוצהרת, שהבת שלה התחתנה, ואמרתי לה: נו, ו-?

יעקב מרגי: מי ערך את החופה?

יעקב מרגי: היא אומרת לי הרב של צהר, אמרתי לה: תעשי לי טובה, תרימי אליה טלפון תשאלי אותה כמה היא שילמה, היא אומרת לי חינם, אמרתי לה שאין חיה כזאת, שתבדוק.

יעקב מרגי: היא מתקשרת, חוץ מהאגרה ופתיחת התיק לגוף היא שילמה – מוסי, תשמע את זה, מדברים על צהר, נאורות, שקיפות, אוויר צח מעורב עם מנטה ואקליפטוס חודר דרך הנחיריים לוורידים ולעורקים עד שאתה מרגיש אותם בשרירי הבטן, האווירה הנעימה הזאת, היא שילמה על פתיחת תיק את כל האגרה והיא נדרשה לשלם לרב עורך החופה עוד 1,000 שקל.

יעקב מרגי: זה גוף שהולך עם ומרגיש בלי.

יעקב מרגי: הוא רב יישוב שהקים ארגון כלכלי ועכשיו הוא נכנס לקטע של הכשרות.

יעקב מרגי: אותם דברים שיש בנישואים יהיה בכשרות.

יעקב מרגי: זה גוף כלכלי בצדו עומדת אג'נדה של שיגעון גדלות של אדם אחד שקם כנגד כל מי שלא מסכים איתו בהיסטוריה שלנו.

יעקב מרגי: עכשיו אני רוצה לומר לגופם של עניינים, אני אקבל את הצעת חבריי, אבל תוך כדי השמעת מחאה חריפה וקולנית, ואני אומר, מה שנעשה כאן בכנסת בחמישה חודשים האחרונים, הייתי בקואליציות והייתי באופוזיציות, הייתי כאן והייתי שם וראיתי מכאן וראיתי משם, לא הייתה דריסה כוחנית כזו.

יעקב מרגי: אני מבין, מוסי, תמיד באופוזיציה אתה הרגשת שהלכו נגד הראש שלך בהצבעות או בתהליכים, אבל בחיים בחיים בחיים, ישבנו פה ימים ולילות על הסתייגויות מגוחכות, צחקו לנו בפנים, הייתי יושב ראש ועדה, כשפגעו לי בכל הקדוש לי ובכל היקר לי וישבתי ואפשרתי זכות דיבור, ולא מחיתי.

יעקב מרגי: אולי אני נענש על זה עכשיו, אפשרתי בשם חופש הביטוי, חופש הדיבור.

יעקב מרגי: בכל מה שקדוש לי אמונית, דתית.

יעקב מרגי: ישבו פה חברות כנסת וחברי כנסת, חלקן היום שרות ואמרו את הדברים הכי פוגעניים כלפיי וכלפי מה שאני מייצג ואפשרתי זאת.

יעקב מרגי: מה הפחד?

יעקב מרגי: ארבעה חודשים הפחד מנהל את הבית הזה.

יעקב מרגי: ואני אומר את זה במחאה.

יעקב מרגי: תקנון הכנסת נרמס, נטחן, מסמיק.

יעקב מרגי: אני לא מבין מה הבעיה, נקבע יעד להצבעה על חוק ההסדרים והתקציב בכנסת, מה הבעיה אם יהיה עוד יום אחד?

יעקב מרגי: ברפורמה פוגענית, רפורמה שכולה אג'נדה, שיהיה חופש ביטוי לתת לשחרר לפרוטוקול, שיאמרו דברים?

יעקב מרגי: אז גוזלים גם את הדבר הבסיסי.

יעקב מרגי: ואני אומר לכם, הייתי שר דתות, ישב פה יועץ משפטי שעבד במשרד המשפטית והתנהל באג'נדה פוליטית.

יעקב מרגי: אני אספר את הסיפור הזה ובזה אני אסיים, סיפרתי לך את זה, מוסי, היום, אני רוצה שזה ייכנס לפרוטוקול, מגובה בשמות ועובדות.

יעקב מרגי: נבחרתי ב-2009 להיות השר לשירותי דת, רק שירותי הדת היו בתוך המשרד שלי, כל המקומות הקדושים, רבנות, בתי הדין, לא היו אצלי.

יעקב מרגי: זה היה אחרי הפירוק.

יעקב מרגי: פוגש אותי בכנסת חבר הכנסת זבולון אורלב שהוא ידיד, יש לי הרבה הערכה אליו, הוא אמר את זה בתמימות, הוא לא ידע שהוא אומר דברים קשים, הוא אמר לי: יעקב, כדאי לך לשתף איתי פעולה, תראה מה קרה לאיציק כהן קודמך, אמרתי לו: מה קרה לו?

יעקב מרגי: הוא אומר לי: אתה יודע למה הוא לא נבחר?

יעקב מרגי: אני ייבשתי אותו, לא נתתי לו לעשות מינוי אחד, שאלתי אותו: איך?

יעקב מרגי: הוא אומר לי: מה, אתה לא יודע שכל הלשכה המשפטית שלך בדתות היא שלי, היא סרוגה, היא מפד"ל?

יעקב מרגי: ואכן הרגשתי את השבט.

יעקב מרגי: כשאומר יועץ משפטי, שהיום הוא מנכ"ל הרבנות, הוא אמר זאת, אני יכול להביא עדים: אני לא אאפשר לש"ס לעשות מינוי אחד.

יעקב מרגי: למה אני אומר את זה?

יעקב מרגי: אני אגיד לכם למה אני אומר את זה, לא כדי לסגור חשבון, אני אומר לכם איך אנחנו, אני אתאמץ לנהוג כפי שנהגו בי.

יעקב מרגי: ואני אומר, תקשיב טוב, תקשיבו, חברים, באתי עם זה למייק בלאס, המשנה ליועץ המשפטי, סיפרתי לו את זה, הוא אמר לי: לא יכול להיות, הבאתי לו ראיות.

יעקב מרגי: הבאתי לאותו יועץ משפטי שני תיקים זהים, תיק עם כיפה שחורה ותיק עם כיפה סרוגה, זה גלאט וזה טריפה, לא אישר אותו.

יעקב מרגי: אמרתי לשרית דנה, היא הייתה המשנה ליועץ המשפטי, אזרחי, מה שהיה אחר כך דינה זילבר, אני מרים לה טלפון, אני אומר לה: אני את המשכורת שלי, שזו הפרנסה שלי, אני לא הקמתי עמותות, אין לי חברות כלכליות, אני לא מתרועע עם עשירים שיממנו אותי, אני הולך להשקיע ביועץ משפטי פרטי שלי, אני לא נשען על הייעוץ המשפטי שלכם, בואי קחי אותו מפה.

יעקב מרגי: היא אומרת לי: אתה מטורף, אין דבר כזה, אמרתי לה: יש דבר כזה, זה מה שיהיה ממחר.

יעקב מרגי: היא אומרת לי: תעשה טובה, תחכה, אני אבוא למשרד נעשה פגישה.

יעקב מרגי: היא באה, אני מציג לה את הראיות.

יעקב מרגי: אני באתי משכונה ד' בבאר שבע, אני יודע איך מגיבים בעולם התחתון.

יעקב מרגי: אני מביא לה ראיות, שחור ולבן, היא אומרת לי: אין דבר כזה, אין דבר כזה.

יעקב מרגי: אני מסתכל לה בלבן של העיניים, היא אומרת לי: מה אתה רוצה?

יעקב מרגי: אני אומר לה: לעבוד.

יעקב מרגי: היא אומרת לי: אני אדבר איתו, הוא ישתף איתך פעולה.

יעקב מרגי: יענו תעזוב את העובדות, זה לא מעניין אף אחד.

עולם השקר.

יעקב מרגי: רבותיי, הנה אני אומר לכם, אתם יודעים מה אתם עושים?

יעקב מרגי: אתם שחרדתם כל כך לשלטון הפקידים ולמערכת המשפט, אתם עולים עם די-9 על כל סוגיית הייעוץ המשפטי, אתם עולים עם די-9 על כל הכללים.

יעקב מרגי: אתם שפטתם את מוטי יוגב כשהוא אמר די-9, אתם מבצעים.

יעקב מרגי: הוא רק אמר, אתם עולים עם די-9 על התקנון, אתם עולים עם די-9 על הכנסת, אתם עולים עם די-9 על כל היועצים המשפטיים, על כל הגורמים המקצועיים, סתמתם להם את הפה באימה ופחד, לא אפשרתם להם לדבר.

יעקב מרגי: ומי שעולה עם די-9 על הכנסת זה יתפוצץ לו בפרצוף.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, אנחנו נאמץ את השיטה הזו שלכם.

יעקב מרגי: אני אומר את זה בצער, אני קורא לראשי המפלגות שלנו באופוזיציה, אנחנו נאמץ את השיטות שלכם, אנחנו נאמץ את הנורמות שאימצתם, ואם יבוא אליי אי פעם פקיד בתפקידיי ויגיד לי: תשמע, זה לא במבחן הסבירות, אני אדחוף אותו מאמת הבניין ואעיף אותו לכל הרוחות.

יעקב מרגי: תתביישו לכם, שודדים, גנבים, רמסתם כל מינהל תקין.

יעקב מרגי: וחבל, מוסי, שאתה דווקא אדם ערכי, אני מחזיק ממך, דווקא במשמרת שלך יוצא לי לומר את הדברים הקשים.

יעקב מרגי: אני יודע מה אתה מרגיש.

יעקב מרגי: חבל שהיא לא יושבת פה וחבל שמיקי לוי לא יושב פה וחבל שהייעוץ המשפטי של הכנסת לא יושב פה, כי אתם עליתם עם די-9 היום על הכנסת.

יעקב מרגי: אתם הרסתם כל נורמה של חקיקה, כל נורמה של משטר תקין כאן בכנסת.

יעקב מרגי: הדברים האלה לא יישכחו, נרשמו בפרוטוקול ואנחנו נמנף אותם.

יעקב מרגי: את הקו האדום שלנו אנחנו נשרטט עוד פעם.

יעקב מרגי: בזכותכם.

יעקב מרגי: תודה.

מחדש.

מוסי רז: סיימתם את ההנמקות?

יעקב מרגי: רק את ההנמקות.

מוסי רז: יש לכם העדפות לגבי שעת ההצבעה?

יעקב מרגי: זה כבר לא מעניין אף אחד כי אתם ממילא לא שומעים אף אחד.

מוסי רז: למה?

מוסי רז: אני לפחות מקשיב לך.

יעקב מרגי: אתה, אם זה היה תלוי בך.

יעקב מרגי: מוסי, זה לא תלוי בך.

מוסי רז: אין לכם העדפות על שעת הצבעה?

תקבעו, ניפגש בהצבעות.

מוסי רז: מאה אחוז, בסדר.

יעקב מרגי: אני מודיע, אני לא מפסיק את הדברים שלי, אני מקדיש את זה עד עשרה לשמונה לדקות דומיה לזכרה של העבודה הפרלמנטרית התקינה.

רגע, דקה דומיה.

יעקב מרגי: דקות דומיה, עד עשרה לשמונה.

יעקב מרגי: שהפרוטוקול ישדר את הדומיה הזו.

אורי מקלב: אני חייב להגיד מילה אחת לרוני, בעקבות מה שאמר כאן חבר הכנסת אבי מעוז, אדוני היושב ראש, אני לא רוצה שזה לא יישמע בפרוטוקול ואני הבטחתי להשלים מילה.

מוסי רז: כן, בבקשה, אני מקשיב לך.

אורי מקלב: אני אומר את זה גם לאבי, בעקבות הדברים שאמר כאן חבר הכנסת אבי מעוז, ועוד דברים שנאמרו פה, באווירה שהילכו אימים פה מול משרדי הממשלה, אנשים שאני מאמין ביושר שלהם ובמקצועיות שלהם, לא נתנו להם לדבר, לא נתנו להם לבוא, הם גם לא היו מעוניינים, אנחנו גם לא רוצים להזיק להם.

אורי מקלב: אם לא שאנחנו דרשנו מהם להגיע, מהוועדה, הם לא היו מגיעים לפה, לא היה מגיע לפה יושב ראש המועצה הדתית בירושלים שנמצא פה בכל הדיונים מאז שהזמנו אותו והוא השכיל אותנו מאוד ותרם הרבה בהערות המקצועיות שלו.

אורי מקלב: ועכשיו תבינו כמה זה היה חסר שאף אחד שבפועל, גופי כשרות שעושים את זה, לא היו פה.

אורי מקלב: אבל אני כן רוצה להגיד לך, זה נכון שהממשלה צריכה להציג עמדה אחת, זה נכון, אני מבין את זה שלא יכול להיות שפקידים – מותר לכם.

אורי מקלב: אנחנו טוענים שצריכה להיות שקיפות גם במשא ומתן לפני זה, אבל כשהוא מגיע לפה, כשמגיע לפה עובד ציבור בכל רמה שלא תהיה, בכל דרגה, ואני שואל אותו שאלה, אנחנו שואלים אותו שאלה על המקצוע שלו ואז אומרים לו לא להגיד?

אורי מקלב: אני לא אומר, העמדה צריכה להיות אותה עמדה, אבל אני שואל אותו על עמדה מקצועית, האם כך וכך, האם בנושא כזה, השער השלישי, גורם לך לבעיות?

אורי מקלב: כמפקח על הכשרות אתה רואה בעיה?

אורי מקלב: האם זה נכון או לא?

אורי מקלב: אתה לא יכול למנוע ממנו להגיד את זה.

אורי מקלב: זה לא קשור לעמדה של משרדי הממשלה בנושא הכשרות.

אורי מקלב: וזה דבר שזה מאוד השתלב באווירה פה.

אורי מקלב: ואני רוצה להגיד לך עוד מילה אחת.

אורי מקלב: הסיום של החוק הזה אצלך, במשמרת שלך, אבל אני לא מבקש ממך, לא להאמין בכשרות, ודאי גם לא להבין בכשרות, יכול להיות שאתה גם לא צרכן כשרות על אף שאני יכול להגיד לך שגם אם אתה טבעוני או צמחוני עדיין יכולות להיות לך הרבה בעיות של כשרות ולו רק כדי שבאמת תדע שאתה טבעוני, ולא כמו אותה בחורה שבסוף התברר שהייתה אלרגית לחלב ובכל זאת הביאו לה חלב, אתה חושב שאתה באמת לוקח דבר שהוא נקי ובסופו של דבר הוא לא נקי.

אורי מקלב: לפעמים כל ההכשר הוא להגיד לך, למשל דבש דבורים טהור לא צריך כשרות, הוא לא צריך כשרות, דבש טהורים טהור, אבל מה שכן צריך זה לדעת שהוא באמת טהור, שהוא באמת נעשה, שאין בזה דברים אחרים, אין מרכיבים אחרים ועוד דברים כאלה, ואם אתה רוצה אז גם שלא עברו עליו על חוקים של שעות מנוחה ולא עשו התעללות.

אורי מקלב: מי שקונה כשרות יודע שיש עוד כמה דברים בדרך, הניקיון, המרכיבים האמיתיים.

אורי מקלב: מי שקונה יודע, ותדע לך שהכשרות בחוץ לארץ לא הייתה מחזיקה מעמד, בגלל שאין קהל.

אורי מקלב: קח את ארה"ב, היום בארה"ב יש הרבה שדורשים כשרות, אבל אנחנו מדברים גם על 20 שנה ו-30 שנה קודם, היהדות החרדית הייתה פזורה מאוד, מי שהחזיק את הכשרות והכשרות שם הופצה בכל מקום, מי שעשה את זה היו אנשים גויים, בגלל דברים אחרים הם לקחו את הכשרות, בגלל שהם ידעו מה הכשרות נותנת לך, איזה אמינות.

אורי מקלב: ואתה, אני מדבר איתך על דבר אחד, זכויות אזרח.

אורי מקלב: האם אתה מוכן ואתה רוצה להקשיב ולשמוע, האם אתה בתפיסת ובהשקפת העולם שלך מוכן שאדם שרוצה כשרות, לא להאמין, זה לא בגלל ההבנה, אדם שמשלם ורוצה להאמין שהוא קונה כשרות, מותר לו?

אורי מקלב: האם אפשר לאפשר דבר כזה, שהוא לא יקבל את מה שהוא מאמין בזה?

אורי מקלב: זו הזכות שלו, זו התפיסה הדתית שלו, זו האמונה שלו, ואנחנו יכולים לאפשר ביודעין בחוק להונות אותו בעניין הזה?

אורי מקלב: שהוא לא יקבל את מה שהוא חושב?

אורי מקלב: כמו שיש לנו את הגנת הצרכן, לא פחות, כשאנחנו עושים חוקים בתחום הגנת הצרכן, באותה מידה הגנת הצרכן, הגנת האזרח, הגנת תושב שדורש ושוחר כשרות, כשרות כפי שהוא רוצה, כפי שהוא מאמין, כפי שהוא צריך.

אורי מקלב: כשהוא יודע שזה הסטנדרטים עכשיו הוא לא יקבל את זה ואנחנו נאכיל אנשים דברים שהם לא רצו, שפוגעים בהם, זה פוגע בהם.

אורי מקלב: אנחנו כופים אותם בידיעה ובלא יודעין.

אורי מקלב: אנחנו נדאג שכולם יידעו את זה, אין לנו דרך אחרת.

אורי מקלב: אני לא יודע מה שיהיה וכשאנחנו נהיה בשלטון נתנהג אחרת, אני לא צריך להגיד שאנחנו נתנהג אחרת, אנחנו כבר היינו בשלטון והתנהגנו אחרת, ואני גם לא רוצה להתנהג כמו שהם מתנהגים, לא זו הדרך, אבל אני כן חושב שהאחריות של המשמרת שלכם, שאתה שותף ואחרים כמוך שאנחנו מאמינים שאין להם כזאת אווירה אנטי דתית, אווירה של רמיסה, שים לב גם מה הפעילות שהייתה פה, מה הפעילות הגדולה של ישראל ביתנו הייתה כאן בוועדה?

אורי מקלב: זה היה צריך להיות חוק של המשרד לשירותי דת, מה הפעילות הגדולה שהייתה פה?

אורי מקלב: אנחנו יודעים בדיוק למה הלך העורב אצל הזרזיר, למה הזרזיר הלך אצל העורב, מה המשותף ביניהם.

אורי מקלב: תודה רבה.

מוסי רז: הפסקה עד שעה עשר, בעשר הצבעות.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגויות של חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

תומר רוזנר: הסתייגות מספר 1.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 1 של חבר הכנסת פינדרוס.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

אורי מקלב: יש נמנעים?

יוליה מלינובסקי: אין נמנעים, אנחנו שבעה כאן.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 2 של חבר כנסת - - -

אורי מקלב: יש אפשרות, סליחה, לסדר הדיון, יש אפשרות לעקוב אחרי זה?

יוליה מלינובסקי: יש לך על השולחן.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 2 של חבר הכנסת פינדרוס.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

לאה גופר: מי נמנע?

יעקב מרגי: עוד לא מצאתם נוהל לעשות הצבעה אחת על כל ההסתייגויות?

יוליה מלינובסקי: אם אתם מסכימים אין לי בעיה.

יעקב מרגי: לא, אם לא מצאתם כזה נוהל אני שואל.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 3 של חבר הכנסת פינדרוס, מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד, אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: מי הבא?

תומר רוזנר: עכשיו הסתייגויות של חבר הכנסת אשר.

אורי מקלב: רביזיות בסוף, תומר, נכון?

תומר רוזנר: אם אתם רוצים רביזיות אתם צריכים להגיד.

אורי מקלב: בכל הצבעה?

תומר רוזנר: אתם רוצים על כל ההסתייגויות רביזיות?

יוליה מלינובסקי: בואו נסכים שעל כל ההסתייגויות יהיו רביזיות, בסדר.

תומר רוזנר: הסתייגויות חבר הכנסת אשר.

תומר רוזנר: הסתייגות מספר 1.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 1 של חבר הכנסת יעקב אשר.

יוליה מלינובסקי: מי בעד, בבקשה?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד, שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: אנחנו עוברים עכשיו לסדרת הסתייגויות שעניינה הסכמת מועצת הרבנות הראשית שמופיעה בכל מיני מקומות בהסתייגויות, שמבקשים להוסיף את הסכמת או הנחיות מועצת הרבנות הראשית.

תומר רוזנר: רעות תקריא את מספרי ההסתייגויות בסדרה של חבר הכנסת אשר.

יעקב מרגי: זה מופיע לנו בכמה סעיפים.

רעות בינג: אני אגיד מה מספר ההסתייגויות, 2, 6, 7, 8, 16, 18 ו-20.

תומר רוזנר: תחזרי על זה שוב.

יעקב מרגי: של איזה ח"כים?

תומר רוזנר: בקבוצת ההסתייגויות שהגיש יעקב אשר.

רעות בינג: 2, 6, 7, 8, 16, 18 ו-20.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, מי בעד ההסתייגויות שנקראו עכשיו?

אורי מקלב: אני מתנצל מאוד, מה שלי יש פה, אין כאן את המספור.

יעקב מרגי: כי הוא עשה להם קבוצות אחרות.

תומר רוזנר: תני לו את קבוצת ההסתייגויות.

יוליה מלינובסקי: לא הבנתי, מה אין לך?

אורי מקלב: לי אין את המספור.

יוליה מלינובסקי: גם לי אין את המספור, הם מקריאים את זה.

תומר רוזנר: לא, אבל ביקשתי לחלק עם המספרים.

תומר רוזנר: איפה הנוסח עם המספור?

לאה גופר: נתנו להם.

תומר רוזנר: נו, אז הוא אומר שאין לו.

תומר רוזנר: לכי תראי מה יש לו.

יוליה מלינובסקי: תגידו שוב פעם.

יוליה מלינובסקי: זה זה.

תומר רוזנר: שיהיה להם את זה עם המספור.

יוליה מלינובסקי: יש לנו עם מספור, פשוט זה לא מחולק לקבוצה.

אורי מקלב: זה המקורי.

יוליה מלינובסקי: זה לא מחולק לקבוצה, אבל יש לנו פה עם מספור, לפי מה שהיועצת הקריאה.

יוליה מלינובסקי: תקריאי שוב פעם.

רעות בינג: אני מקריאה שוב, הסתייגויות 2, 6, 7, 8, 16, 18 ו-20.

יוליה מלינובסקי: מי בעד ההסתייגויות שעכשיו נקראו?

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יעקב מרגי: אני מחרים את ההצבעה.

יוליה מלינובסקי: אוקיי.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: מי נמנע?

יוליה מלינובסקי: אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: בעד – 1

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: סדרת ההסתייגויות לא עברה.

יוליה מלינובסקי: סדרת ההסתייגויות לא עברה.

תומר רוזנר: הסתייגות מספר 3.

אורי מקלב: תומר, זה גם נכון להסתייגויות של האחרים או זה רק אצל יעקב אשר?

יוליה מלינובסקי: לא, אצל כולם.

יוליה מלינובסקי: הם עשו סדרות, אני לא ראיתי את זה.

תומר רוזנר: מה השאלה?

אורי מקלב: מה שעכשיו הצבעת, האם גם בהסתייגויות של אחרים עשו - - -

תומר רוזנר: אני לא שומע את חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: אני שואל - - -

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת מקלב, הוא שואל אם זה נכון רק להסתייגויות של חבר הכנסת אשר או לכולם?

תומר רוזנר: מה אם נכון?

תומר רוזנר: אם יש סדרות?

יוליה מלינובסקי: אנחנו עוברים ל - - -

תומר רוזנר: רגע, הייתה לו שאלה, אני רוצה להבין מה הוא רוצה.

תומר רוזנר: חבר הכנסת מקלב, מה שאלתך?

אורי מקלב: אני שאלתי האם הקבוצה שאתה יצרת על כל הסתייגות ש - -

יוליה מלינובסקי: לא, חבר'ה, סליחה, לא שומעים את מקלב.

אורי מקלב: - - שהסמכות תינתן למועצת הרבנות או בסמכות או בהסכמת, אתה עכשיו הקראת, מה שאנחנו הצבענו זה על כל ההסתייגויות?

תומר רוזנר: לא, בקבוצות האחרות כיוון שלא היה לנו זמן לעשות את הסנכרון בין הקבוצות השונות הסדרות יהיו בכל קבוצת הסתייגויות.

יוליה מלינובסקי: אז אנחנו עוברים להסתייגות מספר 3.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מספר 3 של חבר הכנסת יעקב אשר?

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: 4.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 4?

מיכאל מלכיאלי: זה חוקי להיות בעד בלי להצביע?

מיכאל מלכיאלי: זה חוקי להיות בעד ואני לא יכול להצביע?

יוליה מלינובסקי: אתה יכול לשבת פה.

יוליה מלינובסקי: יש לך נציג של המפלגה.

מיכאל מלכיאלי: אני לא מצביע, אבל אני בעד, יש דבר כזה?

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 4, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מספר 4?

יוליה מלינובסקי: שניים בעד, חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 5, מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמש.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 9.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מספר 9?

יעקב מרגי: מחרים את ההצבעה.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מספר 9?

יעקב מרגי: אמרתי, מחרים את ההצבעה.

יוליה מלינובסקי: לא אתה, נו.

יעקב מרגי: את חייבת לענות לי?

יעקב מרגי: אני אומר, מה את רוצה?

יוליה מלינובסקי: אורי, הסתייגות מספר 9, אתה בעד?

אורי מקלב: הצבעתי בעד וכבר הורדתי.

יוליה מלינובסקי: אוקיי.

יוליה מלינובסקי: מי נגד הסתייגות מספר 9?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: יש נמנעים?

יוליה מלינובסקי: אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 10.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מספר 10? אחד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: אתה נגד, מרגי.

תומר רוזנר: מותר לו להיות נגד.

יעקב מרגי: התוצאה אותה תוצאה, לא מעניינת אותם האמת.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו אופוזיציה אחראית.

יוליה מלינובסקי: שישה נגד.

יוליה מלינובסקי: אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: בעד – 1

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: בהסתייגות מספר 11 יש שני חלקים, החלק השני שעניינו מערכת המשפט אינו קשור להצעת החוק ולכן יימחק.

תומר רוזנר: אנחנו מצביעים רק על החלק הראשון של הסתייגות מספר 11.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 11 1ב'.

יעקב מרגי: של מי?

יוליה מלינובסקי: של יעקב אשר.

יעקב מרגי: תגידי, נכבד אותו.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 12.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: אחד בעד, מי נגד.

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: יש נמנעים?

יוליה מלינובסקי: אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: בעד – 1

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: תשאלי אם אפשר להצביע על שלוש הסתייגויות ביחד.

יוליה מלינובסקי: עכשיו אנחנו מצביעים על שלוש הסתייגויות.

תומר רוזנר: לא, אם הם מסכימים להצביע 13, 14, 15 ביחד.

יוליה מלינובסקי: האם אתם מסכימים להצביע על 13, 14 ו-15 ביחד?

יעקב מרגי: מה יאמר אורי מקלב מקובל עליי.

מיכאל מלכיאלי: התייעצות סיעתית על ההחלטה.

אורי מקלב: כן, כן.

יוליה מלינובסקי: דקה, צריך לבדוק האם על הסעיפים האלה עוד לא הייתה התייעצות סיעתית.

יעקב מרגי: אומר לך אורי מקלב תצביעי, כן, יאללה.

יוליה מלינובסקי: רגע, אורי, אפשר להצביע ביחד על שלושת הסעיפים האלה?

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

תומר רוזנר: רגע, אנחנו בודקים.

יוליה מלינובסקי: הוא רוצה להצביע.

יוליה מלינובסקי: תומר.

תומר רוזנר: הם לא רוצים התייעצות סיעתית?

יעקב מרגי: לא, לא רוצים.

יעקב מרגי: תומר, רק יש לנו שאלה, האם אתה יכול לומר בוודאות שהמעמד של יעקב אשר, פינדרוס ואורי מקלב זה אותה סיעה?

יוליה מלינובסקי: אנחנו חושבים שכן.

יעקב מרגי: האם אתה יכול לחתום על זה בוודאות שזה אותה סיעה?

תומר רוזנר: 70 פנים לתורה.

יוליה מלינובסקי: בואו נצביע בינתיים ונמשיך.

יוליה מלינובסקי: 13, 14 ו-15, מי בעד? שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יעקב מרגי: אני מבקש להצביע לחילופין.

יוליה מלינובסקי: אין פה.

תומר רוזנר: 16 כבר הוצבע, 17.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 17, מי בעד הסתייגות מספר 17?

יוליה מלינובסקי: אורי, הסתייגות מספר 17.

יעקב מרגי: מלכיאלי, תצביע במקומי.

יוליה מלינובסקי: מרגי, מה איתך?

יעקב מרגי: מצביעים במקומי.

מיכאל מלכיאלי: בהצבעה הנוכחית אני מחליף אותו.

יוליה מלינובסקי: אוקיי, מי בעד הסתייגות מספר 17?

יוליה מלינובסקי: אורי, גם אתה בעד.

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: אנחנו נגד, חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: 19.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מספר 19?

יוליה מלינובסקי: יעקב, נו.

יעקב מרגי: מלכיאלי, נו.

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: אנחנו נגד, חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

מיכאל מלכיאלי: יוליה, את גם מרכזת האופוזיציה?

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 21, מי בעד הסתייגות 21?

יוליה מלינובסקי: מלכיאלי, אתה מרים שם יד?

יוליה מלינובסקי: אני לא רואה.

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: רות, טניה, בוקר טוב.

יוליה מלינובסקי: 21, חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: 22.

אורי מקלב: למה יש הדגשה על הסעיף הזה?

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 22, מי בעד הסתייגות מספר - - -

אורי מקלב: למה בהסתייגות 22 יש הדגשה?

יוליה מלינובסקי: למה יש הדגשה?

יוליה מלינובסקי: לא יודעת.

יוליה מלינובסקי: אולי הוא הדגיש וככה הם עשו.

יעקב מרגי: מי הדגיש?

יוליה מלינובסקי: לא יודעת.

תומר רוזנר: זה המציע.

יוליה מלינובסקי: אנחנו כבר ב-22.

יוליה מלינובסקי: מי בעד 22?

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד 22? חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: 23 ו-26 זה סדרה שעניינה ביטול המילה דיני כשרות בלבד, להפוך את זה לכשרות.

יוליה מלינובסקי: אז 23 ו-26 זה סדרה.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, מי בעד 23 ו-26?

יוליה מלינובסקי: אורי, אתה בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות 24.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יעקב מרגי: הצעה לסדר?

יוליה מלינובסקי: כן.

יעקב מרגי: תשחררי שניים, אנחנו בכל מקרה שניים.

יוליה מלינובסקי: שיישבו.

יעקב מרגי: למה?

יוליה מלינובסקי: ליתר ביטחון.

יעקב מרגי: אימהות, תני להן.

יוליה מלינובסקי: גם אני אמא, למה אתה לא מרחם עליי?

מיכאל מלכיאלי: רוצה שאני אחליף אותך?

מיכאל מלכיאלי: אני מוכן להחליף אותך.

יוליה מלינובסקי: אתה לא חבר ועדה, אי אפשר.

יוליה מלינובסקי: רק מרגי יכול.

מיכאל מלכיאלי: אז תני למרגי.

יעקב מרגי: בחיים אני לא אתנדב להחליף אותך ברפורמה הזו.

יעקב מרגי: ידי לא תהיה במעל.

יוליה מלינובסקי: 24, בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: 25.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: 27, מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

מיכאל מלכיאלי: אגב, יש דבר כזה בעד עד להודעה חדשה?

יוליה מלינובסקי: 28.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: 29.

יוליה מלינובסקי: מי בעד 29?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: 30.

יוליה מלינובסקי: מי בעד 30?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: 31.

יוליה מלינובסקי: מי בעד 31?

יוליה מלינובסקי: שניים, מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: 32.

יוליה מלינובסקי: מי בעד 32?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: 33.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: 34.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

תומר רוזנר: לא עבר, את צריכה להגיד על 34.

יוליה מלינובסקי: 34 לא עבר.

תומר רוזנר: את צריכה להגיד.

יוליה מלינובסקי: אוקיי.

יוליה מלינובסקי: 35.

תומר רוזנר: תגידי 34 לא עבר.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

תומר רוזנר: 35.

יוליה מלינובסקי: 35.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: ספרתי אותך כבר.

מיכאל מלכיאלי: אבל הוא הצביע נגד.

יוליה מלינובסקי: הוא הצביע בעד.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: 36.

יוליה מלינובסקי: מי בעד 36?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: 37.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

תומר רוזנר: את צריכה להגיד לא עבר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: 38.

יוליה מלינובסקי: תשמור עליי.

תומר רוזנר: אני שומר.

יוליה מלינובסקי: 38.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: 39.

יוליה מלינובסקי: 39, מי בעד?

יעקב מרגי: אצלנו אומרים 40 חסר אחד.

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: הסתייגות מספר 40 זהה להסתייגות מספר 2 של חבר הכנסת מקלב ולכן אין צורך להצביע עליה שוב.

תומר רוזנר: אנחנו עוברים להסתייגויות של הקבוצה בראשות חבר הכנסת מרגי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו סיימנו עם ההסתייגויות של חבר הכנסת אשר?

תומר רוזנר: כן.

יוליה מלינובסקי: עכשיו מי?

תומר רוזנר: מרגי.

אורי מקלב: עורך דין רוזנר, התייעצות סיעתית, זה אפשרי?

תומר רוזנר: אני לא שומע.

אורי מקלב: אנחנו עושים התייעצות סיעתית תוך כדי הצבעה, זה בסדר?

תומר רוזנר: אתה יכול להגיד על איזה סעיף שאתה רוצה להצביע הסתייגות סיעתית.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים התייעצות סיעתית.

תומר רוזנר: על נושאים שלא הייתה עליהם התייעצות סיעתית אתם יכולים.

יעקב מרגי: אני מבקש לרשום בשלב הזה את ההצהרה שלי שכנראה שתהיה עתירה על החוק הזה ואני אצטרף אליה.

יוליה מלינובסקי: רגע, זה אנחנו עכשיו?

יעקב מרגי: את היושבת ראש, מה את שואלת אותי?

יוליה מלינובסקי: יש לך שניים.

יוליה מלינובסקי: מה נכון?

תומר רוזנר: תתחילי בקצר.

יעקב מרגי: שמעת את תומר, תדייקי.

יעקב מרגי: אצלנו בשיעורי גמרא מתייחסים לניואנסים, תתחילי בקצר, זה לא אומר שלא נדבר על הארוך.

יוליה מלינובסקי: מי עוד רוצה את ההסתייגויות של מרגי?

יוליה מלינובסקי: מרגי, אתה רוצה לראות את ההסתייגויות שלך.

יעקב מרגי: לא, אני רוצה לראות אם אתם גונבים אותי.

יוליה מלינובסקי: טוב, הסתייגות מספר 1 של חבר הכנסת מרגי, מי בעד?

יעקב מרגי: את רוצה שאני אסביר רגע על מה אנחנו מצביעים?

תומר רוזנר: רק שיהיה ברור, לקבוצת חברי הכנסת בראשות חבר הכנסת מרגי יש שתי קבוצות הסתייגויות.

תומר רוזנר: אנחנו מצביעים כרגע על הקובץ הקצר יותר.

תומר רוזנר: לכולם ברור הדבר הזה?

יוליה מלינובסקי: ומה עם הקובץ הארוך?

תומר רוזנר: אחר כך.

יעקב מרגי: תומר, אולי לטובת הח"כים אני אסביר להם על מה הם מצביעים?

יוליה מלינובסקי: לא, לא צריך.

יעקב מרגי: מה את קובעת?

יעקב מרגי: חכי.

יוליה מלינובסקי: זה התפקיד שלי, מה לעשות.

יוליה מלינובסקי: אני אמרתי שעל כל ההסתייגויות אוטומטית יש רביזיה.

יוליה מלינובסקי: לאה, למען הסר ספק, על כל ההסתייגויות מראש יש רביזיות.

לאה גופר: בסדר גמור.

יוליה מלינובסקי: על הכול.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 1 מי בעד?

יעקב מרגי: אתם לא רוצים הסברים?

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 1, מי בעד? שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 3.

תומר רוזנר: 2.

יוליה מלינובסקי: אוי, מה יש לי?

יוליה מלינובסקי: אני כנראה עייפה.

יעקב מרגי: מהבוקר אני שואל מה יש לך ואת לא עונה לי, עכשיו את רוצה שאני אענה לך?

יוליה מלינובסקי: אז אם היית עונה לי לטלפונים הייתי מסבירה לך מה יש לי.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 2.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 3.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: עכשיו אנחנו עוברים להסתייגות סדרה או נושא שעניינה ביטול כל המוסד של ועדת רבנים שמופיע במספר הסתייגויות, אנחנו נגיד לכם את מספרי ההסתייגויות.

רעות בינג: מספר ההסתייגויות 4, 5, 8, 9, 11, 12, 13, 15.

יעקב מרגי: רגע, תומר, שאלה.

יעקב מרגי: ועדת הרבנים - - -

יוליה מלינובסקי: רגע, אני רוצה לשמוע את המספור, דקה.

יעקב מרגי: אבל יכול להיות שהיא לא תצטרך להקריא את זה, למה נעייף אותה?

יוליה מלינובסקי: לא, זה בסדר.

יעקב מרגי: ועדת הרבנים מופיעה בחוק הזה בכמה - - -

תומר רוזנר: נכון.

יעקב מרגי: לא בהכרח אם אני ביטלתי אותה פה היא תתבטל שם.

יעקב מרגי: למה אתה - - -

תומר רוזנר: לא, אתה ביקשת לבטל אותה במספר מקומות, זה נקרא הסתייגות לנושא.

תומר רוזנר: אתה רוצה לבטל את ועדת הרבנים.

יעקב מרגי: נכון.

תומר רוזנר: אני אסביר את אופן ההצבעה על הסתייגות לנושא או סדרה במקרה הזה.

תומר רוזנר: מועמדת הסדרה כולה להצבעה, אם תתקבל ההצבעה על הסדרה כולה, זאת אומרת הבקשה תתקבל, נצביע הסתייגות הסתייגות כי יכול להיות שאחד מחברי הכנסת ירצה להצביע בהסתייגות מסוימת כן ובהסתייגות אחרת לא.

תומר רוזנר: ההצבעה הראשונה היא על הסדרה כולה.

תומר רוזנר: אם ההצבעה תהיה בעד הסדרה אנחנו נעבור להצביע על כל הסתייגות בנפרד.

יעקב מרגי: ואם יהיה נגד?

תומר רוזנר: אז חברי הכנסת לא רוצים את כל הסדרה.

יעקב מרגי: אתה אומר חברי הכנסת, זה לא אומר כל חברי הכנסת.

תומר רוזנר: אבל יש רוב.

יוליה מלינובסקי: טוב, תסיימי, בבקשה.

רעות בינג: אני מקריאה שוב.

אורי מקלב: מטעמי ייעול הדבר הזה?

תומר רוזנר: לא, זה הכללים.

תומר רוזנר: הכללים הם שכשיש סדרה, אגב, גם במליאה, כשיש הצבעה על נושא אז זה הצבעה אחת.

אורי מקלב: זה כמו בדיקות הקורונה, שעושים קבוצה ואחרי זה רואים חיובי אז עושים כל אחד בנפרד.

יעקב מרגי: שיטת האלימינציה.

תומר רוזנר: אנחנו נחזור שוב על המספרים.

רעות בינג: המספרים, 4, 5, 8, 9, 11, 12, 13, 15, 16, 23 ו-26.

יוליה מלינובסקי: מי בעד המספרים 4, 5, 8, 9, 11, 12, 13, 15, 16, 23 ו-26.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

אורי מקלב: שעניינה ביטול ועדת הרבנים.

תומר רוזנר: נכון.

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגויות האלה לא עברו.

תומר רוזנר: 6.

יוליה מלינובסקי: מספר 6, מי בעד? מרגי, זה ההסתייגויות שלך.

יוליה מלינובסקי: שניים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו בעד הכול.

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

יוליה מלינובסקי: 7.

יוליה מלינובסקי: מי בעד 7? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

הצבעה

נגד – 5

לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: 10.

רעות בינג: 10 זה גם סדרה.

תומר רוזנר: 10 זה סדרה אחרת, הסדרה שמבקשת לבטל את ההתייחסות לדיני כשרות כדיני כשרות בלבד, מבקשים לבטל את הנושא הזה.

יוליה מלינובסקי: כן, אז מה המספרים?

רעות בינג: 10, 24, 25, 29 ו-37.

יוליה מלינובסקי: מי בעד ההסתייגויות 10, 24, 25, 29, 37?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגויות האלה לא עברו.

יעקב מרגי: תעשי לי טובה, תרשמי לי את סדרת ההסתייגויות האלה, אני מגיש אותן בלוטו הקרוב.

מוסי רז: חסר לו עוד מספר.

תומר רוזנר: אנחנו עוברים לסדרה נוספת שעניינה קיצור תקופת תוקפו של תקן כשרות.

יעקב מרגי: על מה אנחנו עוסקים?

יעקב מרגי: סליחה, תומר.

תומר רוזנר: אנחנו עוסקים בסדרת הסתייגויות שעניינה קיצור תקופת תוקפו של תקן כשרות מחמש שנים לשלוש שנים.

יעקב מרגי: זה הגיוני וזה מהותי.

יוליה מלינובסקי: מה המספרים?

רעות בינג: 14, 21 ו-27.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגויות, 14, 21 ו-27? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגויות לא עברו.

יעקב מרגי: יוליה, סיפרת בדיקה עכשיו?

יוליה מלינובסקי: רגע, בוא נסיים את ההסתייגויות.

יעקב מרגי: רגע, סיפרת בדיחה עכשיו.

יוליה מלינובסקי: לא.

יעקב מרגי: אז למה הם צוחקים?

יוליה מלינובסקי: לא יודעת.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר?

רעות בינג: 17.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מספר 17?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

יוליה מלינובסקי: 18.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מספר 18?

יוליה מלינובסקי: נו, חברים, אורי, אתה בעד או לא?

יעקב מרגי: מה אכפת לך?

יעקב מרגי: לא הצביע לא הצביע.

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

יוליה מלינובסקי: 19.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 20, מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

תומר רוזנר: הסתייגות מספר 22.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 22, מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

יעקב מרגי: אם אני שואל את מתן כהנא אם הוא יודע על מה מדברת הסתייגות מספר 22 הוא לא יודע.

תומר רוזנר: הסתייגות מספר 28.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הסתייגות מספר 28?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

תומר רוזנר: הסתייגות 30.

יוליה מלינובסקי: מי בעד 30?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

יוליה מלינובסקי: 31, מי בעד 31?

יוליה מלינובסקי: מרגי.

יעקב מרגי: לא רוצה להצביע, מה את רוצה?

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: יש נמנעים?

יעקב מרגי: אני חייב לספר על דן תיכון.

יוליה מלינובסקי: לא, לא, לא.

יוליה מלינובסקי: אתה נמנע או שאתה בעד?

אורי מקלב: אני מבקש התייעצות סיעתית.

יעקב מרגי: או שאני מספר על דן תיכון משהו - - -

יוליה מלינובסקי: בואו נסיים את זה ונעשה התייעצות סיעתית לאוכל.

יעקב מרגי: משהו על דן תיכון.

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: מרגי, אני מבקשת ממך.

יוליה מלינובסקי: אין לי כבר קול.

יוליה מלינובסקי: 31 הצבענו.

יוליה מלינובסקי: אחד היה בעד, חמישה נגד, אחד לא יודע מה הוא רוצה.

תומר רוזנר: לא עבר, צריך להגיד שלא עבר.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות לא עברה.

יעקב מרגי: רגע, דן תיכון היה יו"ר הכנסת.

יוליה מלינובסקי: 32.

יעקב מרגי: רגע, על חשבון התייעצות סיעתית, לא מבקש, מה אכפת לך?

יוליה מלינובסקי: טוב.

יעקב מרגי: תומר, דן תיכון, זוכר אותו?

יעקב מרגי: היה יו"ר הכנסת.

תומר רוזנר: ודאי.

יעקב מרגי: פעם נסעתי איתו לכינוס אבש"א בקזחסטן, זה אחרי שכיסחתי כיו"ר ועדת כנסת את ההטבות שהוא קיבל שלא כדין, היינו ברוגז, שמה השלמנו.

יעקב מרגי: אז הוא מספר לי, הרי הוא מהעולים הראשונים, הוא אומר שכשאשתו הייתה הולכת לקופת חולים, האחות יוצאת, אומרת: לודמילה, אשתו קמה, עכשיו היא קוראת לודמילה חצי קופה רצה אליה.

יוליה מלינובסקי: מה הקשר?

יעקב מרגי: בא לי לספר.

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: הסתייגות מספר 32.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יעקב מרגי: תגידי מה הקשר, מה אנחנו עושים כל היום פה?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 1

יוליה מלינובסקי: לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

תומר רוזנר: 33.

יעקב מרגי: דרך אגב היא ניהלה את הכנסת, לא דן תיכון.

יוליה מלינובסקי: היא ניהלה את דן תיכון והוא ניהל את הכנסת, אתה מכיר?

יעקב מרגי: את מכירה את אלוף העולם באגרוף?

יעקב מרגי: אלוף העולם פוחד מג'וק, שאלו אותו איך, הוא אמר:

יעקב מרגי: אני פוחד מאשתי ואשתי פוחדת מג'וקים.

תומר רוזנר: לא אמרת ש-32 לא עברה.

יוליה מלינובסקי: 32 לא עברה.

תומר רוזנר: 33.

יוליה מלינובסקי: 33, מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

יוליה מלינובסקי: 34 מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

תומר רוזנר: 35.

יוליה מלינובסקי: 35, מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

יוליה מלינובסקי: 36.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

תומר רוזנר: 38.

יוליה מלינובסקי: 38, מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

יוליה מלינובסקי: 39.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

יוליה מלינובסקי: 40.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברה.

תומר רוזנר: זהו, סיימנו את מרגי קצר.

יוליה מלינובסקי: סיימנו את מרגי הקצר.

יעקב מרגי: תומר, שים לב שבסיפה לא נתתי – עכשיו, מרגי הארוך, בוא נראה אותך.

יוליה מלינובסקי: הסתייגויות, מרגי הארוך עכשיו.

יעקב מרגי: בוא תעשה ככה, 93-2 כולו ביחד, כולו 92-3, הכול ביחד.

יוליה מלינובסקי: לא, משהו חסר לי פה.

יוליה מלינובסקי: איפה אבי מעוז?

תומר רוזנר: אנחנו עוברים להסתייגויות לקבוצה בראשות חבר הכנסת מרגי, המסמך הארוך.

תומר רוזנר: ההסתייגויות הראשונות הן סדרה של הסתייגויות שבהן מבקש חבר הכנסת להחליף את המילים 'בקרת כשרות' במילים 'פיקוח כשרות'.

תומר רוזנר: הסתייגות עניינית, מר מרגי.

יעקב מרגי: נכון.

תומר רוזנר: מספרי ההסתייגויות.

רעות בינג: 1, 25, 28 ו-29.

יעקב מרגי: את רוצה להגיד שאני התעללתי בך עד כדי כך שדלית אותן ככה?

יוליה מלינובסקי: אז אנחנו מצביעים על ההסתייגויות סדרה, 1, 25, 28 - - -

יעקב מרגי: רגע, אני אבוא לקראתכם, נעשה כל עשר הסתייגויות הצבעה, בסדר?

יוליה מלינובסקי: זה בסדר, תומר?

תומר רוזנר: לא, קודם נעשה את הסדרה הזאת ואחר כך נעשה.

יוליה מלינובסקי: אז בוא כבר נעשה את הסדרה הזאת כי הקראנו אותה.

יוליה מלינובסקי: לא, אבל זה יעשה אחר כך בלגן.

תומר רוזנר: טוב, 1 עד 10.

יעקב מרגי: 1 עד 10, יאללה.

יוליה מלינובסקי: אז הסתייגויות מ-1 עד 10 של חבר הכנסת מרגי, מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה, שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגויות לא עברו.

יוליה מלינובסקי: מ-11 עד 20.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יעקב מרגי: כולל 20.

יעקב מרגי: שלא יהיו אי הבנות, החוק עלול ליפול בגלל זה.

יוליה מלינובסקי: כולל 20.

אורי מקלב: עד בכלל, עד ולא בכלל.

יוליה מלינובסקי: מי-11 עד 20, שניים בעד, חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגויות לא עברו.

יוליה מלינובסקי: מ-21 עד 30.

יעקב מרגי: כולל.

יוליה מלינובסקי: ברור שזה כולל.

יוליה מלינובסקי: אם אני אומרת 30?

יעקב מרגי: אני פוחד שבהסתייגויות שלא יעברו ייכנס לי הראל גולדברג בתור ממונה.

יוליה מלינובסקי: טוב, הסתייגויות מ-21 עד 30 כולל, מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

תומר רוזנר: מעכשיו כשאנחנו אומרים עד מספר זה עד ועד בכלל.

יוליה מלינובסקי: כן, עכשיו הסתייגות מספר 31 עד 40 כולל, שחס וחלילה לא נפספס.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יעקב מרגי: למה פה אתה לא שואל אם זה מהותי כשאני כותב - - - תקן הכשרות.

יוליה מלינובסקי: 41 עד 50 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 51 עד 60 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יעקב מרגי: יש פה ישות.

יעקב מרגי: אם הישות הפלסטינית תרצה להשתמש בחוק הזה היא תוכל.

יוליה מלינובסקי: 61 עד 70 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 71 עד 80.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יעקב מרגי: יוליה, יש פה אחד, לא נעים לומר, הוא כתב לי שבעדה שלהם הם לא אוהבים את המספר חמש, תשחררי אחד שיהיה אחד, לפחות שיהיה ארבע מול שניים.

יוליה מלינובסקי: בנות, מישהי רוצה ללכת?

רות וסרמן לנדה: אנחנו איתך עד הסוף המר.

יוליה מלינובסקי: הנה ככה זה אצלנו, אצלנו לא עוזבים חברים.

יעקב מרגי: איפה מוני?

יעקב מרגי: אצלם בתפוצה –

יוליה מלינובסקי: 81 עד 90 כולל.

יוליה מלינובסקי: בבקשה, מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 91 עד 100 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 101 עד 110.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: מרגי, זה שלך.

יעקב מרגי: אז מה?

יוליה מלינובסקי: טוב.

יוליה מלינובסקי: אחד היה בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה היו נגד.

יוליה מלינובסקי: יש נמנעים?

יוליה מלינובסקי: אין נמנעים.

יוליה מלינובסקי: בעד – 1

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 111 עד 120 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יעקב מרגי: דוגמה, מחר יש לי חוק שכתב אותו - - -

יוליה מלינובסקי: מ-120 - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע.

יוליה מלינובסקי: לא, לא.

יעקב מרגי: רגע, נו, אני לארג' איתך.

יעקב מרגי: תקשיבי, מחר יש לי חוק שהוא נוגע לליבי, הצעת חוק פרטית שבאמת זה נושא שקרוב לליבי ואני מטפל בו הרבה.

יוליה מלינובסקי: אתה בטוח שמחר אתה תגיע למליאה?

יוליה מלינובסקי: או שאנחנו נמות פה ביחד?

יעקב מרגי: לא, לא, אנחנו נחיה.

יעקב מרגי: על האוטיסטים.

יעקב מרגי: הנה דוגמה, יאיר לפיד כתב אותו, אני כתבתי ומחר הוא יתנגד לו.

יעקב מרגי: מה את שואלת אותי זה שלך.

יוליה מלינובסקי: מה אתה רוצה ממני?

יעקב מרגי: לא שאלת אותי: זה שלך, למה אתה מצביע?

יעקב מרגי: הנה מחר לדוגמה הוא לא יצביע.

יוליה מלינובסקי: 121 עד 130 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 131 עד 140 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 141 עד 150.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 151 עד 160.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 161 עד 170.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 171 עד - - -

תומר רוזנר: 180.

יוליה מלינובסקי: אני כבר בקושי –

יעקב מרגי: תארי לך שהיית מקבלת 22,700 הסתייגויות, כמו שאלכס קיבל.

תומר רוזנר: 30,000.

מוסי רז: אחרי זה אחמד הוסיף עוד 11,000.

יוליה מלינובסקי: מי בעד מ-171 עד 180?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 181 עד 190.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 191 עד 200 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד ? חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: מ-201 עד 210 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: מ-211 עד 220.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 221 עד 230.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: 231 עד 240.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יעקב מרגי: פה תצביע עד 248, תשאלי אותי למה 248?

יוליה מלינובסקי: למה?

יעקב מרגי: כי לכל אדם יש רמ"ח איברים, מה זה רמ"ח איברים?

יעקב מרגי: 248 איברים בגוף האדם.

יוליה מלינובסקי: ואחר כך, בנפרד?

יעקב מרגי: אחר כך נצביע על הגידים, 365.

מוסי רז: מאה אחוז.

יוליה מלינובסקי: בסדר.

יוליה מלינובסקי: פה אנחנו מצביעים מ-241 עד 248 כולל, לפי מספר האיברים שלנו.

יוליה מלינובסקי: אתה יודע, אבל זה שאלה.

יעקב מרגי: לא, כולם אותו דבר, אל תחפשי.

יעקב מרגי: רגע, לאישה יש רנ"ב, מה זה רנ"ב?

יוליה מלינובסקי: אחר כך.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יעקב מרגי: לאישה יש 252.

יוליה מלינובסקי: אוקיי, עכשיו מ-249 עד 253, כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: סיימנו.

יעקב מרגי: את יודעת מה זה 253?

יעקב מרגי: אחד יותר מרנ"ב וזה דרגת רנ"ג.

תומר רוזנר: אנחנו עוברים להסתייגויות של אבי מעוז וקבוצת חברי כנסת.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגויות של חבר הכנסת אבי מעוז וקבוצת חברי הכנסת.

תומר רוזנר: הוא לא פה.

תומר רוזנר: אז נלך לפי הסדר שלנו.

תומר רוזנר: תשאל אותם אם הם מסכימים להצביע עשר עשר.

תומר רוזנר: אתם מסכימים להצביע עשר עשר?

אורי מקלב: אם הוא לא נמצא, אנחנו נחליט, קודם כל נדע מה הן.

תומר רוזנר: רגיל אתה רוצה להתחיל?

תומר רוזנר: חבר הכנסת מרגי אומר שאין לו את ההסתייגויות.

אורי מקלב: באתי לפה כדי לקבל את ההסתייגויות.

יוליה מלינובסקי: הנה, בבקשה.

תומר רוזנר: 132.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להצביע עשר עשר.

תומר רוזנר: אוקיי.

יוליה מלינובסקי: ההסתייגות של וולדיגר?

תומר רוזנר: זה כלול.

אורי מקלב: זה רק הסתייגות אחת.

יוליה מלינובסקי: זה כלול כבר פה?

תומר רוזנר: הם מסכימים להצביע עשר עשר הוא אומר.

יעקב מרגי: רגע, נעשה טלפון לאבי מעוז.

יוליה מלינובסקי: אם הוא לא פה אפשר בכלל, אתה יודע.

תומר רוזנר: לא, לא, לא, הם הצטרפו אליו.

יוליה מלינובסקי: בואו נעשה את זה עשר עשר, אחר כך נצא להפסקה, נאכל ונחזור, אם אתה מסכים.

יוליה מלינובסקי: אורי, אפשר עשר עשר?

יוליה מלינובסקי: יעקב, אפשר?

יעקב מרגי: מה שאורי אומר.

יעקב מרגי: אורי, מה שתאמר.

אורי מקלב: אני הולך אחריך, עשר עשר.

יוליה מלינובסקי: אוקיי, ההסתייגויות של חבר הכנסת אבי מעוז וקבוצת חברי הכנסת.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים לפי קבוצות עשר עשר.

יוליה מלינובסקי: מ-1 עד 10 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: יעקב, אתה בעד?

יוליה מלינובסקי: אורי, אתה בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

יוליה מלינובסקי: הסתייגויות מספר 11 עד 20.

לירון אדלר: לא, אין 20.

יוליה מלינובסקי: אין 20 פה.

יוליה מלינובסקי: יש 14.

תומר רוזנר: 11 עד 14.

יוליה מלינובסקי: הסתייגויות מספר 11 עד 14.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים בעד?

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עברו.

תומר רוזנר: לא מופיעות הסתייגויות 15 עד 29 ולכן אנחנו עוברים להסתייגות מספר 30, מ-30 עד 40.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים עכשיו מהסתייגות מספר 30 עד 40 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים בעד.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה נגד.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: מ-41 עד – אין פה גם 50.

תומר רוזנר: עד 47.

יוליה מלינובסקי: מ-41 עד 47 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יעקב מרגי: למה הוא דילג?

יוליה מלינובסקי: לא יודעת.

יעקב מרגי: לא יכול להיות שהוא דילג, יש סיבה.

יעקב מרגי: אולי העלמתם לו דפים באמצע.

תומר רוזנר: לא מופיעות הסתייגויות מ-48 עד 72.

תומר רוזנר: אנחנו עוברים להסתייגויות 73 עד 80.

יוליה מלינובסקי: מ-73 עד 80 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: רגע, יש פה עמודים שחסרים.

משה טור פז: תשתמשו בנוסח הזה, טופס הסתייגויות של אבי מעוז, יש פה אחד עד חמש.

יוליה מלינובסקי: אנחנו חוזרים להסתייגויות מ-15 עד 20.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: מ-21 עד 29.

יוליה מלינובסקי: מ-21 עד 29.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: אנחנו בודקים.

משה טור פז: יש פה אבי מעוז בשתי גרסאות.

תומר רוזנר: מ-48 עד 60.

יוליה מלינובסקי: מ-48 עד 60.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: מ-61 עד 72.

יוליה מלינובסקי: מ-61 עד 72.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: עכשיו אנחנו חוזרים לסדר.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים עכשיו מ-81 עד 90 כולל.

יוליה מלינובסקי: מי בעד? שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יוליה מלינובסקי: מ-91 עד 100.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יעקב מרגי: נאש קונטרול.

יעקב מרגי: פעם אחת הספיק לנו, לא צריך פעמיים.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

יעקב מרגי: הצעירים לא יודעים מה זה נאש קונטרול, אולי נסביר להם?

יוליה מלינובסקי: אנחנו עכשיו מ-?

תומר רוזנר: מ-101 עד 110.

יוליה מלינובסקי: מ-101 עד 110.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: 111 עד 120.

יוליה מלינובסקי: מ-111 עד 120.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: 121 עד 132.

יוליה מלינובסקי: מ-121 עד 132.

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: שניים.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: בעד – 2

יוליה מלינובסקי: נמנעים – אין לא אושר.

יוליה מלינובסקי: לא עבר.

תומר רוזנר: זהו.

יוליה מלינובסקי: סיימנו עם כל ההסתייגויות.

יוליה מלינובסקי: כל הרביזיות יהיו בעוד חצי שעה מעכשיו.

אורי מקלב: אני שואל, היועץ המשפטי, אם אני עכשיו בשלב הזה, לפני שהוועדה הצביעה בעד החוק שנייה ושלישית, האם אני יכול לטעון על סעיפים מסוימים נושא חדש בתוך החוק.

תומר רוזנר: אתה יכול לטעון נושא חדש עד שהוועדה מסיימת את עבודתה.

תומר רוזנר: הוועדה לא סיימה את עבודתה ולכן - - -

יוליה מלינובסקי: אבל על סעיפים שהוא הגיש הסתייגויות?

תומר רוזנר: לא, ההסתייגויות שהוא הגיש הוא לא יכול לטעון עליהם נושא חדש.

אורי מקלב: לא על ההסתייגויות, על החוק עצמו.

תומר רוזנר: על סעיפים בחוק אתה יכול לטעון.

אורי מקלב: כל זמן שלא שנייה ושלישית?

תומר רוזנר: כן.

אורי מקלב: אני יכול לקבל התייעצות סיעתית עכשיו לפני זה?

מוסי רז: יש לך חצי שעה.

אורי מקלב: של דקה וחצי.

יוליה מלינובסקי: בבקשה.

תומר רוזנר: יש לך חצי שעה הפסקה בכל מקרה.

יוליה מלינובסקי: יש עכשיו חצי שעה הפסקה.

אורי מקלב: אבל מי ביקש?

אורי מקלב: אני ביקשתי.

יוליה מלינובסקי: לא, לא הבנת.

יוליה מלינובסקי: אנחנו סיימנו את החוק.

אורי מקלב: לא, אבל רביזיה אנחנו ביקשנו, זה לא את ביקשת.

יוליה מלינובסקי: רביזיה שביקשנו.

יוליה מלינובסקי: עכשיו - - -

יעקב מרגי: למה את רוצה הפסקה, על הרביזיות?

יוליה מלינובסקי: כן, צריך לעשות הפסקה חצי שעה.

יעקב מרגי: לא, יכול להיות שאנחנו נמשוך.

יוליה מלינובסקי: אורי, אני רוצה לדבר.

יעקב מרגי: יכול להיות שנמשוך את הרביזיות.

יעקב מרגי: רגע, אנחנו דנים.

יעקב מרגי: רגע, את רוצה להשתתף איתנו?

יוליה מלינובסקי: לא, אסור.

יוליה מלינובסקי: אני נועלת את הישיבה.

יוליה מלינובסקי: חוזרים בעוד חצי שעה.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אורי מקלב, אנחנו חזרנו לרביזיה, ביקשת לנמק.

אורי מקלב: אז אני ככה מסתכל מסביבי ואני אומר לעצמי, אני מנמק את הרביזיה שלי ואני מסתכל שאני היחיד בחדר הזה שהוא לא נמצא באווירת אס"ק, הוא לא נמצא באווירה של סוף קורס.

אורי מקלב: אני מבין שאתם כולכם מרוצים, עוד סחבת, אבל אתם כבר רואים את החוק בסוף ואני רק מתחיל את המלחמה מעכשיו.

אורי מקלב: מלחמה למען, למען שאזרחי ישראל השוחרים כשרות ורוצים שתהיה כשרות.

אורי מקלב: אני יודע שמאז שהחוק הזה התקבל וחוקק לא יהיה להם ביטחון צרכני או ביטחון בכשרות שהם רוצים אותה, זה אורח חייהם, זה לא רק אורח חייהם, מבחינתם זה נשמת חייהם.

אורי מקלב: אנשים מסרו את נפשם לאורך כל הדורות כדי לאכול כשר, אנשים רעבו.

אורי מקלב: הסיפורים הם באמת מסמרי שיער, לא לפני אלפי שנים, לא לפני מאות שנים, בעשרות השנים האחרונות.

אורי מקלב: אנחנו רואים את זה, גם היום יש סיפורים שאנשים סבלו מאוד ולא היו מוכנים להגעיל את פיהם במאכלות טריפה ובמאכלות שהן לא כשרות.

אורי מקלב: כל הניסיון להגיד שבעצם זה כשר, כל אחד עם הכשרות שלו, יש קו אדום מסביב למה שכשר ומה שלא כשר.

אורי מקלב: החששות גם היו, ואני אומר לכם בכנות, גם בכשרות הכי מקפידה, תיפגשו עם האנשים האלה שהם עומדים בראש מערכות כשרות, כמה המלחמה, כמה הקושי.

אורי מקלב: אתם רק ראיתם את הסיפור הזה של בחורה שאכלה במסעדה ובטעות, הייתה לה רגישות לחלב והביאו לה גלידה שבסוף התברר שהיא לא פרווה ושהיא חלבית והיא הלכה לעולמה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים את זה גם היום על מוצרים וחתימות של פרווה ויש רגישויות לחלב ולדברים שפתאום מתברר שיש את זה וזה עוד בדברים מאוד מוסריים.

אורי מקלב: יש מלחמה קשה מאוד בנושא הכשרות.

אורי מקלב: נושא הכשרות הוא הדבר שהנאמנות שם היא הדבר הבסיסי, לכל אורך השנים בהיסטוריה, מה שמחנכים אותנו.

אורי מקלב: איך שבעיירה הנאמנות כלפי השוחט, אנחנו גדלנו על הדברים האלה, זו גם הייתה המציאות של הסבים והסבתות של כולכם, זה מה שהיה.

אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו היום עושים רפורמה בכשרות, כל הרפורמה הזאת בשורה תחתונה אנחנו הופכים לתחרות כלכלית, החלק הכשרותי שם הוא מאוד מאוד דל.

אורי מקלב: מומחה הכשרות, שהוא צריך להיות הבסיס בגוף הכשרות, לגוף הכשרות מה יש?

אורי מקלב: יש לו בסופו של דבר בחלק הערכי, בחלק ההלכתי, דבר אחד, מומחה כשרות, שמה הדרישות ממנו?

אורי מקלב: לא בניסיון, יש לו הכשרה ויש לו תעודה שהוא יכול להיות רבנות, לא רב עיר ולא משה, רבנות הכי פשוטה, יורה יורה, לא מעבר לזה, זה סוג של תעודה מלימודי התעודה הכי קלים שיש, אפילו לא לימודי תעודה שאנחנו רגילים ממקצועות אחרים.

אורי מקלב: האם אנחנו רוצים לסמוך את הכשרות כשהוא נמצא בגוף שכל כולו כלכלי וכל האינטרסים כלכליים?

אורי מקלב: בתחרות איומה בעניין הזה?

אורי מקלב: לנו אין ספק, לנו כואב הלב, לא בשבילנו, אני לא דואג לאוכלוסייה שלי, האוכלוסייה שלי רגועה בעניין הזה, אנחנו יודעים שהם יידעו להגיע לגופי הכשרות, דאגנו גם בחוק הזה, הם לא נפגעים, יכול להיות שהם אפילו יתעצמו הרבה, כפי שאמרה חברת הכנסת אורלי לוי ואחרים, בהחלט אפילו יכול להיות שתהיה להם עדנה בעניין הזה, כי הציבור, חלק מהציבור בוודאי יידע שאי אפשר לסמוך והגופים האלה יגדלו וודאי שהם יתעצמו, אבל אני מסתכל באופן אמיתי על אותו אזרח פשוט, איש מבוגר, צעיר, שהוא רוצה כשר.

אורי מקלב: תדעו לכם שהיום יש דרישה ענקית.

אורי מקלב: אני הייתי לא מזמן בהרצליה פיתוח, מי חשב שבהרצליה פיתוח באזור בתי הקפה והמסעדות שם יהפכו כולם לכשרים וכשרים למהדרין?

אורי מקלב: מי חשב על זה?

אורי מקלב: הציבור רוצה את זה, הציבור מבקש, הוא לא קונה.

אורי מקלב: תדעו לכם שגם היום, אנחנו בקשר איתם, אנשים דורשים, אנשים כועסים על זה שאולי אין כשרות: אל תרמה אותי, אל תגיד לי על משהו שהוא לא כשר שהוא כשר.

אורי מקלב: אני לא אוכל בשר וחלב, אני רוצה שגם על הצלחת שלי לא יהיה את זה, אני לא רוצה להיכשל בזה.

אורי מקלב: לכן אנחנו היום ביום עצוב מאוד.

אורי מקלב: אני יודע שאתם גם היום תצביעו ויש לכם רוב ואתם לא ראיתם לנגד עיניכם את הבעיה האמיתית, את האזרח.

אורי מקלב: אני מדבר כאן על זכויות אזרח.

אורי מקלב: עזוב עכשיו דת, זכויות אזרח, בלי להאמין בדבר הזה.

אורי מקלב: אנחנו היום נמצאים במצב לצערנו שמתוך הלהט שלכם והרצון לעשות רפורמה, וכולנו יודעים שהוא פרסונלי מאוד, אנחנו רואים את זה גם בשינויים שהיו, ואנחנו בעניין הזה מתנגדים ולכן ביקשנו רביזיה על אף שאתם הצבעתם.

אורי מקלב: כל ההצבעות שלכם כאן נעשו ברוב, אני לא מאמין בהצבעות הרוב, כולם מצביעים אוטומטי.

אורי מקלב: תעשו מה שאתם רוצים ואני במקרה הזה לא מעניינת אותי אפילו ההצבעה על הרביזיה, מבחינתי אל תעשו או כן תעשו, תעשו מה שאתם רוצים, אני לא צריך את ההצבעה הזאת.

יוליה מלינובסקי: אז אתה מושך את הרביזיות שלך?

אורי מקלב: כן, אני מוותר על ההצבעה, לא צריך את ההצבעה.

יוליה מלינובסקי: גם אני מושכת.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

אורי מקלב: החמש שלוש, החמש שתיים לא ייתן - - -

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, חבר הכנסת אורי מקלב.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מרגישים שאתה מדבר מהלב.

יוליה מלינובסקי: אני יכולה לא להסכים איתך, אבל מורגש שזה לא מה שאנחנו ראינו מחברי כנסת אחרים.

משה טור פז: ניכרים דברי אמת.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת אורי מקלב משך את כל הרביזיות שלו, גם אני מושכת את כל הרביזיות.

תומר רוזנר: יתר מבקשי הרביזיות לא נמצאים כאן ולכן הרביזיות שלהם לא יידונו.

יוליה מלינובסקי: אז אנחנו סיימנו עם הרביזיות.

יוליה מלינובסקי: עכשיו אנחנו עוברים להצבעות על החוק עצמו.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת מקלב?

אורי מקלב: תעשו הצבעות, אני מתנגד.

תומר רוזנר: אתה לא רוצה לטעון?

אורי מקלב: על נושא חדש?

אורי מקלב: כן, ברור, אני כבר טענתי, אולי זה לא ברור.

תומר רוזנר: לא, אתה צריך לומר לוועדה על איזה סעיפים אתה טוען נושא חדש.

יוליה מלינובסקי: תקרא לנו סעיפים.

אורי מקלב: אז אני טוען נושא חדש על שלושה נושאים.

יוליה מלינובסקי: תקרא לנו סעיפים, שיהיה מדויק, על מה אתה טוען נושא חדש ואנחנו נצביע על החוק.

אורי מקלב: בעמוד 12 - - -

יוליה מלינובסקי: לא, רגע, אני אסביר.

אורי מקלב: אני הבאתי את זה בכתב.

יוליה מלינובסקי: כן, יש את זה כתוב.

אורי מקלב: בעמוד 12 ובסעיפים - - -

יוליה מלינובסקי: אנחנו נצביע על החוק - - -

תומר רוזנר: רגע, תני לו להגיד.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להסביר לחברים מה אנחנו עושים פה.

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת מקלב טען נושא חדש על כמה סעיפי חוק, אנחנו מכבדים את הבקשה שלו, מחר בתשע בבוקר ועדת הכנסת גם תתכנס כדי לדון על הנושא הזה, בגלל זה אנחנו נצביע עכשיו על החוק למעט הסעיפים שלגביהם נטען נושא חדש.

אורי מקלב: אני טענתי נושא חדש, אני הבאתי ליועץ המשפטי של הוועדה - - -

יוליה מלינובסקי: תקראי, בבקשה, על איזה סעיפים חבר הכנסת מקלב דרש נושא חדש.

רעות בינג: אני אקריא.

רעות בינג: לסעיף 93 פסקה (5), סעיף 2ב2 שמוצע בה, סעיף 93 פסקה (14) וסעיף 100.

יוליה מלינובסקי: אוקיי.

יוליה מלינובסקי: אנחנו נצביע עכשיו על סעיף סעיף?

תומר רוזנר: על הכול למעט הסעיפים האלה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מצביעים על כל החוק למעט הסעיפים שלגביהם חבר הכנסת אורי מקלב הגיש נושא חדש.

תומר רוזנר: אז אני חוזר.

תומר רוזנר: למעט הסעיפים 93 פסקה (5) סעיף 2ב2 המובא בה ופסקה (14) וסעיף 100 לחוק אנחנו מצביעים על יתר סעיפי החוק.

יוליה מלינובסקי: מחר בתשע בבוקר ועדת הכנסת תתכנס ותקבל החלטה.

יוליה מלינובסקי: אני מקווה מאוד שוועדת הכנסת תקבל את עמדת הוועדה ומחר בעשר בבוקר, בעזרת ה' ובלי נדר, אנחנו נתכנס פה כדי לסיים את כל החקיקה הזאת.

יוליה מלינובסקי: אז מי בעד חוק הרפורמה בכשרות למעט הפסקאות ש - - -

תומר רוזנר: כולל כל התיקונים שהיו במהלך הדיונים וההסתייגויות שהתקבלו.

יוליה מלינובסקי: מי בעד הצעת החוק שנדונה בוועדה הזאת, כולל כל התיקונים וההסתייגויות שהתקבלו פה, למעט שלושת הנושאים החדשים לפי הבקשה של חבר הכנסת מקלב?

יוליה מלינובסקי: מי בעד?

יוליה מלינובסקי: חמישה.

יוליה מלינובסקי: מי נגד?

יוליה מלינובסקי: אחד.

אורי מקלב: יום שחור.

אורי מקלב: בעד – 5

אורי מקלב: נמנעים – אין אושר.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אנחנו מחר ניפגש.

יוליה מלינובסקי: אני מברכת את כולם, תודה רבה לכולכם, משה, מוסי, בליאק לא פה, לא הייתי מסתדרת לבד בלעדיכם, אורי, תודה רבה.