ועדת החוץ והביטחון, כנסת 24, פרוטוקול מספר 49, 2021-11-23 12:00

רם בן ברק: חברים, צוהריים טובים.

רם בן ברק: אני שמח לפתוח את הישיבה – אחת הישיבות שאנחנו עושים היום בהקשר לפצועי צה"ל ופעולות האיבה.

רם בן ברק: בשעה 15:00 יהיה האירוע המרכזי באולם.

רם בן ברק: החלטנו לייחד את הישיבה זאת למרכזיות בתי הלוחם בתהליך השיקום ובתהליך התמיכה של פצועי צה"ל.

רם בן ברק: אני מציע שמעבר לברכה הקצרה שניתנה מהרב מנחם – לא מזמן הייתי במרוקו והלכתי לתפילה וחשבתי שתוך חצי שעה זה ייגמר.

רם בן ברק: איפה?

רם בן ברק: הדבר הזה לקח שעות.

רם בן ברק: ברכה קצרה, ואחרי זה נתחיל לפי הסדר.

רם בן ברק: אני רוצה, אם תוכלו, שנצא עם ההבנה של המרכזיות שיש לבתי הלוחם.

עידן קלימן: אדוני יושב-ראש הוועדה, אני חושב שהמצגת שהכנו תענה על כל השאלות.

רם בן ברק: אני שמח.

רם בן ברק: בבקשה, הרב מנחם.

הרב מנחם קוטנר: שלום וברכה וצוהריים טובים לכולם.

הרב מנחם קוטנר: כמו שאמר אדוני היושב-הראש, התכנסנו כדי להביע הוקרה והערכה לפצועי צה"ל שבעצם מסרו את גופם ונפשם לביטחון עם ישראל וארץ ישראל.

הרב מנחם קוטנר: בדבריי אני רוצה לפתוח לכם צוהר לאורו הגדול של הרבי מלובביץ', כשהרבי הביע הוקרה וכבוד רב לחיילי צה"ל בכלל ולפצועי צה"ל בפרט.

קריאה: מצויני, מצויני.

הרב מנחם קוטנר: היה זה בקיץ 1976 .

הרב מנחם קוטנר: הייתה קבוצה של פצועי צה"ל שסיימה תחרות ספורט בטורונטו.

עידן קלימן: אולימפיאדה, ולא תחרות ספורט.

הרב מנחם קוטנר: נכון, אולימפיאדה.

הרב מנחם קוטנר: בדרכם חזרה לישראל הם עצרו במרכז חב"ד העולמי בניו-יורק לביקור מיוחד ומרגש אצל הרבי מלובביץ'.

הרב מנחם קוטנר: אנחנו יודעים ששועי עולם, רבנים חשובים, נשיאים, ראשי ממשלה ושרים ביקרו את הרבי לאורך השנים, אבל תמיד הם אלו שעלו אל הרבי.

הרב מנחם קוטנר: הפעם, כשהגיעו פצועי צה"ל, הרבי העניק להם כבוד מיוחד ויחס חם, והוא בעצמו ירד אליהם לבית המדרש.

הרב מנחם קוטנר: כשהרבי נכנס לאולם, הייתה דממה מוחלטת, והרבי צעד בין כיסאות הגלגלים, ניגש לכל אחד מהם, לחץ בחמימות את ידיהם, התעניין בהם באופן אישי והעניק לכל אחד מהם דולר בשליחות של מצוה.

הרב מנחם קוטנר: כשהרבי הגיע למקומו, הוא פתח בדברים שנמשכו 40 דקות, ולהפתעת כולם ולכבודם של האורחים הרבי דיבר לראשונה ברבים בעברית בהברה אשכנזית, ולא בשפת האידיש שבה הוא דיבר תמיד ברבים.

הרב מנחם קוטנר: בדבריו עמד הרבי על הכוח המיוחד שניתן לאדם עם מגבלה.

הרב מנחם קוטנר: יש לו כוח להתגבר עליה, בפרט כאשר היא נוצרה בעקבות מעשה גבורה שלו, ואני מצטט את דברי הרבי.

הרב מנחם קוטנר: אומר הרבי כך: "אין דעתי נוחה מהשם שנותנים למישהו שהוא נכה, שזה מראה על נחיתות וירידה".

הרב מנחם קוטנר: אומר הרבי: "כי אם אדרבא צריך להדגיש בזה שהוא משהו מיוחד ומצוין, ולכן", אומר הרבי, "הייתי מציע, כמנהג יהודי, גם בעניינים שלכאורה אינם שלו, שישנו את השם ותיקראו 'מצוינים בישראל'".

הרב מנחם קוטנר: הרבי בדבריו ביקש לעשות שינוי חשיבה ושינוי תודעה.

הרב מנחם קוטנר: לא לקרוא להם "נכים" אלא "מצוינים".

הרב מנחם קוטנר: לא לקרוא להם "נכי צה"ל", כי אם "מצויני צה"ל".

הרב מנחם קוטנר: מאז מלחמת ששת הימים, הרבי הטיל את המשימה על ארגון צעירי חב"ד בניהולו של הרב יוסף אהרונוב לפעול למען אלמנות, יתומי צה"ל, הורים שכולים ומצויני צה"ל, ויחד עם הרב יוסי רייצ'יק וידידו מר בוב בוק רואים בפעילות הזאת שליחות קדושה, שכאמור התחילה מאז מלחמת ששת הימים בהשתתפותם הברוכה של מנהיגי המדינה וראשי מערכת הביטחון החל ממוטה גור, יצחק רבין, מנחם בגין, יצחק שמיר וכן הלאה – שליחות שממשיכה במלוא העוצמה גם בימים אלו.

הרב מנחם קוטנר: אני שמח לבשר לכם שכשליח חב"ד, שהצטרפתי לשליחות הזאת עבור מצויני צה"ל, להוות עבורם כתובת לכל עניין יהודי, אני שמח שבימים האחרונים זכיתי לערוך את החופה לחייל קטוע רגל שאנחנו מלווים 15 שנה מאז מלחמת לבנון השנייה, ללוחם משמר הגבול שנפצע בפיגוע דריסה לפני 10 שנים וללוחם שאיבד עין במבצע "עופרת יצוקה" בעזה.

הרב מנחם קוטנר: אחרי שנים ארוכות שאנחנו בצעירי חב"ד מלווים אותם בשיקום, יש גם רגעים של שמחה ונחת.

הרב מנחם קוטנר: תודה רבה לכולם על ההקשבה.

הרב מנחם קוטנר: תודה רבה לכל המארגנים.

הרב מנחם קוטנר: אני מבקש, מעומק הלב, להקריא פרק תהלים קצר לרפואת מצויני צה"ל.

רם בן ברק: לא עכשיו.

הרב מנחם קוטנר: בהמשך.

הרב מנחם קוטנר: תודה רבה.

רם בן ברק: בבקשה.

עידן קלימן: צוהריים טובים, אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי הכנסת שטרחתם ובאתם.

עידן קלימן: אנחנו נמצאים ביום ההוקרה.

מאיר פרוש: היושב-ראש מודה לרב קטנר על המלים, כן?

מאיר פרוש: היושב-ראש מודה לכולם ולנציג של חב"ד – על המלים החמות שלו.

רם בן ברק: בוודאי שאני מודה.

נירה שפק: הוא אמר את זה כבר בפתיח.

עידן קלימן: בוודאי.

עידן קלימן: חב"ד גם מלווים בנאמנות ובחברות אמיתית את נכי צה"ל ופצועי מערכות ישראל, ותבוא על זה הברכה.

רותי פרמינגר: ונפגעי פעולות האיבה.

עידן קלימן: ונפגעי פעולות האיבה כמובן.

רם בן ברק: לא רק את חיילי צה"ל, אלא הם מלווים בכלל את כל הציבור בישראל.

עידן קלימן: אדוני, אנחנו היום ביום מרגש, יום הוקרה לפצועי מערכות ישראל.

עידן קלימן: אדוני מלווה אותנו – את ארגון נכי צה"ל ואת פצועי צה"ל – כבר כמה שנים טובות, ואני חושב שזה אולי אחד הדיוני הכי תכל'ס שיש.

עידן קלימן: אני מכיר כבר חלק מחברי הכנסת פה – חבר'ה של תכל'ס.

עידן קלימן: הבאנו מצגת תכל'ס איפה באמת אפשר לעזור ולתת גב לפצועי צה"ל ולתקן גם עיוות היסטורי מטורף.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: ארגון נכי צה"ל.

עידן קלימן: ) (מקרין סרטון.

עידן קלימן: ) פצועי צה"ל זה הסיפור של כולנו, ואיפה הסיפור של כולנו מתנהל?

עידן קלימן: בין היתר, בתוך בתי הלוחם וארגון נכי צה"ל.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו:

עידן קלימן: פרק 1 – ארגון נכי צה"ל, כרטיס ביקור.

עידן קלימן: ) (מקרין שקף, שכותרתו:

עידן קלימן: כך הכול התחיל...) זהו ארגון נכי צה"ל.

עידן קלימן: פה ארגון נכי צה"ל נוסד.

עידן קלימן: למעשה, הוא נקרא:

עידן קלימן: ארגון נכי מלחמת השחרור – ביתן 19 בבית החולים תל-השומר ב-1949.

עידן קלימן: דוד בן גוריון מגיע לפצועים, כשלמעשה לא היו משרד הביטחון או אגף השיקום, ורצו לשים את נכי צה"ל בחנויות ובבתים ביפו.

עידן קלימן: כמובן שנכי צה"ל רצו לחזור לביתם.

עידן קלימן: פה באמצע רואים את פרופ' שיבא שקרא לדוד בן גוריון וביקש ממנו להגיע.

עידן קלימן: אחרי שבן גוריון פתר את הבעיות, פרופ' שיבא אמר להם "אתם חייבים להקים ארגון", וקם ארגון נכי מלחמת השחרור ששינה את שמו לארגון נכי צה"ל אחרי מלחמת סיני.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: חזונו של דוד בן גוריון.

עידן קלימן: ) זו הצעת החוק של דוד בן גוריון, שמדברת על איבר מן החי ששילמו אלה שתרמו להקמת המדינה ושחרור האומה והמולדת.

עידן קלימן: דיברו על חלק מהחוב, כי גם בן גוריון הבין שלא משנה מה נעשה לא נוכל להחזיר לאנשים את הרגליים, את האיברים שהם איבדו או את הנפש שנשרפה בשדה הקרב.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: פרופיל ארגון נכי צה"ל.

עידן קלימן: ) זה ארגון נכי צה"ל כיום: חמישה מחוזות; ארבעה בתי לוחם וחמישי בדרך; 70 שלוחות שכולן מאוישות על-ידי מתנדבים; ועידה ארצית שזו האסיפה הכללית.

עידן קלימן: זה ארגון שנוסד ב-49' ויש בו 480 עובדים ו-700 מתנדבים.

עידן קלימן: כיום, הוא מכיל קרוב ל-49,000 חברים יהודים, דרוזים, צ'רקסים, בדואים, נוצרים ומוסלמים – כולם היו ילדינו.

עידן קלימן: דמוגרפית, 94% ו-6% נשים.

עידן קלימן: האוכלוסיות שתחתינו: צה"ל, מוסד, שב"כ, משטרה, שב"ס, משמר הכנסת וצד"ל.

עידן קלימן: פה רשום שבכל שנה מצטרפים כ-500 חברים חדשים, והשנה עברנו כבר מעל 1,000.

רם בן ברק: למה השנה היו יותר?

עידן קלימן: בעקבות רפורמת "נפש אחת", משרד הביטחון נתן "פוש" חזק בוועדות – מילה טובה לקצינת התגמולים שם על כך שמריצים את זה.

עידן קלימן: יש קרוב ל-10,000 פצועים שמחכים לקבל תשובות.

עידן קלימן: לימור עובדת על זה חזק.

עידן קלימן: המספר שאתם רואים פה, 48,000 – בפעם הבאה שבה נשב פה זה כבר יחצה את קו ה-55,000.

עידן קלימן: מקרין שקף, שכותרתו: התפלגות גיל חברי הארגון.

עידן קלימן: מספר חברים לפי קבוצות – כלל ארגוני – חציון 2021.

עידן קלימן: ) זו התפלגות הגילאים.

עידן קלימן: המסה העיקרית היא כמובן מלחמת יום הכיפורים ומלחמת שלום הגליל.

עידן קלימן: בכל אחת מהמלחמות האלה היו קרוב ל-10,000 פצועים, לא כולל אחרי זה את הפוסט-טראומה שהתפתחה עם הזמן.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: פרק 2 – מחוזות הארגון.

עידן קלימן: ) (מקרין שקף, שכותרתו: מחוזות ושלוחות הארגון.

עידן קלימן: ) מעבר לבתי הלוחם, יש את מחוזות הארגון.

עידן קלימן: זו הפריסה של מחוזות ושלוחות הארגון.

עידן קלימן: רואים שזה מכסה את כל הארץ: מחוז ירושלים, באר-שבע והנגב, שפלה, תל-אביב וחיפה.

עידן קלימן: אם יש שאלות – לעצור אותי.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: פעילויות המחוזות – one stop shop.

עידן קלימן: ) המחוזות שיושבים היום בתוך בית הלוחם כ-one stop shop אלה המחוזות שמתעסקים בטיפול הפרטני, החל ממתן הלוואות מקרן עזרה הדדית, מלגות לימודים, מלגות ליוצרים ולספורטאים וביקורי חולים ועד לליווי וייצוג בוועדות באגף השיקום, סיוע בתעסוקה, סיוע בטיפול מול הרשויות מדוחות חניה ועד חובות ארנונה וכדו' – זו העבודה הכי קשה בארגון, וזה במחוזות ואלה טיפולים פרטניים – דרך כמובן הוצאות משלחות אירוח לחו"ל, טיולים וסיורי מורשת.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: פעילויות המחוזות.

עידן קלימן: ) לקחנו את נתוני 2019, כי ב-2020-2021 זה היה עוד יותר גבוה בגלל הקורונה ורצינו להישאר בנורמטיבי כרגע.

עידן קלימן: שימו לב לכמות הפניות האדירה: קרוב ל-24,000 פניות פרטניות, קרוב ל-650 ביקורי נכים וכמעט 100 סיורי מורשת והעשרה.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: מלגות ומענקים – גיוס עצמאי של הארגון.

עידן קלימן: ) ארגון נכי צה"ל גם מוצא תורמים שנותנים מלגות.

עידן קלימן: ב-30 השנה האחרונות אנחנו עושים כל שנה טקס – מלגות יוצרים, מלגות ספורטאים ומלגות לימודים – בסכומים גדולים מאוד.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: פרק 3 – בתי הלוחם.

עידן קלימן: ) (מקרין שקף, שכותרתו: בתי הלוחם – פריסה ארצית.

עידן קלימן: ) למעשה, עכשיו הגענו לעיקר הדיון – בתי הלוחם.

עידן קלימן: הם נמצאים כרגע בחיפה, בתל-אביב, בבאר-שבע ובירושלים, כאשר האחרון שהוא בהקמה הוא באשדוד.

עידן קלימן: יש את בית קיי בנהריה שנפתח ב-1953 בעזרת דוד בן גוריון.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: בתי הלוחם.

עידן קלימן: ) בתי הלוחם מהווים מרכזי שיקום בספורט ותרבות.

עידן קלימן: בתי הלוחם הם המצאה ישראלית, המצאה של נכי צה"ל והוקמו על-ידי נכי צה"ל למען נכי צה"ל.

עידן קלימן: אין מקבילה לזה בעולם.

עידן קלימן: יש בעולם מרכזי ספורט שעוסקים באנשים עם מוגבלויות, אבל השילוב של ספורט, תרבות, חברה ודאגה למשפחת הפצוע זו המצאה ישראלית.

עידן קלימן: ארגון נכי צה"ל הוא הארגון הראשון בעולם שזיהה את הצורך בטיפול במעגל הראשון של הנפגעים.

עידן קלימן: כשהפצוע נפצע, תמיד לא רואים את המשפחות.

עידן קלימן: אז, פה אנחנו הראשונים שדואגים לזה.

עידן קלימן: כמובן שיש את המפגש בין הפצועים הוותיקים לצעירים – חונכים אותם, עוזרים להם ומלווים אותם.

עידן קלימן: בנוסף, יש את המסגרות החברתיות שמסייעות לפצועי צה"ל לצאת ממעגל הבדידות.

עידן קלימן: יש אנשים שבשבילם זה לא בית שני אלא בית ראשון.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: חברים בבתי הלוחם.

עידן קלימן: ) כרגע בבתי הלוחם יש בממוצע 24,840 חברים, שנכנסים מדי יום לבתי הלוחם.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: טיפולים בבתי הלוחם.

עידן קלימן: ) זו כמות הטיפולים הרפואיים והפארא-רפואיים שבתי הלוחם נותנים.

עידן קלימן: כמו שאתם רואים, בתי הלוחם נותנים מענה גם של פיזיותרפיה, הידרותרפיה, פלדנקרייז, אלכסנדר, כל הטיפולים של פגועי עמוד שדרה או פגיעות אורתופדיות לרבות טיפולים שנכנסו עכשיו גם להלומי קרב בפיזיותרפיה ובהידרותרפיה.

עידן קלימן: תראו את המספרים – מספרים אדירים.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: פעילות ספורט בבתי הלוחם.

עידן קלימן: ) זה גם חוגי הספורט.

עידן קלימן: אתם רואים את כמות המשתתפים.

עידן קלימן: אפשר לדלג על זה.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: פעילויות וחוגי תרבות בבתי הלוחם.

עידן קלימן: ) חוגי תרבות – עוד פעם, זו כמות משתתפים גדולה מאוד.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: חלוקה לקבוצות גיל.

עידן קלימן: ) כמו צה"ל, גם ארגון נכי צה"ל מחולק לשלושה חלקים: מועדון צעירים, מועדון גיל ביניים ומועדון ותיקים.

עידן קלימן: אנחנו מבינים שכל קבוצה צריכה את ההתייחסות שלה.

עידן קלימן: בשקף המקורי זה היה מלא מלל של פעילות, אבל אמרתי שלא יהיו פה זמן וקשב לעניין הזה.

עידן קלימן: אתם מבינים שלצעירים אנחנו נותנים דגש שרלוונטי אליהם.

עידן קלימן: "גילאון", מועדון הוותיקים, פתוח כל יום ונותן מענה, בכל ארבעת בתי הלוחם, לכל החברים מעל גיל 60, כשמדובר כמובן על 20,000 איש.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: מועדון הצעירים.

עידן קלימן: ) יש מגוון פעילויות.

עידן קלימן: פעילויות חוץ – גם בתי הלוחם מהווים בסיס לפעילויות, אבל גם מהמקום הזה הם יוצאים החוצה.

עידן קלימן: אתם רואים צלילה, רכיבה על סוסים, טיפוס על קירות, חדר מוזיקה של בית הלוחם וכן הלאה.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: תוכניות ייעודיות.

עידן קלימן: ) אלה תוכניות ייעודיות שיש אותן אך ורק בבתי הלוחם, ואין אותן בשום מקבילה בשום מקום בעולם: משלחות לחו"ל – פרויקט "טיול שחרור" של אגודת הידידים, שמתאפיין גם על-ידי פצועים קשים וגם פוסט-טראומטיים, אנשים שלא יוכלו לצאת לבדם.

עידן קלימן: אנחנו לוקחים אותם לטיול שחרור מאוד מאתגר שבסיומו הם מקבלים גם סוג של מנטורינג (mentoring).

עידן קלימן: יש מסע פולין ומשלחות ספורט.

עידן קלימן: יש לנו קשר עמוק מאוד לקהילות היהודיות בעולם.

עידן קלימן: על אף שמזה אין תרומות, אנחנו למדנו שזה מחזק את הקשר של יהדות העולם לישראל.

עידן קלימן: מעבר לזה שכמובן החברים הולכים, עוברים חוויות ונהנים וחווים העצמה, זה גם עוזר למדינת ישראל כשאנחנו שומרים על קשר עם הקהילות היהודיות שם.

עידן קלימן: כמובן שהחברים עוברים תדרוך לפני כן.

עידן קלימן: הם מייצגים את ישראל בכבוד ומחזקים את הקשר בין יהדות העולם למדינה.

עידן קלימן: יש גם טיולים מאורגנים מיוחדים לנפגעי הלם קרב, שזה אומר שעל כל פצוע יוצא מלווה ועל כל הקבוצה הזאת יוצאים גם פסיכיאטר וגם פסיכולוג.

עידן קלימן: הטיול עצמו מוכוון לפעילות לפוסט-טראומטיים.

עידן קלימן: אתה לא תיקח אותם לאירוע של תופים ומסיבות – אתה תיקח למקומות שהם מוכוונים לאנשים עם פוסט-טראומה שיכולים ליהנות, טיול העצמה.

עידן קלימן: תוכנית אחיעד היא אחת התוכניות המדהימות שיש לארגון נכי צה"ל.

עידן קלימן: זו תוכנית שכול כולה העצמה.

עידן קלימן: היא לא תוכנית טיפולית – היא תוכנית של תמיכה וליווי, תמיכה חברתית.

עידן קלימן: בתי הלוחם הם ה-base שלהם, וכל הציודים שלהם נמצאים שם.

עידן קלימן: כמובן שבחורף הפעילויות הן בתוך בית הלוחם, ובקיץ הפעילויות הן בחוץ, אם זה לעלות למצדה ולקחת איתם אנשים משותקים, לקטוף דובדבנים ולתת את זה לבית תמחוי או לשפץ בתי תמחוי.

עידן קלימן: כל דבר שנותן להם סוג של הערכה והעצמה תוכנית אחיעד נותנת.

עידן קלימן: תוכנית אחיעד נמצאת בכל חמשת המחוזות במדינה, ועלותה היא קרוב לחצי מיליון שקל – נכון?

עידן קלימן: אפילו יותר?

עידן קלימן: המנכ"ל שלי פה מתקן אותי: זה קרוב למיליון שקל.

עידן קלימן: היא התפתחה.

עידן קלימן: תוכנית אחים זו תוכנית שלוקחת בעיקר חברים צעירים.

עידן קלימן: לכל צעיר מצמידים מנטורינג.

עידן קלימן: עושים קרוב לשנה תוכנית שכל יום שישי הם נפגשים, לומדים איך לחזור למסלול ואיך להירשם לאוניברסיטה, וגם באוניברסיטה מלווים אותם.

עידן קלימן: הכול כדי להביא אותם לאותה חוויה מעצימה ומלמדת שבסופה הם עונים בדיוק על מטרות הארגון שהן להחזיר את האזרח לחברה בתור אזרח חיובי ותורם.

עידן קלימן: (מקרין סרטון.

עידן קלימן: ) זה סרט על בית הלוחם.

עידן קלימן: מי שלא מכיר כדאי שיצפה ארבע דקות ויסתכל על זה.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: פרק 4 – חוק בתי הלוחם.

עידן קלימן: ) (מקרין שקף, שכותרתו: עלויות להפעלת בתי הלוחם.

עידן קלימן: ) החלום המדהים הזה הוא משקם מספר אחד בעולם באופן יחסי.

עידן קלימן: אני חוזר ומספר תמיד שלפני שנתיים הגיע אלינו השר האמריקאי לענייני וטרנים, רוברט ווילקי, וזה היה תחת שלטון טראמפ.

עידן קלימן: הוא היה 3.5 שעות בבית הלוחם, נדהם מהמקום, ואנחנו יודעים שהוא חזר לארצות-הברית ואמר: הלוואי שהיינו יכולים להקים את זה, כי רק פצועים יודעים להקים דבר כזה לעצמם.

עידן קלימן: הוא רק שאל את השאלה המטורפת: כמה הלומי קרב מתאבדים אצלך ביום?

עידן קלימן: בתור מי שעבד בקונסוליה הישראלית בלוס-אנג'לס, אני יודע שכששואלים אותך "per day", הוא מתכוון לזה וזו לא טעות.

עידן קלימן: נתתי לו את התשובה של מה שקורה בישראל: בסביבות בין 4 ל-5, וגם כשיש איזשהו זה, וזה בשנה.

עידן קלימן: הוא אמר: איך זה קורה?

עידן קלימן: אמרתי לו: אתה יושב בתוך הפתרון, בתוך החיבוק החם הזה.

עידן קלימן: כשאני נפצעתי ב-1992 בהיתקלות עם מחבלים, לא היה בית לוחם בירושלים – אני ירושלמי במקור – והייתי צריך לנסוע ארבע פעמים בשבוע לבית הלוחם בתל-אביב, ושם שיקמו אותי.

עידן קלימן: לא שיקמו אותי בבית-החולים ובטח שלא משרד הביטחון.

עידן קלימן: מי ששיקם אותי היו אותם חברים ותיקים שקלטו אותי בבית, שלימדו אותי איך מכניסים כיסא גלגלים לתוך האוטו ושלימדו אותי שאני יכול להביא ילדים לעולם, שאני יכול לעשות קריירה ושבית הלוחם הוא אמצעי למטרה מסוימת שזה לחזור לחברה.

עידן קלימן: שם למדתי הכול.

עידן קלימן: אעיד פה שאת חיי אני חייב לבית הזה, וכמוני – גם הרבה מאוד חברים פה שיעידו.

עידן קלימן: אבל, לדבר הזה יש מחיר.

עידן קלימן: מצד אחד – זה מקור לגאווה, ומצד שני – זה גם מקור לבושה, ותלוי מאיזה כיוון אתה מסתכל.

עידן קלימן: זה מקור לגאווה גדולה לפצועי צה"ל, כי הם אלה שהקימו את זה ורצו קדימה.

עידן קלימן: זה לא סתם שהנתון המדהים הוא ש-75% מכלל נכי צה"ל משוקמים בעבודה, שזה 10% מעל האוכלוסייה הרגילה ובאחוזים הרבה יותר ניכרים מכל צבא מערבי אחר.

עידן קלימן: בתי הלוחם הם חלק ניכר מהדבר הזה, מההצלחה הזאת.

עידן קלימן: זה מקור לבושה, מכיוון שמדינת ישראל כמעט לא משתתפת בו.

עידן קלימן: אם תשאל את האוכלוסייה במדינת ישראל, וזה בזכות הצניעות של נכי צה"ל, מי הקים את בתי הלוחם – הם יגידו לך: מדינת ישראל.

עידן קלימן: ישאלו אותם מי מממן את בתי הלוחם, והם גם יגידו: מדינת ישראל.

עידן קלימן: אבל, האמת רחוקה מזה.

עידן קלימן: מי שהקים את בתי הלוחם הם נכי צה"ל, ומי שמממן אותם זה נכי צה"ל ותורמים, כשגם זה פעילות שלנו.

עידן קלימן: לכן, הגענו למצב האבסורדי ש-80% מכלל ההכנסות של בתי הלוחם, מבחינה תפעולית, מקורות לפעילות, לא מגיעים מהמדינה.

עידן קלימן: המדינה מממנת בסך-הכול ב-17%.

עידן קלימן: הדבר הזה חייב להיפסק בעיקר מכמה סיבות: סיבה ראשונה – אני לא מוכן יותר להתבייש.

עידן קלימן: אני מגיע לחו"ל לתרומות כמו פושט יד, ושם היהודים כבר לא פראיירים והם אומרים לך "אדוני, אנחנו רואים מה קורה במדינה, רואים עסקאות היי-טק ושומעים על ההצלחות שלכם.

עידן קלימן: למה אנחנו צריכים לממן פיזיותרפיה והידרותרפיה של פצועי מערכות ישראל?".

עידן קלימן: כמו אזרח ישראלי טוב – לא מכבסים את הכביסה המלוכלכת בחוץ – אני מתחיל לספר להם שהמדינה צריכה את הכספים להצטיידות ולחימוש.

מאיר פרוש: הדיון בשידור.

עידן קלימן: בסדר גמור.

מאיר פרוש: החוצה.

עידן קלימן: אבל זו האמת.

עידן קלימן: נמאס.

עידן קלימן: כשנמאס, כבר נמאס.

עידן קלימן: אותו דבר אני עובר בניו-יורק ובלונדון, וכל פעם נשאלת השאלה הזאת: איפה מדינת ישראל בסיפור?

עידן קלימן: חזרנו ובדקנו קצת ופשפשנו וראינו שיש תקדימים לדבר הזה, כמו, להבדיל אלפי הבדלות כמובן, חוק יד ושם, שבו המדינה יודעת לממן את המוסדות הלאומיים שלה.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: מצב קיים בראי המספרים – מקורות לפעילות בשנת 2019.

עידן קלימן: ) כמו שאתם רואים מולכם, זה הפאי: 47% - דמי חבר, 36% - מתרומות ורק 17% מהמדינה.

עידן קלימן: כשראיתי את זה, מה שהדאיג אותי זה התמוטטות כלכלית, מלחמת עולם.

עידן קלימן: לא ידעתי שתהיה קורונה.

עידן קלימן: אני מדבר על 2019, כשנכנסתי לתפקידי.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: מצב קיים בראי המספרים – מקורות לפעילות בשנת 2020.

עידן קלימן: ) זה הקורונה.

עידן קלימן: שימו לב שהקורונה מביאה למצב שבו התרומות יורדות בכמעט 30 מיליון שקל, כאשר התקציב של ארגון נכי צה"ל מצטמק.

עידן קלימן: כתוצאה מזה, אנחנו מפסיקים פעילויות לנכים.

עידן קלימן: כמובן שזה אחרי שפיטרנו עובדים, הורדנו משכורות וסגרנו את בית קיי שנפתח ב-1953.

עידן קלימן: עשינו אמצעי מניעה, אמצעי צנע, שלנו, לפני שאנחנו בכלל באנו אליכם בעניין הזה.

עידן קלימן: תראו איך זה מתעוות ופתאום הופך להיות שכמעט 50% הם על הגב של הפצועים ו-25% מתרומות.

עידן קלימן: זה 75%.

עידן קלימן: בקיצור, הצפי הזה, הנבואה הזאת, שהדבר הזה שאנחנו נשענים כל הזמן על עזרה מבחוץ והמדינה לא עוזרת לשקם את הפצועים שלהם, מתחיל להביא למצב שבתי הלוחם נמצאים בסכנה.

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: הקשיים במצב הקיים.

עידן קלימן: ) הנה הקשיים.

עידן קלימן: אני מזכיר כל הזמן: ממוצע הגילאים של נכי צה"ל הוא 63, ואנחנו מקווים ומתפללים שלא תהיה עוד מלחמת יום כיפורים ושזה יירד.

עידן קלימן: בתי הלוחם הם לא יחידה כלכלית.

עידן קלימן: ככול שהולכים לפריפריה, אנחנו מסבסדים יותר ויותר.

עידן קלימן: אם בתל-אביב אנחנו מסבסדים – אל תתפסו אותי במספר – בסביבות 2,000 שקלים לנכה, אז בבאר-שבע אנחנו ב-19,000 לנכה.

עידן קלימן: גם אם כמות נכי צה"ל תצטמצם, אנחנו עדיין נצטרך להשאיר את הבתים האלה פתוחים.

עידן קלימן: למעשה, עד היום הבתים האלה פטרו את המדינה באיזשהו מקום מלקחת אחריות, כי אם לא היו בתי הלוחם מדינת ישראל הייתה צריכה להכין מאות חוזים מול כל המתנ"סים במדינה לטובת פעילויות תרבות, ספורט ושיקום, והייתה צריכה לשלם הרבה מאוד כספים כדי להחזיק עובדים במשרד הביטחון, שהיום אין אותם.

עידן קלימן: מה שארגון נכי צה"ל מתחזק היום זה בסביבות 150 גרוסו מודו היה עולה למדינה לא פחות ממיליארד שקלים.

עידן קלימן: אנחנו יודעים את זה, כי אנחנו רואים כמה המדינה משלמת על 30–40 נכים שהיא מחזיקה במועדון של פגועי ראש.

עידן קלימן: כמו שאתם רואים, היום, התורמים הרבה יותר קשים, כל עוד המדינה לא משתתפת.

רם בן ברק: למה רק מחצית מנכי צה"ל הרשומים נמצאים בבתי הלוחם?

אורלי לוי אבקסיס: נגישות, נגישות.

עידן קלימן: קצת יותר ממחצית.

עידן קלימן: לצערנו הרב, אנשים שנמצאים במרחק של מעל שעה נסיעה מבית הלוחם ובאחוזי נכות יחסית נמוכים, לא משתלם להם.

עידן קלימן: אם אתה רוצה לפתוח את זה ממש, אז אם אחזקת הרכב ממשרד הביטחון הייתה באה בהלימה ליוקר המחיה וכו' – אנשים כן היו, אבל אם אני מגיע לכנס ברמלה ועומד אדם בן 70 ואומר לי "עידן, אנחנו נורא רוצים להשתתף, אבל בין תרופות לדלק אני מעדיף תרופות" – אז כשאני עושה אירועים של הרמת כוסית, כשנכנסתי לתפקיד כיושב-ראש מחוז תל-אביב אמרתי לחברים שהחלום שלי הוא שמערי הפריפריה יגיעו להרמות כוסית בבתי הלוחם בפסח ובראש השנה.

עידן קלימן: זה התחיל עם שלושה אוטובוסים בראש השנה הראשון, וזה הסתיים ב-15 אוטובוסים.

עידן קלימן: זאת אומרת, יש דרישה ורצון.

עידן קלימן: אז, עכשיו, לדוגמה: ארגון נכי צה"ל סגר עם אחד התורמים הכבדים על ארבעה "באבלים" כאלה, רכבים, שיסעו לנכים העריריים המבוגרים, ייקחו אותם מהבתים ויביאו אותם לבתי הלוחם.

עידן קלימן: אבל, האם זה הפתרון משביע הרצון?

עידן קלימן: לא.

עידן קלימן: אני מאמין שאם המדינה הייתה לוקחת על עצמה, בצורה הרבה יותר אבסולוטית, את המימון – היינו יכולים להקים בטבריה, באילת ובעוד מקומות.

עידן קלימן: אבל, אנחנו נאבקים עכשיו עם אשדוד, והגענו למצב שסיימנו את שלב א' וחסרים לנו 100 מיליון שקלים להשלמת שלב ב'.

עידן קלימן: בקורונה אין כמעט עם מי לדבר עם התורמים בחו"ל, המדינה לא משתתפת ועוזרת בעניין הזה, למרות שאנחנו יודעים שיש את מפעל הפיס וכו'.

עידן קלימן: אנחנו לא נמצאים באף קטגוריה.

אורלי לוי אבקסיס: מפעל הפיס לא משתתף בכלום?

עידן קלימן: במימון השוטף – כן.

עידן קלימן: כמה?

עידן קלימן: לא?

אורלי לוי אבקסיס: כלום.

עידן קלימן: המנכ"ל מתקן אותי: לא.

עידן קלימן: כלום, ובטח לא בהקמת הבתים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: חבל.

עידן קלימן: אני מסיים ואומר שהדבר הכי מדהים – שימו לב למה שבאמצע – הוא שאנחנו משלמים קרוב ל-10 מיליון שקלים בשנה מים, חשמל וארנונה.

עידן קלימן: כלומר, אני משלם מעל 5 מיליון שקלים לברכות, שמי קופץ לתוכם?

עידן קלימן: פצועים, קטועים ומשותקים על חשבוננו.

עידן קלימן: אגב, אני הצעתי למשרד הביטחון ואמרתי להם: בואו, קחו את בתי הלוחם, הנה המפתחות, ותממנו את זה.

עידן קלימן: כמובן שבצדק ובשכל רב הם אמרו "תודה רבה.

עידן קלימן: מה שאתם יודעים לעשות – אנחנו לא, ושזה יישאר אצלכם".

עידן קלימן: (מקרין שקף, שכותרתו: הפתרון המוצע – "חוק בתי הלוחם".

עידן קלימן: ) זה הפתרון המוצע: * מימון יחסי – אמרתי שבכל זאת לנו, נכי צה"ל, יש את גאוות היחידה שלנו ואנחנו גאים בעשייה שלנו.

עידן קלימן: לא באנו לפה לבקש.

עידן קלימן: אנחנו מבקשים חוק – שאתה, אדוני, תוביל חוק של בתי הלוחם, מימון בתי הלוחם, אבל לא חוק שיממן את כל התקציב אלא אמרתי ובאתי עם רעיון שעל כל שקל של נכי צה"ל יהיה שקל של המדינה.

עידן קלימן: * פטור מתשלומי חובה – כמו שאני יודע שיש גם לבתי כנסת, אבל יש גם למשרדי ממשלה.

עידן קלימן: * גיוס תרומות – כמובן לאפשר לנו להמשיך לגייס את התרומות, ואז התרומות באמת יהיו מיועדות לתוכניות ייעודיות שיקומיות לפצועים ולא לתשלומים של המדינה, כשאנחנו משלמים למדינה שנפצענו למענה.

אייל בן שושן: - - -

עידן קלימן: זה לא רלוונטי פה.

עידן קלימן: אגב, רק להדגיש כמה הדבר הזה – מה שקרה פה – הזוי, מדינת ישראל נתנה ל-FIDF, למעשה, רישיון בלעדי לגייס תרומות למדינה.

עידן קלימן: אנחנו גילינו שה-FIDF תרמו לארגונים שהם סקטוריאליים, מפלים ולא מייצגים, ואגב, אולי 500 איש, כאשר בכל מקום כותבים ומציינים שמטפלים בפצועי צה"ל.

אורלי לוי אבקסיס: כדי שאני אבין, הם, בעצם, כביכול לוקחים את היוקרה, את היח"צ, ומשתמשים בכם - -

עידן קלימן: ממש.

אורלי לוי אבקסיס: - - כפרה חולבת ומעבירים את הכספים - -

עידן קלימן: ממש כך.

אורלי לוי אבקסיס: - - לארגונים אחרים, שאם אני מבינה את הניואנסים שלך הם לא בדיוק - - -

עידן קלימן: הם לא ארגונים יציגים.

עידן קלימן: הם לא ארגונים יציגים.

עידן קלימן: אני לא רוצה להיכנס לזה.

עידן קלימן: יש ארגון יציג אחד.

אורלי לוי אבקסיס: כן, כן, כן.

אורלי לוי אבקסיס: הבנו.

עידן קלימן: מי שאמור לעשות את ההתרמה אמור גם לתת לארגון היציג, ואז בפועל קרה המצב שנפגשתי שם עם בחור מהדירקטוריון שלהם, הוא חבר דירקטוריון, והוא אמר לי: אנחנו תורמים לכם.

אורלי לוי אבקסיס: הם מאמינים שהם תורמים, שהכסף מגיע אליכם.

עידן קלימן: הוא מכיר אותי 10 שניות, ואני אומר לו: no, you don’t.

עידן קלימן: ואז, הוא הלך ובדק, ואמר: וואלה, שיקרו אותנו.

עידן קלימן: אז, היום, אני מקווה שאדוני יתחיל להוביל צדק היסטורי שבו המדינה תומכת בפצועי צה"ל כמו שצריך באמת.

רם בן ברק: תודה רבה.

עידן קלימן: תודה רבה על ההקשבה.

רם בן ברק: תודה רבה, עידן.

רם בן ברק: איפה החשבת ממשרד האוצר?

רם בן ברק: תרצי להתייחס?

רם בן ברק: משרד האוצר?

עמוס שקדי: שמי עמוס שקדי, ואני סגן החשכ"ל.

עמוס שקדי: להבדיל בין היקף הכסף שמגיע לתפעול מהמדינה לבתי הלוחם לבין הפרוצדורה שבה הכסף שמועבר – פה, אם אני מבין נכון, הפתרון הוא בעצם מתייחס לשניהם.

עמוס שקדי: הוא אומר שצריך להגדיל את המקורות וגם לשנות את הפרוצדורה.

עמוס שקדי: אני חושב שלצורך העניין אםדרך הכספים שהוקצו לרפורמה או מתקציבי משרד הביטחון היו מחליטים - - -

אופיר סופר: לא.

אופיר סופר: מהרפורמה אי-אפשר להוריד שקל.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, אני לא מבינה.

אורלי לוי אבקסיס: זה כאילו אתם אומרים: כדי להרוויח את מה שיש לכם היום תעבירו לנו את הכספים שהעברנו לרפורמה.

רם בן ברק: רבותי.

רם בן ברק: חברת הכנסת אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: איך זה מקדם אותנו?

רם בן ברק: חברת הכנסת אבקסיס, אני מבקש.

אורלי לוי אבקסיס: אני מתנצלת.

אורלי לוי אבקסיס: זה פשוט הקפיץ אותי.

אורלי לוי אבקסיס: אני אשתדל לשמור על איפוק.

רם בן ברק: כללי דיון.

אורלי לוי אבקסיס: על איפוק, על איפוק.

רם בן ברק: חבר הכנסת סופר, אתה רוצה להגיד משהו?

אופיר סופר: כן.

אופיר סופר: אני רוצה לומר שמהרפורמה אי-אפשר להוריד שקל, ואם הרפורמה הזאת הייתה יוצאת באמצע דיוני התקציב הנוכחי – אז היא הייתה צריכה להיות גדולה פי שלושה, כי חלק מההתמודדויות היום, אנחנו לא מצליחים לעמוד בהן.

אופיר סופר: אני אומר "אנחנו" – גם כשאני באופוזיציה, אני רואה אחריות שלי כחבר כנסת בעניין הזה שלנכי צה"ל יהיה שירות אחרי לגמרי.

אופיר סופר: אז, יש דברים שמה שנקרא: אפילו בצחוק אל תגיד אותם, ובטח לא ביום הזה.

יעל אגמון: חבר הכנסת אופיר, אני רק אתייחס - - -

עמוס שקדי: ברשות

עמוס שקדי: כם, אני רק רוצה לסיים.

עמוס שקדי: אמרתי שזה יכול להיות אם מהרפורמה או - - -

אופיר סופר: אני מצטער שאתה חוזר על זה עוד פעם, כי אני אומר לך: אל תתחיל להגיד דבר כזה, כי זה לא רלוונטי להגיד דבר כזה.

רם בן ברק: חבר הכנסת סופר, כל אחד יגיד מה שהוא רוצה.

עידן קלימן: רק לחדד ולהגיד לכם: בסך-הכול, לאור העובדה שלמדינת ישראל יש בסל התמיכות 25 מיליון שקלים, מדובר בפער אדיר של 50 מיליון שקלים, וזה כל הסיפור, כלומר מ-25 ל-75.

עידן קלימן: זה לא יהיה דרך סל תמיכות, מהסיבה הפשוטה שהיום אנחנו נדרשים לשפץ את הבתים.

עידן קלימן: הבית הכי גדול שלנו הוא בן 48 שנה.

עידן קלימן: יש לי גרנוליט שבורה בכניסה שמסכנת את העיוורים והמשותקים שנמצאים שם.

עידן קלימן: בגלל סל התמיכות, הקריטריונים הם שאתה חייב רק על תוכניות ייעודיות של שיקום אבל לשפץ את הבית אני לא יכול.

עידן קלימן: אף תורם לא אוהב לעשות את זה.

עידן קלימן: הם אוהבים שיש חדרים על שמם, אבל לא לשיפוצים.

עידן קלימן: אז, אנחנו נמצאים בבעיה.

עידן קלימן: דבר אחרון שהוא מאוד מאוד חשוב – סל התמיכות נותן את הכסף בסוף השנה ולא בתחילת השנה, בעוד חוק נותן את זה בתחילת השנה, וזה מה שאנחנו נחתור אליו.

עידן קלימן: אני נמצא באי-ודאות כלכלית, בסיכון כלכלי, שאני לא יכול לקחת על עצמי כי זה לא המשפחה שלי – זה הארגון שלי.

עידן קלימן: אני לא יכול להיכנס לגירעונות.

עידן קלימן: בניגוד לאחרים, אני לא אכניס את הארגון שלי לגירעונות.

עידן קלימן: לכן, החוק הזה מייצר דבר אחד שהוא יותר חשוב מהכול, וזה גם חלק מרפורמת "נפש אחת", וזה ודאות.

עמוס שקדי: ברשותכם, בבקשה, אני רק רוצה לסיים.

עידן קלימן: אגב, לא לכעוס על עמוס.

עידן קלימן: אני חייב לומר שעמוס עוזר לנו, לארגון נכי צה"ל, בחיי היומיום.

אופיר כץ: עידן, אני למדתי ממך לכעוס.

אופיר כץ: מה אתה מדבר?

עידן קלימן: עמוס באמת עוזר לנו בהרבה דברים.

רם בן ברק: חברים, אני מבקש.

רם בן ברק: עמוס, בבקשה.

עמוס שקדי: אני אומר כך, ואמשיך מאיפה שהפסקתי: או מתקציב משרדי הביטחון.

עמוס שקדי: ההחלטה כמה להקצות למבחן התמיכה היא החלטה משרדית.

עמוס שקדי: אני שם שנייה בצד את השנתיים האחרונות שהן היו אנומליה, שכן לא היה תקציב מדינה מאושר ולכן היה קושי להגדיל את התמיכות.

עמוס שקדי: זו לא הסיטואציה הנוכחית.

עמוס שקדי: התקציב עבר.

עמוס שקדי: משרד הביטחון יכול להחליט שהוא מקצה יותר כסף.

עמוס שקדי: שני דברים: אחד – למיטב ידיעתי, ופה אני חושב שאפשר גם לעזור בכל מקרה, מתחילת שנה משלמים מקדמות בעולם התמיכות.

עמוס שקדי: נכון שאישור התמיכה הסופי מגיע במהלך השנה, אבל התזרים מתקבל - - -

קריאה: בסוף השנה.

עמוס שקדי: לאורך כל השנה, וזה פתיר בכל מקרה.

עמוס שקדי: מתוקף היותי בעבר חשב משרד החינוך, אני מכיר את המנגנון של "יד ושם", אז רק לחדד: גם שם הוודאות לא קיימת, וכל שנה מתקיים משא ומתן מחדש לגבי מה ההיקף התקציבי.

עמוס שקדי: אם תבדוק אותי, ב-2019 הוסיפו, לדעתי, 30 או 25 מיליון שקל בדצמבר 2019.

עמוס שקדי: כלומר, הציפייה לוודאות לא תמיד נפתרת.

עמוס שקדי: אבל, שוב, אני אומר:

עמוס שקדי: גם הפתרון של בינוי יכול להיפתר דרך מנגנון התמיכות.

עמוס שקדי: אפשר לשנות את מבחן התמיכה כך שזה ייתמך.

עמוס שקדי: נדמה לי, שאין כל כך מחלוקת על מה ייצא הכסף.

עמוס שקדי: אני לא חושב שיש מחלוקת אמיתית.

עמוס שקדי: לגבי ההיקף, אני הייתי רוצה לשמוע את נציגי משרד הביטחון, והשאלה היא איך לתת את זה, הפרוצדורה שבה מעבירים את זה.

עידן קלימן: עמוס, אני רק אגיד דבר אחד, לפני נציגי משרד הביטחון, כי אני לא רוצה שתיקח אותנו אחורה במה שרפורמת "נפש אחת" לקחה אותנו קדימה.

עידן קלימן: נכי צה"ל שייכים לכל המדינה, לכל משרדי הממשלה, ולא רק למשרד הביטחון, ולכן כל פעם שאנחנו נגיע לסיטואציה הזאת, לפחות כל עוד אני יושב-ראש הארגון, שבו משרד האוצר או כל משרד אחר יבוא ויגיד על צורך חדש שזה בא מתקציב טנקים, התחמשות או משהו כזה – אנחנו נצא על הדבר הזה עד הסוף.

עידן קלימן: מספיק לשים אותנו במקום הבלתי-אפשרי הזה שבו משווים בין תרופות לחימוש ובין פרוטזות לרכבים וציוד לחיילים.

עידן קלימן: הדבר הזה לא עובד.

עידן קלימן: אם יש פה עיוות היסטורי – במקום לבוא ולהגיד "תודה רבה שאתם פצועי צה"ל במשך 50 שנה לקחתם על עצמכם בניינים שאנחנו היינו צריכים להקים", אתם אומרים לנו "תפנו למשרד הביטחון לקחת מהם" – בשביל זה בדיוק יש לך חוק.

יעל אגמון: אני יכולה שנייה לסיים ולהוסיף על דברי עמוס?

יעל אגמון: אני יעל אגמון, רכזת ביטחון באגף התקציבים באוצר.

יעל אגמון: אני רק אגיד שבתוך הכסף שהוקצה לרפורמה, בתוך התוכנית המקורית של הרפורמה, הוקצו כספים – ותכף לימור תרחיב – לטובת הגדלת תקציב בתי הלוחם.

יעל אגמון: זה חלק מתקציב הרפורמה.

יעל אגמון: זה לא מוריד חלקים ברפורמה.

אופיר סופר: את זה אנחנו מכירים.

אופיר סופר: אני התכוונתי לדברים אחרים.

יעל אגמון: בסדר.

יעל אגמון: זה לא מוריד חלקים ברפורמה.

יעל אגמון: ככה הרפורמה נבנתה.

יעל אגמון: ככה נבנה הסכום.

יעל אגמון: חשוב שהוועדה תכיר את זה.

יעל אגמון: לגבי המנגנון התקציב, בגדול, אני מסכימה עם עמוס שמבחן התמיכה, בטח עכשיו כשיש תקציב מאושר, מאוד בקלות להשתנות ולכלול הרבה מאוד נושאים נוספים שארגון נכי צה"ל ובתי הלוחם ירצו לכלול בתוך הדבר הזה.

יעל אגמון: אופן העברת התקציב – זה משהו שמבחינתנו עוד יש לדון עליו, והוא עוד לא סגור מבחינתנו.

יעל אגמון: מבחינתנו, מבחן התמיכה לגמרי יכול לתת מענה לדבר הזה.

אורלי לוי אבקסיס: והיקף התקציב?

יעל אגמון: שוב, היקף התקציב – בבסיס התקציב - - -

עידן קלימן: איך הוא יכול לתת פתרון, כשאני מבקש מכם ודאות?

עידן קלימן: זאת אומרת, שכל שנה מחדש אני אצטרך להרים טלפון.

עידן קלימן: אומנם חבר'ה מאוד נחמדים, אבל אני אצטרך להרים טלפון ולהתחנן כמו שנורר מסכן: "תשחררו לי את זה, בבקשה.

עידן קלימן: אני צריך את זה – ועד סוף השנה".

עידן קלימן: חבר'ה, אני רוצה לעשות תוכניות העצמה.

עידן קלימן: אדוני, רק עכשיו באנו מוועדה שבה הורים להלומי קרב ולנכים קשים אמרו שאין להם אכסניה לגבי מי יטפל בהם.

עידן קלימן: שם הודעתי שאנחנו, בבתי הלוחם, ניקח אותם אלינו.

עידן קלימן: אם אתה עושה לי סל תמיכות, זה אומר שאין לי ודאות כל שנה מחדש.

עידן קלימן: אם יש לי חוק שבא ואומר שאני יודע שיש לי X תקציב כל שנה, ועל זה דמי חבר ופלוס תרומות – אני יודע איך אני עובד.

עידן קלימן: תמיכות זה לא ודאות.

עידן קלימן: תמיכות זה כסף וולונטרי של המדינה שרשאית שנה אחרי זה להחליט להוריד לך בחצי או לא לתת לך בכלל.

עידן קלימן: ואז, אתה נמצא עם תוכניות שכבר יצאת לדרך, ומאיפה תביא את הכסף?

עידן קלימן: ארגון נכי צה"ל תוך שנה פושט רגל.

עידן קלימן: זה לא יקרה.

עמוס שקדי: אם השוו את זה למנגנון של "יד ושם", אני מחדד שגם שם אין ודאות בחקיקה.

עמוס שקדי: אין שם סכומים.

עמוס שקדי: יש שם אמירה כללית שתקציב המדינה - - -

קריאה: אנחנו לא משווים את זה לאף אחד.

קריאה: זו הייתה דוגמה.

עמוס שקדי: אני רק רוצה להגיד עוד משהו.

עמוס שקדי: הבקשה בחקיקה היא כמו חרב פיפיות.

עמוס שקדי: יש לה יתרונות ויש לה חסרונות.

עמוס שקדי: חקיקה היא אירוע קשיח שלוקח זמן.

עמוס שקדי: בניגוד לתמיכה שבה אם הצורך גדל אחרי שיח אפשר די בקלות להגדיל את הסכומים - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה לוקח זמן?

אורלי לוי אבקסיס: לא הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ראינו פה חקיקות שקורות תוך שבוע-שבועיים.

אורלי לוי אבקסיס: תסלחו לי, אנחנו נמצאים במין מבול מטורף, רמיסת דמוקרטיה, כדי לאפשר לחוקים, שהם, הקואליציה, רוצים בהם, לעבור במסלול ירוק מטורף.

אורלי לוי אבקסיס: אתה אומר לי "לוקח זמן"?

אורלי לוי אבקסיס: כשאתם רוצים, זה יכול להיות מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומר לך שבאופוזיציה לא יתנגדו.

אורלי לוי אבקסיס: האופוזיציה תעזור לזרז את התהליכים.

אורלי לוי אבקסיס: אם רוצים בכך, אפשר לעשות חוק ישים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, בהחלט, עידן צודק.

אורלי לוי אבקסיס: זה מבטיח להם את ההישענות, את הצפי, את ההיתכנות הכלכלית לעתיד, ולכן הם יכולים לעשות תוכניות ארוכות טווח.

אורלי לוי אבקסיס: מה שאתה בעצם אומר הוא: תהמר.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו תיתן איזשהו שירות שאתה לא בטוח שמחר או מחרתיים יהיה לזה רצף - -

עידן קלימן: ואז תיקח את זה מהנכה.

אורלי לוי אבקסיס: - - אותו נכה מסכן, תיקח ממנו את זה בחזרה – הוא יהיה ממורמר, והוא יכול להפוך מאוד מבחינה רגשית או פוסט-טראומטית להרגיש עוד פעם שנוטשים אותו, ואתה משיג את ההפך.

עידן קלימן: אגב, בואו נחדד את יעל.

עידן קלימן: אני רוצה לראות מה המקור התקציבי הרב-שנתי.

עידן קלימן: הוא לא קיים.

יעל אגמון: בטח שהוא קיים.

רם בן ברק: עידן, עידן.

יעל אגמון: רגע.

רם בן ברק: אני לא יודע.

רם בן ברק: אתם לא הייתם הרבה בדיונים שלי, אבל לא מתפרצים.

רם בן ברק: אני מצטער.

רם בן ברק: את תקבלי את זכות הדיבור – תגידי את מה שאת רוצה.

רם בן ברק: אני מבקש לא להתפרץ.

רם בן ברק: אני רוצה לכבד את כולם.

רם בן ברק: זה דיון חשוב מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה קורה, אם עולה שאלה תוך כדי כדי לחדד?

רם בן ברק: אבל אני לא רוצה שיתפרצו.

רם בן ברק: כך אני מנהל את הדיונים.

רם בן ברק: גברתי, כך אני מנהל את הדיונים.

אורלי לוי אבקסיס: אז תרשום אותי לדיבור, בבקשה.

רם בן ברק: את רשומה.

רם בן ברק: כל חברי הכנסת ידברו.

רם בן ברק: בבקשה.

יעל אגמון: לשאלת עידן – הכסף של הרפורמה נמצא כולו בבסיס תקציב משרד הביטחון בתוכנית ייעודית שאושרה בוועדה המשותפת לתקציב הביטחון של אגף השיקום.

יעל אגמון: הוא כולו נמצא שם בבסיס התקציב, כולל הכסף שייעודו הגדלת תקציב בתי הלוחם.

רם בן ברק: בכמה זה מגדיל?

יעל אגמון: כרגע, מה שהוגדר בתוך הרפורמה, במסגרת החלטת הממשלה, זה אותם 50 מיליון שעידן מדבר עליהם.

לימור לוריא: 55.3.

יעל אגמון: אז, מבחינה זו - - -

רם בן ברק: זה ה-17%?

יעל אגמון: לא.

קריאה: זה כולל את ה-25?

אברהם לרמן: זה כולל מענק חד-פעמי מיוחד שאישרתם.

אברהם לרמן: לא לבלבל בנתונים, בבקשה.

קריאה: בדיוק.

אברהם לרמן: אישרתם מענק חד-פעמי מיוחד שאת מחברת אותו לתמיכות של השנה.

יעל אגמון: לא.

אברהם לרמן: הוא לא בתמיכות, והוא לא בתוך רפורמת "נפש אחת".

אברהם לרמן: בשביל זה אנחנו פה עכשיו – בשביל למסד את זה ולא בשביל שנשחק במילים.

עידן קלימן: אני גם מחדד לאדוני, ברשותך: מבקר המדינה, חד-משמעית, העיר, בטיוטה אומנם ולא בדוח רשמי.

עידן קלימן: אנחנו, בארגון נכי צה"ל, לא נערבב בין תקציב שמיועד לנכה באופן פרטני לבין בתי הלוחם שהם למעשה משרתים אומנם את הנכה אבל זה ארגוני.

עידן קלימן: לכן, רפורמת "נפש אחת", כול כולנו, ארגון נכי צה"ל, הייתה אך ורק על הנכה פרטנית, וחוק בתי הלוחם זה סרט בפני עצמו.

עמוס שקדי: אני מבקש שנייה רק לחדד את מה שהתחלתי להגיד.

עמוס שקדי: אגיד את זה כך: לפעמים, תהליך חקיקה הוא מורכב, ו-once קיבעת סכום – אני חושב שיש גם סיכון שיהיה קושי לענות לצרכים שיצופו מעת לעת בנסיבות שונות.

עידן קלימן: למה?

עידן קלימן: תעשה מנגנון הצמדה.

עמוס שקדי: מנגנון הצמדה במקרה הטוב – שומר את ערך הכסף לפעילות הקיימת.

עמוס שקדי: שוב, אני אומר:

עמוס שקדי: לפחות במנגנון של "יד ושם" ודאות לסכום אין.

עמוס שקדי: שיח תקציבי מתקיים מול צרכים שקורים כל שנה, מבלי להגיד - - -

עידן קלימן: אז נעשה חוק עוד יותר טוב.

אברהם לרמן: מנסה להסביר לנו את מה שלא.

אברהם לרמן: באנו לחפש ולראות את מה שכן.

אברהם לרמן: יש פה בעיה.

אברהם לרמן: יש כאן

אברהם לרמן: צורך עצום - - -

עמוס שקדי: התייחסתי לכן.

עמוס שקדי: אמרתי שאפשר להכניס צרכים שלכם - - -

רם בן ברק: חבר'ה, נו באמת.

רם בן ברק: חברים, הרי לא נהפוך את זה עכשיו ל...

רם בן ברק: שמענו את מה שהאוצר חושב ואיך הוא רואה את זה.

רם בן ברק: את רוצה?

רם בן ברק: בבקשה.

לימור לוריא: שמי לימור לוריא, סמנכ"ל וראש אגף שיקום במשרד הביטחון.

לימור לוריא: קודם כול, בפתח דבריי, כמי שסיירה במספר סיורים בבתי הלוחם, אני חושבת שארגון נכי צה"ל ובתי הלוחם עושים עבודה אדירה וחשוב שהמדינה תתמוך בהם ויש להם מרכיב משמעותי בשיקום של הלוחמים ונכי צה"ל בכללותם.

לימור לוריא: בעצם, אנחנו היום נותנים החזרים עד 25.3 מיליון ש"ח, ובאמת השנה אושר השנה סכום חד-פעמי של 30 מיליון, ובבסיס התקציב – כ-50 מיליון שקל מדי שנה.

לימור לוריא: אם אני מבינה נכון את מה שעידן מעלה פה, סוגיית השיטה של העברה של תמיכות היא מסורבל, היא מקשה והיא יוצרת הרבה אי-ודאות.

לימור לוריא: במידה שיתאפשר משפטית, אנחנו כמובן נתמוך בחוק שיאפשר העברה מסודרת.

רם בן ברק: תודה.

רם בן ברק: עוד מישהו רוצה?

עידן קלימן: בסיס התקציב נפרד מהתמיכות, ואנחנו באנו ואמרנו: נוותר על התמיכות ושיעבירו את זה, את הכול, לבסיס התקציב - -

רם בן ברק: שיכניסו את זה לתקציב.

רם בן ברק: כן, הבנתי.

עידן קלימן: - - ותהיה לנו ודאות.

רם בן ברק: זאת אומרת, אם אני מבין נכון, משרד הביטחון תומך בהעלאת התקצוב של בתי הלוחם ותומך בכך שזה יהיה בחוק ולא בתמיכות.

רם בן ברק: תודה רבה.

עידן קלימן: מותר להגיד גם: החולם?

עידן קלימן: כי חולמים שם חלומות אחלה.

עידן קלימן: זה בסדר.

רם בן ברק: עוד מישהו מאנשי המקצוע רוצה להוסיף, לפני שנעבור לחברי הכנסת ואחרי זה – לסיכום, כי ב-13:30 אנחנו צריכים לסיים?

רם בן ברק: בבקשה, מישהו רוצה להוסיף?

רם בן ברק: נעבור לחברי הכנסת.

רם בן ברק: אורלי, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: זו באמת הזדמנות נהדרת להגיד לארגון הזה שאפו ענק על העבודה לאורך השנים, על היכולת באמת גם לייצג באופן מאוד מאוד מגוון.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני מנסה להיות קצת יותר פרקטית ולומר משהו, כדי שנוכל להוביל את הדיון ולא לחזור על דברים.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אם אני מבינה את הרציונל שעומד פה מאחורי הדברים – באמת כואב לי הלב, אבל אתה העלית נקודה מאוד מאוד חשובה שמעידה על כך שבערך 50%, חצי, מנכי צה"ל לא נהנים מהשירותים האלו.

אורלי לוי אבקסיס: אם הם לא נהנים מהשירותים האלה ורוצים בעצם שמי שיתקצב היום את אותם בתי לוחם, אז אנחנו באים ואומרים: לפי מה שאומר האוצר – ובכוונה אני מפשטת את זה – שנכי צה"ל כולם יישאו בעלות של שירותים שהם לא יכולים לקחת בהם חלק לא בגלל שהם לא רוצים ולא בגלל שהם חושבים שזה לא חשוב אלא הם בהחלט רוצים אבל שמענו מעידן שחלק מהאנשים, מבחינת המרחק, מבחינת הלוגיסטיקה, מבחינת עלות כלכלית, כי הם עדיין משלמים דלק תרצה או לא תרצה, מבחינת העניין של השיפוי שהם מקבלים על אחזקת רכב, על ניידות וכדו' אולי זה לא הופך את זה ל...

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על נכים קשים, בכלל זה אף פעם לא לבד ואתה צריך להיערך לזה.

אורלי לוי אבקסיס: אז, אותם אנשים לא יכולים ולא יוכלו ליהנות, אם לא נרחיב את השירותים האלה גם למקומות נוספים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, זה כנראה מין חלום שאני עוד מקווה שנראה אותו מתגשם.

עידן קלימן: לא.

עידן קלימן: אנחנו מגשימים את החלום.

עידן קלימן: אנחנו עושים בפריפריה גם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, פרקטית, עכשיו, העניין שזה יהיה בבסיס התקציב, בעצם, מייעד את הכסף הזה, בלי שום קשר ל"נפש אחת", לזכויות שהתקבלו וכדו'.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מייעד את זה לבתי הלוחם, ואז יש פה לא רק היתכנות כלכלית אלא גם את היכולת לבוא ולהבין ואולי אפילו להתפרש אחר כך, מבחינת השירותים, לאלה שהיום לא יכולים להגיע אליהם, לאלה שלא יכולים לקבל אותם.

אורלי לוי אבקסיס: דבר נוסף – לגבי הנושא שהזכיר עידן, ואני מסכימה לחלוטין, המדינה יכולה לקבוע מהם אותם מקומות, מוסדות, עמותות וכדו' שיהיו פטורים מארנונה ומתשלומי חובה כאלה ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מכירים את זה לאורך השנים, ומכירים את זה בהרבה מאוד תחומים.

אורלי לוי אבקסיס: זה נראה לי רק הגיוני שאולי בעניין הזה המדינה, בעצם, תקל על כולם.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי רוצה לראות שיקלו שם גם בביורוקרטיה, אבל בהחלט לפטור את נכי צה"ל מלשלם את הארנונה שלוקחת הרבה מאוד כסף מאותם תקציבים שגם קשה מאוד - - -

עמוס שקדי: רק לחדד: ממשלה משלמת ארנונה.

עמוס שקדי: משרדי ממשלה משלמים ארנונה.

כהן צמח: משלמים לעצמם.

אורלי לוי אבקסיס: באמת, בוא ניכנס שנייה אחת לענייני.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית, אני לא דיברתי על משרדי ממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: שנית, יש לך את העניין של ארנונה ממשלתית שהרבה מאוד פעמים מפוזרת, אבל זה לא הנושא לדיון, לפי קריטריונים כאלה ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא רלוונטי לנושא הזה, אבל בתי-כנסת, בגלל שאנחנו יודעים את הערך ואנחנו מבינים, יש לזה פטור מארנונה.

אורלי לוי אבקסיס: יש עמותות מסוימות, יש שירותים מסוימים שאנחנו רואים את הערך של הציבור בהיותם באותה קהילה או בהיותם בכלל נותנים שירותים נוספים שהמדינה מעוניינת שהם ימשיכו לתת – אז הם פטורים מארנונה.

אורלי לוי אבקסיס: יש הרבה מאוד ועדות בוועדות הפנים וכדו'.

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת מייעצת להפוך את זה כחלק של אנחנו כחברה: מה אנחנו משדרים?

אורלי לוי אבקסיס: אבל, בהחלט, שהנושא הזה יהיה בבסיס התקציב – אני חושבת שזה יהיה נהדר, וזה יוכל גם לתת לארגון להיערך גם לשנים הבאות ולהתפרש כך שיותר אנשים יוכלו לקבל גם את השירותים האלה שהיום הם לא יכולים.

עידן קלימן: חד-משמעית.

עידן קלימן: הרי איך הגענו למצב הזה?

עידן קלימן: הקמנו במבואות חרמון והקמנו באילת, ואנחנו מבינים שיש צורך בפריפריה.

עידן קלימן: יש פה את ממלא מקומי שהוא מבית-שאן.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

עידן קלימן: אתם חושבים שהוא לא יושב ונושך אותי כל פעם למה אין בבית-שאן משהו ולמה אין באזור.

עידן קלימן: הוא צודק.

עידן קלימן: אבל, בסופו של דבר, גם הוא, כמוני, בא למנכ"ל, והמנכ"ל אומר: אין כסף, אין כסף.

עידן קלימן: אתה באמת מוציא כסף על מים, חשמל וארנונה שיכול היה ללכת לנכים.

עידן קלימן: אז, חבל.

עידן קלימן: ב-9–10 מיליון לשנה אני יכול להקים כמה נקודות טובות בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: יפה.

אורלי לוי אבקסיס: כדאי.

רם בן ברק: תודה, אורלי.

רם בן ברק: חבר הכנסת סופר.

אופיר סופר: אגיד לך ככה: יש לי מה לומר, ואנחנו נעשה את זה בהזדמנות אחרת.

אופיר סופר: ביקש ממני פצוע, שנשרף במלחמת יום כיפור – עכשיו הוא שלח לי בקשה – להקריא איזשהו פוסט שבתו כתבה.

אופיר סופר: עירית היא אימא של פצוע מ-202 מעזה, והיא תקריא את זה כי ביקשתי ממנה לעשות זאת.

עירית אבוטבול: (קוראת פוסט) עד לא מזמן חשבתי שהשיר הזה מדבר על הילדים שנולדו לחורף 73', ילדים שנולדו אחרי המלחמה הנוראית הזאת.

עירית אבוטבול: לאחרונה, אני חושבת שלא רק – יש עוד ילדים שהשיר הזה מדבר עליהם, אלה שעוד לא נולדו אז בשנת 73, שאפילו לא תכננו להביא אותם לעולם אז.

עירית אבוטבול: אלו הילדים שנולדו ללוחמים שנפצעו במלחמה הארורה הזאת כמה שנים אחר כך, ולא ידעו שהם נולדים לאבות שהחיים שלהם נעצרו כשהיו בני 18 ויותר ושמאז הם יחיו לנצח את אוקטובר 73'.

עירית אבוטבול: יום הכיפורים של ילדי הלומי הקרב של מלחמת יום כיפור, אני מניחה שגם של מלחמות אחרות, הוא יום שונה.

עירית אבוטבול: הוא אף פעם לא יום של שקט רגוע אלא שקט שיש בתוכו הרבה רעש.

עירית אבוטבול: זה לא לדעת אף פעם באמת איך היום הזה התחיל ואיך הוא יסתיים.

עירית אבוטבול: גם אנחנו, הילדים של חורף 73', נולדנו בשנת 78', 81' ו-91'.

עירית אבוטבול: אנחנו נולדנו כמה שנים אחרי למדינה שלא בדיוק יודעת איך מתמודדים עם הלומי הקרב ולמה 47 שנים אחרי זה הם ממשיכים לחיות את הרגע הזה כל יום כל שנה.

עירית אבוטבול: אני לא מרבה לדבר על היותי בת להלום קרב.

עירית אבוטבול: לפעמים, זה חזק ממני, כמו בימים אלה.

אופיר סופר: תודה רבה.

רם בן ברק: קינלי, נכנסת רק כרגע, אבל אתה רוצה להגיד משהו?

משה טור פז: אני רק אומר באמת שבאתי לדיון הזה, כי, קודם כול, כחבר חוץ וביטחון, חשוב לי להיות כאן.

משה טור פז: לגבי המקום של בתי הלוחם, כמי שיש במשפחה שלו שני פצועים ממערכות ישראל, שגם משתמשים בשירותים האלה ברמה היומיומית – עד כמה הם חשובים, ועד כמה המחויבות שלנו.

משה טור פז: אני מלווה עכשיו את השינוי שעושה משרד הביטחון בהקשר הזה, וגם מלווה אותו בהצעת חוק.

משה טור פז: רק לומר שלא נרפה מהעניין הזה.

משה טור פז: תודה.

רם בן ברק: תודה רבה.

רם בן ברק: עוד מישהו רוצה להוסיף?

אייל בן שושן: אני עורך הדין אייל בן שושן, יועמ"ש הארגון.

אייל בן שושן: גם בדיונים הקודמים, גם בדיוני התקציב, דיברנו על זה שבעצם אין סעיף תקציבי נפרד לכל סוגיית ההטבות או הזכויות של נכי צה"ל, וגם במקרה שלנו – כל הסוגיה של מימון של בתי הלוחם.

אייל בן שושן: אנחנו פעם ראשונה שומעים שיש 50 מיליון בבסיס התקציב.

אייל בן שושן: אנחנו פעם ראשונה שומעים את זה.

אייל בן שושן: לא ידענו את זה, ואם זה לא היה נאמר פה – זה היה נכנס איפשהו לאיזה pool מאוד גדול שלא היינו יודעים עליו.

אייל בן שושן: הלכה למעשה, מה שנאמר פה היום הוא שמבחינת האוצר אין בעיה, הכסף כבר קיים בחוק וזו רק עבודה של משפטנים.

אייל בן שושן: לכן, אנחנו מבקשים, כמו שאדוני סיכם במסגרת הדיון האחרון, שהכסף הזה, במסגרת החלטה של הוועדה, ייקבע שהוא מיועד ספציפית לנושא הזה, וכך בכל מקרה בשנת התקציב הבאה זה יועבר במסגרת חקיקה שנעשית או במסגרת הגדלת התמיכות בהתאמה לשנת התקציב 2022.

רם בן ברק: זה השמן לפרק תהלים.

רות פרמינגר: סליחה, אדוני.

רות פרמינגר: בבקשה, אנחנו רוצים.

רות פרמינגר: אנחנו מארגון נפגעי - - -

רם בן ברק: סליחה.

רם בן ברק: שאלתי – לא ענו.

אייבי מוזס: אני אייבי מוזס, יושב-ראש ארגון נפגעי פעולות האיבה.

אייבי מוזס: יום ההוקרה – באמת מכירים בנו כי אנחנו הארגון היציג של מדינת ישרא, ויושב כאן גם איש האוצר.

אייבי מוזס: קודם כול, לנו אין תקציב, ואנחנו הוקמנו על-ידי ממשלה.

אייבי מוזס: שנית, אני רוצה להודות לחברי עידן, שהכניס את הפצועים שלנו אליו הביתה, שזה אומר לכל בתי הלוחם.

אייבי מוזס: באמת תודה מקרב הלב על כך שעשית מעשה – אני לא יודע איך להסביר את זה.

עידן קלימן: זו זכות גדולה לנו.

אייבי מוזס: זכות גדולה, ואני באמת מודה לך.

אייבי מוזס: לנו אין בית.

אייבי מוזס: אין לנו בית.

אייבי מוזס: אין לנו בית לוחם.

אייבי מוזס: בית הלוחם שלי זה עידן.

אייבי מוזס: כל מה שעידן אמר בסרטון – אתה יכול לקחת חלק מהסרטון וזה אנחנו.

אייבי מוזס: יש לנו פצועים, ילדים קטנים, ילד בן יום פצוע שקיבל רסיס ביום והוא חי עם הפציעה שלו.

אייבי מוזס: יש לנו כ-4,600 פצועים.

רם בן ברק: הפצועים של פעולות האיבה הם פצועים של הביטוח הלאומי?

אייבי מוזס: אכן כן.

קריאה: הם מוצמדים.

אייבי מוזס: הם מוצמדים לארגון נכי צה"ל.

עידן קלימן: הם מוצמדים לחוק, אבל הם מקבלים טיפול מביטוח לאומי ומימון מביטוח לאומי, ואייבי, שאני הולך איתו הרבה שנים אחורה, היה אצלי יחד עם האלוף (במיל') גדי שמני ובא אלי לבקש – זה גם לא ראוי, אתה-יודע, האירוע עצמו לא נעים – שאנחנו נכניס 250 נכים הקשים ביותר שלו.

עידן קלימן: אמרתי לו: לא, תביא את כולם, כי ארגון נכי צה"ל, קודם כול, מייצג את הערכים של צה"ל ושל המדינה ונכי צה"ל בבסיס שלהם הערכי והמוסרי, וזה מה שאנשים פה לא הבינו עד השנה, ולפני שאנחנו מבקשים אנחנו קודם כול נותנים.

עידן קלימן: אנחנו נמשיך לאמץ את הקבוצה הזאת, כל עוד אני וחבריי פה.

אייבי מוזס: אני באמת רוצה לפעול כמו עידן ולעזור לנכים שלי.

אייבי מוזס: אין לי את הכלים.

אייבי מוזס: אני לא יכול לעשות את זה.

אייבי מוזס: רבותי, אל תשכחו ש-90% מהנפגעים שלנו הם מהרמה סוציו-אקונומית הכי נמוכה שיכולה להיות.

אייבי מוזס: אין להם אבא ואין להם אימא.

אייבי מוזס: ביטוח לאומי צריך באמת לטפל בהם בקושי.

אייבי מוזס: אני מבין את הקושי הזה.

אייבי מוזס: כמו שדיברנו היום לגבי פוסט-טראומה, גם אצלנו יש הרבה אנשים עם פוסט-טראומה.

אייבי מוזס: אני עברתי את זה.

אייבי מוזס: אני ראיתי את אשתי נשרפת מול העיניים ברכב כשזרקו בקבוק תבערה, וראיתי שהבן שלי נפטר אחרי 90 יום.

אייבי מוזס: יש לי גם את הפוסט-טראומה.

אייבי מוזס: שוב, מבחוץ אנחנו נראים יפים, אבל בפנים הכול בוער.

אייבי מוזס: כמו שאמרתי, הפוסט-טראומה זה כמו הר געש, שמתפרץ בלי להודיע לאף אחד; הוא מתפרץ החוצה.

אייבי מוזס: לפעמים, הפוסט-טראומה הזה נשאר שנים על גבי שנים כמו הר געש שמתפרץ מדי פעם - פעם באלימות, ופעם ביותר שקט.

אייבי מוזס: צריך טיפול גם לנו.

אייבי מוזס: צריך טיפל גם לנו.

אייבי מוזס: אדוני ממשרד האוצר, עמוס, טפל בנו, בבקשה ממך.

אייבי מוזס: זה לקבל תקציב לארגון שלי.

אייבי מוזס: אנחנו לא אאוטסיידרים.

אייבי מוזס: אנחנו אנשים שנפצענו פה.

אייבי מוזס: מדינת ישראל מחויבת לדאוג לנו.

אייבי מוזס: בבקשה, תעלו את זה – אני לא יודע באיזו חקיקה – תקציב לארגון נפגעי פעולות איבה, כי אכן מגיע לנו.

אייבי מוזס: בעוד חודש יש לנו בר ובת מצווה ל-45 ילדים נכים יתומים – יש כאלה שהם יתומים משני הורים, שנפגעו בפעולות איבה – ועושים את זה בבית הנשיא.

אייבי מוזס: אין לנו תקציב לזה.

אייבי מוזס: אנחנו עושים יום כיף למשפחות ואת יום האישה – תקציב לזה.

אייבי מוזס: אנחנו חיים רק מ-30 שקל מ-4,000 נכים לכל השנה.

אייבי מוזס: אנחנו לא יודעים לעבוד כמו עידן ולהוציא יד.

אייבי מוזס: אני תמיד אמרתי: מדינה שפושטת יד לעולם לא תפשוט רגל.

אייבי מוזס: יש מספיק כסף גם לדאוג לנו.

אייבי מוזס: תודה רבה.

רם בן ברק: תודה רבה.

רם בן ברק: את סוגיית נפגעי הטרור, מה שהעלית עכשיו, נקיים על זה דיון בנפרד.

רותי פרמינגר: אוקיי.

רותי פרמינגר: אדוני, אנחנו נשמח.

רותי פרמינגר: תודה רבה.

רם בן ברק: אני מוכרח להגיד שהייתי בטוח שאתם חלק - - -

רותי פרמינגר: אני רק להגיד ולהוסיף שבעצם מי שקובע את הזכאות זה משרד הביטחון.

רותי פרמינגר: כלומר, נכי פעולות איבה, נפגעי פעולות איבה – הוא קובע את הזכאות.

רותי פרמינגר: לכן, יש לנו קשר ישיר אצלם.

רותי פרמינגר: כל התהליך של המימון ושל הטיפול זה באמצעות משרד הרווחה באמצעות הביטוח הלאומי.

רם בן ברק: אני אייחד לזה דיון נפרד יחד עם האוצר ויחד עם המשרדים הנוספים, ונראה איך אפשר לטפל בעניין הזה.

רותי פרמינגר: יופי.

רותי פרמינגר: תודה רבה.

רם בן ברק: הנה, מנהלת הוועדה רושמת את זה, וזה יהיה בקרוב.

רותי פרמינגר: תודה.

רם בן ברק: עוד מישהו רוצה?

אבי סעידיאן: אדוני, ברשותך, אני רוצה להגיד כמה מילים.

אבי סעידיאן: אני אבי, אח של איציק סעידיאן.

אבי סעידיאן: קודם כול, אני מחזק את מה שעידן אמר ואייבי מוזס.

קריאה: לא שומעים.

אבי סעידיאן: קודם, אני רוצה לחזק את דברי עידן קלימן ואייבי מוזס.

אבי סעידיאן: מה שהם עושים זה עבודת קודש.

אבי סעידיאן: בזכות הארגון הזה גם אחי עוד איכשהו הצליח להשתקם, ואיכשהו הוא הצליח לצאת מהפוסט-טראומה הזאת.

אבי סעידיאן: אני מלווה אותו כבר שבעה חודשים יום-יום, והייתי איתו שבע שנים כל יום בוועדות.

אבי סעידיאן: אני לא יודע שזה לא קשור פה למקום, אבל אני רוצה גם לדבר על הוועדות במשרד הביטחון, מה עושים שם לחיילים, מה אחי עבר בוועדות האלה ומה הביא אותו לסף ייאוש.

אבי סעידיאן: האנשים שם צריכים לשנות את הגישה שלהם.

אבי סעידיאן: מה שהם אומרים שם זה פשוט מוות, ואני לא מדבר רק בשם איציק סעידיאן – אני מדבר בשם כולם.

אבי סעידיאן: זהו.

אבי סעידיאן: אני מקווה שהדברים האלה ישתנו.

אבי סעידיאן: אני קצת בלחץ ולא רגיל למקומות האלה.

עידן קלימן: רק שתדע שבוועדת העבודה והרווחה דיברו על זה באופן רחב מאוד.

עידן קלימן: אני מקווה שמשרד האוצר באמת יתקצב.

רם בן ברק: גם נעשה שינוי גדול מאוד בעקבות האירוע של אחיך, שאנחנו מאחלים לו מפה בריאות.

רם בן ברק: הוא עשה שינוי גדול במשרד הביטחון ובוועדות.

רם בן ברק: אנחנו בתחילתו של תהליך, אבל אנחנו בהחלט דנים בזה.

רם בן ברק: אדוני הרב, אתה רוצה להקריא פרק תהלים.

רם בן ברק: יש פה את הרב פרוש.

רם בן ברק: אומנם הוא הלך, אבל אם אני לא אתן לך את זה – אני נכנס איתו לחשבון שלא ייגמר.

הרב מנחם קוטנר: אקרא פרק קצר מתהלים לרפואת כל מצויני צה"ל, כמו שאמרנו, ונפגעי פעולות האיבה.

אופיר סופר: תדגיש שזה גם י"ט בכסלו ולמה אתה אומר "מצויני צה"ל".

הרב מנחם קוטנר: יפה.

הרב מנחם קוטנר: היום ראש השנה לחסידות, י"ט בכסלו – יום מיוחד.

הרב מנחם קוטנר: (קורא תהלים פרק קכ"א) "שיר למעלות, אשא איני אל ההרים מאין יבוא עזרי.

הרב מנחם קוטנר: עזרי מעם ה' עשה שמיים וארץ.

הרב מנחם קוטנר: אל יתן למוט רגלך אל ינום שמריך.

הרב מנחם קוטנר: הנה לא ינום ולא יישן שומר ישראל.

הרב מנחם קוטנר: ה' שמריך ה' צלך על יד ימינך.

הרב מנחם קוטנר: יומם השמש לא יככה וירח בלילה.

הרב מנחם קוטנר: ה' ישמרך מכל רע ישמר את נפשך.

הרב מנחם קוטנר: ה' ישמר צאת ובואך מעתה ועד עולם".

קריאות: אמן.

אייבי מוזס: אמן.

אייבי מוזס: חזק וברוך.

הרב מנחם קוטנר: קיבלתי טלפון מאשתו של הפצוע הקשה מהעיר העתיקה.

הרב מנחם קוטנר: הוא התחיל בלילה לגלות סימני התעוררות.

הרב מנחם קוטנר: היא ביקשה ממני שאבוא לטיפול נמרץ להניח לו תפילין.

הרב מנחם קוטנר: אז אלה גם בשורות טובות.

קריאה: רק אל תפגע לו באינפוזיה.

הרב מנחם קוטנר: יש לי תפילין מאוד קטנות במיוחד למקרים כאלה.

רם בן ברק: תודה רבה לכל מי שהגיע, ואתם, כמובן, מוזמנים לכאן להגיע לאירוע המרכזי.

רם בן ברק: אני רוצה לסכם את הדיון הזה.

רם בן ברק: אני לא רוצה עכשיו להתחיל לדבר במליצות ובמילים, כי אין אפשרות להחזיר את החוב הענק שאנחנו חייבים לפצועי צה"ל.

רם בן ברק: האפשרות היחידה שלנו היא באמת לדאוג שאחרי הפציעה העצומה שהם עברו לפחות שהם יוכלו לנהל חיים נורמליים ולחזור לשפיות ולנורמליות כמה שיותר מהר.

רם בן ברק: בזה לבתי הלוחם יש תפקיד מרכזי מאוד, וצריך לראות איך מרחיבים כך שיותר פצועים ייהנו ויוכלו ליהנות מהשירותים, גם אלה שגרים בפריפריה הרחוקה.

רם בן ברק: צריך לראות איך לעשות את זה.

רם בן ברק: בסוגיית נפגעי הטרור אני אדון בנפרד.

רם בן ברק: עידן, מאוד התרגשתי לשמוע שלקחתם אותם אליכם.

רם בן ברק: זה באמת מעשה ראוי מאוד, שבאמת משקף את הערכים שלכם.

רם בן ברק: אני מאוד שמח על זה.

רם בן ברק: אני הולך להגיש הצעת חוק שתקבע את המימון של בתי הלוחם בחוק –בתקצוב של 70% מהתקציב שלכם.

רם בן ברק: אני מאוד שמח – אני שומע – על זה שמשרד הביטחון הולך איתי.

רם בן ברק: אני גם מבין שהכסף הזה כבר קיים, זאת אומרת זה רק לעשות את הוודאות הזאת.

רם בן ברק: את הצעת החוק הזאת כבר כתבתי, והיא מונחת פה לפניי.

רם בן ברק: אני אחתים את חברי הכנסת שנמצאים פה, אם הם ירצו להצטרף להצעת החוק הזאת, ואנחנו נריץ אותה בזמן הקרוב, כדי שאתם תוכלו להמשיך לנהל את העסק שלכם, לפתח אותו, להביא יותר פצועים.

רם בן ברק: אתם עושים בשבילנו, האזרחים שלא נפצעו, שירות אדיר בזה שאתם עוזרים לאלה שנתנו.

רם בן ברק: אני מודה לכם על זה מאוד מאוד.

עידן קלימן: אנחנו מתרגשים ומודים לך מאוד.

קריאה: ישר כוח.

אייבי מוזס: אדוני, תכניס גם את ההצעה שלנו לגבי תקציב בחוק?

עידן קלימן: זה חוק נפרד.

אייבי מוזס: כן, חוק נפרד כמובן.

רם בן ברק: זה יהיה חוק נפרד.

רם בן ברק: אנחנו נעשה דיון, ונראה איך אפשר ביחד עם האוצר לסייע לנפגעי פעולות האיבה שעלו באוטובוס כדי לנסוע לעבודה וקרה להם אסון בדרך וחייהם השתנו.

רם בן ברק: אנחנו צריכים לראות איך תומכים אותם לאורך התהליך הזה של השיקום, כמו שאנחנו תומכים את פצועי צה"ל.

רם בן ברק: בסוף, זה חלק מאותה מלחמה אלא שהם נפגעו בעורף ולא בחזית.

רם בן ברק: אני באמת מודה לכולכם.

רם בן ברק: תודה רבה.