הוועדה המיוחדת לעובדים זרים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 12, 2021-11-16 13:00

אבתיסאם מראענה: צוהריים טובים, שלום לכולן ולכולם, תודה שבאתם.

אבתיסאם מראענה: שמי אבתיסאם מראענה ואני יו"ר הוועדה המיוחדת לעובדות ועובדים זרים.

אבתיסאם מראענה: נמצאות כאן איתנו מיכל דיבנר כרמל, היא מנהלת הוועדה, אז מי שמתקשרת ומתקשר איתה, תדעו שזאת האישה.

אבתיסאם מראענה: יושבת גם בצד השמאלי שלי עוה"ד של הוועדה נועה בן שבת.

אבתיסאם מראענה: יעל אורבך יושבת שם, והיא היועצת הפרלמנטרית שלי, בדרך כלל אתם מתכתבות ומתכתבים איתה, אז קחו בחשבון שככה היא נראית, אישה מדהימה ומהממת.

אבתיסאם מראענה: אז קודם כל, אני פותחת בהתנצלות על זה שלקח לנו מספר חודשים לכנס ועדה בנושא של חקלאות באופן ספציפי, זה נושא כל כך חשוב, כל כך קריטי, כל כך מתבקש.

אבתיסאם מראענה: היינו, ואנחנו עדיין, בעומסים מטורפים, במיוחד בכל מה שקשור בעובדות ובעובדים הזרים בתחום הסיעוד, אבל הנה, אנחנו פה, הגענו לכאן, ואנחנו מקיימות את הדיון הכל כך חשוב הזה.

אבתיסאם מראענה: כמו שאתן ואתם רואות ורואים, החדר של הוועדה צפוף ומלא היום, ובצדק, בסוגיה שיש לה שתי פנים, כשבעצם, יש לנו את העובדים והעובדות שמגיעות לארץ לעבוד בענף החקלאות, ויש לנו את החקלאים והחקלאיות, שיש להם את המשק שלהם ויש להם את החקלאות שכל כך חשובה לנו במדינת ישראל, ואנחנו רוצות לתת את המענה לשתי האוכלוסיות.

אבתיסאם מראענה: שתי אוכלוסיות שמבקשות ורוצות להתקיים בכבוד, לחקלאים ולחקלאיות שיהיה את המענה, שיוכלו להתפרנס, שהמקום הזה יהיה טוב ומהמם.

אבתיסאם מראענה: אני לא יודעת איפה קראתי אתמול איזה משפט, אני חושבת שזה של פורר, הוא אמר שהחלום שלו זה להגיד לילדות ולילדים שלנו ללכת לעבוד בחקלאות.

קריאה: זה לא יקרה.

אבתיסאם מראענה: לא יקרה, סבבה, אז אנחנו אופטימיות.

קריאה: החלום להגיד או שילכו לעבוד?

אבתיסאם מראענה: החלום הוא שבעצם תהיה בעצם חקלאות, שזה תחום כזה טוב שיעבדו בזה.

אבתיסאם מראענה: על הכיפק.

אבתיסאם מראענה: אז בואו נתחיל את הדיון שלנו, יש לנו הרבה דוברות ודוברים שנרשמו לדיון הזה, אני רוצה להגיד תודה לכל מי ששלח את החומרים המקדימים, ביקשנו כבר בשבוע שעבר שישלחו לנו גם נתונים, גם סיפורים, גם סקירות, גם דוחות על אותו נושא, אז תודה לכל מי ששלח.

אבתיסאם מראענה: אני מצטערת שמשרדי ממשלה, רובם, לא שלחו, אני לא אנקוט בשמות כי זה לא המקום לכזה דבר, לפעמים עושים עבודה מצוינת אבל היום פחות.

אבתיסאם מראענה: אז אנחנו נתחיל את הדיון שלנו.

אבתיסאם מראענה: אני אתן את הכבוד הראשון, כרגיל, לגב' עינבל משש, מרשות האוכלוסין.

אבתיסאם מראענה: אנחנו לא קיבלנו מכם את המייל לגבי הנתונים שביקשנו, אבל אני מבינה שהייתה תקלה, ואנחנו נצלח אותה, אז אני מקשת שתתני לנו סקירה בבקשה, על תחום ענף החקלאות בישראל.

אבתיסאם מראענה: במה אתם נתקלות ונתקלים?

אבתיסאם מראענה: מהם הקשיים?

אבתיסאם מראענה: מהי המכסה?

אבתיסאם מראענה: כמה עובדות ועובדים נמצאים בארץ בענף החקלאות, אתגרים, בבקשה תאתגרי אותנו.

עינבל משש: שלום, צוהריים טובים.

עינבל משש: אני אומר ואתנצל שבשל תקלה משרדית לא נשלח חומר מבעוד מועד, אנחנו פה כמובן להשלים ולענות על כל מה שיידרש.

עינבל משש: לגבי ענף החקלאות, זה ענף שבו מועסקים גם עובדים זרים, גם פלסטינים, יש גם משתלמים, אולי שושנה אחר כך תשלים אותי בנושא משתלמים.

עינבל משש: בענף החקלאות יש מכסה, בהתאם להחלטת הממשלה, ממש לפני כחודשיים עלתה המכסה הממשלתית ל-30,200 עובדים זרים בענף.

עינבל משש: כיום, נמצאים בישראל למעלה מ-26,000 עובדים זרים.

אבתיסאם מראענה: כולל פלסטינים?

עינבל משש: לא, לא כולל פלסטינים, תכף אני אומר את המכסה, אצל פלסטינים זה מחולק למכסה עונתית ולמכסה קבועה, 6,500 קבועים ו-11,500 עונתיים.

עינבל משש: לגבי עובדים זרים השוהים במדינת ישראל בענף החקלאות, אז בשנה האחרונה, 2021, נכנסו לישראל למעלה מ-5,000 עובדים זרים חדשים לענף.

עינבל משש: כל העובדים, כמובן, מגיעים מתאילנד, כולם מגיעים באמצעות הסכמים בילטרליים.

אבתיסאם מראענה: בלבד?

עינבל משש: כן, אך ורק מתאילנד, ואך ורק באמצעות הסכמים בילטרליים.

עינבל משש: היום אנחנו במצב שבו 100 אחוזים מהעובדים ששוהים במדינת ישראל בענף החקלאות הגיעו באמצעות ההסכמים הבילטרליים.

עינבל משש: כמובן שתקופת ההעסקה של עובד היא לפי הקבוע בחוק, 63 חודשים מקסימום.

עינבל משש: ככלל, אני יכולה לומר שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא ופורה עם משרד החקלאות לנושא הקצאת ההיתרים לעובדים זרים עבור חקלאים.

עינבל משש: בענף הזה יש לשכות פרטיות שהתפקיד שלהם הוא, כמובן, לתווך ולטפל בנושא בינינו לבין החקלאים, ולתת מענה לפי הגדרת התפקיד שלהם.

עינבל משש: עבודת הלשכות מעוגנת, כמובן, בנוהל.

עינבל משש: לגבי הקצאת ההיתרים, אני יכולה לומר שככלל, יש למעלה מ-6,000 חקלאים בעלי היתרים שמעסיקים עובדים זרים.

עינבל משש: את המפתחות לחלוקת ההיתרים והמלצה לחלוקת החקלאים, כלומר, כמה כל חקלאי מקבל, זאת בעצם עבודה של משרד החקלאות.

עינבל משש: נמצא פה ד"ר אסף לוי שיוכל להרחיב על המנגנון והמפקד שהם עושים כדי לדעת בעצם כמה עובדים צריך כל חקלאי.

עינבל משש: היתרים לחקלאים ניתנים מידי שנה, וכל שנה ההיתר מוארך.

עינבל משש: כל שנה אנחנו מפרסמים, כבר עכשיו פרסמנו לשנת 2022 את הקצאת ההיתרים עבור החקלאים, כמה כל חקלאי מקבל, ובעצם, יש אפשרות, כמובן, למי שצריך עובד חדש, להזמין עובדים זרים מחו"ל, בכפוף, כמובן, לסך כל המכסה השנתית שיש בענף.

עינבל משש: זהו, אם רוצים עוד השלמות, אני כמובן אשמח לענות בהמשך.

אבתיסאם מראענה: אוקי, תודה רבה עינבל.

אבתיסאם מראענה: אני אתן זכות דיבור למשרד החקלאות, אני אבקש להציג את עצמכם ואת עצמכן בשביל הפרוטוקול, תודה.

אסף לוי: תודה רבה, גברתי היו"ר.

אסף לוי: ד"ר אסף לוי, סמנכ"ל גורמי ייצור במשרד החקלאות ופיתוח הכפר.

אסף לוי: אני אתחיל מהסוף, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה מאוד פורה והדוק, וזה הזמן להודות גם לכל החברים ברשות האוכלוסין וגם לחבריי החקלאים.

אסף לוי: כמו שעינבל אמרה, לשמחתנו ולצערנו העובדים הזרים היו משאב במחסור, ונאלצנו כמשרד לנהל את המחסור.

אסף לוי: הביקוש לעובדים זרים בענף החקלאות, לפי המפקד הנורמטיבי, ותכף אני אפרט מה זה המפקד, עומד על כ-48,000 עובדים, כאשר המכסה לעובדים זרים עד לחוק ההסדרים האחרון, כפי שנקבע על ידי הממשלה, היה 25,200 עובדים.

אסף לוי: במסגרת חוק ההסדרים והרפורמה הגדולה בענף החקלאות, הממשלה הגדילה את המכסה בעוד 6,000 עובדים, כאשר, בהסכמה, זה לא ייכנס בפעם אחת, כי יש גם מגבלות בגיוס ובהגעה של העובדים.

אסף לוי: לכן, בתודה רבה לרשות האוכלוסין, הגענו למספר של תוספת של 2,800 עובדים שתהיה כבר בשנת 2022.

אסף לוי: כפי שעינבל אמרה כבר, אנחנו הקצנו את זה, והחקלאים קיבלו את מרבית התוספת, נשארה עוד תוספת קטנה שאנחנו שומרים אותה לתיקון טעויות, וועדה רפואית או דברים כאלה, וחקלאים חדשים, כמובן.

אסף לוי: אנחנו, אחת לשלוש שנים - - -

אבתיסאם מראענה: אתה יכול לפרט שנייה מהי המכסה של תיקון טעויות?

אבתיסאם מראענה: מה זה תיקון טעויות?

אסף לוי: אנחנו לא חפים מטעויות, ובגלל שאנחנו עורכים מפקד, ואני אפרט תכף מה זה המפקד, אז יכולות להיות בעיות כמו שחקלאי לא דיווח נכון על השטחים שלו, או שאנחנו לא קלטנו נכון.

אסף לוי: אנחנו שומרים בסביבות הכמות המאוד קטנה, אפילו לא במאות, פחות ממאה עובדים, לתיקון טעויות, כי איפה שחוטבים עצים ניתזים שבבים ואנחנו לא חפים מטעויות.

אסף לוי: אם עושים טעויות צריך לתקן, ואני לא רוצה שחקלאי, בגלל טעות שלי או טעות שהיא בעיקר שלנו, יאלץ להיות בלי עובד, ואנחנו שומרים מכסה קטנה לתיקון טעויות.

אבתיסאם מראענה: כמה?

אבתיסאם מראענה: מה המספר?

אסף לוי: פחות מ-60, וה-60 האלה הם גם לתיקון טעויות וגם לחקלאים חדשים שנקלטים במהלך השנה.

אסף לוי: זאת לא כמות גדולה, אנחנו ממצים את מלוא המכסה, בטח כשהיא הייתה 25,200, ועכשיו אנחנו אפילו קצת יותר נדיבים אז היתרה יותר קטנה, כי עדיין יש לנו באוויר את המכסה הלא מנוצלת בין ה-28,000 ל-31,200.

אסף לוי: אז המצב עכשיו טיפה יותר טוב אבל הוא עדיין לא מושלם.

אבתיסאם מראענה: איך הוא יכול להיות מושלם?

אסף לוי: שלא תהיה מכסה בכלל, שכל חקלאי יוכל להביא כמה עובדים שהוא רק צריך וכמה שהוא רק רוצה.

אסף לוי: אנחנו מאמינים שהכלכלה צריכה לעבוד.

אסף לוי: היום, להעסיק עובד זר, גם פלסטיני וגם עובד זר מתאילנד, במאמר מוסגר אנחנו גם פועלים ביחד בשיתוף פעולה עם משרד החוץ ועם רשות האוכלוסין לפתוח מדינה נוספת, יש מגעים לפתיחת מדינה נוספת, ולכן נקרא לזה עובדים זרים מתאילנד כרגע, אבל כשתהיה מדינה נוספת - - -

אבתיסאם מראענה: מי זאת המדינה הנוספת?

אסף לוי: כרגע זה עדיין לא סגור אז אני לא - - -

עינבל משש: וייטנאם.

עינבל משש: מתנהל משא ומתן עם וייטנאם, מותר לי להגיד כי זה מידע ששקוף לציבור אז אין לנו שום בעיה.

אבתיסאם מראענה: יופי, ובאיזה שלב המשא ומתן נמצא?

עינבל משש: הוא בשלב מתקדם, רחל או שושנה, אתן רוצות רגע להתייחס?

רחל אוברמן: שלום, רחל אוברמן ממשרד החוץ.

רחל אוברמן: אנחנו במגעים, אני לא יכולה להגיד שהמשא ומתן מתקדם, אבל אנחנו פועלים כדי לקדם אותו ואנחנו בכל זאת, יש עוד דרך.

אבתיסאם מראענה: אבל באיזה שלב הוא?

אבתיסאם מראענה: אתם כבר בשלב טיוטת הסכמים בילטרליים?

רחל אוברמן: יש חילופי טיוטות, אנחנו כבר עושים את זה תקופה ארוכה עם הרבה מדינות ואנחנו כבר מורגלים בהכנה של טיוטות וכולי, אז אנחנו במשא ומתן.

אבתיסאם מראענה: אוקי, בעבר בעצם היו לנו עובדים מוויטנאם בלי הסכמים בילטרליים, או לא?

עינבל משש: לא.

אבתיסאם מראענה: אף פעם?

אסף לוי: אף פעם.

אבתיסאם מראענה: אנחנו לא מכירות ומכירים את האוכלוסייה הזאת כעובדת בחקלאות?

עינבל משש: משתלמים.

אסף לוי: מאז שנחתם ההסכם עם תאילנד - - -

אבתיסאם מראענה: כן, אדוני, אני מקשיבה.

אסף לוי: מאחר והמשאב, כל עוד הוא משאב במחסור ואנחנו נדרשים להמליץ לרשות האוכלוסין איך להקצות את ההיתרים, אנחנו עושים מפקד חקלאי נרחב אחת לשלוש שנים, שמעסיק אותנו כמעט שנה, בה כל חקלאי נדרש לדווח על השטחים וסוג הגידול.

אסף לוי: יש לנו יחידה במשרד החקלאות שנקראת 'שירות ההדרכה והמקצוע', ויש לנו תחשיב גידול כמעט, למרבית הגידולים, ואת מה שאין לו תחשיב אנחנו מצמידים לגידול דומה, ויש לנו את תשומת העבודה הנדרשת ויש לנו בעצם לכל גידול מקדם, ודרכו אנחנו מחשבים את הביקוש הנורמטיבי.

אסף לוי: כפי שאמרתי בתחילת דבריי, הביקוש הנורמטיבי לפי המפקד האחרון בשנת 2019, הוא עומד על כ-48,000 עובדים, לא כולל ענף בעלי החיים שאותם אנחנו מגבילים באחד, ולכן הביקוש יכול להיות טיפה יותר, כי גם בענפי בעלי החיים יכול להיות שהביקוש יותר גדול.

אסף לוי: בשביל לסבר את האוזן ולדבר במספרים עגולים, נגיד שהביקוש הנורמטיבי יכול להיות על כ-50,000 עובדים.

אסף לוי: מאחר והמכסה עד שנת 2022 הייתה 25,200 עובדים, נאלצנו לבצע כל מיני קיצוצים בין הנורמטיבי להקצאה בפועל, כאשר המדיניות של המשרד הייתה להקל יותר על החקלאים הקטנים שקשה להם יותר לגייס עובדים, ולכן מודל הקיצוץ היה פרוגרסיבי.

אסף לוי: ככל שהביקוש הנורמטיבי של חקלאי היה גדול יותר, הקיצוץ ברמה היה גדול יותר.

אסף לוי: מאפס עד שישה עובדים לא היה קיצוץ בכלל, רק הקיצוץ - - - אחר כך, ומודל שלם שמעסיק וכל הזמן אנחנו מטייבים.

אסף לוי: כמובן, אנחנו לא חפים מטעויות ולכן, אנחנו שומרים גם לתיקון טעויות.

אסף לוי: בשנת 2019, לראשונה, העברנו את המפקד לשיטת ה-GIS, יש לנו מיפוי לכל השטחים החקלאיים ברמת ה-GIS והקולטור שלו, אנחנו יודעים את השטח שלו ואנחנו יודעים להכפיל.

אסף לוי: לקראת המפקד הבא, בעזרת השם, אנחנו עובדים על כך שההגשה תהיה אינטרנטית, אנחנו גם בעד ה-פייפרלס וגם שיהיה הרבה יותר נגיש, אנחנו לאט לאט מתקדמים.

אסף לוי: אנחנו מטפלים ב-6,000 בקשות, זה 6,000 חוברות, שצריך להיכנס עד לרמת השורה, אבל לאט לאט אנחנו מטייבים יותר ויותר.

אבתיסאם מראענה: אוקי, אני רק רוצה להבין את ה'לאט לאט' הזה, למה אתה מתכוון בזה?

אסף לוי: קודם כל צריך להבין, שיש לנו מצד אחד את החקלאים ומצד אחר אותנו, כרגולטורים.

אסף לוי: לאט לאט זה פעם בשלוש שנים.

אבתיסאם מראענה: על כמה משקים אנחנו מדברות ומדברים?

אסף לוי: משקים חקלאיים יש בערך, לפי המפקד האחרון של הלמ"ס, 16,000 חקלאים פעילים שמתפרנסים מחקלאות.

אסף לוי: אצלנו בעובדים הזרים, יש לנו בין 5,000 ל-6,000 בקשות שהם מגישים לנו את חוברות העובדים הזרים.

אסף לוי: אבל זה לא כל החקלאות, יש חקלאות שלמה שהיא ממוכנת, שהיא לא זכאית לכוח אדם בגלל המחסור.

אסף לוי: למשל, זיתים וגפן יין, שרוב העיבוד נעשה ממוכן במכשירים, אז הם לא זכאים.

אסף לוי: חיטה, תירסים, שהכל זה זריעה וקציר אוטומטי, הם לא זכאים לעובדים זרים.

אסף לוי: אז יש חקלאות, גם שטחים, שאנחנו לא מכירים אותם במפקד העובדים הזרים.

אסף לוי: אני ארבע שנים בתפקיד אבל ה'לאט לאט' מתכוון לקפיצות של שלוש שנים, של כל מפקד, כך יש לנו זמן גם לתת לציבור שאנחנו משרתים ונותנים לו שירות, להתאקלם, גם הם לא צריכים ביום אחד לעשות את כל המהפכות.

אסף לוי: במפקד אחד הכנסנו את המערכת של ה-GIS, ובמפקד הבא אנחנו נכניס את המערכת הממוחשבת של ההגשה ולא בחוברת נייר.

אסף לוי: ב-2019 ההגשה הייתה בחוברת נייר, ועכשיו אנחנו רוצים להגיש את זה בקובץ אינטרנטי, כדי להקל על הגישה.

אבתיסאם מראענה: אוקי, אני לא הבנתי, אדוני, מה זה ה-GIS?

אסף לוי: GIS זה מערכת גיאוגרפית, יש שכבות בהרבה תחומים שאנחנו מתעסקים בהם, גם באזרחי וגם בממשלתי, שזה שכבות שכבות לפי תחומי עניין, גם בצינורות מים, צינורות גז, חשמל, שטחים חקלאיים.

אסף לוי: יש שכבות של הרבה דברים והשכבה שלנו זאת השכבה החקלאית, היא פתוחה לכולם באינטרנט, כל אחד יכול להיכנס ולראות את השכבות השונות שמעניינות אותו לפי תחומי העניין.

מופיד מרעי: איך אתה קושר את זה לעובדים הזרים?

אסף לוי: מאחר ובמפקד השכבה החקלאית ממופת, יש לנו שכבה מפורטת לפי שטח ולפי סוג גידול, ולכן באופן ממוחשב אני יכול לעשות בדיקה ולעשות התאמות, לבדוק שכל בן אדם כשהוא מדווח על השטח שלו הוא צריך לדווח את זה ב-GIS, ואנחנו כמשרד מרוויחים הרבה מידע, שאם חס וחלילה יש לי כרגע בעיה באגס, אני יודע לפנות לאגס.

מופיד מרעי: אני מבין שזה כלי שליטה שלכם בעובדים?

אסף לוי: לא בעובדים.

מופיד מרעי: אז במה?

אסף לוי: לא בעובדים, לפי זה אני מקצה.

אבתיסאם מראענה: רגע אדוני, שנייה, אני אעשה סדר.

אבתיסאם מראענה: אני בדיוק הולכת להציג לך אותו, זה חה"כ מופיד מרעי.

אסף לוי: אני לא מכיר, נעים מאוד.

אבתיסאם מראענה: ויושבת איתנו חה"כ שרון רופא אופיר, איך את מרגישה?

שרון רופא אופיר: יותר טוב, תודה.

אבתיסאם מראענה: יופי, תודה שאת איתנו.

אבתיסאם מראענה: אני אתן את זכות הדיבור לחברי וחברות הכנסת שמצטרפות ומצטרפים לדיון, אני אתן למשרדי הממשלה רק להציג את הנתונים, תהיה לנו תמונה כוללת ואני בהחלט אתן לכם את זכות הדיבור, אז אני מודה לכם.

אבתיסאם מראענה: ד"ר אסף לוי, סיימת?

אסף לוי: אם יש עוד שאלות, בשמחה בהמשך.

אבתיסאם מראענה: על הכיפק.

אבתיסאם מראענה: השאלה האחרונה, היא לא השאלה האחרונה היא שאלת ביניים לכבודך, אתה יכול להגיד לי מהי הפריסה האזורית, זה מוגדר מבחינה גיאוגרפית?

אבתיסאם מראענה: יש תיעדוף?

אסף לוי: כן, קודם כל הפריסה הגיאוגרפית בחקלאות מדינת ישראל היא מאילת, יש לנו גם באילת שטחים חקלאיים לגידול אצות וחקלאות ימית, ועד מטולה קריית שמונה.

אסף לוי: העדיפות שלנו היא כן לתת העדפה בקיצוץ, אנחנו מקצצים פחות באזורי הספר, איפה שיש פחות ריכוז אוכלוסייה שיכולים להשיג עובדים שאינם עובדים זרים.

אסף לוי: אנחנו עושים מדד גיאוגרפי, ככל שהמרחק מריכוזי אוכלוסייה גדול יותר, אז אנחנו מקצצים פחות, אבל החקלאות היא בכל הארץ, גם במרכז, הירוק שאנחנו רואים בעיניים כשאנחנו מטיילים זה בעיקר החקלאות.

אבתיסאם מראענה: אוקי, אני אתן לחברי מאיר דוד לדבר, מנהל מינהל ההסדרה והאכיפה בזרוע העבודה במשרד הכלכלה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להודות לך ולמשרדך על הדו"ח ששלחתם אתמול ב-1:00 לפנות בוקר, אני קיבלתי ב-1:00, אבל קראתי, תודה, כל מידע שמתקבל הוא נפלא.

אבתיסאם מראענה: אני אשמח שתציג לנו בקווים ברורים, כללים, את הנתונים שנתבקשת להביא, לפי השאלות תציג לנו את התשובות, בבקשה.

מאיר דוד: בסדר גמור.

מאיר דוד: צוהריים טובים, למי שלא מכיר, מאיר דוד, ראש מינהל הסדרה ואכיפת חוקי עבודה בזרוע העבודה, שהיא עכשיו נמצאת במשרד הכלכלה.

מאיר דוד: אז ראשית אני אומר שהמשרד שלנו מטפל בנושא של העובדים הזרים בכמה היבטים, גם במישור של הסברה וגם של אכיפה, באמצעות הממונה על זכויות העובדים הזרים בעבודה, והיא כרגע לא נמצאת פה אז אני גם מייצג אותה, ובאמצעות מינהל ההסדרה והאכיפה.

מאיר דוד: אני אתן סקירה קצרה ואז אני אעבור על השאלות שנתבקשנו.

מאיר דוד: בסך הכל, הממונה על זכויות העובדים הזרים בעבודה קיבלה במהלך השנה האחרונה כ-50 פניות מקרב עובדים זרים בחקלאות, מתוכם רק חמישה, למשל, הגיעו מקרב הפלסטינים.

מאיר דוד: זה רק מראה שלגבי הפלסטינים, במקום שאין איתו הסכמים בילטרליים ואין יידוע של זכויות אז הם פחות פונים, ובמקום שיש אז יש יותר פניות.

מאיר דוד: למרות זאת, אנחנו עדיין חושבים, וגם שירי מציינת את זה, שכל הנושא הזה של היידוע, והידע של העובדים בתחום הזכויות שלהם הוא די נמוך ובעיקר בענף החקלאות.

אבתיסאם מראענה: ממה זה נובע?

מאיר דוד: זה נובע מכמה דברים.

מאיר דוד: א', השפות, את יודעת, כשזאת שפה אחרת זה מאוד קשה.

מאיר דוד: גם כשאתה מפרסם את המידע באתר, לא תמיד העובדים ניגשים אליו ויודעים לקבל אותו, למרות שלפני שהם באים לארץ הם כן מקבלים זכותון והם מקבלים כתובות לאן לפנות, לא תמיד הם שומרים את זה אצלם ולא תמיד הם משתמשים בזה.

מאיר דוד: ב', הבידוד החברתי, הם נמצאים במקומות מרוחקים, בכל מיני מושבים, הם פזורים בכל רחבי הארץ, אין להם יותר מידי נגישות לאינטרנט או בכלל למרכזים שבהם ניתן לקבל - - -

קריאה: תאמיני לי שהם יודעים הכל.

מאיר דוד: יכול להיות, אני אומר, בסדר - - -

אבתיסאם מראענה: לא, לא להתפרץ באמצע דיון, אדוני.

קריאה: אני לא מתפרץ, רק מה שהוא אומר זה לא נכון.

אבתיסאם מראענה: לא, שניה, הכללים בוועדה, ספציפית פה, אני לא יודעת מה קורה בחוץ, הם שאנחנו מכבדות אחת את השנייה, מכבדים, לכל אחד יש זכות דיבור, הוא יציג ואחר כך אני אגש אליך ואתן לך זכות דיבור.

אבתיסאם מראענה: נא לשמור על סדר ועל כבוד הדדי.

קריאה: אני מכבד.

מאיר דוד: ולכן, כדי להגביר את הנושא של פעילות ההסברה, שירי ערכה כנס וירטואלי לכל הלשכות בשיתוף רשות האוכלוסין וההגירה, כדי להדגיש להם, קודם כל ללשכות, את החובות של המעסיקים בנושא של זכויות עובדים, ובעיקר בדגש על סיום ההעסקה, כל הנושא של גמר החשבון והפנסיה, שאין פיקדון, ונושא ההפרשים שמגיע לעובדים.

מאיר דוד: עכשיו שירי סיימה להכין מסמך ולתרגם אותו גם לערבית וגם לתאי על כל הנושא של ביצוע הלכת בקירוב, זה כל מה שמגיע לעובדים בסיום ההעסקה, כתחליף לפנסיה, וזה בקרוב יופץ, גם לעובדים וגם למעסיקים וגם ללשכות הפרטיות, כדי שיהיה ברור לכולם ולעובד מה מגיע לו בתום ההעסקה שלו, זה אחד הכשלים הגדולים ביותר.

אבתיסאם מראענה: למה אתם עושים את זה רק עכשיו?

מאיר דוד: אני לא יודע להגיד למה היא עושה את זה רק עכשיו, אבל זאת פעולה שנעשית.

אבתיסאם מראענה: כמה שנים יש לנו בעצם העסקה של עובדים זרים בארץ בחקלאות?

קריאה: מ-1993.

מאיר דוד: המון שנים, שוב פעם, זה לא שלא נעשה אף פעם, אבל עכשיו היא מרכזת את הנושא הספציפי הזה של הלכת בקירוב בנושא הפנסיה עד שיעודכנו התקנות, אני מקווה שבקרוב יעודכנו התקנות ואז זה כבר לא יידרש.

מאיר דוד: נעשה גם ביולי כנס בעלי עניין בכל הנושא של העסקת עובדים זרים שחיבר גם את החברה האזרחית וגם גורמים בתוך הממשלה, ודן בסוגיות מרכזיות הרלוונטיות לחקלאות.

מאיר דוד: שם עלה דבר מאוד מעניין גם, כל הנושא של ההגנה על עובדות בחקלאות, וההפרדה הנדרשת במגורים בין נשים לגברים, וגם איגרת בנושא הזה צפויה להתפרסם בקרוב, בנושא מניעת הטרדה מינית.

אבתיסאם מראענה: מה אתם בעצם מגלים שם?

אבתיסאם מראענה: אמנם אנחנו דנו בסיפור של הטרדה מינית.

מאיר דוד: אין להן את הפרטיות, לנשים שם, כמו שמגיע לכל אישה את המינימום הנדרש, וצריך לעשות הפרדה מוחלטת כדי, א', לאפשר להן באמת תנאים נאותים, ו-ב', למנוע את האפשרות שחלילה יהיו הטרדות בתוך מקום העבודה.

מאיר דוד: זה בנושא של הסברה והדגשים ששירי ביקשה לציין.

מאיר דוד: בנושא האכיפה, דיברו איתי על האתגרים, מהם האתגרים, אז דיברנו על מיעוט הידע, על הפגיעה בזכות לגמר חשבון, וזאת הנקודה העיקרית ששם לא תמיד משולמים כל הזכויות, והעובדים כבר עוזבים את הארץ אז אנחנו לא מספיקים להגיע אליהם כדי למצות את הזכויות שלהם.

מאיר דוד: אני רוצה לתת דוגמה חיה מהבוקר.

מאיר דוד: ביום ראשון קיבלנו איזושהי פנייה על 16 עובדים שאמורים לעזוב את הארץ במושב שדה נגב, ביצעו איתם גמר חשבון והם לא קיבלו את הזכויות שלהם.

מאיר דוד: התארגנו די מהר לשלוח היום צוות לשם, עם צוות מתורגמנים שגם זה קושי לא קטן, הגענו למקום והעובדים לא רצו לשתף פעולה, כי אתמול בערב ישב איתם החקלאי והוא הבטיח להם עוד 2,000 שקלים תוספת לכל עובד, והם לא מוכנים שאנחנו נטפל במקרה זה.

מאיר דוד: זה גם מתסכל אותנו, כי אנחנו מהר מאוד נערכנו.

מאיר דוד: עכשיו, יכול להיות שהם ישלמו להם חלק ולא את הכל, אבל אנחנו לא יכולים לדעת אם הם לא ישתפו אותנו במה שהם קיבלו ובמה הם לא קיבלו בסוף, והם בתוקף סירבו לשתף פעולה, כדי לקבל ממנו משהו.

מאיר דוד: אז אנחנו לקחנו את הפרטים שלהם, את הטלפונים, ואמרנו להם שאנחנו ניצור איתם קשר אחרי שהם כבר יצאו מהארץ, כשהם ירגישו יותר נוח, כדי לוודא שבסופו של דבר הם קיבלו את מה שמגיע להם.

אבתיסאם מראענה: ומה בעצם נוהל האכיפה שלכם כלפי אותו מעסיק, ברגע שמתקבלת כזאת תלונה?

מאיר דוד: ברגע שמעסיק לא שילם את הפנסיה, אז יש עבורו סנקציות.

מאיר דוד: אם זאת הפעם הראשונה שהוא לא שילם פנסיה, הוא יקבל התראה, ובפעם השנייה שהוא לא ישלם פנסיה הוא יקבל עיצום כספי.

מאיר דוד: בפעם השלישית זה גם יכול להגיע לכתב אישום.

מאיר דוד: אז זה עוד אחד מהאתגרים הגדולים, שיתוף הפעולה של העובדים עם רשות האכיפה.

מאיר דוד: אני ציפיתי שהיום אנחנו נצליח לאסוף את המידע ונוכל מיד לסייע להם, עוד לפני שהם יעזבו את הארץ, אבל זה יקרה כנראה קצת אחרי שהם יעזבו, כי הם נורא פחדו לדבר, כי הם רצו את הכסף, הם רצו את מה שהובטח להם כנראה בימים האחרונים.

מאיר דוד: אני אעבור על זה ואני אענה על השאלות.

מאיר דוד: בנושא האכיפה בכלל, אנחנו נתבקשנו להביא נתונים לגבי תוכניות ותלונות, אז קיבלנו בשש השנים האחרונות, מ-2015, בערך 700 תלונות.

אבתיסאם מראענה: על מה בעצם?

אבתיסאם מראענה: איפה ההפרה שם?

מאיר דוד: בעיקר זה שעות העבודה, שהשכר משולם פחות משעות העבודה שהם עבדו בפועל.

מאיר דוד: עכשיו, יש פה כמה פערים שיכולים להיות.

מאיר דוד: א', העובדים עובדים בשטחים ובשדות מאוד מרוחקים, הם לא מנהלים תמיד את הרישום שלהם או שהרישום שלהם לא מדויק, והמעסיקים לא מנהלים או מנהלים רישום אחר.

מאיר דוד: ב', זמני ההפסקות, הרי בחקלאות לא עובדים רצוף מ-6:00 בבוקר עד 18:00 בערב באופן רציף.

מאיר דוד: יש הפסקות באמצע, יש שעות חום שאי אפשר לעבוד בהם, ומכיוון שאין רישום ואין פיקוח על שעות ההפסקה, אז אי אפשר לזהות מהן שעות העבודה ומהן שעות ההפסקה, ומהן השעות שצריך תשלום ומהן השעות שלא צריך תשלום.

מאיר דוד: זה אחד הפערים והרבה תלונות מגיעות אלינו על הנושאים האלה.

אבתיסאם מראענה: על מי מוטלת האחריות לגבי זה?

מאיר דוד: החובה לנהל היא תמיד על המעסיק.

מאיר דוד: הוא צריך להוכיח מהן שעות העבודה, הוא צריך להוכיח מתי ההפסקה, מתי העובדים עבדו או לא עבדו, זאת לא החובה של העובדים.

מאיר דוד: אנחנו הרבה פעמים ממליצים לעובדים כן לרשום בעצמם, כי הרבה פעמים הם רושמים וכשהם רושמים את השעות אפשר אחר כך לעשות התאמה והשוואה בנושא.

מאיר דוד: אמרנו שקיבלנו 700 תלונות, עשינו ביקורות, בדקנו בערך 1,700 מעסיקים בשש השנים, כי אנחנו עשינו גם ביקורות יזומות שלנו, וגם בחלק מהמקרים אנחנו עושים ביקורות חוזרות, איפה שראינו שדברים לא תוקנו או לא טופלו, אנחנו משתדלים להגיע גם לעשות ביקורת חוזרת.

מאיר דוד: איתרנו עיצומים כספיים במעל 15,000,000 שקלים על הפרות, שחלקן זה על הפרות בנושא של הפנסיה, שזה גמר החשבון שלא בוצע הפרשה בקירוב.

אבתיסאם מראענה: לאיפה הכסף הזה הולך?

מאיר דוד: הכסף הזה הולך לקופת המדינה, הוא לא מגיע לעובדים.

מאיר דוד: מה שאנחנו עושים היום, זה שאנחנו יצרנו מנגנון - - -

אבתיסאם מראענה: קופת המדינה, אתה מתכוון לאוצר?

מאיר דוד: לאוצר, לא אלינו, אנחנו לא ראינו מזה שקל.

מאיר דוד: מה שאנחנו עושים עשיו, זה שאנחנו יצרנו עכשיו מנגנון, אם אני בא למעסיק ואני מגלה שהוא הפר, אני נותן לו הזדמנות לתקן.

מאיר דוד: אני באמת קורא מפה גם למעסיקים, חבר'ה, קורים מקרים ויש טעויות, אבל אנחנו קוראים להם לתקן.

מאיר דוד: מה זה לתקן?

מאיר דוד: א', לעשות בדיקה לגבי כלל העובדים, איפה היו ההפרות, ו-ב', להשלים את הכספים אחורה.

מאיר דוד: במקומות שבאמת מתוקנים, ויש מקומות שמתוקנים, אנחנו מקלים עם המעסיק הזה בסנקציה.

מאיר דוד: יש לי נתון כללי, לא רק על החקלאות אבל בכלל.

מאיר דוד: השנה החזרנו 10,000,000 שקלים לעובדים, בכלל, באופן כללי בנושא של שכר, ו- 6,000,000 שקלים מתוך זה הם בנושא הפנסיה, שחלקם זה גם חקלאים.

מאיר דוד: זה לא רק חקלאים, זה בכל המשק.

אבתיסאם מראענה: איך התהליך הזה בעצם קורה בין העובד לבינכם?

אבתיסאם מראענה: מי מייצג אותם, זה ארגונים אזרחיים?

מאיר דוד: בדרך כלל רוב הפניות מגיעות מ"קו לעובד" או שפונים מ"הקו החם".

מאיר דוד: יש את מרכז הפניות של רשות האוכלוסין והעובד פונה אליהם, כי הוא מקבל את הפרטים שלהם כשהוא נכנס לארץ והוא מכיר את הקו, אז הוא פונה אליהם ואז אנחנו מקבלים את הפנייה מהקו החם, יוצרים איתו קשר באמצעות מתורגמן, שזה עוד אחד מהאתגרים שלנו, אין מספיק מתורגמנים בשפות שונות.

מאיר דוד: לגבי המשתלמים, קשה לנו להשיג מתורגמנים בשפה הוויטנאמית, או בפיליפינית, לא תמיד יש מספיק מתורגמנים זמינים, בתאי, דווקא, יש מספיק מתורגמנים.

מאיר דוד: אנחנו יוצרים קשר עם העובד, מקבלים ממנו את המידע והפנייה, ואת שאר הפעילות אנחנו עושים מול המעסיק, הענישה והחקירה היא מול המעסיק.

מאיר דוד: נשאלתי פה לגבי הפיקדון, אז למי שלא יודע, בעבר תקנות הפיקדון אושרו וברגע האחרון נמשכה ההסכמה של האוצר.

מאיר דוד: זה הובא שוב פעם לשרת הכלכלה והיא מתכוונת ממש בקרוב להעביר לשר האוצר את הבקשה להסכמה, ולהתייעצות עם שרת הפנים, ולהביא את זה כמה שיותר מהר לוועדה, כי אנחנו חושבים במשרד שזה נכון שיהיו תקנות פיקדון לעובדים בחקלאות, כדי שמידי חודש בחודשו יובטחו להם הכספים שמגיעים להם בנושא הפיקדון.

אבתיסאם מראענה: נפלא, ברגע שיש הפרות זכויות עובדים, בעצם אתם מעבירים את השמות של המעסיקים לרשות האוכלוסין?

מאיר דוד: כן, נכון, אחת לשלושה חודשים, כל רבעון שאנחנו מסיימים הליך מול מעסיק, אנחנו מרכזים את הכל ואנחנו מעבירים באופן מרוכז לרשות האוכלוסין את כל השמות של המעסיקים עם ההפרות שאנחנו מצאנו אצל כל המעסיקים.

אבתיסאם מראענה: המידע עובר לרשות האוכלוסין?

מאיר דוד: המידע עובר באופן שוטף בכל רבעון, אנחנו מעבירים להם את זה בצורה מסודרת.

אבתיסאם מראענה: אוקי, מצוין.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נעבור כרגע - - -

קריאה: אפשר לשאול אותו שאלה קטנה?

אבתיסאם מראענה: לא, יש לנו פה סדר.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נשאל אחר כך, לא פותחים ופותחות פה דיאלוג.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נעבור כרגע.

אבתיסאם מראענה: שמענו את משרדי הממשלה, שמענו על הפרות זכויות, על מכסות ממשרד החקלאות.

אבתיסאם מראענה: אני אתן לאבשלום אבו וילן, מזכ"ל התאחדות חקלאי ישראל, להציג את עמדתם.

אבתיסאם מראענה: הוא נמצא בזום?

יגאל דנינו: סליחה, נמצא כאן עו"ד יגאל דנינו, היועץ המשפטי של התאחדות חקלאי ישראל, אני אדבר במקום אבשלום אבו וילן, ברשותך.

אבתיסאם מראענה: בבקשה.

יגאל דנינו: אנחנו רואים כבעיה המרכזית בתחום שאנחנו מדברים עליו, את נושא המכסה.

יגאל דנינו: אמר כאן ד"ר אסף לוי, ואנחנו מסכימים איתו, שהביקוש היום לעובדים זרים בחקלאות הוא בסביבות ה-50,000, בעוד שהמכסה בפועל הייתה עד עכשיו מחצית מזה, כ-25,000, וב-2022 היא אמורה לעלות בעוד כ-3,000, אבל זה לא מספיק, זה ממש לא מספיק.

יגאל דנינו: הבעיה הזאת, היא בעיית היסוד של ענף העובדים הזרים בחקלאות, וממנה צומחות כל הבעיות האחרות.

יגאל דנינו: בעיה ראשונה, היא שבהיעדר עובדים, החקלאות לא מספיקה לייצר את התוצרת שהיא יכולה לספק.

יגאל דנינו: חקלאי שצריך עשרה עובדים במשק, אבל מקבל ארבעה או חמישה כי זאת הנוסחה שעובדים לפיה, אז הוא יגדל 50 אחוזים מהתפוקה שהיא יכול.

יגאל דנינו: זה כמובן משפיע על החקלאי, ועל מדינת ישראל, על יוקר המחייה.

יגאל דנינו: בעיה שנייה, היא פגיעה בעובדים.

יגאל דנינו: העובדים שכן נמצאים בארץ, עובדים קשה מאוד.

יגאל דנינו: הם עובדים שישה ימים בשבוע, עובדים שעות נוספות, והם מגיעים למצבים של תשישות גופנים, ואם אותו חקלאי היה מקבל כמה עובדים שהוא צריך, אז אותם עובדים היו עובדים יום עבודה של שמונה שעות ונחים לקראת יום העבודה הבא, והיו נמנעות כל מיני תופעות כמו שתייה וסמים, של אנשים שנמצאים באמת במצב של עבודה קשה.

אבתיסאם מראענה: כמה זה רווח?

יגאל דנינו: זה רווח.

אבתיסאם מראענה: כן?

אבתיסאם מראענה: אתם נתקלים בזה יותר ויותר, בסוגיה של שימוש בסמים ושתייה?

יגאל דנינו: כן, בוודאי, אפילו תופעה של סחר בסמים בקרב העובדים הזרים.

יגאל דנינו: לצערנו יש עובדים שבורחים מהעיסוק החקלאי שלהם, ועוסקים בסחר בסמים, הם מרוויחים הרבה יותר כסף, והעובדים, חלקם, מתפתים לעניין הזה.

יגאל דנינו: זאת תופעה שהיא ידועה בכל המשקים.

יגאל דנינו: צריך להבין, שבשונה מהחקלאות המתועשת, הממוכנת, המשק המשפחתי בנוי ומבוסס על ידיים עובדות, אין דרך אחרת לגדל עגבניות או פלפלים, עדיין לא המציאו דרך אחרת חוץ מאשר ידיים עובדות.

יגאל דנינו: לכן, הבקשה שלנו, הדרישה שלנו, היא פשוט לבטל את המכסה.

יגאל דנינו: להשאיר את הרגולציה על עובדים זרים, אפילו להחמיר את הרגולציה, להחמיר את האכיפה, אבל חקלאי שצריך עשרה עובדים, לתת לו עשרה עובדים ולא מחצית מזה.

יגאל דנינו: כך ייפתרו הרבה בעיות, גם עם העובדים וגם עם החקלאים, ואיתם גם מדינת ישראל.

יגאל דנינו: דבר נוסף, זאת פתיחה של מדינה נוספת.

יגאל דנינו: דיברו כאן על וייטנאם, ואנחנו מברכים על זה ואנחנו מבקשים את זה כבר הרבה זמן אבל זה תקוע.

יגאל דנינו: תאילנד כבר לא מספקת את העובדים הזרים שנדרשים לחקלאות, מגיעים לכאן עובדים עירוניים, נהגי מוניות וכולי, שלא מתאימים לעבודה הזאת.

יגאל דנינו: הפתיחה למדינות נוספות תגוון את העובדים שנמצאים כאן, ותעלה את האיכות של העובדים.

יגאל דנינו: זאת אומרת, יגיעו לכאן עובדים שמתאימים לעבודה בחקלאות.

יגאל דנינו: קחו לדוגמה נהג מונית ששמע שבישראל מרוויחים הרבה מאוד כסף בחקלאות, מבחינתו.

יגאל דנינו: הוא מגיע לעבוד כאן, ואחרי חודשיים שלושה הוא מבין שהוא לא מתאים, אז הוא לא חוזר לתאילנד, הוא ממשיך לעבוד, אבל בתנאים מאוד קשים, גם לחקלאים וגם עבורו.

יגאל דנינו: נושא אחרון, ברשותך, נושא העלויות של ההעסקה.

יגאל דנינו: האגרות שהחקלאים משלמים על עובדים זרים הן גבוהות מאוד, זה יכול להגיע לעשרות אלפי שקלים למשק המשפחתי לשנה, והמדינה חייבת לבוא לקראת החקלאים בעניין הזה.

יגאל דנינו: לא ייתכן שבגלל שמדינת ישראל, או שעובדים ישראלים לא מגיעים לעבוד בחקלאות, אז החקלאים נאלצים לשלם אגרות למדינת ישראל בסכומים גבוהים מאוד.

יגאל דנינו: צריך גם בזה לטפל, וזה דחוף.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, אני רוצה לעבור לעו"ד ישי פולק, מנכ"ל התאחדות האיכרים, בבקשה, תיגש למיקרופון בבקשה תציג את עצמך בשביל הפרוטוקול.

ישי פולק: עו"ד ישי פולק, מנכ"ל התאחדות האיכרים בישראל.

ישי פולק: אני אנסה לא לחזור על מה שאמרו בנושא המכסות.

ישי פולק: דבר נוסף שיש, זה הנושא של בחירת זהות העובד.

ישי פולק: בחירת זהות העובד חשובה כמו שזה עובד בבניין וכמו שזה עובד במקומות אחרים, מבחינת הנושא של האיתור, באמת של הקטע של המקצוענות שלו, ואת הדבר הזה אפשר לעשות אך ורק במדינות היעד.

ישי פולק: יש מנגנונים שעבדו בעבר, באמצע הם הופסקו והועברו ל- IOM, אנחנו נכשלנו בנושא הזה וזה לא עבד יותר, וכתוצאה מזה אנחנו מקבלים פה גם סוחרי סמים, גם נהגי מוניות וגם שאר סוגים של עובדים.

אבתיסאם מראענה: לא הבנתי, סליחה, למה נכשלתם?

ישי פולק: זה נכשל כי ברגע שהפסיקו את היכולת למיין את העובדים במדינות המקור שלהם, לאנשים שמחזיקים במקצוע של חקלאות.

אבתיסאם מראענה: בגלל ההסכם הבילטרלי?

קריאה: כן, בגלל ההסכמים.

ישי פולק: בגלל מערכות של ביטול של תצורת העבודה, ומי שלמעשה מנהל את זה, כי זה עבר לניהול של ארגון עולמי לאספקת עובדים, שכשל, לא עשה את העבודה שלו, וכתוצאה מזה, היום אנחנו נמצאים בחסר של יכולת לזהות את העובד.

ישי פולק: לכן, הדבר הזה צריך להיפתר.

ישי פולק: דרך אגב, בכל העולם, בכל מדינות המחקר שעשינו בנושא הזה, ככה זה עובד, כולל בענפי הבניין בישראל.

ישי פולק: אצלנו, בחקלאות בישראל, יש פה תקלה.

נועה בן שבת: רגע, אבל זה לא חלק מההסכם הבילטרלי, שיהיה איזשהו מנגנון של מיון של העובדים?

ישי פולק: התשובה היא כן, אלא שהיות והעבירו את זה אז ל-TIC ול-IOM, הנושא הזה למעשה בוטל, והתחילו להגיע לפה כל מיני גורמים שמעולם לא מוינו, ונכון לכרגע, אחרי שה-IOM הפסיק לעבוד קרתה התקלה.

קריאה: אין פיקוח.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, רגע שנייה, ניתן הבהרה, תציגי את עצמך בבקשה בשביל הפרוטוקול.

שושנה שטראוס: שמי עו"ד שושנה שטראוס, מרשות האוכלוסין וההגירה.

שושנה שטראוס: אני יכולה להבהיר, גם מהעיסוק היום-יומי, וגם כי אני נמצאת בתחום הזה הרבה שנים.

שושנה שטראוס: בעבר, לפני ההסכם הבילטרלי עם תאילנד הגיעו עובדים שנדרשו לשלם סכומי עמלות מאוד גבוהים, אפילו ראינו שהמתווכים הציעו לחקלאים שירצו להזמין עוד נסיעה לתאילנד, הם היו משלמים לחקלאים כדי שיזמינו.

שושנה שטראוס: גם אותן תלונות היו בעבר, סמים, עובדים עצלנים, ועובדים שנוטשים, כל זה נטען גם לפני ההסכם הבילטרלי.

שושנה שטראוס: ההסכם הבילטרלי מביא עובדים, וגם אבו וילן בעצמו ביקר ופיקח על זה, שמביאים עובדים מאזורים חקלאיים עם ניסיון בחקלאות, אותם סוג עובדים שהובאו בעבר, אבל הם לא נדרשים לשלם סכומים בלתי חוקיים, הם מקבלים יידוע והסכם עבודה חוקי, והכל באופן מאוד גלוי.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אנחנו נמשיך לעקוב אחרי הסוגייה הזאת.

ישי פולק: כדאי להמשיך לעקוב אחרי זה, כי למעשה, יש פה מצב רצוי לעומת מצב מצוי, ואם יש גורמים שביצעו עבירות על החוק אז כמובן שצריך למצות איתם דין מסוים, אבל מבחינת התוצאה הסופית, לחקלאי הישראלי אין אפשרות לקבל עובד שהוא יודע מה הזהות המקצועית שלו.

ישי פולק: התוצאה היא, שאנחנו מקבלים סרח עודף שקשה לנו מאוד להכשיר אותם וקשה להם לעבוד.

ישי פולק: הדבר הזה מייצר גם ברחנים בסוף הדרך, ואלה תוצאות בלתי רצויות שאנחנו לא יודעים להתמודד איתם.

ישי פולק: מה שחשוב בנושא הזה, הוא שבסופו של דבר הגמישות, גם בתוך הארץ, להעסיק עובדים זרים ברמת היכולת והזיהוי של התקלה, אנחנו בבעיה.

ישי פולק: המערכת של רשות האוכלוסין קובעת, בנוסף לאגרות ובנוסף לכל הדברים האלה, גם איזשהו מנגנון, שאם יש לך ברחן ואתה לא יודע לזהות את נקודת היעד שלו, והוא לא נרשם אצל מעסיק אחר, התוצאה המיידית של הדבר הזה, זה שלמעשה הוויזה שלו ננעלת לשלוש שנים.

ישי פולק: התוצאה של הדבר זה, מעבר לרציונל ההגיוני שהמדינה רוצה לוודא שהוא לא ברח בגלל כל מיני סיבות בינו לבין המעסיק, שזאת אמירה מסוג אחד, בסופו של דבר, חוסר הגמישות מייצר מצב שבו הוא רשום במכסה של מישהו, הוא ברח כי מישהו אחר הציע לו יותר כסף או לעבוד בצורה לא חוקית, כי הם רוצים לעבוד, שיהיה ברור, הם באים לפה לעבוד, הם רוצים לעבוד פה 24/7 כל החודש, כל השנה, זה מה שהם רוצים.

ישי פולק: לנו יש את החוקים שלנו שלא מאפשרים לנו להעסיק אותם בתצורות האלה, ואז אם מישהו נותן להם לעבוד בצורה הזאת ומוכן לשלם להם, הם גם בורחים.

ישי פולק: אז, המשמעות היא שלמעשה בנישה הזאת יש תקלה ואיזשהו ניגוד עניינים מסוים, בין רשות האוכלוסין והמערכת שאמורה לבקר את הדבר הזה, לביננו, בתור החקלאים, בהקשרים הללו, אבל זאת בעיה שצריכה גם כן לעבוד.

ישי פולק: אני רוצה רגע להסביר, ברשותך, את הנושא של האגרות.

ישי פולק: בתכלס אין בעיה עם אגרות, אגרות זה דבר חשוב ואני לא שולל את האגרות לגמרי, אבל אגרת בקשה, למשל, אם אני כחקלאי מבקש עובד זר לחמש שנים, למה אני צריך לשלם אגרת בקשה כל שנה?

ישי פולק: אם אני מבקש אותו לחמש שנים אז תני לי אותו לחמש שנים.

ישי פולק: אין לי שום בעיה עם אגרת ההיתר, ההיתר או הרישיון שלו, כל שנה הוא מקבל רישיון, עליי, קונה, אבל אגרת הבקשה, שזה המרכיב היקר בסיפור של האגרות - - -

אבתיסאם מראענה: כמה זה?

ישי פולק: 1,200 שקלים.

קריאה: במצטבר זה יכול להגיע עד 150.

ישי פולק: הדבר הזה הוא הזוי, מכיוון שאם אני מבקש ואני מקבל היתר להעסקה של חמש שנים, איזה היגיון יש להגיש בקשה כל שנה ולשלם את הסכום הזה?

אבתיסאם מראענה: גם אם זה אותו עובד?

ישי פולק: זה אותו עובד, זה לא גם אם זה אותו עובד, זה אותו עובד, והתוצאה של הדבר הזה הוא שזה למעשה מס סמוי, והגיע הזמן לעשות סדר בנושא הזה.

ישי פולק: אין לי שום בעיה עם הרישיונות, שום בעיה עם ההיתרים, אבל בקשה אחת לחמש שנים וזה אמור להספיק בנושא הזה.

ישי פולק: הנושא האחרון, זה בסופו של דבר מרכיב הפנסיה במשחק הזה.

ישי פולק: נכון שאנחנו מדברים על מצב הפיקדון ועל הדרישה להפקיד פיקדון בתחום החקלאות, שעומד להיכנס ב-1.1.2022, ולמעשה, פה זה כבר מאחורינו.

ישי פולק: הרציונל וההיסטוריה של הנושא הזה היה ההתאמה בין הסכום המותר בניכוי, לבין חובת פיקדון מסוים.

ישי פולק: הסכום המותר בניכוי נקבע בזמנו, בעבודה שאנחנו עושים עבור המדינה דרך אגב, הגיע ל-1,200 שקלים, בין 754 ל-1,200 שקלים, כאשר הממוצע היה 1,054.

ישי פולק: בישיבה שנעשתה בין משרד הכלכלה דאז לבין משרד החקלאות ועוד מספר גורמים, משרד האוצר ומשרד המשפטים, ובגלל דרישה שזה יהיה רוחבי בכל הארץ ולא בנושא של הוכחת מעסיק, נקבע סכום של 754 שקלים.

ישי פולק: בפועל, כשזה הגיע לדיונים, הסכום הזה קוצץ ל-530 שקלים פלוס מינוס, והייתה אמירה שזה יבוא כנגד פיקדון של הזכויות, כאשר כל רציונל הפיקדון זה למעשה לתת כלי לרשות האוכלוסין לשמש כאמצעי להוציא את העובדים הזרים האלה מישראל.

ישי פולק: זאת אומרת, שיהיה להם תמריץ לצאת מישראל ולא להישאר בישראל, מכיוון שאז, בשדה התעופה, הם יקבלו את כספי הפיקדון.

ישי פולק: יש עם זה בעיות, לא מעט בעיות, אבל בסופו של דבר, הבעיה העיקרית היא שחלק ממרכיב הפיקדון הזה הוא למעשה מרכיב פנסיוני, שלמעשה לא עובד ברציונל כנגד עובד זר.

ישי פולק: זאת אומרת, אני לא מדבר על פיצויים, שזה משהו אחר לגמרי, אני מדבר על מרכיב הפנסיה.

ישי פולק: לכן, בנישה הזאת אני לא אתחיל פה להלאות את כולם בניואנסים הקטנים של הרגולציה, הפנסיה צריכה לקבל פה תפיסה אחרת לגבי העובדים הזרים, בטח ובטח ביחד לפיקדון.

אבתיסאם מראענה: מה זאת תפיסה אחרת?

אבתיסאם מראענה: אתה רוצה לבטל אותה בעצם?

ישי פולק: בסופו של דבר כשאנחנו מדברים על הפנסיה, שמייצרת מצב של אי תלות חברתית כדי לא לשבת כנטל על מדינה, וכאשר את מדברת על פנסיה, אז למעשה העובד הזה לעולם לא ישתמש בזה לטובת פנסיה, כי אין פה פנסיה.

ישי פולק: עוד פעם, אצלו במדינה אין פנסיה, ומצד שני, כשאנחנו מדברים על הרציונל שלא ייפול נטל על המדינה, אז הוא לא ייפול כנטל שלנו.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, בסדר.

נועה בן שבת: בסוגייה הזאת של הפיקדון אני מבקשת להתייחס רגע, ואני אתייחס יותר בהרחבה כשיגיעו התקנות, אם יגיעו.

אבתיסאם מראענה: נכון, אנחנו נדרוש את זה בסיכום.

נועה בן שבת: אבל זה נושא הרבה יותר פשוט ממה שמנסים להציג פה, ומנסים ככה לטעון כנגד כל התפיסה הפנסיונית, יש פה עניין של זכויות ושוויון זכויות בעצם גם לעובדים ישראלים וגם לעובדים זרים.

ישי פולק: אין שום בעיה עם עובדים ישראלים.

שרון רופא אופיר: להיפך, יש בעיה, הם מקבלים תנאים פחות טובים.

שרון רופא אופיר: התאילנדים מקבלים תנאים טובים יותר.

ישי פולק: אני מסכים איתך, גברתי.

נועה בן שבת: אבל מה ששכחת להזכיר, זה שבזמנו הבטחת ניכוי ההוצאות כן אושרה לכם, למרות שהדברים האלה היו אמורים להידון ביחד והיו אמורים להיות קשורים זה בזה, אבל את הפיקדון לא אפשרתם להעביר, זה דבר ששכחת להזכיר.

ישי פולק: אני לא אמרתי מראש שהדבר הזה קשור היה אחד בשני, הפיקדון לעומת הסכום המותר בניכוי, כאשר הסכום המותר בניכוי היה מדובר על 754 שקלים, ובעקבות ויכוח הורידו אותו ל-530 שקלים, וכתוצאה מזה היה את העניין עם הפיקדון בנושא של הפנסיה, אבל אכן, את צודקת שהיה מדובר רק על הפנסיה.

נועה בן שבת: הם היו יחד כתחום אחד, והועבר רק הנושא של הניכויים והנושא של הפיקדון משום מה לא הועבר עד היום.

אבתיסאם מראענה: תודה, אני רוצה לתת זכות דיבור לחה"כ מופיד מרעי, בבקשה.

מופיד מרעי: תודה, גברתי היו"ר.

מופיד מרעי: אין ספק שמדינת ישראל היא אטרקטיבית לעובדים זרים.

מופיד מרעי: עובד זר שמגיע היום לארץ מקבל כמעט 2,000 דולר פחות או יותר, ומקבל שכר של שנה בכווית או במדינה אחרת.

מופיד מרעי: אני מכיר את הנושא מקרוב, אני מכיר את הבעייתיות גם עם המושבים ועם הקיבוצים, פחות בקיבוצים אבל כן במושבים בערבה, בעוטף עזה, במצריים, תכף נשמע פה את האנשים שהגיעו, וגם את המורכבות למרות שגם אני באופן אישי העסקתי סייעת לאמא שלי, כך שאני מכיר את הנתונים מקרוב.

מופיד מרעי: אז אנחנו אטרקטיביים, אבל האטרקטיביות שלנו גורמת בסופו של דבר גם לבעיות בשטח עצמו.

מופיד מרעי: כלומר, אנחנו רוצים עובדים זרים כדי לחזק את החקלאות שלנו, אבל בסופו של דבר נסגרים משקים חקלאיים כי העובדים הזרים לא נותנים גם את המענה, הם הפכו להיות נטל.

מופיד מרעי: למה הם הפכו להיות נטל?

מופיד מרעי: כי יש להם תנאים מצוינים, אין להם בעיה.

מופיד מרעי: דובר פה על שתי בעיות מרכזיות.

מופיד מרעי: אחת, זה באמת האגרות, כשהאגרות בסוף גם מוסיפות נטל על החקלאים.

מופיד מרעי: ממילא הוא בקושי מתפרנס, בקושי מייצר את החקלאות שלו, והרבה מאוד חקלאים, כפי שגם יעידו כאן, סוגרים את המשקים החקלאיים שלהם כתוצאה מזה שדבר ראשון, הם לא מקבלים את כל המכסות, ותכף גם נדבר על הנקודה השנייה, והיא, שגם לא מספקים להם את העבודה.

מופיד מרעי: אני רואה שחלק מהמשקים, כמו עין יהב וצופר ובעוד מושבים, פתאום המשקים מתחילים להצטמצם, במקום לגדל ארבע חממות פתאום שתי חממות, ולמה?

מופיד מרעי: כי יש בעיה בהקצאה של העובדים הזרים, ואנחנו מוסיפים להם את העומס של האגרות.

מופיד מרעי: הבעיה השנייה, והיא הנקודה היותר קשה לחקלאים, היא הבריחה של העובדים.

מופיד מרעי: כלומר, חקלאי מקבל מכסה של חמישה עובדים, מגיע עובד למושב, יובל כדוגמה, העובד הזה לא נראית לו העבודה אז הוא מתקשר אל החבר שלו מתל אביב והוא אומר לו ששם התנאים יותר טובים.

מופיד מרעי: אין פה מנגנון שבסופו של דבר יפקח על זה שהעובדים האלה באים לייעוד שלהם.

מופיד מרעי: נכון, נאמר כאן שצריך לוודא שהעובד - - -

אבתיסאם מראענה: יודע לאן הוא בא?

ישי פולק: הוא גם מקצועי, זה מה שהוא הולך להגיד.

מופיד מרעי: כמו שלוקחים סייעת לקשיש או קשישה - - -

אבתיסאם מראענה: גם שם יש בעיות.

מופיד מרעי: כן, גם שם יש בעיות, אבל לוקחים את העובד המקצועי ומביאים אותו כדי להתמקצע, ולכן גם מונעים את הבריחה.

מופיד מרעי: אני חושב שצריך ליצור מנגנון, ודיברתם פה על קרן פנסיה או לא קרן פנסיה, חברים לדעתי, כל עובד צריך שיהיה לו זכויות, אין ספק, אנחנו בני אדם, אנחנו לא נקפח אף עובד לא משנה עכשיו מאיפה הוא הגיע, מתאילנד או וייטנאם, אבל, צריך למצוא את הנוסחה המתאימה להפרדה בין העובדים הישראליים לבין העובד הזר הזמני, הוא זמני, ולקבוע במנגנון הזה את הפרמטרי שבאמת מתאימים לעובדים הזרים.

מופיד מרעי: מה שקורה לעובד הזר היום, זה שלפני שהוא יוצא והוא מגיע לשדה התעופה, הוא תובע את המעסיק שלו, ההוא צריך לשלם הון תועפות, והעובד עולה על המטוס ויוצא, אבל הוא מקבל את הכסף שלו.

מופיד מרעי: לכן, יש פה איזה משהו שהוא אפור, אסור שהיה אפור, וטוב שתעשו ותעשי בוועדה הזאת, באמת, לשים את הדברים על דיוקם, גם בנושא האבחנה בין העובדים, חייב להיות מנגנון פיקוח, וכמובן, אפשר להוריד את האגרות האלה, זה נטל.

אבתיסאם מראענה: תודה, רשמנו לעצמנו.

נועה בן שבת: אי אפשר, זה לא בסמכות הוועדה הזאת.

מופיד מרעי: אני אמרתי לדון, הוועדה צריכה להמליץ.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: חה"כ שרון רופא אופיר, את רוצה לדבר?

שרון רופא אופיר: כן, אני אשמח גברתי, תודה גברתי היו"ר.

שרון רופא אופיר: קודם כל, חייבת להיאמר פה איזושהי אמירה, שעובדים זרים לא הגיעו לכאן סתם, הם הגיעו לכאן כי אנחנו במרוצת השנים הפכנו להיות מפונקים יותר, וגם חקלאים פחות.

שרון רופא אופיר: יש היום בערך 8,000 חקלאים במדינת ישראל?

שרון רופא אופיר: זאת תעודת עניות לנו, לנו כמדינה, אולי אפילו פחות מ-8,000.

אבתיסאם מראענה: לא, לא, אנחנו מדברות על כמה?

אבתיסאם מראענה: על 16,000 הצגת אדוני?

קריאה: 5,000 מעסיקי עובדים זרים, זה מה שיש וזה פחות, כי אברהם דני, בתור דוגמא, נרשם בתור שלושה משקים.

שרון רופא אופיר: אני מדברת על 8,000 משפחות, אז יש בערך 8,000 חקלאים במדינת ישראל, וחקלאות, בעיניי על פי התפיסה שלי, זה ערש הציונות, ובלי חקלאות אין ציונות, בלי חקלאות אין מדינת ישראל, בואו נקרא לילד בשמו.

שרון רופא אופיר: זאת אומרת, שאם אנחנו לא ננהל היום את התהליכים, נוביל את עצמנו בסוף למקום שבו אולי, לצערי, נאלץ אפילו לסגור פה את הבסטה, וסליחה על נבואת הזעם.

שרון רופא אופיר: הרבה מאוד שנים החקלאים, אני לא יודעת אם ישנם פה, אני מניחה שישנם פה חקלאים בדיון הזה?

קריאה: יש, יש.

שרון רופא אופיר: אבל אני חושבת שהרבה מאוד שנים, ואני אומרת את זה בעצב, לא היה לכם ייצוג.

שרון רופא אופיר: אני לא מדברת על האיגודים הנהדרים שלכם, אני מדברת על ייצוג פה, בבית הזה, לא היה מי שידבר בשמכם, הנושא לא היה בליבת הקונצנזוס.

שרון רופא אופיר: זה שאנחנו מנהלות פה היום כזה דיון, זה שאפו ענק.

אבתיסאם מראענה: ציונות.

שרון רופא אופיר: זאת ציונות, ואת יודעת מה, את אומרת את זה בחיוך ואני יודעת מאיזה מקום את אומרת את זה, זה בסדר.

אבתיסאם מראענה: ברור, אנחנו הולכות כתף לכתף.

שרון רופא אופיר: זה שאפו ענק כי אנחנו צריכות לנהל את הדיון הזה, ואני אגיד פה איזו מילה לזכותו של השר שעומד היום בראש משרד החקלאות.

שרון רופא אופיר: הגיע לכאן שר, עודד פורר, שעצר את כדור השלג הזה, ובא ואמר "רגע, עד כאן".

שרון רופא אופיר: אני אגיד מה מטריד אותי, ואני מתחברת לדברים שאמרו נציגי איגוד האיכרים ואיגוד החקלאים קודם לכן, גם בהקשר של המכסות וגם בהקשר של תנאי ההעסקה.

שרון רופא אופיר: ממשלות ישראל לדורותיהן שפכו את התינוק עם המים, ומרוב רצון להיטיב את התנאים עם העובדים הזרים, שכחנו שיש פה גם חקלאים שצריכים לדאוג להם מבחינת תנאים, ושכחנו שאולי גם אפשר להחזיר רגע את החלוציות ואת הציונות בחזרה לשדה ולפלחה ולחממה.

שרון רופא אופיר: על מה אני מדברת?

שרון רופא אופיר: אם היום אני חקלאית ואני מעסיקה עובד תאילנדי, ומנגד כן מגיע אליי בחור צעיר שרוצה לעבוד בחקלאות.

שרון רופא אופיר: התנאים של העובד התאילנדי, שבאו נסכים כולנו, הוא לא ציוני והוא לא מגיע מפה ממניעים ציוניים, הוא מגיע לפה ממניעים של פרנסה.

שרון רופא אופיר: אז התנאים של העובד הישראלי גרועים בהרבה מהתנאים של העובד התאילנדי, וזה משהו שאנחנו צריכים לשים אותו על השולחן.

שרון רופא אופיר: העובד התאילנדי יקבל מגורים והעובד התאילנדי יקבל מזון, בעוד שהעובד הישראלי יאלץ ללכת ולהשכיר דירה בערך בסדר גודל של 1,500 עד 2,000 שקלים.

שרון רופא אופיר: אתם החקלאים צריכים לדאוג לחקלאים הזרים לדיור, נכון?

שרון רופא אופיר: לעובד הישראלי, לא.

שרון רופא אופיר: כשאנחנו מדברים על פנסיה, העובד הישראלי מפריש ממשכורתו פנסיה, בעוד שהעובד התאילנדי, לא.

שרון רופא אופיר: עכשיו, בא המחוקק ואמר, 500 שקלים.

שרון רופא אופיר: אותו חקלאי שרוצה לשמור על העובד התאילנדי ולא רוצה שהוא יברח לו מחר בבוקר, כי יש פה תופעה של ברחנות, הוא יגיד "יאללה, בואו נעלים עין, אני לא מסתכל, אני אוותר על ה-500 שקלים, אני אקח רק 200".

שרון רופא אופיר: ישאל העובד התאילנדי את החבר שלו במשק ממול כמה החקלאי שלו לוקח ממנו, הוא יגיד שאצלו הוא לוקח 100, אז הוא יגיד שאצלו התנאים טובים יותר ויברח למשק ממול.

שרון רופא אופיר: אני מיד מסיימת.

שרון רופא אופיר: לכן, מה שאנחנו צריכים וצריכות לפקח עליו, זה על כל הנושא של תנאי ההעסקה, גם לטוב וגם לרע, משני הצדדים, כי יש שני צדדים למטבע.

שרון רופא אופיר: אני יודעת שבמשרד החקלאות הקימו צוות שבוחן את תנאי ההעסקה של התאילנדי.

שרון רופא אופיר: הדבר הנוסף שאנחנו צריכים לדאוג לו, ואני אשמח לראות את זה פה בדיונים נוספים, ואני גם הולכת לקיים בדצמבר כנס גדול של ארוני החקלאים ושל חקלאים צעירים בכלל, אני רוצה לראות חקלאות מתחדשת, ולראות עוד ועוד צעירים שחוזרים חזרה למקומות שאנחנו זקוקים להם.

אבתיסאם מראענה: תודה, חה"כ שרון רופא אופיר.

אבתיסאם מראענה: אני מסכימה איתך, קודם כל אני לא רואה סתירה בין עובדים זרים שמגיעים לכאן, מהגרי עבודה שבאים מסיבה אחת והיא לעבוד, לבין לעודד את הידיים הפועלות בתוך מדינת ישראל.

אבתיסאם מראענה: אין סתירה, יש כאלה ויש כאלה ואם הם יעבדו ביחד זה יהיה מושלם.

שרון רופא אופיר: לכן בירכתי על הדיון הזה, כדי שאנחנו נייצר פה איזשהו איזון.

אבתיסאם מראענה: על הכיפק, אני מחזקת את זה.

שרון רופא אופיר: אגב, האם אפשר שאלה לנציג משרד החקלאות, אולי אפשר לייצר איזושהי מפה של מכסות, ואני אגיד למה אני מתכוונת.

שרון רופא אופיר: חברי, חה"כ מופיד מרעי, הזכיר את המשקים שנסגרו בערבה, שם, בחממות, העבודה קשה בהרבה.

שרון רופא אופיר: האם אפשר לייצר איזושהי מפת מכסות, כך שהם יקבלו יותר עובדים.

שרון רופא אופיר: האם נציג משרד החקלאות איתי?

שרון רופא אופיר: שהם יקבלו יותר עובדים ומשקים אחרים שצריכים - - -

אסף לוי: ניתן העדפה.

שרון רופא אופיר: אוקי, מצוין.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: חה"כ נירה שפק, יו"ר שדולת החקלאות בכנסת, את רוצה להגיד דברים?

נירה שפק: כן, קודם כל אני שמחה על הדיון הזה, דיון בנושא העובדים הזרים הוא נושא שלא רק נידון פה, הוא נידון בכמה מקומות במקביל, וכל הקטע זה השילוב והסנכרון של כל הדבר הזה.

נירה שפק: חה"כ רם בן ברק ואני הם יושבי ראש משותפים לשדולה החקלאית בכנסת, ויש נציגות כמעט בכל המפלגות.

נירה שפק: אני אומר כמה דברים בהקשר הזה.

נירה שפק: גילוי נאות, אני חברת קיבוץ כפר עזה בעוטף עזה, ממשפחה של חקלאים ואני מכירה את הנושא הזה גם מקרוב.

נירה שפק: הדבר הראשון שאני רוצה לדבר עליו, זה התנאים.

נירה שפק: התנאים זה לא רק התנאים לעובדים הזרים אלא התנאים בכלל.

נירה שפק: אני לא יודעת לכמה מכם יצא להגיע, יושב פה שייקה לידי מנתיב העשרה, הגעתי גם אליו.

נירה שפק: אני בעברי אל"מ במילואים מפקדת גזרת אוגדת עזה.

נירה שפק: הגעתי, ונפגעו לנו ונהרגו לנו עובדים זרים, והתפקיד שלנו הוא קודם כל לתת להם את התנאים המלאים בביטחון שלהם, מרמת המרחב המוגן.

נירה שפק: ממש לאחרונה הייתי במושב אשכול, שם לצערנו היה עוד אירוע טראגי שהיה לנו וראינו את מה שקורה שם, ולכן, קשה יותר להביא עובדים חקלאיים לאזורים של עדיפות לאומית ובטח צמודי גזרה חמה.

נירה שפק: יש להעלות את הנושא הזה לסדר היום ולתת לו מענה בנפרד, ואת זה אני אומרת לא רק למשרד החקלאות אלא גם למשרד הפנים, רשות האוכלוסין, משרד הכלכלה, לכל הגורמים כי זה רוחבי.

נירה שפק: חשוב הנושא של הכפיים, כמו שאני אוהבת להגיד.

נירה שפק: הדבר השני, זה נושא ההתאמה שדובר כאן רבות.

נירה שפק: זאת אומרת, זה לא הגיוני שאם אני רוצה לקחת בעל מקצוע, אני מקבל אנשים שהם לא רלוונטיים.

נירה שפק: אני נוגעת בחקלאות ואני מגיעה ואני רואה מי מגיע.

נירה שפק: מכיוון שאין אכיפה ובקרה מסודרת, יוצא שמגיעים אנשים מהמרחב הכי קרוב.

נירה שפק: זה אומר, שאם עכשיו יש לי חברה בתאילנד שהיא בעיר, אז הכי קל לבוא ולקחת מאלה ומגיעים אנשים שאין כל קשר בינם לבין החקלאות, לא בדיוק מגיעים מהכפרים שנגעו בחקלאות וידעו מה זה חקלאות, והם לא מוכנים לתנאים ואז אנחנו עוסקים במרדף אחרי עובדים זרים שנבהלו והלכו.

נירה שפק: המכסה שמורה, אז עד שאתה לא תופס את הבן אדם הוא בעיה שלך.

נירה שפק: חלקם אפילו לא מגיעים לחקלאי, עוד לפני שהם מגיעים אליו והוא ראה את פניהם הוא כבר מחפש אותם, וזה אבסורד שבזה צריך להתעסק, וזה חסם וכשל שחייבים לטפל בו.

נירה שפק: אז זה אחד הדברים ואנחנו נטפל בו, ואני חושבת שגם פה צריך להגדיר כמה נושאים, ואבתיסאם, אני אשמח לעשות כמה נושאים, אחד זה החסם הזה.

נירה שפק: אני לא אכנס לכל הנושא של ההיטלים, כי יאמר לזכותו של שר החקלאות, עודד פורר, שישבתי איתו בפגישות קבועות, הוא עושה עבודה בנושא הזה.

נירה שפק: עצם העובדה שעכשיו נפתחו עוד מכסות לעובדים זרים, זה לא מספיק, אבל אנחנו נעשה עוד.

נירה שפק: עודד מתעסק בהיטלים, שרת הפנים, איילת שקד, דיברה על נושא ההיטלים כשהיא באה להציג בוועדת הכספים, אני חברה בוועדת הכספים, והיא אמרה שהיא מחויבת לזה, ובסוף, יש כאן גם כנסת וגם ממשלה, או קואליציה בממשלה, ובקטע הזה זה באמת הכנסת, כי אנחנו מכל הקצוות מבינים את הנושא הזה.

נירה שפק: צריכים לבוא ולראות איך מקלים ואיך מוצאים את נקודת האיזון ולא פוגעים בתנאים.

נירה שפק: אני רוצה לומר עוד שני דברים.

נירה שפק: אחד, הוא שהיום זה יום האקלים ואיכות הסביבה, ואנחנו לא מבינים את חומרת העניין כנראה, בעיניי.

נירה שפק: אני באה מעוד דיונים עכשיו בוועדת החוץ והביטחון על הנושא הזה, ואנחנו נגיע למצב שאנחנו נצטרך לחזור למשקים הקטנים, כי יהיה מאבק על הכל, מהגלובלי והגדול, ואם אני מכניסה את הקטע שלי כוועדת חוץ וביטחון, המלאים שלנו והיכולת שלנו ייפגעו, אתם זוכרים מה קרה בפנדמיה כשפתאום נעצרו ומאיפה מביאים את זה.

נירה שפק: איך אנחנו בונים את עצמנו לאכול את התוצרת פה, ופחות לייבא ופחות מוצרי מדף, ואת כל הנושא הזה צריך לתכלל ביחד.

נירה שפק: ורק הנושא האחרון, סליחה, זה נושא שממש חשוב לי לפתוח אותו, לעובדים זרים פלסטינים.

נירה שפק: אנחנו באים ואומרים, וזה לא רק בחקלאות, ההנהון משמאלי מוכר.

נירה שפק: חבר'ה, אם נחשוב רגע מעבר לגבולות של עובדים זרים בחקלאות, זאת תפיסתי, שבאה ואומרת שככל שנייצר עבודה, שותפות, אכפתיות, יש למה לעבד.

נירה שפק: אנחנו בעוטף עזה זוכרים את התקופה שאצלנו במפעלים עבדו עובדים פלסטינים, בחקלאות עבדו עובדים פלסטינים.

אבתיסאם מראענה: איך היה?

נירה שפק: היה מצוין.

אבתיסאם מראענה: יופי, אני שמחה לשמוע.

נירה שפק: ולכן, צריך להכניס את זה ולעשות עבודה עם משרד הביטחון ועם כולם, איך פותחים גם את הדבר הזה, כי כולם אומרים עובדים זרים ומדברים על תאילנד ו-וייטנאם, סליחה יש לנו כאן עובדים מעבר וזה win win.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אז בעצם אנחנו דיברנו על 25,000 עובדים זרים שהם מתאילנד, ומהי בעצם המכסה של עובדים פלסטינים שעובדים בחקלאות?

קריאה: סביב ה-5,000.

אסף לוי: אין הרבה הבדל, יש 6,500 קבועים ועוד כ-11,000 עונתיים, והמכסה לא מהווה חסם.

אסף לוי: מה שמהווה חסם הוא האזור הגיאוגרפי.

אסף לוי: הרבה מהחקלאות שצריכה הרבה עבודה נמצאים בפריפריה ולא במקום שקרוב למעבר.

אסף לוי: וגברתי חברת הכנסת דיברה על כך שיש לנו הרבה עובדים פלסטינים, אם יורשה לי לנחש, דיברת על העובדים מעזה שכרגע מדברים עליהם ומנסים לפתוח את זה.

נירה שפק: לא רק, אבל הדגש עכשיו הוא על עזה.

אסף לוי: אנחנו כמשרד בעד, תומכים, וככל שהחקלאות והחקלאים ירצו ויהיה ביקוש, אני מאמין שהממשלה תגדיל את המכסה לפלסטינים.

אסף לוי: כיום, המכסה לא מהווה חסם.

נירה שפק: אני רוצה רק להגיד, שיש היום חקלאים, כולל בעוטף, שמדברים בצד השני עם הסבא והאבא שעבדו אצלם, ואומרים, איזה עצוב זה שהדור הזה המתפרע לא מכיר את מה שהיה לנו כאן, וזה כלי חשוב גם מבחינת חוסן מדינת ישראל.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: אני נותנת ליועצת המשפטית לשאול שאלה.

נועה בן שבת: רציתי לשאול, את דיברת על המפקד ועל מספר העובדים הדרושים לפי המפקד, האם אתה מדבר על כך שהמפקד מתייחס רק לעובדים הזרים?

נועה בן שבת: גם לעובדים הפלסטינים?

נועה בן שבת: גם לעובדים הישראלים?

נועה בן שבת: למי הוא מתייחס המפקד הזה?

נועה בן שבת: המספר של ה-48,000?

אסף לוי: המפקד הוא לעבודה שכירה בניקוי עבודה עצמית של החקלאי.

נועה בן שבת: אז זה כל העובדים השכירים, זה יכול להיות עובדים ישראלים, זה יכול להיות עובדים פלסטינים וזה יכול להיות זרים.

נירה שפק: סליחה שלא הייתי קודם, הוצגה טבלה של כמה מאיזה ארץ מוצא?

אבתיסאם מראענה: יש לנו רק תאילנד לפי הסכם בילטרלי, ויש לנו פלסטינים.

נירה שפק: כמה?

אסף לוי: 25,000, המכסה עד חוק ההסדרים האחרון עמדה על 25,200, לאחר חוק ההסדרים המכסה הקבועה על ידי הממשלה היא 31,200, אבל הוסכם שבגלל מגבלות זה יגיע בפעימות.

נירה שפק: כמה בפועל היום?

אסף לוי: ל-2022 28,000 פלוס 700 לעוטף עזה.

קריאה: כמה קיימים עכשיו בשטח?

קריאה: 26,000

אסף לוי: התוספת על הנייר התקבלה בסוף אוגוסט, לוקח זמן להגיע.

נירה שפק: רשות האוכלוסין יודעת לענות כמה בפועל?

שושנה שטראוס: 26,000

נירה שפק: 26,000 בפועל?

שושנה שטראוס: כן.

אבתיסאם מראענה: חברות וחברים, אנחנו התחלנו את הדיון ואתם לא הייתם פה, אז אם חסר לכם חומרים נא ללכת וללמוד לצפות בוועדה שלנו המוקלטת ולקבל נתונים.

אבתיסאם מראענה: אני פשוט רוצה לתת לכל מי שנרשמה ונרשם את זכות הדיבור.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה ללכת כרגע ל"קו לעובד" ולשמוע סקירה מעוה"ד אורית רונן, איפה את יושבת?

אורית סטרוק: היי, נעים מאוד, אני רכזת החקלאות ב"קו לעובד" ואנחנו מטפלים מידי שנה במאות ואפילו אלפי פניות שונות ומגוונות מעובדי חקלאות, בין אם תאילנדים ובין אם פלסטינים.

אורית סטרוק: מהניסיון שלנו, כי אנחנו מטפלים בעובדים זרים גם בענפים אחרים, המצב של עובדי החקלאות בארץ, הם מהעובדים המוחלשים ביותר, בין אם זה בגלל הנתונים שאין לנו בעצם שליטה עליהם, הם מגיעים לכאן והם לא דוברים את השפה, בדרך כלל הם דוברים תאית בלבד ואפילו לא אנגלית אז קשה לתקשר איתם, מטבע הדברים הם מושמים במשקים מבודדים ומרוחקים בפריפריה, ויש גם הבדלים תרבותיים.

אורית סטרוק: כל אלה ביחד מביאים לזה שהקושי לתקשר איתם, פלוס הקושי שלהם לתקשר איתנו, לדעת את הזכויות שלהם ולהתלונן על הזכויות שלהם, מביא למצב שיש גם הרבה מאוד הפרות.

אורית סטרוק: הם עובדים בתנאים הכי קשים, בחוץ, בשמש, בשדות, וחווים גם מגוון הפרות רחב, בין אם זה הפרות של חוקי העבודה, של דיני המגן בעבודה שמופרים לא בבודדים, אנחנו שומעים על הפרות ממש רבות של אי תשלום שכר מינימום בהתאם לחוק, של שעות עבודה רבות ואי תשלום שכר עבור שעות נוספות, של אי מתן מנוחה שבועית, הרבה מאוד מהעובדים מדווחים לנו שהם עובדים שבעה ימים בשבוע ואין להם מנוחה, וגם אם הם לא עובדים שבעה ימים מלאים, בטח ובטח אין להם את המנוחה הנדרשת של 36 שעות ברצף.

אורית סטרוק: בנוסף, הם לא מקבלים תשלום עבור ימי חופש ועבור ימי חג, בהתאם לחוק.

אורית סטרוק: וכמובן, יש את העניין הזה של הפנסיה, שהם לא מקבלים תשלום, וזה תמיד משהו שהם באמת שנייה לפני שעוזבים את הארץ, נדרשים לעניין הזה של אי תשלום פנסיה, ובגלל זה אנחנו חושבים שבמקרה הזה של עובדי החקלאות, הפרשה של כספי הפנסיה והפיצויים לפיקדון הוא דבר מבורך ואנחנו מקווים שזה ייושם כמה שיותר מהר בהקשר שלהם, שזה יבטיח את הזכויות שלהם.

אורית סטרוק: עוד תופעה שלצערי הרב היא נרחבת ואנחנו נתקלים בה, היא תיעוד לא נכון של שעות העבודה שלהם, אי מתן תלושים.

אורית סטרוק: הם בעצמם גם לא יודעים לקרוא עברית ולא תמיד הם מקבלים את התלושים, וגם אם הם מקבלים את התלושים אין להם שום יכולת לקרוא אותם ולראות מה קורה שם.

אורית סטרוק: תופעה חמורה נוספת שקיימת, והיא קיימת אצל העובדים הפלסטינים באופן מובנה, זאת צורת ההעסקה שלהם, יש להם כבילה מלאה למעסיק.

אורית סטרוק: כלומר, כשהעובד הפלסטיני בא לעבוד, יש לו היתר למעסיק ספציפי.

אורית סטרוק: אצל העובדים התאילנדים, לשמחתנו, אין כיום כבילה, אבל הרבה פעמים המציאות היא שיש כבילה בפועל, בגלל שגם אם העובד מבקש לעבור, אם הוא בכלל יודע שיש לו זכות לעבור, כי הרבה פעמים זה בכלל עניין של ידע והוא לא מודע לזה שיש לו זכות לבקש לעבור מעסיק, וגם אם הם יודעים שיש להם זכות לבקש לעבור, לא תמיד אפשר למצוא לו מעסיק אחר.

אורית סטרוק: הרבה פעמים אפילו בגלל שאין היתר פנוי אצל חקלאי אחר.

אורית סטרוק: כלומר, קשה למצוא חקלאי אחר שיש לו מכסה להיתרים.

אבתיסאם מראענה: גם איך הוא ידע שיש חקלאי אחר שמחפש?

אורית סטרוק: העובד בהקשר הזה תלוי לחלוטין בלשכה הפרטית.

אבתיסאם מראענה: אני מבינה, אני עוצרת אותך כאן.

אורית סטרוק: אני רק רוצה רגע להזכיר משהו, אנחנו חושבים שהדרך הנכונה לטפל בכל ההפרות האלה זה בעזרת אכיפה, ולצערנו הרבה אנחנו לא רואים אכיפה מספקת, בטח לא אכיפה שתואמת את כמות הדיווחים שאנחנו מקבלים מהשטח.

אורית סטרוק: בנושא הזה של האכיפה יש את זרוע העבודה שאחראי על האכיפה בנושא של דיני עבודה, כמו ששמענו קודם, ויש גם את מינהל הבטיחות שאחראי על תחום הבטיחות בעבודה, וגם שם יש לצערנו הרב הרבה הפרות בטיחות ואין הדרכות מספקות לעובדים בשפה מובנת להם, ובגלל זה זהו תחום שמועד לפורענות.

אורית סטרוק: יש גם זרוע נוספת, רשות האוכלוסין, שהיא גם כן ממונה על האכיפה, ואנחנו בעצם רואים שאין מספיק אכיפה יזומה, לא של זרוע העבודה ולא מצד רשות האוכלוסין.

אורית סטרוק: לחכות לתלונות, אכיפה שמבוססת רק על תלונות מצד העובדים זה נושא שהוא בעייתי, בטח ובטח במקרה הזה של העובדים התאילנדים, באמת בגלל חוסר הנגישות השפתית שלהם, חוסר היכולת שלהם הרבה פעמים לבוא להתלונן, לדעת למי להתלונן, וגם יש חשש מאוד גדול בקרב העובדים להתלונן, ובגלל זה צריך הרבה יותר אכיפה יזומה.

אבתיסאם מראענה: כן, דיברו על זה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: נציג משרד הבריאות נמצא איתנו?

אבתיסאם מראענה: שלום לך, תציג את עצמך בבקשה ואנחנו נמשיך.

אליהו רוזנברג: שמי ד"ר אלי רוזנברג, אני מנהל המחלקה לבריאות העובד, אני מומחה לבריאות הציבור.

אליהו רוזנברג: מי שריכז את הנתונים אצלנו, המומחיות שלי היא בריאות הציבור אבל יש רופא תעסוקתי במחלקה, ד"ר אורן זק והוא מחובר בזום, ואני אשמח אם אפשר לשמוע אותו.

אבתיסאם מראענה: ד"ר אורן זק נמצא איתנו בזום?

אבתיסאם מראענה: בינתיים עד שיעלה ד"ר אורן זק לזום, אני רוצה לשאול שאלה.

אבתיסאם מראענה: אתם שלחתם לנו היום בבוקר דו"ח וקיבלנו כל מיני נתונים על מוות של עובדים תאילנדים, ואני חייבת להגיד שהנתונים היו מאוד מאוד קשים, אני אשמח אם יש לך את המסמך ושאני לא מתקילה אותך, אני מקווה שיש לך אותו.

אליהו רוזנברג: כן, ד"ר זק פה והוא יוכל.

אבתיסאם מראענה: ד"ר זק?

אבתיסאם מראענה: תוכל להציג לנו את הנתונים והמספרים של מוות טבעי, התאבדויות, וסוגיות ממש קשות?

אבתיסאם מראענה: אז אנחנו איתך.

אורן זק: כן היי, שלום גברתי.

אורן זק: אז מה שלמעשה שלחנו לכם בנתונים, אלה שקיבלנו מהמרכז הלאומי לרפואה משפטית מהשנים 2015 עד פחות או יותר התקופה הנוכחית, ולמעשה אפשר לראות שסדר גודל של כשני שליש, סדר גודל של כמעט 90 מקרים, זה מוות שקוראים לו מוות טבעי, ועוד איזה משהו כמו שליש, 44 מקרים של טראומה ו/או התאבדות.

אורן זק: למעשה, כשמסתכלים על סדר גודל התמותה השנתית ביחס לאוכלוסייה, זה סדר גודל של 1:1,000 פחות או יותר.

אורן זק: אם אנחנו מדברים על העובדים הזרים התאילנדים, אלה הם היחידים שהצלחנו לפחות לאסוף בהקשר הזה, השיעור הוא יחסית לא נמוך, בטח ביחס לקבוצת הגיל אבל זה משהו שצריך לתחקר אותו.

אורן זק: אני רק אגיד שלגבי המוות הטבעי, אין לנו פילוח של נסיבות התמותה, כלומר, האם מדובר פה על דברים שנידונו גם בעבר, הפרעות קצב או מחלות לבביות כאלה ואחרות שאולי יכולות להיות מאפיינות מבחינה גנטית לאוכלוסייה.

אורן זק: אז ככה שפילוח פנימי של הדבר הזה לא מצוי בידינו.

אבתיסאם מראענה: למה?

אבתיסאם מראענה: ביקשתם?

אבתיסאם מראענה: רציתם?

אבתיסאם מראענה: אתם בתקווה שתקבלו כזה פילוח?

אבתיסאם מראענה: ומה זה מוות טבעי, הרי זאת אוכלוסייה לא מבוגרת.

אורן זק: אז זאת אוכלוסייה באמת לא מבוגרת, וכמו שאמרתי, על פניו, נתוני התמותה לא נראים נמוכים.

אורן זק: בשביל לתחקר מוות בגיל כזה צריך לעשות כמובן נתיחה.

אורן זק: אני לא יודע להגיד מה המדיניות היום, בהקשר של האם זה מבוצע, האם זה מקבל את האישור של המשפחה או לא, אני רק יכול להציג את הנתונים שכרגע הגיעו לידינו, בסדר?

אורן זק: אבל זאת שאלה שצריך רגע להעמיק בה, בהקשר הזה של לנסות לפלח את הדבר הזה.

אורן זק: אני רוצה גם להתייחס לשאלה שלכם לגבי בעיות מרכזיות.

אורן זק: אנחנו לפחות מזהים, ואחת הבעיות הבולטות ביחד לעובדים הזרים זה באמת הנושא של רגולציה חסרה ומתכללת בתחום של הבריאות התעסוקתית, שזה משלב הבדיקות והמיון להקמה לעבודה, ועד השלב של בדיקות פיקוח תקופתיות.

אורן זק: זה לא סוד, כמובן, ענף החקלאות טומן בחובו הרבה מאוד גורמי סיכון, מכמובן חשיפה לחומרי הדברה שונים, עבודה בגובה, תנאי מזג אוויר קיצוניים וקרינה סולרית, שעות עבודה, וכן הלאה.

אורן זק: למעשה, למעט עבודה בגובה בחומרי הדברה של זרחנים אורגנים וקרבומטיים, אין החדרה בתקנות לצורך ביצוע של בדיקות תקופתיות לעוסקים בענף הזה, ואנחנו באמת חושבים שיש מקום לחדד גם את התקינה, ואת הדבר הזה כמובן צריך לעגן בחקיקה, בדגש על תקנות הבטיחות בעבודה, שמסדירות היום, כמו שאמרתי, רק את העיסוק עם חומרי הדברה.

אורן זק: כמובן שחלק מהנושא הזה של הפיקוח והאכיפה כולל גם את הנושא של ההדרכות וההכשרות, ולוודא שאנחנו בעצם מנגישים לעובדים האלה את כל המידע לגבי הזכויות שלהם בהקשר של הבטיחות בעבודה והפיקוח הבריאותי.

אורן זק: נשאלנו גם לגבי הנושא של כמה מקרים זוהו לגבי העובדים מתאילנד שנחשפו לחומרי הדברה או ריסוס וחשיפה ממושכת לשמש, אז לצערי אין היום במדינת ישראל נתונים שמגיעים באופן מסודר בעניין הזה.

אורן זק: יש לנו רשם מחלות תעסוקתיות, שעיקר הדיווחים לשם מגיעים משירותי הבריאות בעבודה של קופות החולים.

אורן זק: הדיווחים מאוד מאוד דלים, ואם מסתכלים על הנתונים, הדו"ח האחרון שמופיע שם הוא למעשה מצביע על 27 מקרי תחלואה תעסוקתית מענף החקלאות, ייעור ודייג, אבל בלי שום פילוח, ואין לנו שום יכולת לראות.

אורן זק: יש לנו מקרה אחד שאנחנו מכירים שהיה בשנת 2010 בהקשר של תחלואת חשיפה לחומרי הדברה, אבל הנתונים האלה הם נתונים חסרים, ויש מקום, כמובן, לקיים את זה באופן משמעותי.

אבתיסאם מראענה: תודה, ד"ר זק.

אליהו רוזנברג: יש הצעה שיטתית שהיא נוגעת לא רק לעובדים הזרים, דיברנו קודם על העובדים הישראלים, אז זה נוגע בכלל לעובדים במשק.

אליהו רוזנברג: בחלק מקופות החולים יש שדה שנקרא 'שדה משלח יד', לצערנו, הוא לא קיים בכל הקופות והוא לא ממולא בצורה שיטתית, מסיבות שונות.

אליהו רוזנברג: אני חושב שלו הייתה את ההנחיה והציפייה, שגם יוצאת מהכנסת, למסד את הנושא הזה, שלוקח בעצם דקות כדי שזה יהיה ממוסד.

אליהו רוזנברג: יש לנו רשימה מוכנה של הלמ"ס שהגיע מה- International Labor Organization, וכבר בדקנו עם הקופות, חלק מהקופות מצדדות וחלק אומרות שיהיה קושי, אבל תמיד יש קושי לאמץ משהו חדש.

אליהו רוזנברג: לו היה סיווג, של עובד זר ותחלואה כזאת, יכולנו לעשות אפידמיולוגיה ולענות על כל מה שצריך בלי להתערב, אז אני שוטח גם את הנושא הזה בפנייך.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: הדיון הזה על בריאות בהקשר לעובדים זרים זה נושא שאנחנו בהחלט מקדישות לו בשבוע הבא דיון נרחב, בנושא הזה ספציפית.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור לסגן ראש מועצת אשכול, דודי אלון, אתה נמצא איתנו?

אבתיסאם מראענה: תודה על הסבלנות.

דודי אלון: אז קודם כל, זה באמת דיון מאוד חשוב, על כל ההיבטים שלו וכל הזוויות, גם אלה שנוחות יותר או נוחות פחות לצדדים.

דודי אלון: גילוי נאות, אני באתי ממושב יתד, אני גר שם, ממשפחה חקלאית, מגדלים עגבניות, שזה גידולים אינטנסיביים, יש לנו לפחות 15 עובדים זרים שגרים אצלנו במשק.

דודי אלון: אני יכול להגיד, שככל שהשנים עוברות רמת החיים שלהם עולה מאוד, אם זה מזגנים בחדרים ודברים שלא היו פעם.

דודי אלון: גם העלויות שהחקלאי נדרש להם היום, אני עכשיו בכובע של המועצה, אז זה ארנונה והיטל ביוב, וכל כך הרבה הוצאות שאם יש משהו שכן אפשר לעשות והוא לא מצריך כל כך הרבה רגולציה, זה להגדיר את הסכום החודשי ההגיוני פר אדם שמקבל את כל התשתיות כדי לעבוד ולנוח, וזה הרבה מעבר, לפחות פי שלושה ממה שהיום ניתן בכלל להוריד להם בשכר, וזה יכול להוות איזון מאוד מהיר ומאוד צודק, גם בדבר הזה.

דודי אלון: אני יכול להגיד, שבנושא של המכסות, אני לא אחזור על כל מה שאמרו כאן בנושא הפנסיות והמכסות, הכל נכון וצריך לטפל בכל מה שנאמר כאן.

אבתיסאם מראענה: מהו האתגר הכי גדול בעצם במועצה?

דודי אלון: האתגר הכי גדול עבורנו בעוטף עזה, אפרופו מה שנירה סיפרה, אני ב'שומר חומות' עם קסדה ושכפ"ץ רצתי ליישוב שבו באמת היה האירוע וככל שאנחנו יודעים, אפילו הבאנו צוות התערבות חוסן בתאית כדי לשבת עם כל העובדים ולתת להם את כל מה שאנחנו נותנים גם לתושבים הרגילים של המועצה.

דודי אלון: אנחנו רואים בעובדים הזרים חלק מהתושבים וככה מתייחסים אליהם גם, החקלאים מתייחסים בצורה מאוד טובה, תמיד יש את הקיצון, אתם יודעים כמו בכל מקום, אבל הם צריכים את העובדים והעובדים צריכים את החקלאים, ואני גם משווע לפתיחת הגבול.

דודי אלון: אני לא כזה צעיר, אני זוכר את התקופה שהיינו עובדים כתף אל כתף עם השכנים שלנו מרפיח, וזה בהחלט דבר שצריך לשאוף אליו בחזרה.

דודי אלון: אז אני אגיד שהאתגר הכי מרכזי הוא בעצם העייפות, היעדר כוח האדם, שבעצם מייצר את כל התופעות שנמצאות בשוליים, של הסמים, של ההתשה, של השעות הנוספות וכל מה שמשתמע מזה, וצריך, א' לפתוח את זה בצורה ברורה, ו-ב' והכי חשוב, לשמור את האיזון של המעסיק.

דודי אלון: אני באתי מהעולם העסקי, הייתי שם המון שנים והעסקתי עובדים.

דודי אלון: יש בישראל נטייה לכך שהעובדים הם מה שנקרא הדבר הכי קדוש ולא נוגעים בהם, ותמיד כשהולכים לבית הדין לעבודה עו"ד תמיד ייעץ לי להגיע להסדר לפני כי בבית המשפט אני תמיד אפסיד כמעסיק, ואין איזון בצד הזה, וצריך שעובד שמגיע, ידע שאם הוא משתמש בסמים או שהוא לא עובד כמו שצריך, הוא יכול ללכת הביתה בסוף השנה ולא לעבור לאן שהוא רוצה ולהסתובב בארץ ולהמשיך ליהנות בזמן שהחקלאי ללא כוח אדם.

דודי אלון: אלה הדברים המרכזיים, ואני אשמח שהחקלאים ידברו.

אבתיסאם מראענה: בהחלט.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לעבור לטל שפירא, חקלאי, בבקשה.

טל שפירא: שלום, אני טל שפירא, אני מצופר ואני מייצג פה את חקלאי הערבה.

טל שפירא: יש פה חקלאים מכמהין, יש פה חקלאים מעוטף עזה, ואתם צריכים להבין, אנחנו באנו לפה ומה שמניע אותי אלה שני דברים.

טל שפירא: אחד, שהמושבים הולכים ונסגרים.

טל שפירא: נסגרים, זה אומר שאף אחד לא משכיר את המשקים.

טל שפירא: אנחנו בצופר 100 משפחות, נשארו 25 חקלאים פעילים.

טל שפירא: בעין יהב, 150 משפחות, המושב הכי ותיק בערבה, נשארו 20 ירקנים.

טל שפירא: אנחנו ביטחון המזון למדינה.

טל שפירא: אם אתם רוצים שיהיו פה ירקות ופירות ותוצרת ישראל, אתם חייבים לשמור עלינו.

טל שפירא: אז מה שמניע אותי זה, אחד, שהמשקים שלנו נסגרים ושאין אופק ואין שום עתיד, ושתיים, דיברת על זה בהתחלה, יש לי בן שהוא בקבע בצבא, שנתיים, וכשהוא בא ושואל אותי בשביל מה אני רוצה שהוא יחזור לפה, אז אני יושב עם עצמי וחושב, ואני אומר לו שימשיך בצבא כי אין לו מה לחזור לפה.

טל שפירא: כל אחד שיושב פה בשולחן הזה, וגם שר החקלאות, לא היה נותן לבן שלו לחזור לחקלאות במצב הקיים.

טל שפירא: זה מצב שאנחנו רק מגדלים הפסדים, ועכשיו אני אסביר לך על מה אני מדבר.

טל שפירא: הדרישות שלנו הן כאלה, אני חקלאי פעיל, אני 30 שנה מצופר, לא מהיום, ואני לא בא לפה בשם ארגון חקלאים, יש לנו יותר מידי ארגונים ויותר מידי הנהגה, ואחרי 30 שנה הגענו למצב שמשקים נסגרים.

טל שפירא: בסוף יישארו רק עסקנים ופוליטיקאים ולא יישאר לכם חקלאי אחד פה במדינה, לשם אנחנו הולכים.

טל שפירא: הדרישות שלנו הן ברורות מאוד.

טל שפירא: אנחנו רוצים להגיע להסכם העסקה הוגן, גם לחקלאי וגם לעובד, אני לא נגד העובד, אני בעד העובדים.

טל שפירא: אנחנו דורשים להפריד את הסכם ההעסקה של העובד הזר מהעובד הישראלי, ולמה?

טל שפירא: כי העובד הזר בא לפה לתקופה מסוימת, הוא לא משתקע פה, הוא בא לפה גג לחמש שנים והוא חוזר לארצו.

טל שפירא: פנסיה, לא מגיע לו כי הוא לא נשאר פה עד לגיל פנסיה, על מה מגיע לו פנסיה אני לא מבין, זה דבר בסיסי, אם בתאילנד אין לו פנסיה אין שום סיבה שפה תהיה לו פנסיה, זה קודם כל.

טל שפירא: ברגע שאנחנו ניצור הסכם שאפשר להפריד בין עובד ישראלי לעובד זר, נוכל להתחיל לטפל בכל הבעיות, כי הבעיות פה זה גם שינויי חקיקה וגם תקנות שהתווספו במשך השנים.

טל שפירא: כשאני באתי ב-1993, בתלוש המשכורת היו רק שעות, שעות נוספות, וביטוח רפואי, ולאט לאט הוסיפו והוסיפו כל מיני מטלות בשביל לחסל אותנו.

טל שפירא: באה אורה נמיר ז"ל בישיבת ממשלה וקבעה שהם צריכים להקשות על החקלאים, והתחילו להוסיף.

טל שפירא: היום יש צו הרחבה בחקלאות, אני לא יודע אם פה במשרדי הממשלה יש את צו ההרחבה הזה, שזה 730 שקלים בחודש.

טל שפירא: יש שם דברים שבתאילנד הוא יכול רק לחלום עליהם, וקודם כל את זה אנחנו דורשים לבטל.

טל שפירא: עכשיו, שתבינו, אני לא נגד השעות, אני לא מדבר איתך על שכר שעה, אני מדבר על כל מה שמעבר למשכורת.

טל שפירא: היום, שתדעו לכם, אין שום גידול במדינת ישראל שמסוגל לשלם את הסכם ההעסקה הזה, בגלל זה רודפים אותנו מ"קו לעובד" ועורכי דין, ומה שעושים לנו זאת רדיפה יום-יומית.

טל שפירא: החקלאי צריך לקום ולהתעסק בגידול, הוא לא עבריין, אנחנו משלמים לפי החוק, ובגלל זה מאות משקים נסגרו, כי הם לא מסוגלים לשלם את זה.

טל שפירא: היום, העלות של תאילנדי היא 8,000-9,000 שקלים עם הכל, אז שתבינו.

אבתיסאם מראענה: לסכם בבקשה.

טל שפירא: רגע שנייה, אני אעשה את זה קצר.

טל שפירא: דבר שני, ביטול האגרות.

טל שפירא: היום, גברתי תראי, אני משלם על אגרה של חידוש ויזה 1200 שקלים למשרד הפנים על המדבקה בדרכון, זה דף שאני יכול להשאיר לך אותו פה, ועוד 175 שקלים אגרת רישיון, זה דף של משרד הפנים, לא שלי.

טל שפירא: חוץ מזה, אני משלם למשרד העבודה לפי ההקצאה שלי שהיא שש ויזות, ואני משלם למשרד העבודה עוד 600 שקלים על כל עובד, זאת אומרת, עוד 3,000 שקלים רק על המכתב, מכתב אישור.

טל שפירא: מכתב ממשרד העבודה עולה לי 600 שקלים לכל עובד.

טל שפירא: זאת אומרת, אם היו לו עשרה עובדים, הייתי משלם על המכתב הזה 6,000 שקלים, והייתי משלם למשרד הפנים עוד 12,000 שקלים.

טל שפירא: עכשיו, שתביני, זה כל שנה מחדש.

טל שפירא: כל שנה מחדש העלות הזאת היא 2,100 שקלים עבור חידוש מדבקה.

טל שפירא: כשבזמנו, לפני בערך עשר שנים ירדתי למשרד הפנים באילת עם חמישה דרכונים שלי, ושילמתי 50 שקלים על מדבקה בדרכון.

טל שפירא: היום עשו מזה 2,100 שקלים על המדבקה בדרכון כל שנה מחדש, על מה?

טל שפירא: זאת גניבה לאור יום הדבר הזה, תכפילי את זה במספר העובדים.

אבתיסאם מראענה: אוקי, טל רגע.

טל שפירא: דבר שלישי, העוול הכי גדול, זה התיקון של עלות אחזקת עובד.

טל שפירא: עלות אחזקת עובד זה אומר, החדר, מכונת הכביסה, המזגן, כל מה שמתקלקל אני צריך להחליף לו.

טל שפירא: לפני חודש היה לעובד שלי כאבים בצוהריים, לקחתי אותו לבית החולים סורוקה, הבאתי לו אמבולנס מדימונה בדרך, אני גר בצופר שזה שעה וחצי מאילת ושעה וחצי מבאר שבע, נשארתי איתו עד 02:00 בלילה עד שאשפזו אותו, ב-06:00 בבוקר לקחו אותו לניתוח אפנדיציט, וביום שישי חזרתי להחזיר אותו אחרי שלושה ימים.

טל שפירא: עובד אחר, לקחתי אותו בדחיפות לרופא שיניים בבאר שבע כדי שיעשו טיפול בשיניים כי אין רופא שיניים בערבה.

טל שפירא: את העלויות האלה החקלאי לא מקבל, את כל הבזבוז של היום והדלק והנסיעות, וזה בתוך עלויות אחזקת עובד.

טל שפירא: המדינה מאשרת לנו, בגלל שהוא תאילנדי היה 230, באה איילת שקד והעלתה לנו את זה ל-530, עשתה לנו טובה.

טל שפירא: העלות האמיתית היא 1,500 שקלים לפחות.

טל שפירא: יש עבודה שנעשתה ב-2012 על ידי חברת פרטו, חברת כלכלנים לא טל שפירא אלא כלכלן מומחה שלקח אותו דובי אמיתי מהתאחדות האיכרים, והעבודה הזאת מ-2012 אומרת שהעלות היא 1,250 שקלים זה עלות העובד.

טל שפירא: יש עבודה נוספת של סופר, שלקחה אותו התאחדות חקלאי ישראל לפני שנה, הוא היה יועץ בכיר בכלכלה, והעבודה הזאת אומרת שהעלות היא 1,400 שקלים, נכון לעכשיו.

טל שפירא: המדינה מאשרת לנו 530 שקלים.

טל שפירא: אם לגברתי או לכל חבר כנסת אחר יש יחידת דיור, אז אם את מחזיקה שם תאילנדי את יכולה לנכות לו 530 שקלים, אבל אם את מחזיקה עובד ישראלי בחקלאות, את יכולה לנכות לו בין 1,500 ל-2,500 שקלים, כי זה מה שמקובל.

טל שפירא: הבת שלי לומדת בבאר שבע, היא משלמת מה שמקובל במגורים, אז היא משכירה דירה עם שני שותפים ב-3,300 שקלים.

טל שפירא: אני חושב שזה לא העסק של המדינה, היא לא צריכה להתערב בזה בכלל.

טל שפירא: אני בניתי את יחידת הדיור הזאת ונהוג לקחת את מה שמקובל באותו אזור, זה קודם כל.

אבתיסאם מראענה: תודה, טל.

טל שפירא: רגע, דבר אחרון.

אבתיסאם מראענה: טל, תקשיב שניה, רגע אדוני, תן לי להסדיר את השיחה.

אבתיסאם מראענה: אדוני, תעזוב את המיקרופון, זה עושה רעש, ותנשום.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה שתישמע, תשתה קצת מים, הכל בסדר, עזוב את המיקרופון ואני מקשיבה.

אבתיסאם מראענה: נקודה אחרונה בשביל לתת לעמיתך להגיד את הדברים שלהם, לאט לאט, אני רוצה שהקול שלך בהקלטה יהיה מצוין.

טל שפירא: תודה.

טל שפירא: קודם כל, כל הכבוד לך על הוועדה, זאת ועדה מאוד חשובה, כך אני חשוב.

טל שפירא: הפתרון לבעיה של העובדים קשור לחמישה משרדים, למשרד המשפטים, למשרד הכלכלה, למשרד החקלאות, למשרד האוצר, ולמשרד החוץ.

טל שפירא: אני אתן לך דוגמה קטנה, במשרד החוץ לקחו את המשתלמים ושינו רק את המינוח מ'משתלמים' ל'פועלים', ונתנו להם את כל הזכויות, ולא רק זה, אלא גם החריגו אותם.

טל שפירא: משתלם, שתביני, זה ילד בן 20 מכל מיני מדינות, שבא לפה לארץ לעשרה חודשים, והוא מקבל פנסיה ופיצויים, לישראלי לא מגיע פנסיה ופיצויים אחרי עשרה חודשים.

טל שפירא: הלך משרד החקלאות, הוציא את זה ממשרד החוץ, ושינה את ההגדרה מ'משתלמים' שזה סטודנטים בעברית, ל'פועלים'.

טל שפירא: ברגע שההגדרה השתנתה, מגיע לו צו לעובד ופנסיה ופיצויים והכל.

טל שפירא: אני רוצה שבסוף נצא מפה עם ועדה בין-משרדית שתטפל בהכל, לנו החקלאים אין לנו "קו לעובד", אין לנו מי שדואג לנו, רודפים אותנו כבר שנים ולא נשארו חקלאים.

טל שפירא: אתם רוצים שנהיה פה ונייצר את המזון או שאתם רוצים לייבא מטורקיה, תראו מה עשה עכשיו הטורקי הזה.

אבתיסאם מראענה: טוב, טל.

טל שפירא: התפקיד שלכם הוא ליצור פה אופק לחקלאים, שתבינו, אין שום גידול שמסוגל לשלם את הסכם ההעסקה הזה, חובה ליצור הסכם העסקה חדש שגם יהיה טוב לעובד וגם יהיה טוב לחקלאי, אי אפשר רק לדפוק את החקלאי.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, טל, שמעתי אותך.

טל שפירא: זהו, תכניסו את זה טוב טוב ל-D.N.A אחרת לא יישארו חקלאים פה במדינה, ואנחנו אולי 3,000 לא 8,000, שתדעי.

טל שפירא: משהו אחרון אמרון, זהו, רק דקה.

אבתיסאם מראענה: לא, אני לא מסכימה.

טל שפירא: כשאת פותחת את המקרר, 90 אחוזים ממה שאתם מכניסים לפה, תחשבו רגע, זה בא מהחקלאות, אז תדעו את זה טוב, כל יום שאתם אוכלים משהו, 95 אחוזים ממה שאתם אוכלים בא מהחקלאות, מישהו גידל את זה.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: תודה לחקלאים ולחקלאיות על כל מה שנמצא במקרר ומה שעוד יגיע למקרר.

טל שפירא: כן, את צריכה לדעת מאיפה זה הגיע, זה לא הגיע מרמי לוי.

אבתיסאם מראענה: בסדר, אדוני, אני מפרגנת לך, חוץ מזה אתה חושב - - -

טל שפירא: לא, בסדר, אבל אתם חייבים להבין שיש צד שני שגומרים אותו, הורגים אותו, תבינו את זה, זה הכל.

מופיד מרעי: מבינים, די.

אבתיסאם מראענה: בסדר, הבנתי, אנחנו עוד ניפגש הרבה, טל, אז תשאיר עוד דברים למפגשים הבאים.

טל שפירא: יש לי לב חזק, תאמיני לי הכל בסדר.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, אני רוצה לעבור ולתת זכות דיבור ליפתח בן דוד, חקלאי בערבה, שתיים וחצי דקות, בבקשה, כי אנחנו חייבות להתקדם.

יפתח בן דוד: שתיים וחצי דקות זה מספיק, היות ודיברו על רוב הדברים.

יפתח בן דוד: אני חקלאי בערבה ב-50 השנה האחרונות, משנץ 1972, ולמרבה הצער, מה שנוצר הוא שאנחנו נהיינו נטל על המדינה, זאת ההגדרה.

יפתח בן דוד: ישנם שלושה דברים שהעליתי אצלכם.

יפתח בן דוד: דבר ראשון, הוא עניין האגרות, שלפי מה שאני מבין הוא באחריות של ועדת הפנים, היה דיון בשנת 2016 אבל עד היום לא קרה כלום עם הדבר הזה, למרות שהובטחה תשובה שבועיים מרפרנט החקלאות באגף התקציבים בשנה ההיא, ולא קרה מזה כלום.

יפתח בן דוד: דבר שני, זה מה שנאמר על המשתלמים, שהפכו אותם לעובדים.

יפתח בן דוד: דבר שלישי הוא הקיזוז של המגורים וההוצאות הנלוות, נעשתה עבודה, ועשינו עבודה כפי שאמר טל בעזרתו של בועז סופר שעבד באוצר.

יפתח בן דוד: דבר רביעי, היה דיון לפני כשבועיים-שלושה בנושא של ההטרדות המיניות, ואני לא כל כך מבין איך זה הגיע למספרים האלה, אז אני מבקש שיהיה דיון נוסף ויסבירו כי בעבודה שהוזמנה מחברת מדגם התקבלו נתונים אחרים לחלוטין.

יפתח בן דוד: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, אני רוצה לתת לאורית אסטרחן את רשות הדיבור, תודה על הסבלנות, שלוש דקות בשבילך.

אורית סטרוק: אני אורית אסטרחן, אני שותפה בחברת כוח אדם לעובדים זרים בחקלאות, ואני עובדת עם עובדים זרים כבר מעל 20 שנה.

אורית סטרוק: לפני הכל אני רוצה לציין ולדבר על הדברים שכתבתי, על הנושא של המוות של העובדים הזרים, כי תמיד זה משתמע מכל השיחות והדיונים על הנושא הזה, שכאילו החקלאי אשם באיזושהי צורה בזה שהתאילנדים מתים במשק.

אבתיסאם מראענה: חס וחלילה, לא יצא מפה אפילו שום סימן של האשמה, זאת סוגיה שצריך להציף אותה.

אורית סטרוק: אני יודעת, לא יצא, אבל מה שקורה הוא שהתאילנדים בכל העולם, כולל בתאילנד, יש להם איזשהו סינדרום של מוות בשינה.

אבתיסאם מראענה: באמת?

אורית סטרוק: כן, אם תפתחו גוגל ותבדקו מה קורה עם תאילנדים בכל מיני מדינות, ולא רק בישראל, הרבה מאוד מתים בשינה.

אבתיסאם מראענה: אדוני הרופא רוזנברג, אתה מכיר את הסינדרום הזה?

אליהו רוזנברג: כן, זה נקרא תסמונת בורגדה, זאת הפרעת קצב.

אבתיסאם מראענה: והיא ייחודית לעובדים התאילנדים?

אליהו רוזנברג: אזור דרום מזרח אסיה, וככל שאני יודע היום, ואפשר לתקן אותי ברשות האוכלוסין או משרד החוץ, יש בדיקות א.ק.ג במיון לפני שהם באים, אז זה לא אמור להיות מאפיין היום.

אליהו רוזנברג: יכולים להיות מקרים שבהם זה לא מופיע בבדיקה בודדת ואז זה כן מופיע כאן, אבל זאת התופעה, זוהי התסמונת.

אורית סטרוק: לתאילנדים עצמם יש איזושהי אמונה, הם מאמינים שיש רוח רפאים בדמות של אישה, שלוקחת את הלבבות של האנשים הצעירים.

אורית סטרוק: הם מתים בין הגילאים 40-20, זה מאוד עצוב וזה מאוד קשה גם לנו.

אבתיסאם מראענה: לא הבנתי מה הקשר לאמונה.

אבתיסאם מראענה: הם מאמינים שרוח רפאים בדמות של אישה, אני מאז שאני עובדת עם תאילנדים מעולם לא נפטרה לי תאילנדית מהדבר הזה, רק גברים.

אבתיסאם מראענה: רק גברים?

אבתיסאם מראענה: נפטרים מוות טבעי או התאבדויות?

אורית סטרוק: רק גברים, אני מדברת כרגע על מוות בשינה.

אבתיסאם מראענה: בשינה?

אבתיסאם מראענה: הבנתי.

אורית סטרוק: לפי מה שאמר לי הקונסול בשבוע שעבר, מתחילת השנה הזו מתו מהדבר הזה 30 תאילנדים בישראל, חוץ מ-11 התאבדויות שהיו פה מתחילת השנה.

אורית סטרוק: מזה אני אעבור לנושא הבא, והוא הנושא של ההתאבדויות והבעיות הנפשיות.

אורית סטרוק: בסביבות 80 אחוזים מהתאילנדים בישראל היום משתמשים וסוחרים בקריסטל מת'.

אורית סטרוק: המצב הוא קטסטרופה, אני כל היום עוברת מתאילנדי לתאילנדי שלא קם לעבודה כי הוא לוקח סמים והוא מסומם.

אבתיסאם מראענה: כמה את מייצגת?

אבתיסאם מראענה: כמה נמצאים אצלך בלשכה?

אורית סטרוק: אני מטפלת בסביבות 1,600-1,500 עובדים.

אבתיסאם מראענה: ואת רוצה להגיד לי ש-80 אחוזים מהם?

אורית סטרוק: חד משמעית.

אבתיסאם מראענה: באמת?

אורית סטרוק: הם אומרים לי, אני יושבת בשימוע עם עובד והעובד אומר לי "כן, אני לוקח סמים", אני יושבת בשימוע עם עובד והוא אומר לי "כן, אני מוכר סמים".

אורית סטרוק: זה ממש לא הנתונים שאנחנו יודעים עליהם.

אבתיסאם מראענה: אוקי.

אורית סטרוק: אני מזמינה אותך להצטרף אליי, אני מזמינה כל אחד מכם לבוא, אני כל היום באוטו, אני עושה 7,000 קילומטרים בחודש.

אורית סטרוק: אני לא עובדת מהמשרד, אני עוברת תאילנדי תאילנדי, אני יושבת איתם, אני מנהלת שיחות איתם, עם ההורים שלהם בתאילנד, אני מנסה לעזור להם, אני תמיד מציעה לעובד להפסיק.

אורית סטרוק: יש לי אפילו חקלאי שנסעתי איתו חמש פעמים לפסיכיאטר בבאר שבע עם התאילנדי כדי לתרגם, כדי לשקם אותו מהסמים.

אורית סטרוק: החקלאים אוהבים מאוד את העובדים שלהם, צריכים אותם, ודואגים להם, בצורה שאף אחד פה לא מתאר לעצמו.

אורית סטרוק: נוסעים איתם לטיפולים רפואיים, דואגים לקחת עוד עובד שישב ליד התאילנדי ויהיה איתו.

אורית סטרוק: אף אחד במדינה לא מתייחס לעלות הכספית הזאת, כמובן, לכל הדבר הזה יש הוצאות.

אורית סטרוק: יש אנשים שהם באים והם לבד, הם בלי משפחה ואין מי שידאג להם, הם חסרי שפה ואין אופציה אחרת.

אבתיסאם מראענה: כן, לגמרי.

אבתיסאם מראענה: אז את אומרת שהרבה מהנטל נופל על החקלאים?

אורית סטרוק: כל הנטל הוא על החקלאי.

טל שפירא: הוא כמו הבן שלך התאילנדי.

אבתיסאם מראענה: אני מבינה.

אורית סטרוק: אנחנו, כחברות כוח אדם, אני חושבת שזה הדבר הכי בסיסי, שאנחנו נקבל היתר להעסקת מתורגמן.

אורית סטרוק: אני מחזיקה מתורגמנית שעובדת איתי הרבה שנים, היא כבר בת 59 והיא אוטוטו יוצאת לפנסיה, ואני בחרדות מהעניין הזה.

אורית סטרוק: אני רוצה לחפש לי מישהו שמתאים, לא דווקא מכל המתורגמנים שמסתובבים פה בארץ ורק עסוקים בכל מיני פויילשטיקים, כל מיני דברים לא טובים, ואני חושבת שבלי מתורגמן ראוי - - -

אבתיסאם מראענה: את מחויבת בתור לשכה במתורגמן?

אורית סטרוק: חייבת, כן.

אבתיסאם מראענה: את מחויבת, נכון, אבל למה את אומרת היתר?

אבתיסאם מראענה: הרי את מחויבת.

אורית סטרוק: אני רוצה שיהיה לכל לשכה היתר להעסקת עובד זר, שאני יכולה להביא מתאילנד מתורגמן, שהוא לא עבד כאן בקטיף עגבניות והתחתן פה עם ישראלית, אוקיי?

אורית סטרוק: אני רוצה מישהו שאני יכולה להביא שבאמת יכול לעשות איתי את העבודה הזאת עם העובדים, בצורה ראויה.

אורית סטרוק: אני חושבת שזה הדבר הכי בסיסי שיהיה לי מתורגמן נורמלי, לתת שירות לעובדים שלי.

אבתיסאם מראענה: הבנתי, אוקיי, אני מודה לך אורית.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לאביתר שמיר, מרופאים לזכויות אדם.

אביתר שמיר: אהלן, שלום ותודה על ההזמנה.

אביתר שמיר: יש לי הרבה מה לומר על בריאות של עובדים זרים, של מהגרי עבודה ועובדי חקלאות, מפאת קוצר הזמן אני אקצר את זה, וחלק מהדברים גם נאמרו.

אביתר שמיר: בהמשך לדברים של אורית מ"קו לעובד", העבודה בענף החקלאות שופע בסכנות בטיחותיות רבות, אחת מהן כבר דוברה פה, השימוש בחומרי הדברה, אז אני לא אחזור על זה, ואני שמח שבמשרד הבריאות מודעים לבעיה הזאת, אבל הבעיה היא שזה נמשך פשוט המון שנים.

אביתר שמיר: כלומר, זה לא דבר חדש, התקנות הן מיושנות, דו"ח מבקר המדינה, אני אזכיר את הדו"ח משנת 2016, דו"ח 67ב', הוא עסק בזה ומבקר בחריפות את הדברים שקיימים בשטח, את היעדר ההדרכות המקצועיות שהעובדים האלה לא עוברים, וגם את היעדר המיגון של העובדים.

אביתר שמיר: כלומר, אנחנו יודעים על עובדים, לפי הנתונים שלנו רק שליש מהעובדים מקבלים מהמעסיקים שלהם את אמצעי המיגון כשהם נאלצים לעבוד עם חומרי הדברה.

אביתר שמיר: אני לא אחזור על זה, זה פיקוח ואכיפה, רואים את זה בכל רובד בנושא הזה ובכלל בהעסקת עובדים ומהגרי עבודה, אבל בואו רגע נראה מה קורה עם עובד שזקוק לטיפול רפואי, מה קורה, האם זה קשור לשימוש בחומרי הדברה, או לא, או סתם בן אדם שחולה.

אביתר שמיר: אנחנו יודעים שהם לא יודעים בכלל מה זה כרטיס ביטוח, מה זה כרטיס מגנטי, אין להם, ל-50 אחוזים מהאנשים - - -

קריאה: זה לא נכון, יש להם, אל תדבר שטויות.

קריאה: זה סתם, לכולם יש כרטיס מגנטי, אתה סתם מדבר.

טל שפירא: איך שהוא נכנס לארץ הוא מקבל את הכרטיס של קופת חולים, זה לא נכון מה שהוא אומר.

אבתיסאם מראענה: רגע, לא להפריע.

טל שפירא: אבל זה לא נכון, תתקני אותו.

אבתיסאם מראענה: לא, סליחה.

קריאה: לכולם יש כרטיס קופת חולים.

טל שפירא: אבל הוא מדבר שטויות.

אבתיסאם מראענה: לא לא, שפירא.

אביתר שמיר: גם אם יש להם את הכרטיס, הם לא יודעים מה זה.

קריאה: זה לא נכון.

טל שפירא: הוא יודע טוב מאוד, יש שם סמל של קופת חולים.

אביתר שמיר: הוא לא יודע לקרוא מה לאומית ומה זה כללית.

טל שפירא: לא, אתה לא צודק.

טל שפירא: באמת, האינטרס שלי הוא שהעובד שלי יהיה חולה?

טל שפירא: אני לא מבין איפה אתם חיים.

קריאה: אין לאומית, רק כללית.

אבתיסאם מראענה: אביתר, רגע, שניה.

אבתיסאם מראענה: סליחה, אנחנו לקראת סוף הדיון, דווקא ניהלנו דיון סופר יפה ומקצועי ומכבד.

אבתיסאם מראענה: אדון שפירא, אנחנו הקשבנו לך מצוין, תן לו לסיים את דבריו, אף אחד פה לא חורץ את דינו של אף אחד.

טל שפירא: לא, רק שידייק בדברים.

אבתיסאם מראענה: לא, אתה מכבד אותו, חובה.

טל שפירא: אני מכבד אותו.

אבתיסאם מראענה: בבקשה.

אביתר שמיר: הם לא יודעים לאיזו קופה הם שייכים, הם לא יודעים מהם תנאי הפוליסה ולאיזה שירותים הם זכאים להם בכלל, והם בטח ובטח לא יכולים לקבוע לעצמם תור בטלפון לרופא, אני מניח שאתה יודע את זה כי אתה בטח מסיע אותם לרופא וקובע להם תור, כי אין מה לעשות, כי הם קשורים אליך קשרים עבותים, כי הם תלויים בך בכל שלב מהרגע שאתה מעסיק אותם, מהרגע שאתה מחתים אותם על הצהרת בריאות, מהרגע שאתה קובע להם תור בטלפון לרופא לבדיקה, אתה מסיע אותם למרפאה ואתה גם צריך, בלית ברירה אולי, לתרגם להם מה הרופא אומר, נכון?

טל שפירא: אוקי.

קריאה: אתה מנותק, זה לא נכון.

אבתיסאם מראענה: אדוני, למה אתה מתפרץ?

אבתיסאם מראענה: אם אתה רוצה להגיד משהו, תרים אצבע יפה, אני מסתכל עליך ואני אתן לזה זכות דיבור, לא להפריע.

אבתיסאם מראענה: גם אתה, אדוני.

אבתיסאם מראענה: בסך הכל, מה שאביתר אומר, הוא שהרבה מהנטל נופל עליכם, זה מה ששפירא אמר.

אבתיסאם מראענה: אני רק מתרגמת את אביתר מעברית לעברית, ואומרת לך, שהוא בסך הכל אומר שעליכם יש נטל מאוד כבד, אתה לוקח אותו לבדיקות, רופא שיניים, בטן, ניתוחים, ואתה צריך גם לתרגם.

אבתיסאם מראענה: עכשיו, הוא אומר שיש בזכותון, הוא לא יודע מה הזכויות שלו, ואם הוא היה יודע זה היה מקל עליך בתור חקלאי, זה הכל.

אבתיסאם מראענה: בבקשה.

אביתר שמיר: סוגיית התרגום היא בעייתית מאוד, גם בהקשר של סודיות רפואית וצנעת הפרט.

אביתר שמיר: המעסיק לא צריך לדעת ולא צריך לשבת עם החולה, יש פגיעה חמורה בחוק זכויות החולה, אתם לא מודעים לה כי אתם עושים את זה בלית ברירה הרבה פעמים, אבל חשוב להגיד את זה.

אביתר שמיר: בכלל, היעדר נגישות שפתית, הם לא דוברים אנגלית ובטח לא עברית.

אביתר שמיר: גם בן אדם שכבר הצליח להגיע לקופת חולים או לבית חולים ולקבל שירותים, אין לו שום סיכוי בעולם להבין מה הרופא אומר לו, הוא לא יכול, הוא לא מתקשר, הוא לא יודע את השפה.

אביתר שמיר: אנחנו בקשר עם רופאים, עם רופאות, עם עובדים סוציאליים בבתי החולים, הם מתוסכלים, הם חסרי אונים, הם לא יודעים מה לעשות עם האנשים האלה.

אביתר שמיר: אני אתן לכם דוגמה, בן אדם שהשתחרר מאשפוז אחרי שהוא נכווה בכל חלקי גופו כי פרצה שריפה במגורים שלו.

אביתר שמיר: הוא שוחרר הביתה, ובהמלצות השחרור שלו כתוב שהוא צריך להחליף תחבושות לחץ כל כמה ימים, הוא צריך פיזיותרפיה, והוא צריך ריפוי בעיסוק.

אביתר שמיר: הוא לא עשה שום דבר מהדברים האלה, ולמה הוא לא עשה את זה?

אביתר שמיר: כי אין לו מושג, אף אחד לא מתווך לו את המידע הזה, אף אחד לא מתרגם אותו, אף אחד לא יושב איתו.

קריאה: המעסיק שלו צריך.

קריאה: אנחנו דואגים לו.

אבתיסאם מראענה: לא לא, אין לנו זמן לפתוח סוגריים, בואו ניתן לאביתר לסיים.

אביתר שמיר: עוד דוגמה אחת, ברשותכם.

אביתר שמיר: יש עכשיו עובד שמאושפז כבר כמה חודשים באחד מבתי החולים בארץ, הוא מאובחן עם לוקמיה חריפה, אנחנו בקשר עם הרופאים והעובדים הסוציאליים שלו, הם מסורים והם מלווים אותו בצורה כל כך מסורה, הם לא יודעים מה לעשות, מה הם צריכים לעשות כשהם צריכים לבשר לו שהוא צריך לעבור השתלת מח עצם בגוגל טרנסלייט?

אביתר שמיר: זה בלתי אפשרי.

אביתר שמיר: אני אגיד יותר מזה, הם עכשיו צריכים להגיד לו שבעצם, הביטוח הרפואי שרכשו עבורו, לא יממן לא את ההשתלה הזאת.

אביתר שמיר: זאת כבר בעיה שקשורה בכלל לכל הפוליסות של הביטוח הפרטיות האלה, שמוגדרות על ידי צו עובדים זרים, זה לא קשור רק לעובדי החקלאות.

אביתר שמיר: עוד נושא אחד קטן, זה יהיה קצר.

אביתר שמיר: בריאות הנפש, הזכרתם גם את זה, מהנתונים שלנו, כמעט 50 אחוזים מהעובדים מעידים על עצמם כסובלים מאיזושהי מצוקה נפשית.

אביתר שמיר: אני לא צריך להגיד לכם, מדובר בעבודה פיזית קשה, בתנאים קשים ולאורך שעות ממושכות, בלי הפסקה כמעט, הם נדרשים לעמוד בלחץ להספקים גבוהים, במיוחד בעונות מסוימות.

אביתר שמיר: מהחומרים שמישהו שלח פה כבר ראיתי שהם עובדים בתנאים של טמפרטורה של 55 מעלות, אין לי מה לומר על זה.

אבתיסאם מראענה: במשק 'צברי', מי הנציג שלהם פה?

אבתיסאם מראענה: הם שלחו לנו דו"ח חשוב מאוד, אבל אני אתן לך זכות דיבור אדוני, בסדר?

אביתר שמיר: לכל הדברים האלה יש השפעה ישירה על הבריאות הנפשית של העובדים האלה, לצד הפגיעה הפיזית.

אביתר שמיר: התופעה שאנחנו רואים מזה היא תופעה קשה של אובדנות.

אביתר שמיר: בנתונים שעכשיו משרד הבריאות שלח, שבעה או 11 התאבדויות מהשנה האחרונה, זה חסר תקדים, אנחנו לא ידענו על זה בכלל.

אבתיסאם מראענה: האמת היא שהמספרים פה לא מוסדרים, אני מקבלת מצד אחד מספר אחד ממשרד הבריאות, משרד הכלכלה לא שלחו, יש פה מספרים בסוגייה הזאת, 30 אמרה לי עכשיו אסטרחן, נכון?

אבתיסאם מראענה: רק בשנה האחרונה.

אורית סטרוק: כן, רק השנה.

אבתיסאם מראענה: אז אני לא מבינה מי אחראי על כל המספרים האלה ולפי מה, אבל אנחנו נמשיך לעקוב.

אביתר שמיר: עוד משפט אחד, השימוש הנרחב בסמים זאת תופעה מוכרת, היה על זה כבר לפני עשר שנים פה דיון.

אביתר שמיר: אף אחד לא מתכחש לזה, זה קיים, אני לא יודע באיזה סדר גודל, אבל צריך לשאול למה, למה אנשים מביאים את עצמם לקחת סמים ממריצים, אולי אולי כי הם נדרשים לעבוד בתנאים בלתי אפשריים לאורך שעות ארוכות בתנאים קשים.

אבתיסאם מראענה: אוקיי, תודה.

אבתיסאם מראענה: איך קוראים לך, ומה שלומך?

שייקה שקד: שייקה שקד מנתיב העשרה, אני בסדר, טעון שיפור.

אבתיסאם מראענה: יופי, יש לך זכות דיבור, בבקשה שלוש דקות ושתי שניות, בשבילך.

שייקה שקד: אני אשתדל לא לחזור על דברים שנאמרו, כדי למקד את העניין, כי בסך הכל זה שאנשים מקבלים זכות דיבור, זה לא אומר שמותר להם להגיד מה שהם רוצים ובחוסר אחריות אפילו, הייתי אומר.

אבתיסאם מראענה: פה מותר להגיד הכל, כל עוד ששומרים על הכבוד שלך הכל בסדר.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד לך שקיבלתי את הדו"ח שלך ששלחת.

שייקה שקד: בסדר גמור.

שייקה שקד: א', תודה רבה על הוועדה הזאת, חבל שהיא לא קמה הרבה שנים קודם.

אבתיסאם מראענה: לא היינו בשלטון.

קריאה: הייתה את הוועדה הזאת גם לפני 20 שנה, שייקה, הייתה ועדה כל הזמן רק לא הגענו רחוק.

שייקה שקד: אני הייתי קורא לוועדה הזאת לעובדים זרים 'הצלת המשק המשפחתי בחקלאות', זאת הנקודה, אנשים לא מבינים את המשמעות שלה, וזה ביטחון המזון של מדינת ישראל, נקודה.

שייקה שקד: משפיעים על זה המון דברים, מדינת ישראל הייתה שופעת מצפון עד דרום, לכל מועצה אזורית היה בית אריזה לייצוא, להדרים, לפרחים, לירקות, באזור הדרום כל שנה השמידו עשרות טונות של עגבניות וירקות וקיבלו פיצויים מהמדינה של בין 50 אגורות ל-70 אגורות.

שייקה שקד: פתאום יש חוסר, אף אחד לא שואל את עצמו למה יש חוסר היום, הרי השמדנו עד לפני עשר שנים כמויות מטורפות.

שייקה שקד: הסיבות הן פשוטות מאוד, היינו 30,000 חקלאים, זה הולך ומצטמצם ל-8,000 חקלאים, וזה הולך להימחק, כי היום המצב הוא שאין היתכנות כלכלית לחלוטין, ואני אומר את זה באחריות מלאה.

שייקה שקד: אני בקיא בכל המספרים, של העובדים, של כמה עולה דונם, כמה עולה מים, כמה עולה בטורקיה וכמה עולה בישראל.

שייקה שקד: המספרים הם ברורים לגמרי, ואני אומר לך, באחריות, עזבי מקרים חריגים כי אני לא יכול להיות ערב ל-25,000 עובדים, העובדים שלנו מטופלים ברמה מאוד גבוהה ומסורה, לכל אחד יש ביטוח רפואי, העובד שלי יכול לקבל רופא אליו לחדר, וכשאני מזמין אליו רופא אני מתאם עם המתורגמנית בטלפון להיות בכוננות, שברגע שיגיע הרופא שיוכל לתקשר.

שייקה שקד: הכל נופל עלינו.

שייקה שקד: אני לא אדבר על עצמי, אבל הייתי במשך חצי שנה כל שבוע לוקח את העובד שלי לבדיקה והולך לרופא ולבדיקות דם כל שבוע בגלל סיבות כאלה ואחרות.

שייקה שקד: אחת הבעיות המרכזיות שיש לנו, היא שהרבה עובדים מגיעים לפה עם הצהרת בריאות מסוימת מתאילנד, עם חתימה של רופא שחלק גדול ממנו משלם כסף והרופא חותם לו.

אבתיסאם מראענה: אתה מאשר אדוני, ממשרד הבריאות?

אליהו רוזנברג: בזמנו, אני חושב שזה היה ביוזמת משרד הכלכלה, הייתה ועדה שקמה בעקבות בקשה של משרד ראש הממשלה לזרז תהליכים בקליטת מהגרי עבודה ועובדים זרים, ובאמת גיבשנו על סמך מסמכים בין-לאומיים מקנדה, ארה"ב ניו זילנד וכולי, מנחה שהוא מקיף יותר.

אליהו רוזנברג: לצערי, הפעילות של הוועדה הופסקה כי הדחיפה הזאת ממשרד ראש הממשלה דעכה, ונשמח לחדש את הפעילות הבין-משרדית כדי להוציא את המנחה הזה.

אבתיסאם מראענה: אוקי, אדוני מנתיב העשרה, לסיים.

שייקה שקד: אני משתדל, אני שלחתי לכם שני עמודים יפים, תקראו אותם בזמנכם החופשי.

אבתיסאם מראענה: קראתי אותם, אתה רוצה לעשות לי מבחן?

שייקה שקד: אני יכול לומר כך, לכל עובד, בניגוד למה שנאמר פה, יש לו עורך דין בכיס, יש לו את "קו לעובד", יש לו את השגרירות, ויש לו עוד טלפונים, לכל התאילנדים יש, הם יודעים בדיוק למי לפנות.

אבתיסאם מראענה: ולך את מי יש?

קריאה: אין לו כלום.

קריאה: אין קו לחקלאי.

שייקה שקד: לי אישית?

שייקה שקד: אני מתפלל לאלוהים שלא יתבעו אותי, ועד היום ברוך השם לא הייתי צריך את זה, הם מקבלים תנאי בית הבראה.

שייקה שקד: אני מזמין כל אחד, כולל "קו לעובד", היה אצלי השגריר התאילנדי, היה האחראי מטעם הקונסול לעבודה, היה השגריר מטעם השר בתאילנד אצלי, כולל משרד החוץ התאילנדי, ולכולם יש רק במה להתפאר, וכשהייתה להם איזו בחורה שברחה, התקשרו אליי מהשגרירות וביקשו שאשמור להם עליה.

שייקה שקד: המגורים אצלי זה סדר גודל של מעל 200 מטרים מרובעים, ארבע מקלחות, שלושה תאי שירותים, שכל אחד מאיתנו פה יכול להיכנס ולהרגיש בנוח שם.

אבתיסאם מראענה: מדהים.

שייקה שקד: אז זה לא נכון להשמיץ את כל החקלאים.

אבתיסאם מראענה: מי השמיץ פה?

שייקה שקד: יש פה אווירה של השמצה.

אבתיסאם מראענה: רגע, אדוני, שנייה, אבל אדוני אני רוצה לעשות סדר.

אבתיסאם מראענה: היחסים שלנו הם ארוכי טווח, אתה רוצה בהם?

שייקה שקד: בוודאי.

אבתיסאם מראענה: יופי, אני גם, אז אני מסדירה את זה.

אבתיסאם מראענה: למה הגישה הזאת שיש פה שאנחנו נגד, אני לא רואה פה נגד, אני רואה פה כמה קולות שצריך קודם כל ללמוד אותם, להבין אותם, להקשיב להם, אין פה אחד נגד השני, למה אתה בגישה שאתה הקורבן?

שייקה שקד: אבל הבסיס הוא - - -

אבתיסאם מראענה: אין בסיס, שום בסיס.

שייקה שקד: הבסיס הוא שממוצע החקלאים במדינת ישראל היום הוא מעל 67, וזה אומר שלא יהיה דור המשך בעוד חמש שנים.

אבתיסאם מראענה: אבל אדוני, אתה מפנה שאלות כאלה גורליות וגדולות, שהן לא בדיוק בתחום ההתמחות והסמכויות של הוועדה.

שייקה שקד: אבל הן אלה שקשורות, זה מתחיל בעובדים זרים, יוקר המחייה והיתכנות כלכלית, זה קשור אחד בשני.

שייקה שקד: לי ולמעל 90 אחוזים מהחקלאים במדינת ישראל, אין פנסיה, אז למה אני צריך לשלם פנסיה?

שייקה שקד: מה הוא היה לוחם בגולני, בצנחנים?

שייקה שקד: למה צנחן וגולני וטייס שיבוא לעבוד אצלי זה יותר זול?

שייקה שקד: כל ילד של כל אחד שנמצא פה שהולך לעבוד, הוא משלם שכירות מלאה.

אבתיסאם מראענה: בסדר, אז אנחנו נסיים ככה ונסכם, עובדתית טייסים וגולני ואני ואתה לא עובדים בחקלאות כרגע, אז בסדר, הסוגייה הזאת הובהרה לגבי הפנסיה, הבנתי אותה, אני רוצה להמשיך הלאה.

אבתיסאם מראענה: יש לך נקודה אחרונה?

שייקה שקד: כן, חגי ישראל, בחירות, למה אני צריך בפסח לשלם לו אקסטרה?

שייקה שקד: למה בבחירות אני צריך לשלם לו 200 אחוזים?

שייקה שקד: אמנם שמעתי שזה עלה עכשיו.

שייקה שקד: כשאני מדבר על חגי ישראל זה כל חגי ישראל.

שייקה שקד: למה לו יש תנאים שהם מצד אחד שכר מינימום, כביכול כחוק, ובשכר מינימום כל אחד משלם את כל שכר הדירה שלו, ביטוח בריאות, מישהו מכיר מישהו במדינת ישראל שלא משלם ביטוח בריאות?

שייקה שקד: למה אני צריך לשלם ביטוח בריאות?

אבתיסאם מראענה: אוקיי, תודה, אתה רוצה שהוא יהיה בריא.

שייקה שקד: אז שהוא ישלם.

אבתיסאם מראענה: בסדר גמור, בשבוע הבא יש לנו דיון על הבריאות, ואנחנו נדון בסוגיה הזאת בהרחבה.

טל שפירא: הבעיה היא שרודפים אותנו, האווירה הכללית היא שרודפים אותנו, את צריכה להבין את זה.

אבתיסאם מראענה: אדוני, אני מאוד מקווה שאף אחד לא רודף אותך, ואם כן אז תבוא ואני אעזור לך.

טל שפירא: אז אני אומר לך שכן, האווירה הכללית של החקלאים היא שרודפים אותנו וצריך להבהיר את זה.

אבתיסאם מראענה: בסדר.

שייקה שקד: היה פה נציג של הכלכלה שאמר משפט שקומם אותי, סליחה.

שייקה שקד: מעסיק שהגיע להסדרה/פשרה עם העובד שלו, מה לא בסדר בזה?

שייקה שקד: הוא אומר לא, שיתלונן ולא יסכים, למה?

אבתיסאם מראענה: בסדר, אני לא אחראית על אף אחד.

שייקה שקד: זה מה שהוא אמר.

אבתיסאם מראענה: אוקי, אנחנו ניתן לאדוני שם לדבר, בקצרה ממש ממש, אנחנו חייבות לסיים אחרת יגרשו אותנו מהחדר הזה.

אברהם דניאל: שמי דניאל אברהם, אני מזכיר איגוד מגדלי הפרחים.

אברהם דניאל: אני מסתובב בכנסת משנת 1993, ולהגיד לך את האמת, אני שומע מכל חברי הכנסת ללא יוצא מן הכלל, כמה חשובה להם החקלאות, במשך עשרות שנים, כמה הם אוהבים את החקלאות, אבל כשאני מסתכל על היום, אני שואל לאן הגענו?

אברהם דניאל: בענף הפרחים בחקלאות, היינו 5,000 חקלאים כשהתחלתי בתפקיד, היום יש בקושי 280.

אברהם דניאל: מי שחיסל אותם זה ממשלת ישראל.

אברהם דניאל: זה לא רק בענף הפרחים אלא בכל החקלאות כולה.

אברהם דניאל: הטילו עלינו מיסים, הטילו עלינו אגרות, ודרך אגב, כל מי שאני שומע פה, תהיי רגע פה במקומי, אני נכנס לחרדה.

אברהם דניאל: תשמעי, איך אני אעמוד בהתחייבות הזאת ובהתחייבות הזאת, כל כך הרבה התחייבויות, בריאות, כלכלה, משפטי, זה דבר מטריף וזה לא יעלה על הדעת.

אברהם דניאל: אני אתן לך דוגמה, למה אני צריך לשלם צו הרחבה שעולה לי לשנה על כל עובד 7,500 שקלים.

אברהם דניאל: למה אני צריך לשלם?

אברהם דניאל: למה לא להחריג אותם?

אברהם דניאל: זה הדבר הכי קל שניתן לעשות אותו, בהחלטה פשוטה אפשר לשנות את המצב.

אברהם דניאל: דבר נוסף, כשמדברים על הפיקדון, מה זה פיקדון?

אברהם דניאל: זה פנסיה, מדברים על פנסיה למעשה, אבל מה הבלוף פה?

אברהם דניאל: זה בלוף גדול ואני אגיד לך גם למה.

אברהם דניאל: בפיקדון ניתן לחלט כספים מהעובד אם הוא לא עזב בזמן, זאת אומרת, שלא מדובר רק על פנסיה, למה לא מדובר על פנסיה, כי פנסיה לא ניתן לחלט.

אברהם דניאל: לדוגמה, נשיא המדינה לשעבר, כשהוא נכנס לבית הסוהר לקחו לו את הכל, עיתון, גרביים, כל מה שהיה לו לקחו, אבל פנסיה לא יכלו לקחת.

אברהם דניאל: אז אם זה פנסיה, אז זה פנסיה עד הסוף.

אברהם דניאל: דבר נוסף, הוא בא לעבוד לתקופה קצובה מראש, לחמש שנים, אז לא מגיע לו פיצויים וגם לא פנסיה, אני לא מבין למה צריך לשלם לו, כשהוא מגיע לתאילנד מה הוא קונה עם הפנסיה?

אברהם דניאל: הוא קונה טויוטה.

אברהם דניאל: עכשיו, אם את מדברת על פנסיה - - -

אבתיסאם מראענה: אבל אדוני, אני חייבת לעצור אותך.

שייקה שקד: לא, רק שניה, תני לי להגיד את הדברים שלי.

אבתיסאם מראענה: אבל אני רוצה להגיד לך.

שייקה שקד: למה הוא לא מפקיד את זה בקרנות הפנסיה, וכשהוא עוזב את המדינה וירצה לקחת את הכסף שישלם 35 אחוזים מס וייקח את זה, למה לא?

אבתיסאם מראענה: אדוני, הסוגייה של הפנסיה עלתה, אנחנו מיצינו את הסוגייה הזאת ואנחנו נמשיך לדון בסוגייה הזאת.

שייקה שקד: אני יכול להגיד לך רק דבר אחד, גברתי.

אבתיסאם מראענה: בבקשה.

שייקה שקד: תשמעי, החקלאים לא יכולים לעמוד בנטל הזה.

אבתיסאם מראענה: הבנתי, תודה.

שייקה שקד: הגיל הממוצע שלנו עומד על 70, אין דור המשך ולא יהיה דור המשך, אתם מחסלים את החקלאות, פירות וירקות יעלו לך - - -

אבתיסאם מראענה: אנחנו?

שייקה שקד: הממשלות, זה לא את, סליחה, לא התכוונתי אלייך.

שייקה שקד: הממשלות במשך עשרות שנים גרמו לכך שפירות וירקות יהיו לעשירים בלבד.

שייקה שקד: אני אגיד לך מילה אחרונה, אני אומר את זה בשמי אבל אני חושב שאני מבטא את הרגשתם של כל החקלאים.

שייקה שקד: זאת לא המדינה שאהבנו אותה.

אבתיסאם מראענה: תודה, אני כל כך מצטערת לשמוע את מה שאתה אומר.

אבתיסאם מראענה: באמת, כי במיוחד בדור שלך אתה צריך להסתכל על מה שבנית, על המדינה הזאת שאתה מטפח ואתה חלק ממנה ואתה רוצה להיות ולגדל את הילדים שלך ואת הנכדים שלך, ואתה אומר את המשפט הזה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לחזק אותך ולהגיד לך - - -

שייקה שקד: אני לא חווה הרבה מהמשפט הזה.

אבתיסאם מראענה: אני לא מבקשת ממך, זכותך להגיד ואני אומרת לך שעצוב שככה אתה מרגיש.

אבתיסאם מראענה: אני מקווה שהמצב לא אבוד, ושיש לנו עוד תקוות.

אבתיסאם מראענה: אדוני, בבקשה, יש לך דקה אחת רק על נושאים שלא דוברו, ותתייחס לסוגיה של הפלסטינים שדיברתם על צברי כשהם באו והלכו.

נועם בלום: רק על נושאים שלא דוברו, אני אתייחס בקצרה לשלושה דברים.

נועם בלום: שמי נועם בלום, אני הבעלים של חוות צברי אורלי מרמת הנגב, שהוקמה בשנת 1992, פרוגרמה שאושרה על ידי משרד החקלאות ושר החקלאות, ואני אומר בעדינות ולא אכנס לפרטים, כל מה שקשור בהתנהלות המדינה מול המפעל הפרטי שלי, שהוא לא קיבוצי ולא מושבי, אלא יוזמה פרטית של חוקר חקלאי שעולמו חקלאות, שפיתח זני צבר חדשים, הכי טובים בעולם.

אבתיסאם מראענה: אני מסכימה, כי אכלתי אותם, יש להם צבעים, נכון?

נועם בלום: כן, אמת, ובעצם, מה שקורה הוא, שכל מה שקשור ברגולציה, וזאת לא התקפה אישית על פקיד כזה או אחר, הוא עקום.

נועם בלום: כרגע, כשאנחנו עוסקים בפועלים זרים, במפעל הגדול שלי, שיש בו כ-200 קילומטרים של שורות צבר ולכל שורה יש שני צדדים, זאת אומרת, 400 קילומטרים של צבר צריך לדלל, וצריך לקטוף.

נועם בלום: 400 קילומטרים בקו אווירי זה בערך המרחק מאילת לתל אביב.

נועם בלום: נדמיין לעצמנו שאת הפרי צריך לקטוף מ-400 קילומטרים.

נועם בלום: לצורך הסיפור הזה, אנחנו זקוקים בתקופת שיא הקטיף, שמתחילה ביולי ומסתיימת באמצע אוקטובר, לסדר גודל של כ-60-50 פועלי קטיף.

נועם בלום: אנחנו מעסיקים את הפועלים כמה שהם רוצים לעבוד, הם עובדים בקבלנות, אנחנו לא אומרים להם לעבוד שמונה שעות או 12 שעות, אנחנו אומרים להם לעבוד כמה שהם רוצים, הם סופרים את הארגזים והם יקבלו את הכסף.

נועם בלום: הם מקבלים שכר נטו, כי אותם לא מעניין הברוטו, שמתקרב ל-10,000 שקלים לחודש, בין 8,000 ל-10,000 שקלים.

נועם בלום: עלות הברוטו של העסקת עובד בתקופת הקטיף מגיעה למשהו כמו 17,000 שקלים, עלות שכר שלנו.

נועם בלום: עכשיו, אני פונה למשרד החקלאות ולרשות האוכלוסין ואומר להם, רבותיי, אני מבקש עוד תגבור.

נועם בלום: ביקר אצלי שלמה מור יוסף, מי שהיה מנהל רשות האוכלוסין, עם הצוות של הנהלת רשות האוכלוסין.

נועם בלום: בהמון כבוד קיבלנו אותם, הם באו, הם ראו, הם שמעו, הם האזינו, והם קיבלו החלטה עקרונית לבדוק איך לעשות שנקבל פועלים זמניים לתקופת שיא העבודה, כי בחקלאות יש 'פיקים', חקלאות זה לא מצב שבו המערכת עובדת בשגרה.

נועם בלום: לצערנו, זה כשל.

נועם בלום: המערכת שלי, המפעל שלי, כי זה מפעל ולא משק חקלאי, הוא מפעל טכנולוגי מתקדם.

נועם בלום: יש לי ארבעה פרויקטים של מו"פ.

נועם בלום: כששר החקלאות מדבר היום על חקלאות עתידית, אני עוסק בזה.

נועם בלום: שני הבנים לי עובדים איתי, רועי נמצא איתי פה, שחר כרגע לא יכול היה להגיע וביקשתי מרועי לבוא כדי ללמוד איך מדינת ישראל רואה את החקלאות.

אבתיסאם מראענה: רועי, אני מקווה שתצא מכאן מחוזק ועם תקוות.

נועם בלום: אבל, עם כל התקווה הגדולה, כשיש לי היום ביטוח של מכונת קטיף, שמטרתה לייעל את הקטיף ולהוזיל את הקטיף ולהקטין את מספר העובדים, אז לפתח מכונה שמוגנת בפטנט, דרך אגב, עולה הון תועפות של כסף, המדינה לא נתנה אגורה אחת.

אבתיסאם מראענה: אני לא אחראית על זה.

נועם בלום: יש לי פרויקט שלמעשה אמור לחסוך בחקלאות הגדולה שני שלישים מכמויות המים שצורכת החקלאות, לא רק ברמה הישראלית אלא ברמה הגלובלית.

אבתיסאם מראענה: כן, אבל אדוני, אתה שם לב שאני פשוט לא קשורה לסיפור הזה, אני לא אחראית על זה.

נועם בלום: כן, אבל מה אני בעצם מנסה לומר, יש לי כאן שולחן עם שלוש רגליים.

נועם בלום: לכאורה, עם הרגליים תהיינה שוות, השולחן יחזיק מעמד והשולחן יהיה יציב.

נועם בלום: מים, ברגולציה של המדינה, אדמה, ברגולציה של המדינה, פועלים וכוח אדם זר כי ישראלים לא עובדים בתחומים האלה, זאת הרגל הרופפת שלצערי היא קצרה, וכל מה שעומד על השולחן, מחליק ונופל.

נועם בלום: אנחנו השנה הפסדנו כחצי מכמות היבול, כי לא הצלחנו לקטוף, וקטפנו פרי, כמו שאנחנו קוראים לו, 'בשל יתר'.

אבתיסאם מראענה: אדוני, אני חייבת לסיים.

נועם בלום: את ביקשת לענות על שאלה, התייחסת לנושא הפועלים הפלסטינים, ואני רוצה לומר שאין לי שום דעה קדומה נגד שום בן אדם, הפועלים הפלסטינים בעיקרון רצויים אצלי, מנכ"ל חברת הניהול שלי הוא בדואי, הוא בשבילי בן וילדיו הם נכדיי.

נועם בלום: אנחנו מעסיקים אנשים שבאים לעבוד, ולא באים לעבודה.

אבתיסאם מראענה: אבל זה לא צלח בגלל התנאים?

נועם בלום: הפועלים הפלסטינים, מהניסיון שלנו, לא רוצים לעבוד בתנאים הקשים של חום נורא, קוצים, זיעה, תנאים קשים מאוד, ולכן הם עוזבים את המקום תוך שעה-שעה וחצי.

אבתיסאם מראענה: תודה אדוני, אני רוצה לעבור לזום לשיחה אחרונה מהקהל מבין האנשים שנמצאות ונמצאים כאן.

אבתיסאם מראענה: ד"ר יהל קורלנדר?

יהל קורלנדר: כן, ד"ר יהל קורלנדר, מעל עשור חוקרת הגירת עבודה לחקלאות.

יהל קורלנדר: קודם כל, אני רק קצת זועמת, לא באמת, על זה שהאקדמיה קיבלה ממש רק את המקום האחרון.

יהל קורלנדר: אנחנו, חוקרי האקדמיה, לא תלויים, חפים מאינטרסים לפחות בהקשרים האלה, ומנסים ככל יכולתנו להרגיז את כולם, זאת אומרת, לראות את התמונה המלאה ביותר.

יהל קורלנדר: אני אגיד בעצם שלושה דברים מאוד גדולים שלא נאמרו פה מספיק.

יהל קורלנדר: סליחה, לפני זה רציתי להגיד, סקטור החקלאות הוא סקטור מוכה וחבול כמו כל העצמאיים בישראל, ויותר.

יהל קורלנדר: גם אני בת מושב, גם לי יש הורים חקלאיים, כן, הסיטואציה היא איומה ונוראה, אבל לא לגלגל את זה על העובדים הזרים.

יהל קורלנדר: זו לא כל הבעיה של סקטור החקלאות, יש פה הרבה בעיות אחרות, אבל זאת ועדת עובדים זרים אז בואו נדבר על זה.

יהל קורלנדר: הדבר הראשון הוא האכיפה.

יהל קורלנדר: כן, יש אחלה חקלאים, אבל יש גם הפרה מקצה לקצה של שכר, של מגורים, של ימי חופש, של הרבה מאוד היבטים.

יהל קורלנדר: בבקשה, אכיפה, אין אכיפה.

יהל קורלנדר: תתנו פה מספיק נתונים לגבי ההקשר הזה, כל הקורונה היה שקט דממה, וגם כשאין, מדובר על מספר מאוד קטן של אנשים שיורדים לשטח.

יהל קורלנדר: גם כשהם יורדים לשטח, הם יורדים ללא תרגום, בואו נדבר על זה.

יהל קורלנדר: מתורגמנים הם בעצם נקודה רגישה וחלשה במערך ההגירה בישראל בכלל.

יהל קורלנדר: אין עליהם פיקוח, הם כרגע בחיוב רק של הלשכות הפרטיות, גם בבניין וגם בחקלאות, וזה לא יכול להיות, כי הלשכה, גם הטובה והמיטיבה ביותר, יש לה אינטרסים סותרים, היא מקבלת תשלום גם מהחקלאים.

יהל קורלנדר: יש לנו הסכם בילטרלי, יש לנו פה מוקד, המוקד הזה הוא רק מוקד של תלונות, הוא לא מוקד שמספק תרגום.

יהל קורלנדר: אני גרה בבית הלל, בירושלים, יש אמצעים טכנולוגיים, בבקשה, אנחנו חייבים שירותי תרגום בלתי תלויים ששייכים למדינה, כדי לסייע עם הבריאות.

יהל קורלנדר: יש לנו תאילנדים בבתי החולים שלא מקבלים תרגום, יש לנו תאילנדים בבתי הסוהר שלא מקבלים תרגום, בבתי המשפט שם יש חובה אז קצת מנסים, אבל אי אפשר להמשיך להסתמך רק על המתורגמנים של הלשכות, גם הלשכות, כמו שאמרה אורית, נמצאים בבעיה של האיוש הזה.

יהל קורלנדר: חוץ מזה, אני חוזרת לנושא של האכיפה.

יהל קורלנדר: נושא הסמים הוא באמת נושא מאוד מורכב, הוא כמובן בעיניי קשור קשר ישיר גם לתנאים, גם ללחץ הנפשי.

יהל קורלנדר: אפרופו תרגום, אפשר לעשות 'ערן' לתאילנדים, אפשר שזה יהיה מוקד שנמצא בתאילנד, מה קרה?

יהל קורלנדר: אפשר שזה יהיה בוואטסאפ, יש טכנולוגיה, יש אמצעים, אפשר לעשות את זה ואי אפשר להפקיר.

יהל קורלנדר: בהקשר הזה אני רוצה להגיד, המשטרה הפקירה את נושא הסמים, הפקירה, אין אכיפה, אין שום התייחסות.

יהל קורלנדר: משפט אחרון, סטודנטים לחקלאות, נאמר רק במילה אחת לגבי השינוי של משרד החקלאות, השינוי בעיניי ראוי אבל יש על זה ויכוחים, אבל חוץ מזה, מדובר על מסלול עוקף בילטרלי.

יהל קורלנדר: יש עלייה של 230 אחוזים מאז ההסכם הבילטרלי, עלייה של מספר המשתלמים, מספר הסטודנטים, זה עם כבילה, זה עם תשלום דמי תיווך, ואי אפשר להתעלם מזה.

יהל קורלנדר: גם לגבי הפלסטינים, לא לשכוח את הסחר בהיתרים, אני בטוחה שגב' היו"ר תכנס ישיבה גם על הסטודנטים בנפרד, בוודאי על הפלסטינים, ולבריאות בשבוע הבא אני בוודאי אגיע.

יהל קורלנדר: תודה.

אבתיסאם מראענה: תודה, ד"ר יהל.

אבתיסאם מראענה: אני מבקשת ממך שבפעם הבאה פשוט תגיעי פיזית, אין מה לעשות, זום זה לא נגדך בגלל האקדמיה, אלא זה מה שקרה, אז קבלי את התנצלותי ואנחנו תמיד נהנות לקרוא את כל מה שאת שולחת לנו, אנחנו לומדות מזה וזה מאוד חשוב, וזה גם מאזן את הכל, זה לא הופך אותי לבן אדם שהוא נגד החקלאים.

שייקה שקד: אם מגדלים אצלי סמים, מה אני עושה?

אבתיסאם מראענה: שאלה מצוינת, אנחנו נדבר על זה.

שייקה שקד: פניתי למשטרה וכלום, מגדלים עכשיו, פיזית.

קריאה: זה הגידול הכי רווחי.

אבתיסאם מראענה: אז אנחנו נדון בזה, אנחנו נקדיש לדבר הזה ישיבה, ואנחנו נדבר על זה.

אבתיסאם מראענה: גברתי, עינבל משש, את רצית להתייחס לשתי נקודות, בבקשה, קצר ואנחנו מסיימים.

עינבל משש: כן, ממש קצר, אז קודם כל בהחלט אני באופן אישי רוצה להודות על הדיון החשוב הזה, הוא מעלה על סדר היום את כל האתגרים שאנחנו מתמודדים איתם ביום-יום שלנו, כפי שגברתי היו"ר וודאי מבינה, יש לכל הנושא הזה של עובדים זרים והעסקת עובדים זרים פנים לכאן ולכאן, ויש מורכבויות רבות.

עינבל משש: אנחנו מתמודדים עם זה יום יום בעשייה שלנו.

עינבל משש: יושבת פה מיטל כהן שבתאי, שהיא מנהלת תחום חקלאות אצלנו ומתעסקת בזה באופן שוטף ויומי, נמצא פה גם משה נקש, מנהל אגף היתרים, שהם עמלים מידי יום ונמצאים בקשר ישיר ושוטף גם עם החקלאים.

עינבל משש: התפיסה שלנו היא לעבוד בשיתוף פעולה, גם עם החקלאים וגם עם ההתאחדויות השונות.

עינבל משש: אני יכולה רק להשלים בבקשה משפט אחד לגבי הליך הגיוס?

עינבל משש: אז קודם כל, חשוב לי טיפה לדקדק בעניין של הליך הגיוס.

עינבל משש: בהליך הגיוס אנחנו מפרסמים כמובן הודעה בכל המחוזות בתאילנד שאנחנו הולכים להליך של גיוס של עובדים, העובדים האלה עוברים גם בדיקות רפואיות בבתי חולים שאושרו על ידי שגרירות ישראל בתאילנד, אם צריך לחדד את הדברים אז כמובן שנעשה אותם.

עינבל משש: הם עוברים מיון לפי איזשהם קריטריונים שקבענו בהסכם, של גיל וגובה, עיוורון צבעים, יש בקשות לרישיון נהיגה, יש בקשות דווקא של צמחים כמו רגישות לצמחים, אלרגיות, בעלי חיים וכדומה, הדברים האלה גם נבדקים.

עינבל משש: כל עובד עובר ראיון אישי, חשוב לומר, לפני שהוא מגיע.

עינבל משש: חשוב לומר, ככלל, כל עובד זר, לפני שהוא מגיע למדינת ישראל, נדרש להציג היעדר רישום פלילי.

עינבל משש: עובד זר שיש לו רישום פלילי, לא יכול להגיע למדינת ישראל והדברים האלה נבדקים.

עינבל משש: לגבי הטענות לשימוש בסמים, שוב פעם, הן עולות מידי פעם בשיח שלי עם החקלאים, ההתאחדויות והלשכות, אני חוזרת ואומרת, הפתרון הוא להגיש תלונות במשטרת ישראל, אני מזמינה כמובן לקיים דיון בנושא הזה ביחד עם משטרת ישראל ולשמוע על הדברים האלה.

עינבל משש: לגבי מרכז הפניות שלנו, יש מרכז פניות שמופעל כמובן על ידי עמותת סימי, שיש בו מענה בשפה התאית לעובדים הזרים.

עינבל משש: בסך הכל, גברתי בוודאי מתרשמת מהאתגרים, אנחנו כמובן נמשיך בעשייה למען החקלאות, ולמען החקלאים, צריך להגיד, חקלאות זה ציונות כפי שאמרתם פה, אבל גם אין חקלאות בלי עובדים זרים אז גם מילה טובה בנושא הזה.

עינבל משש: תודה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, אני רוצה להודות לכם, אנחנו חייבות וחייבים לסיים.

אבתיסאם מראענה: אני מתנצלת בפני מי שנכח ורצה לומר כמה מילים ולא יכולתי לתת לו את האפשרות.

אבתיסאם מראענה: זהו רק תחילתו של דיון בנושא של חקלאות, בשבוע הבא יש לנו דיון על הבריאות.

אבתיסאם מראענה: יש לי סיכום שהכנתי מראש, ואני בדרך כלל מסכמת ופונה לכל משרדי הממשלה ומבקשת מהם שיכינו דברים עבורנו, אבל הפעם אני לא אעשה את זה כי עלו פה נושאים מאוד גדולים, רוחביים, קשים, נטל מאוד כבד שנופל גם על המעסיקים, ומצד שני יש את כל הסוגייה של העובדים הזרים, עם מה הם מתמודדים, הנושא של הסמים, ההתאבדויות, הבריאות, הפנסיה שעלה כנטל על המעסיקים.

אבתיסאם מראענה: אלה סוגיות מאוד רחבות שאני אשמח לתת לנושאים האלה לשקוע ולהתייחס אליהם בכובד ראש.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נמשיך להיות בקשר, תהיו איתנו בקשר וגם תשלחו לנו תמיד חומרים, תפנו אלינו אם אתן רוצות ורוצים להיפגש בזום או פגישה אישית, אתם תמיד כולכם מוזמנות ומוזמנים.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד תודה, הדלת של הלשכה שלי פתוחה, ואני רוצה להגיד לכם לא לאבד תקווה, אנחנו נצלח את המשבר הזה ביחד, תזכרו שהייתה קורונה והיה קשה לכולנו, וגם להם, לעובדות ולעובדים הזרים, אז תודה רבה ולהתראות, המשך יום נעים.