ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 52, 2021-11-16 10:30

שרן השכל: בוקר טוב לכולם, לכל מי שהגיע היום ליום הכל כך מיוחד, יום האקלים והסביבה בכנסת.

שרן השכל: תודה רבה לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו, שיזם את היום, ועמל קשות כדי לארגן אותו.

שרן השכל: לחברת הכנסת יסמין פרידמן, שעוסקת בנושא רבות.

שרן השכל: אנחנו היום פותחים את ועדת הכנסת בעניין חינוך אקלימי וחינוך לקיימות, לציון יום הגנת הסביבה.

שרן השכל: מטרת הדיון היא לבוא ולראות איפה נמצאת מערכת החינוך בכל מה שקשור להגנת הסביבה, ומשבר האקלים.

שרן השכל: כל הנושא שסובב את זה.

שרן השכל: אנחנו מבינים שאנחנו נמצאים במשבר, בסופו של דבר אני כן מאמינה שהאחריות מוטלת על כך אחד ואחד מאיתנו.

שרן השכל: כשכל אחד ואחד יעשה צעד קטן כדי לשמור על הסביבה סביבו, לראות שהוא מוריד את טביעת הרגל הסביבתית או מצמצם אותה ככל שניתן, ככה כולנו כחברה נוכל לוודא שכדור הארץ שלנו נשמר בצורה טובה יותר, ולתקופה ארוכה יותר.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו, שיזם את היום.

שרן השכל: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה לך גבירתי יושבת הראש.

יוראי להב-הרצנו: וגם למנהלת הוועדה, ליהודית גידלי.

יוראי להב-הרצנו: אני מוכרח להודות לך באופן אישי, כי התאום של הדיון הזה בוועדה הזו היה פשוט ביותר.

יוראי להב-הרצנו: באתי אליך, ביקשתי, ואמרת ברור, מה שתגיד.

יוראי להב-הרצנו: ואני חושב שהמחויבות שלך לנושא הזה היא חלק מההבנה של הדור שלנו, שלך ושלי, שזה העתיד.

יוראי להב-הרצנו: בזה צריך להתעסק.

יוראי להב-הרצנו: זה העתיד.

יוראי להב-הרצנו: ואין דבר חשוב מזה.

יוראי להב-הרצנו: ואני מוכרח לומר לך שיש היום אחד עשר דיונים באחת עשרה ועדות של הכנסת.

יוראי להב-הרצנו: זה בעיניי הדיון החשוב ביותר מכל הוועדות.

יוראי להב-הרצנו: אני עובר ועדה ועדה, אני לא אספיק לאחת עשרה, כי אני רק בנאדם אחד.

יוראי להב-הרצנו: אבל אני רואה המון המון שותפים ושותפות מציפים ושוטפים את הכנסת, בעיקר צעירים וצעירות.

יוראי להב-הרצנו: ואני רוצה חברות וחברים לברך אתכם, מחמם את הלב שאתם כאן, נלחמים ומשמיעים את הקול שלכם.

יוראי להב-הרצנו: זה לא מובן מאליו.

יוראי להב-הרצנו: זה הדיון הכי חשוב בעיניי, גבירתי יושבת הראש, ואני אתחיל אולי בגילוי נאות.

יוראי להב-הרצנו: יש לי הצעת חוק שעוסקת בחובת חינוך אקלימי וסביבתי בכל בתי הספר בישראל.

יוראי להב-הרצנו: כי בעיניי הכל מתחיל בחינוך.

יוראי להב-הרצנו: ודאי במודעות ובצורך לקחת אחריות אישית, ברמה של האינדיבידואל, כדי לשנות את הסביבה שלו.

יוראי להב-הרצנו: במארג של טיפול בפסולת אומרים קודם כל – להפחית, להשתמש מחדש, ואז למחזר.

יוראי להב-הרצנו: אם אנחנו נפנים שאנחנו יכולים, בכוח של כל אחת ואחד מאתנו, לשנות את הרגלי הצריכה שלנו ולהבין שינוי גדול יותר, רחב יותר, זה השלב הראשון שבו אנחנו יכולים להתחיל את השינוי.

יוראי להב-הרצנו: כמובן שחלק מאותו צורך לחנך למודעות סביבתית זה גם לדרוש מנבחרות ונבחרי הציבור שלנו לעשות יותר על מנת להגן על הסביבה.

יוראי להב-הרצנו: ואני חושב שמאחר והחינוך הוא הפתרון לרוב בעיות העולם, ובמיוחד לזו, שם זה צריך להתחיל.

יוראי להב-הרצנו: צריך שכל הילדים ידעו איך לשמור על הסביבה ועל חשיבות הטבע בחיים שלהם.

יוראי להב-הרצנו: אני, אמא שלי עלתה מבלגיה, בגיל שבע עשרה, כדי להתנדב לצה"ל.

יוראי להב-הרצנו: ושם לא לימדו אותה שאסוף לקטוף פרחים מוגנים.

יוראי להב-הרצנו: אני זוכר שכילד אמרתי אני חינכתי את אמא שלי שלא נכון לקטוף את הפרח הזה והזה, כי לימדו אותי בגן, גם בגן טרום חובה וגם בגן חובה, על המשמעות והחשיבות של השמירה על הטבע והערכים של הקיימות.

יוראי להב-הרצנו: ואני חושב שבהקשר הזה השינוי יכול וצריך לחלחל בצורה הפוכה, מהילדים לדור ההורים, וליצור עוד אדוות של חינוך ושינוי הרגלים.

יוראי להב-הרצנו: בהקשר הזה, הצעת החוק שלי היא קצת רדיקלית, כי היא לא מדברת רק על מערכת החינוך הממלכתית, אלא על כל מוסדות החינוך בישראל, המוכרים והלא מוכרים, המפוקחים והלא מפוקחים.

יוראי להב-הרצנו: כי אני חושב שההבנה והכלים של שמירה על הסביבה ועל ערכי הטבע צריכים להיות נחלת כל תלמידי ישראל.

יוראי להב-הרצנו: ואני רוצה לקוות שיחד איתך גבירתי היושבת ראש, ויחד עם השרה שאשא ביטון, שכבר שוחחתי איתה, אנחנו נצליח לעשות שינוי ולהכניס את התכנים הללו ואת הכלים הללו ואת ההעשרות הללו כתכני חובה בכל מערכת החינוך.

יוראי להב-הרצנו: מבחינתי זה ממש אבן יסוד, צריכה להיות אבן יסוד במערכת החינוך הישראלית.

יוראי להב-הרצנו: אגב את הצעת החוק הזו יזמו מחאת נוער אקלים.

יוראי להב-הרצנו: זה הגיע מהנוער.

יוראי להב-הרצנו: הם עזרו לי לכתוב אותה, הם נתנו דגשים לפני שהיא הונחה, הם ילוו את תהליך החקיקה, ואני ממש ממש מצפה להתחיל את התהליך הזה.

יוראי להב-הרצנו: אז תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: חברת הכנסת יסמין פרידמן.

יסמין פרידמן: ראשית כמובן שאני מברכת על היום הזה, מברכת את חברי היקר חבר הכנסת יוראי להב הרצנו ואת יו"ר הוועדה, שבאמת כל הנושאים הללו קרובים ללבך, וזה באמת לא מובן מאליו שכל דבר שאנחנו מעלים בפניך את מקבלת בזרועות פתוחות.

שרן השכל: לא הכל, אלא ספציפית בנושאים האלה.

יסמין פרידמן: כל נושא איכות הסביבה, אני חושבת שאני איזו שהיא השלמה ליוראי, כי אני עוסקת בזה יותר מההיבט של בעלי החיים.

יסמין פרידמן: והמחיר שבעלי החיים משלמים על הצריכה מן החי.

יסמין פרידמן: ואיזה כיף לשבת בחדר שכנראה רוב בני הנוער יודעים כמה עולה לגדל קילו בשר.

יסמין פרידמן: כמה מים הם צורכים וכמה מים חיטה לעומת זאת צורכת.

יסמין פרידמן: אבל לא כולם יודעים.

יסמין פרידמן: וזה חשוב שידעו.

יסמין פרידמן: מה המחיר.

יסמין פרידמן: אז אני כמובן לצדכם בכל מה שצריך.

יסמין פרידמן: ובעד כל חקיקה שתגרום לבני נוער ולילדים ולפעוטות מגיל מאוד מאוד קטן להבין מה המשמעות, כי זה העתיד שלהם.

יסמין פרידמן: זה פשוט העתיד שלהם, מה שאנחנו משאירים להם.

שרן השכל: נכון.

שרן השכל: אני אולי אחזק את דברייך.

שרן השכל: אני חושבת קודם כל שהמודעות לצריכה של מזון מן החי עלתה פלאים בעשרים שנה האחרונות.

שרן השכל: זה משהו לא ייאמן.

שרן השכל: אני זוכרת שכשאני הייתי נערה בחטיבה, היה בחור, אגב שהיום מאוד מאוד פעיל, יוני בן דור, שיצא, ושם מלא מלא פלקטים בחטיבה, מן צורה פיראטית, לא פיראטית כזו, על המשמעות של צריכת בשר.

שרן השכל: ואני זוכרת שכשאנחנו הפכנו, לפני עשרים וחמש שנה, לצמחונים הראשונים, היה על זה כזה גיחוך.

שרן השכל: כלומר ההבנה שזו אחת התעשיות הכי מזהמות, הכי מזהמות.

שרן השכל: כלומר אם מישהו רוצה להשפיע בצורה דרמטית, הצעד הראשון שהוא צריך לקחת על עצמו זה להפסיק לצרוך מזון מן החי.

שרן השכל: הרי לדעתי זה במקום שני או מקום שלישי מבחינת הזיהום.

שרן השכל: אם כל בני האדם היו מפסיקים לצרוך מזון מן החי היה שינוי דרמטי.

שרן השכל: זה זיהום בים, וזיהום אוויר.

שרן השכל: באמת הגידול של זה.

שרן השכל: אני אומרת לכם, אנחנו היינו מסתובבים, גם בהפגנות שהיו אז, של אנונימוס, ואנשים היו צוחקים ומגחכים.

שרן השכל: אני זוכרת שהייתי עם המשפחה בארוחות שישי, והיו ממש צוחקים עלינו, כן כן, הם חושבים שפלוצים של פרות זה מזהם.

שרן השכל: והיו מגחכים על זה.

שרן השכל: והיום אני רואה את הנוער, זה כל כך מרגש אותי לראות אותו מקדם את הערכים הללו.

שרן השכל: מבין את זה לעומק, מבין את המחקרים, חוקר את זה.

שרן השכל: זה באמת, אותי זה מרגש לראות את התהליך שנעשה בעשרים וחמש שנים האחרונות.

שרן השכל: הארגונים, שרובם נמצאים פה, זה שלכם.

שרן השכל: זה באמת שלכם.

שרן השכל: היכולת לחנך את הציבור, ולהביא למודעות, ובמסעדות פתאום יש מזון טבעוני, והתפריטים, פעם היה רק צ'יפס או פסטה, או סלט.

שרן השכל: זה פשוט מדהים התהליך והשינוי הזה.

שרן השכל: ואני אומרת, זה הכל אודות לארגונים המדהימים שיושבים פה לצידנו, והנוער שבאמת מבין את זה לעומק, ומקדם את זה, ומחנך את המבוגרים ואת ההורים, כפי שיוראי אמר לפני כן.

שרן השכל: אז בנימה מרגשת זו, אנחנו נעבור לדברים של משרד החינוך.

שרן השכל: אנחנו רוצים לפתוח אתכם.

שרן השכל: אנחנו נשמח לשמוע פה בוועדה על מה נעשה עד היום על כל מה שקשור לתכניות סביבתיות, הגנת הסביבה, אקלים.

שרן השכל: החובה, הרשות, גילאים, ומה מתוכנן והצפי כמובן לעתיד.

גילמור קשת מאור: שמי ד"ר גילמור קשת מאור, אני מנהלת אגף מדעים במזכירות הפדגוגית במשרד החינוך, ואני ראשת המטה להיערכות חינוכית למשבר האקלים.

גילמור קשת מאור: בעצם בשנים האחרונות חל מיקוד בתוך החינוך הסביבתית, מלדבר על סביבה באופן כללי, לחינוך לקיימות.

גילמור קשת מאור: ובשנים האחרונות ממש להתמקד בהיבטים של משבר האקלים.

גילמור קשת מאור: וזה במטרה באמת להבין את המשבר, ולפתח אצל תלמידים מיומנויות וחוסן להתמודד איתו ולעצור אותו.

גילמור קשת מאור: כיום, הנושא משולב בתוך תכניות הלימודים.

גילמור קשת מאור: בעיקר במקצועות החובה, מגן עד כיתה ט', מקצועות מדע וטכנולוגיה, וגיאוגרפיה, ובמקצועות הבחירה בחטיבה העליונה, במקצועות רבים.

שרן השכל: זה בבחירה ביסודי?

גילמור קשת מאור: זה במקצועות חובה מגן עד כיתה ט', במקצועות גיאוגרפיה ומדע וטכנולוגיה, שהם מקצועות חובה.

גילמור קשת מאור: ובחטיבה העליונה הנושא נמצא במקצועות בחירה, אותם לומדים בסביבות שלושים ושבעה אחוז מהתלמידים: בגיאוגרפיה, מדעי הסביבה, ביולוגיה, חקלאות, כימיה, מדעי כדור הארץ.

גילמור קשת מאור: וברמה קצת יותר קטנה בתחומים אחרים.

גילמור קשת מאור: שפה, לשון שזה מקצוע חובה.

גילמור קשת מאור: אבל בהיקפים קטנים יותר.

גילמור קשת מאור: ובשנים האחרונות, בצל הקורונה, וברקע התקציבי שהיה, אנחנו עשינו היערכות מאוד מקיפה, והעמדנו תשתיות שעכשיו מאוד עוזרות לנו בעצם ליישם את הנושאים.

גילמור קשת מאור: הקמנו תחום חדש בכיתה י', שהוא בעצם מלמד את משבר האקלים.

גילמור קשת מאור: יש מקצוע חובה בכיתה י', שנקרא מבוא למדעים.

גילמור קשת מאור: ובמסגרת המקצוע הזה יש בחירה מה ללמוד.

גילמור קשת מאור: אבל עד עכשיו מדעי הסביבה לא היה חלק מזה.

גילמור קשת מאור: אנחנו הכנסנו את מדעי הסביבה, מיקדנו את התכנית שם במשבר האקלים.

שרן השכל: מתי הכנסתם את זה?

גילמור קשת מאור: לפני שנתיים-שלוש.

שרן השכל: וכמה תלמידים לומדים במגמה?

גילמור קשת מאור: אני מדברת עכשיו על תשתיות, ומייד אני אסביר איך אנחנו ממלאים אותן בתוכן.

גילמור קשת מאור: חמשת אלפים תלמידים בשנה מסיימים כל שנה את המגמה, ובמבוא למדעי הסביבה זה פתוח להרבה יותר תלמידים.

גילמור קשת מאור: ההיערכות הזאת אפשרה לנו גם לפתח לנושא הזה חומרים.

גילמור קשת מאור: חומרי למידה וגם חומרי הוראה.

גילמור קשת מאור: וגם זה קרה, זו עוד תשתית שבעצם ביססנו בשנים האחרונות.

גילמור קשת מאור: אנחנו פיתחנו יחידות הוראה דיגיטליות חדשות, במדעי הסביבה ובגיאוגרפיה מדע וסביבה, לחטיבת הביניים ולחטיבה עליונה.

גילמור קשת מאור: אנחנו הקמנו מרכז מורים ארצי בנושא חינוך סביבתי וקיימות.

גילמור קשת מאור: אנחנו בעצם הרחבנו מרכז קיים, שיועד למורי מדעי הסביבה, הרחבנו אותו לקהלים הרבה יותר רחבים של מורים.

גילמור קשת מאור: כי אנחנו כולנו יודעים שהמשבר הוא רחב הרבה יותר מרק לדבר על מדע.

גילמור קשת מאור: כלומר המשבר הזה קשור לא רק למדעים, הוא קשור לתחומים רבים אחרים.

גילמור קשת מאור: אנחנו מדברים על ההיסטוריה שלו, אנחנו מדברים על ביטויים אומנותיים וספרותיים שלו.

גילמור קשת מאור: כמובן שבלב נמצא מדע וגיאוגרפיה, אבל זה משבר שיש בו גם חלקים של חברה, כלכלה ועוד.

גילמור קשת מאור: ולכן עלה הצורך בעצם להרחיב את קהלי המורים שאנחנו פונים אליהם, כדי ללמד את הנושא, ולבסס תשתיות, שהם חומרי הוראה והשתלמויות, כדי לעבוד עם המורים האלה.

גילמור קשת מאור: מרכז המורים הזה הוקם השנה, והוא נמצא בטכניון.

גילמור קשת מאור: והוא כבר הפיק חומרים ששלחתי לוועדה, כדי שתראו מה כבר מספטמבר נעשה.

גילמור קשת מאור: בנוסף הקמנו אתר אינטרנט, בהמשך תוכלו לראות אותו.

גילמור קשת מאור: ובשנים האחרונות אנחנו מקיימים השתלמויות וכנסים רבים מאוד, שממוקדים במשבר האקלים.

גילמור קשת מאור: באומנויות, בגיאוגרפיה, במדעים, כנסי מורים והשתלמויות.

גילמור קשת מאור: וכמובן פעילות של החינוך הלא פורמלי שמתבצעת במסגרת התכנית של המעורבות החברתית, במסגרת של"ח, ועוד.

גילמור קשת מאור: עם מועצות התלמידים אנחנו מתחילים עכשיו פעילות משותפת.

גילמור קשת מאור: אנחנו נפגשנו כבר עם הנוער למען האקלים.

גילמור קשת מאור: אנחנו רואים את התלמידים כגורם מפתח במהלך הזה.

גילמור קשת מאור: גם יש שם כוחות נהדרים, עם חשיבה מאוד מוכשרת וטובה, על מה כדאי לעשות.

גילמור קשת מאור: ולכן אנחנו התחלנו איתם שיח, כדי לגבש ביחד את המדיניות, לשמוע מה הם חושבים לעשות, וחשוב לנו שהשיח הזה יהיה מתמשך, שתהיה היוועצות ושתהיה שותפות אמיתית.

גילמור קשת מאור: הנוער הם אלו שיסבלו מהנושא הזה הכי הרבה, חשוב שתהיה להם אמירה ושהם יוכלו להשפיע.

יוראי להב-הרצנו: אני מתרשם שאנחנו תמימי דעים לגבי החשיבות של הנושא הזה.

יוראי להב-הרצנו: אני תוהה רק אם את שבעת רצון מהנוכחות של המקצוע הזה, או של החומר הזה במערכת החינוך.

גילמור קשת מאור: אז בואו באמת נדבר על איך אנחנו מטפלים בצרכים בעצם שהם גם קיימים בצורה מאוד חזקה, וגם מאוד מאוד דחופים לביצוע.

גילמור קשת מאור: הקמנו מטה אקלים, המטה שהזכרתי, המטה להיערכות חינוכית למשבר האקלים והשלכותיו במשרד.

גילמור קשת מאור: זה מטה רוחבי ששותפים בו כל גורמי המטה.

גילמור קשת מאור: המטרה שלו היא לגבש מדיניות ולגבש תכנית עבודה, ליישם את התכנית, לאחר שתאושר על ידי המנכ"ל והשרה.

גילמור קשת מאור: ולאור המדיניות שהשרה תתווה.

גילמור קשת מאור: ולעשות את כל זה בשיתוף החברה האזרחית.

גילמור קשת מאור: מייד אני אכנס יותר לעומק לנושא הזה.

גילמור קשת מאור: בנוסף הוקמה ועדה מדעית שתמליץ על תכנים חדשים שצריך להכניס, ותסייע בעריכה ועידכון של התכנים הקיימים.

גילמור קשת מאור: ובהמשך חשוב שתתנו לפרופ' איתי הלוי, יושב ראש הוועדה שנמצא אתנו כאן, לתאר את העבודה שלה.

גילמור קשת מאור: אז אני הייתי רוצה לדבר קצת על התפיסה החינוכית, כדי שתראו בעצם על איזה עמודי תווך תהיה בנויה התכנית שאנחנו נציע.

יסמין פרידמן: אני רוצה לשאול, אני תוהה אם אי פעם עלה לדיון פשוט להכניס את זה כמקצוע חובה לבגרות?

גילמור קשת מאור: בוודאי, יש דיבור על זה.

גילמור קשת מאור: יש קובעי מדיניות.

גילמור קשת מאור: במשרד החינוך.

גילמור קשת מאור: אנחנו נמצאים בעצם במצב של היערכות, ואנחנו נגיש הצעה של תכנית לשרה ולמנכ"ל.

גילמור קשת מאור: והם יגבשו החלטה, ובטוח יודיעו לכם.

שרן השכל: מתי התכנית אמורה להיות מוגשת לשרה ולמנכ"ל?

גילמור קשת מאור: בתחילת דצמבר.

גילמור קשת מאור: << דובר >> הייתי רוצה אם אפשר כן לפרט בפניכם את התפיסה החינוכית.

עלי סלאלחה: הייתי רוצה לשאול האם התייחסתם בתכנית היפה והטובה והמצוינת שלכם, לחברה הערבית, ולחברה הדרוזית.

גילמור קשת מאור: כמובן שהתכנית צריכה להיות, באמת תהיה תפיסה בסיסית, אבל היא חייבת להיות מותאמת לכל מגזרי החברה.

גילמור קשת מאור: ובחברה הערבית אנחנו נוכל להיעזר, אנחנו מתכוונים להיעזר בתכנית החומש, ובחברה הדרוזית אנחנו גם עובדים עם ראש החינוך הדרוזי בצורה מאוד משותפת.

עלי סלאלחה: האם יש אנשים מקצועיים ששותפים להכנת התכנית,

גילמור קשת מאור: שאלה מאוד חשובה.

גילמור קשת מאור: קודם כל בצוות הפדגוגי שהכנסנו, שציינתי, חברים כל נציגי המגזרים.

גילמור קשת מאור: כולל המפקחים המקצועיים מהתחומים הרלוונטיים.

גילמור קשת מאור: אז בעצם גם החינוך הדרוזי, ומכל שלבי החינוך.

עלי סלאלחה: כמה שאני יודע, בחברה הדרוזית אין מקצוע כזה שמלמדים בבית הספר.

עלי סלאלחה: אני לא יודע אם יש אנשים, יכול להיות שקיימים, שיש להם את הידע הזה בנושא הקיימות, בנושא איכות הסביבה וכל הדברים.

עלי סלאלחה: ולכן אם רוצים לעשות תכנית, קודם כל צריכים לקחת אנשי מקצוע.

עלי סלאלחה: הם אלה שמבינים בעניין.

עלי סלאלחה: קודם כל אנשי המקצוע, בשביל להגיע לילד הזה, שאנחנו נחנך אותו בצורה הטובה ביותר לשמור על הסביבה, ולהיות נאמן סביבה.

שרן השכל: אני רוצה אולי לחדד גם עוד שאלה.

שרן השכל: ידוע לנו כמה מאותם תלמידים מגיעים מהמגזר הערבי, מהמגזר הבדואי, מהמגזר הדרוזי, מהחמשת אלפים תלמידים שלומדים במגמה?

גילמור קשת מאור: רוב תלמידי המגמה מגיעים מהמגזרים דוברי הערבית.

גילמור קשת מאור: רק מאוד חשוב לי באמת לספר לך שיש יוזמה, מיזם חדש שהציע מפקח מדע וטכנולוגיה ותקשוב, אכרם איברהים, מהחינוך הדרוזי.

גילמור קשת מאור: וזה מיזם שממוקד במשבר האקלים.

גילמור קשת מאור: אבל אפילו באופן כללי, חשוב שתדעו שבעצם זה גם הזדמנות לתאר שכל מה שאני מספרת לכם הוא נעשה בשיתוף פעולה מלא עם המשרד להגנת הסביבה.

גילמור קשת מאור: כולל כמובן היוועצות, התגייסות של בכירי המשרד למען המורים, ותקציבים גדולים.

גילמור קשת מאור: וכשלושים אחוז מהתקציב שמגיע להשתלמויות מורים במשרד החינוך מהמשרד להגנת הסביבה, כלומר הפעולות וההשתלמויות שאנחנו עושים, מגיע למגזרים דוברי ערבית.

עלי סלאלחה: אני הייתי מנהל בית ספר, אני מכיר את כולם.

עלי סלאלחה: אבל הבחור הזה, מעמיסים עליו כל התפקידים וכל הדברים שאין להם מפקח.

עלי סלאלחה: כמה הבחור הזה יכול לעשות, כלום בסוף.

עלי סלאלחה: ולכן אני חושב שיש מקום לקחת מישהו, שהוא ייתן את כל כוחו ואת כל מרצו, אבל מקצוען.

עלי סלאלחה: שכן יודע להתעסק עם הדברים האלה.

גילמור קשת מאור: אתה מציע שיהיה תקן לניהול הנושא הזה.

עלי סלאלחה: בהחלט.

יוסף טייב: אני רוצה לצטט משיר ברנס, שהוא כתב עבודה באונ' חיפה, ועכשיו באונ' העברית, בנושאים של המדיניות של משרד החינוך בנושא האקלים.

יוסף טייב: והוא אומר שלמרות שקיימת פעילות סביבתית ענפה במערכת החינוך, הבעיות העיקריות הן שאין תכנית סביבתית חובה לכל התלמידים, והתכנים שהם כן חובה נספחים לתכנים אחרים כנספחי שוליים, וניכרת הנטייה של המשרד לעשות מיקור חוץ לחינוך הסביבתי.

יוסף טייב: והוא מדבר על הרמה הפדגוגית, שבעצם איננה מאפשרת, זה נראה שזה מאוד אקלקטי במסקנות שלו, שאין למעשה בעבודה שהוא עשה, אתה מסתכל ואתה אומר יש פה ויש שם, אבל מכיוון שאנחנו שמים את זה בראש סולם העדיפויות כרגע, וזה נושא ענק, ראש ממשלתנו חזר מגלזגו, ומי לא היה שם, עדיין אנחנו כאילו מדשדשים בעסק הזה.

יוסף טייב: ולכן, השאלה האם באמת יש איזו חשיבה.

יוסף טייב: יש המון מוחות גדולים, ויושבים פה אנשים, ואני בטוח שכל אחד מהם בא עם רצונות טובים.

יוסף טייב: אבל האם יש איזה שהוא תכלול, משהו שמבינים, איך אומרים פה החברים, שהגיע הזמן לעשות משהו.

גילמור קשת מאור: כן.

גילמור קשת מאור: בכל החוזק שאפשר להגיד את המילה הזאת.

גילמור קשת מאור: ואנחנו גם זיהינו את הנושא הזה שאתה מדבר עליו, שהזכרת.

גילמור קשת מאור: ולכן אנחנו, אחת מהמטרות שלנו זה לקחת, כמו שתיארתי לכם קודם, שהנושא עכשיו משולב במקצועות.

גילמור קשת מאור: שילוב במקצועות הוא חשוב, אבל הוא לא יכול להיות לבד.

גילמור קשת מאור: וכדי להבין את הסוגיה הזאת לעומקה חייבים להסתכל עליה כסוגייה שלמה, שהיא לא רק מדעית, ושהיא סוגיה מאוד מאוד רחבה ונוגעת בתחומים רבים.

גילמור קשת מאור: ולא לעשות את זה בצורה אקלקטית, באמת בדיוק כמו שאמרת, אלא בצורה מאוד מחוברת ובין תחומית.

גילמור קשת מאור: מתחת לרעיונות גדולים ומתפתחים, מהו משבר האקלים, מה הגורמים לו, איך זה קרה.

גילמור קשת מאור: מה ההשלכות שלו, איך אפשר להתמודד אתו.

גילמור קשת מאור: גם כל תהליך חינוכי הוא חייב להיות לא רק עיוני, ואפילו לא רק מעשי.

יוסף טייב: אני אספר לך למה, אני גידלתי את ילדיי במדינה בורמונט.

יוסף טייב: לא יודע אם את שמעת על המדינה הזאת, מדינה ירוקה קראו לה בזמנו בארצות הברית.

יוסף טייב: היה לנו בבית מגיל אפס חמישה קונטיינרים, פלסטיקים גדולים בבית.

יוסף טייב: הילדים היו קמים בבוקר, הם היו יודעים איפה הם שמים כל דבר.

יוסף טייב: וזה כבר היה לפני עשרים שנה ויותר.

יוסף טייב: עשרים וחמש שנה.

יוסף טייב: אני כבר, כמו שאת יכולה לתאר לעצמך, כבר לא ילד.

יוסף טייב: ואני אומר, זה חלק מתוך חינוך, אלף בית.

יוסף טייב: עכשיו אין שום סיבה שלא, זה נותן לך גם את כל הנושא הזה של גיוס הצעירים לניקיון.

יוסף טייב: כל הדברים האלה זה אחד הדברים המחברים ביותר היום לגיוס קולקטיבי של הנוער ושל הילדים בעולם.

יוסף טייב: אז אני אומר, ואנחנו יודעים שילדים בעולם הובילו גם את הדבר הזה.

יוראי להב-הרצנו: אני מסכים עם כל מילה של פרופ' שיין.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להמשיך לשאלה ממש אינפורמטיבית.

יוראי להב-הרצנו: אני שמח שהתשובה שלך היא כן.

יוראי להב-הרצנו: השאלה אם יש לוחות זמנים, של להפוך את האקלקטיקה הפריפריאלית, מבחינת הפדגוגיה, למיין-סטרים בכל מערכת החינוך, החל מגן חובה.

גילמור קשת מאור: לוחות זמנים הם צריכים להיות חלק מתכנית העבודה, תקציבים, משאבים וכו'.

גילמור קשת מאור: אז אנחנו לקראת החלטה על תכנית כזאת.

גילמור קשת מאור: אני לא יכולה להתבטא בנושא הזה כרגע.

גילמור קשת מאור: מה שיש לנו, שיכולנו להפנות בדרך של תיעדוף עם מה שקורה עכשיו הפנינו.

יוראי להב-הרצנו: את אומרת שאת מניחה את תכנית העבודה עצמה בפני השרה והמנכ"ל.

שרן השכל: בדצמבר.

שרן השכל: אנחנו גם נבקש שהם יגיעו לפה כדי להציג את זה, ואנחנו גם נבקש את סד הזמנים.

גילמור קשת מאור: אז בעצם דיברתי על ההיבט הבין-תחומי.

גילמור קשת מאור: דיברנו על הנושא שחייבת להיות התייחסות מגן עד תיכון.

גילמור קשת מאור: היא חייבת להיות מותאמת לגיל.

גילמור קשת מאור: הנושא הזה רגיש בצורה בלתי רגילה מבחינה רגשית.

גילמור קשת מאור: ואנחנו מדברים בעצם על החוסן של החברה הישראלית בהתמודדות עם המציאות שאני לא אגיד, מציאות שכבר נמצאת פה.

גילמור קשת מאור: ולכן גם נושא החוסן הרגשי, אישי, חברתי, חייב לקבל התייחסות.

גילמור קשת מאור: הוא חייב גם לקבל התייחסות עם כלל המערכת.

גילמור קשת מאור: לא רק יועצות, אלא מורים מקצועיים.

גילמור קשת מאור: כל מי שיידרש לנושא הזה.

גילמור קשת מאור: כל תהליך לימודי חייב בעינינו לכלול גם שלבים עיוניים וגם שלבים התנסותיים ושלבים שמביאים לפעולה.

גילמור קשת מאור: אנחנו גם רואים את ההזדמנות הזאת, של מלמטה למעלה, של אל תקטוף, ואפשרות להשפיע באופן כללי על הקהילה.

גילמור קשת מאור: הפיתוח המקצועי, ההשתלמויות, צריכים לעבור אותם אב הבית, אם הבית, המורים, המנהלים, המפקחים.

גילמור קשת מאור: זה ממש נושא מאוד מערכתי שחייב להתרחש.

גילמור קשת מאור: וההיבט של שיתוף רב מגזרי, שיתוף החברה האזרחית הוא קריטי.

גילמור קשת מאור: יש כוחות מאוד חזקים, מוכשרים, טובים, בחברה האזרחית.

גילמור קשת מאור: הם יכולים מאוד לתרום.

גילמור קשת מאור: אנחנו מתייעצים עם החברה האזרחית, אנחנו לא מתחייבים לקבל כל עצה, אבל המקום שלהם מאוד עוזר וחשוב.

גילמור קשת מאור: ובעיקר, כמו שאמרתי, הנוער והצעירים צריכים לקבל פה מקום מאוד משמעותי בכל תהליך קביעת המדיניות.

גילמור קשת מאור: ובאמת יש, בשבוע הבא נפגשים נציגי תנועת נוער למען אקלים עם שרת החינוך.

גילמור קשת מאור: אנחנו כבר התחלנו עם התנועה שיח, וזו התחלה של תהליך מתמשך.

גילמור קשת מאור: יש, אתם בוודאי תשמעו תיכף, פורום חינוך בתוך קואליציית האקלים.

גילמור קשת מאור: וזו קואליציה מאוד רחבה, של ארגוני סביבה, ומחאה, וחינוך לא פורמלי, ואקדמיה.

גילמור קשת מאור: וגם תנועות של נוער למען אקלים, הורים למען אקלים, שגם נמצאים איתנו היום.

גילמור קשת מאור: התחלנו עם כולם בשיח.

גילמור קשת מאור: ואנחנו מתכוונים לשתף את הנוער בכל דרך שנראה.

גילמור קשת מאור: אחת ההזדמנויות היא המעורבות החברתית שיש, כבר יש פרויקטים לא מעטים שהם יוזמות של נוער, למעורבות חברתית בהיבטים של משבר האקלים, שזה סביבה וקיימות.

שרן השכל: ביוזמות האלו, אתם מסבסדים, תומכים?

שרן השכל: איך אתם עוזרים להם?

גילמור קשת מאור: אנחנו כרגע קודם כל מקשיבים, ועוזרים ככל האפשר, והיוזמות שמדובר בהן במעורבות החברתית הן מתרחשות כחלק מהתהליך הלימודי.

גילמור קשת מאור: ובאמת, פה אתם רואים דוגמא, של האתר שהקמנו.

גילמור קשת מאור: החומרים החדשים שנשלחו לכלל המערכת.

גילמור קשת מאור: זה ידיעון, עם מידע ומאמרים בנושא הזה.

שרן השכל: הוא נשלח לתלמידים או למורים?

גילמור קשת מאור: זה נשלח בעיקר למורים, אבל גם למנהלים וגם לתלמידים.

גילמור קשת מאור: האתר מיועד גם למורים וגם לתלמידים.

שרן השכל: מהמם.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור למשרד להגנת הסביבה, שישלים את הדברים.

דרור מורג: בוקר טוב, שמי דרור מורג, אני ראש מטה השרה להגנת הסביבה.

דרור מורג: אני רוצה להודות לח"כ להב הרציאנו על היום הזה.

דרור מורג: בגלל כל הוועדות אני מתנצל בשם השרה, שמתרוצצת בכנסת בין כל הוועדות.

דרור מורג: אבל אנחנו כאן, זיוית שהיא ראש אגף חינוך תיכנס לפרטים ותציג את העשייה.

דרור מורג: אני כן רוצה לומר בשמה של השרה כמה דברים עקרוניים.

דרור מורג: הנושא של החינוך הוא נושא ליבה ששמנו אותו כדגל מאז שנכנסנו למשרד בחודשים האחרונים.

דרור מורג: אנחנו סך הכל, זה נראה לנו הרבה זמן, אבל חמישה חודשים, מאז שהתחילה השרה בקדנציה, וכבר עשינו כמה מהלכים משמעותיים.

דרור מורג: אני אתחיל רגע בלדבר דווקא על החינוך הפורמלי, שבו באמת המשרד היה לו פרויקט, בשנים האחרונות.

דרור מורג: חלק ממה שהוצג פה זה מתקציבים של המשרד להגנת הסביבה, השתלמויות, מדריכים וכו'.

דרור מורג: אנחנו נפגשנו עם שרת החינוך, גם בשביל להרחיב את הפרויקט הזה, וגם בשביל לראות איך אנחנו הופכים למשבצת קבועה במערכת החינוך בנושא אקלים.

דרור מורג: נפגשנו איתה גם בנושא יירוק בתי ספר.

דרור מורג: ככה אנחנו בונים בתי ספר ירוקים, כולל תקציב שהמשרד מעמיד, של שבעים וחמישה מיליון שקלים מתקציב האקלים אצלנו במשרד, והפיכת בתי ספר לבתי ספר ירוקים.

דרור מורג: זה לא מספיק, לפי מה ששמענו החינוך תכנית החומש שלהם היא גדולה בהרבה מהיכולות.

שרן השכל: כמה בתי ספר הפכתם לירוקים בשנה האחרונה?

דרור מורג: מדובר בבנייה ירוקה.

דרור מורג: זה מתקציבי הבנייה.

דרור מורג: ולצערנו התקציב שלנו יספיק אולי לרבע מבתי הספר המתוכננים לבנייה בחומש הקרוב של משרד החינוך, שמתכנן לבנות הרבה בתי ספר.

דרור מורג: אז פה יש לנו גם איזו שהיא מצוקה תקציבית, שאנחנו לא יודעים לגשר עליה.

דרור מורג: אבל בכל זאת זה תקציב משמעותי שכן אנחנו שמים בנושא הזה.

שרן השכל: כשאתם מדברים על בנייה ירוקה, החומרים לבניין הם בעצם ירוקים, או שאתם מתקינים פאנלים סולריים לחשמל, אגירת מים?

דרור מורג: אני לא מומחה לנושא, אבל זה גם וגם וגם.

דרור מורג: זה גם מבחינת הצללה, ומבחינת חומרים, וגם מבחינה סולרית.

דרור מורג: יש לזה הרבה השלכות.

דרור מורג: דבר נוסף שאנחנו גם העלינו בפגישה מולה שאנחנו רוצים לקדם, זה הנושא של קמפוסים ירוקים בהשכלה גבוהה.

דרור מורג: קמפוס ירוק זה נושא מאוד משמעותי.

דרור מורג: אני אגיד רגע בתחום של החינוך הבלתי פורמלי, שזה בעינינו תחום לכל הפחות שווה ברמתו בחשיבות שלו לחינוך הפורמלי, אולי אפילו יותר במובנים מסוימים.

דרור מורג: אנחנו ביצענו מהלך מאוד משמעותי אחד גדול והוא בעצם, אני חושב שאנחנו משרד שהולך על תכנית הכי גדולה עם תנועות הנוער מכל המשרדים הקיימים.

דרור מורג: זה פרויקט של חמישה עשר מיליון שקלים בשנת 2022, עם מועצת תנועות הנוער וארגוני הנוער.

דרור מורג: יש פה אנשים מתנועות וארגונים שיוכלו לספר על הפרויקט הזה, שכבר אושר ויצא לדרך בחודשיים שלושה האחרונים, וזה דבר מאוד משמעותי.

דרור מורג: אני אגיד בהקשר הזה שמהלך דומה אנחנו בונים עם הארגונים הירוקים, ארגוני החברה האזרחית.

דרור מורג: שגם אותם תקצבנו בעבר.

דרור מורג: אבל אנחנו הגדלנו את התקציב לשנת 2022 ועובדים על הגדלתו בסכום נוסף משמעותי כבר לשנת 2022 לאתר את המקורות הללו.

דרור מורג: כיוון שאנחנו חושבים שהחלק החינוכי שמתבצע על ידי הארגונים הירוקים הוא משמעותי ביותר.

דרור מורג: אז אנחנו ככה מגיעים לעניין הזה גם מהארגונים הירוקים וגם מתנועות הנוער וארגוני הנוער.

דרור מורג: ואנחנו לאט לאט רואים גם קבוצות שונות, כמו למשל מהמכינות הקדם צבאיות שפונות אלינו, וגם רוצות תכנית ייעודית, ובהחלט לזה חיובי ומרענן וחשוב ומשמעותי שהרבה גופים שונים וקבוצות שונות, בדגש כמובן על מנהיגות צעירה, פונים אלינו ורוצים ליזום תכניות בנושא, ומכירים בחשיבות שלו.

דרור מורג: אני אגיד עוד מילה על החברה הערבית.

דרור מורג: המשרד יוצא לדרך בימים אלו עם תכנית של חמש מאות חמישים מיליון שקלים לחברה הערבית.

דרור מורג: שהוא לא רק לחינוך, הוא בכלל דגש על כמה אלמנטים שונים.

דרור מורג: חלק מזה זה מ-923, וחלק מזה זה מתקציב המשרד, מקרן הניקיון שלנו.

דרור מורג: ובתוך כל הסיפור הזה יש דגש,

שרן השכל: מקרן הניקיון כל הסכום שהוצא, כמה הלך לסביבה ואקלים?

זיוית לינדר: כל התקציבים של החינוך שהמשרד להגנת הסביבה הקצה בשתים עשרה השנים האחרונות באו מקרן הניקיון.

זיוית לינדר: בשנים האחרונות אנחנו מדברים על משהו כמו שלושים ארבעים מיליון בשנה.

דרור מורג: וכמובן שמה שאני תיארתי מגדיל אותו בצורה משמעותית בשנת 2022.

דרור מורג: התכנית הזו של החברה הערבית, תכנית החומש, מחצית ממנה מגיע מ-923 ומחצית מזה מהקרן שלנו, יש בה דגש כן משמעותי על היבט של חינוך ומנהיגות מקומית.

דרור מורג: זה חייב בעינינו לבוא ביחד גם עם הקמת תשתיות חדשות ושידרוג כל נושא הפסולת, גם חייב להגיע עם נושא חינוכי בתחום האקלים ופסולת וכו', שכמובן הדברים מתכתבים, חלק משמעותי מהאקלים ומהפלטות הוא גם מהפסולת.

דרור מורג: עד כאן בפתיחה שלי במקרו במהלכים שהשרה מקדמת.

דרור מורג: ואני אגיד בהחלט שלא מעט מהדברים שהוצגו פה הם במימון של המשרד שלנו והפעלתו.

זיוית לינדר: אנחנו רוצים להציג פה את תכנית היישום שלנו להיערכות מערכות החינוך וההשכלה למשבר האקלים.

זיוית לינדר: כשהמטרה היא חינוך והנגשת יידע ומידע בנושא משבר האקלים בכלל, ואיזה צעדים צריכים להיעשות.

זיוית לינדר: בכל אופן תכנית הפעולה באמת מדברת על גיבוש והטמעה של מערך חינוך בנושא משבר האקלים, במערכת החינוך הפורמלית, הבלתי פורמלית ובקרב הציבור הרחב.

זיוית לינדר: והיא תתבצע בוודאי בחלקים שקשורים במערכת החינוך הפורמלית, עם משרד החינוך, וגם הבלתי פורמלית.

זיוית לינדר: כאמור תחומי הפעולה שאנחנו מדברים עליהם, והצפי שלנו, אנחנו הולכים לעבוד במערכת החינוך הפורמלית, יש פעולות שכבר החלו היום, אבל יהיו בעצימות ב-2022-2023.

זיוית לינדר: מערכת החינוך הבלתי פורמלית כאמור גם הכינו כבר, ותהיה בעצימות יותר ב-2022-2023.

זיוית לינדר: תנועות וארגוני הנוער, כמו שדרור אמר, תכנית מאוד גדולה, של חמישה עשר מיליון, שאני אדבר עליה.

זיוית לינדר: ומערכת ההשכלה הגבוהה, ששם כאמור נדרש לנו יותר שיתוף פעולה של המל"ג.

זיוית לינדר: אבל גם שם בכוונתנו לפעול.

זיוית לינדר: במערכת החינוך הפורמלית אנחנו באמת מדברים על דבר ראשון שיתוף משרד החינוך, גיבוש של קורסים רב תחומיים בנושא משבר האקלים ושילוב של הנושא בתכניות הלימודים במערכת, ובמעורבות החברתית, כל החלק האקטיביסטי שאנחנו רוצים שיהיה שם.

זיוית לינדר: אנחנו מדברים על ביצוע הכשרות בתחום האקלים במסגרת מנגנוני ההתפתחות המקצועית של עובדי ההוראה.

זיוית לינדר: זה נושא שהמשרד מתקצב אותו בעשור האחרון בכעשרה מיליון בשנה, והוא קיבל בשנתיים האחרונות מיקוד בנושא האקלים.

זיוית לינדר: זה השתלמויות למורים שנמצאים כבר במערכת, למורים ולגננות.

זיוית לינדר: וגם אנחנו עושים עבודה במכללות להכשרת מורים.

זיוית לינדר: עשינו יותר בעבר, והשנה אנחנו אמורים לחזור לזה, בעצם לתקצב ביצוע של מיזמים וקורסים במכללות.

שרן השכל: כמה מורים עברו את ההכשרה הזו?

זיוית לינדר: משהו כמו אלף ארבע מאות בעשור הזה.

יוראי להב-הרצנו: זה נהדר שההורים יש להם כלים והשכלה כללית על נושא האקלים, ואיך הם צריכים להיערך אליו.

יוראי להב-הרצנו: אבל כשאין תכנים ייעודיים שצבועים לטובת הקניית אותם כלים וידע לתלמידים - - -

זיוית לינדר: אני בוודאי אסכים איתך.

יוראי להב-הרצנו: אז כשהמצגת שלך מדברת על היערכות מערכת החינוך, אם אין משבצות צבועות אז מה טוב שאנחנו מכשירים את המחנכים.

דרור מורג: זה נושא שהעלינו עם שרת החינוך ממש לפני כחודש.

דרור מורג: שאנחנו מבקשים שזה מה שיקרה.

דרור מורג: והיא הבינה את העניין אני חושב גם בפגישה ההיא.

זיוית לינדר: כאמור אנחנו עוסקים בהכשרה של מורים, ובהפעלה של תכניות להסמכת גני ילדים, בתי ספר וקמפוסים ירוקים, שזה בשונה מבתי הספר הירוקים שהם בבנייה ירוקה, זה בעצם בתי ספר שעושים עשייה בנושא הקיימות, גם בנושא של לימודים, גם בנושא של אורח חיים מקיים בתוך בית הספר, גם בנושא של נראות, של יציאה לקהילה.

זיוית לינדר: זו תכנית מאוד רחבה שלנו, גם היא פועלת כבר הרבה מאוד שנים.

זיוית לינדר: בתי ספר ירוקים פועל משנת 2004.

זיוית לינדר: מטרתה היתה באמת לעשות איזה שהוא מערך כוללני בתוך בתי הספר, והיא כמובן מתבצעת בשיתוף עם משרד החינוך.

זיוית לינדר: במערכת החינוך הבלתי פורמלית המשרד להגנת הסביבה הרבה מאוד שנים השקיע תקציבים גדולים, ואני מייד אגיע לתקציבים.

זיוית לינדר: בנושא של תמיכה ברשויות המקומיות, גם בעבודה במערכות החינוך, בגנים, בבתי ספר, בשכבות שונות של מערכת החינוך, וגם בעידוד ותמיכה בכך שקבוצות פעילים יעשו פעולה להפחתת טביעת הרגל האקולוגית והפחמנית שלהם.

זיוית לינדר: מתפרסם קול קורא שהרשות המקומית מפרסמת, והקבוצות האלה יכולות לקבל תקציבים.

זיוית לינדר: והנושא של מנהיגות סביבתית אקלימית, זו התנהגות שאנחנו רוצים לדבר עליה בכלל, מורים, תלמידים וכלל הציבור הרחב, שזה משהו שנמצא כרגע בבניה שלנו עם השותפים שלנו.

זיוית לינדר: כאמור, כמו שדרור ציין, יצאה תכנית - - -

עופר כסיף: סליחה, יש לי שאלה, מה הכוונה בשינוי התנהגות?

עופר כסיף: איך מטמיעים שינויי התנהגות?

זיוית לינדר: דיברנו על זה קודם, קודם כל אנשים צריכים להבין מה גרם למשבר שאנחנו נמצאים בו.

זיוית לינדר: זה הדבר הראשון.

זיוית לינדר: אנחנו נותנים כלים איך אפשר לשנות התנהגות, גם ברמה האישית, וגם ברמה המוסדית, אם אני מדברת על בית ספר, או על קמפוס להשכלה גבוהה, איך אתה יכול, באיזה אמצעים אתה יכול לנקוט בפעולות שיצמצמו את פליטות גזי החממה, את השימוש באנרגיה וכו'.

זיוית לינדר: אנחנו עושים את זה, בעצם בכל התכניות שלנו יש גם את החלק הזה בשיח שלנו ובמסרים שאנחנו מעבירים.

עופר כסיף: אז השאלה, אני אחדד אותה, אמרת עכשיו משהו שהוא חשוב, דיברת על מסרים.

עופר כסיף: השאלה שלי האם זה מוטמע גם באופן אקטיבי.

עופר כסיף: בעיקר כשאנחנו מדברים על בתי הספר.

עופר כסיף: מדוע, משום שכולנו יודעים, אני מניח, שעם כל הכבוד, ויש כבוד באמת, לחינוך ברמה התיאורטית, הדבר שמוטמע הכי טוב, בעיקר בגילאים הנמוכים יותר, זה למעשה ההתנהגות, בגלל זה השתמשתם וגם אני משתמש במושג התנהגות, הדרך הטובה ביותר היא חינוך אקטיבי.

עופר כסיף: פעילות מסויימת, לא רק העברת מסרים.

זיוית לינדר: אז כמו שאמרתי, גם משרד החינוך הציג, אבל גם בכל התכניות שלנו, שזה הסמכות של בתי ספר ירוקים, התכנית שלנו עם תנועות הנוער, מעורב אמיתי של צמצום טביעת הרגל האקולוגית.

זיוית לינדר: זה משהו שבתי הספר צריכים להראות לנו, הקמפוסים צריכים להראות לנו, וארגוני ותנועות הנוער צריכים להראות לנו.

זיוית לינדר: בפירוש עשייה שמובילה לזה שבואו נראה איך אנחנו משנים את ההתנהגות שלנו, גם ברמה האישית וגם ברמה המוסדית.

זיוית לינדר: אז כאמור במסגרת התכנית עם תנועות וארגוני הנוער אנחנו מדברים קודם כל על ביצוע הכשרות בדרג של הנהלות, של מדריכים, של חניכים, כל דרגי התנועה.

זיוית לינדר: על המיפוי של צריכת המשאבים שנעשית בהנהלות ובסניפים, וגם במפעלים של תנועות הנוער וארגוני הנוער, ופעולות להפחתה שלהם.

זיוית לינדר: ומנהיגות מתמשכת למען האקלים, גם פעולות הסברה, גם הקמת קבוצות מנהיגות בכל הסניפים של תנועות הנוער, שיפעלו בנושא הזה, גם של השפעה על קהילה, השפעה על מקבלי החלטות, השתתפות במצעד האקלים, והרבה מאוד פעולות נוספות, שעניינן להוביל מנהיגות נוער בנושא האקלים.

זיוית לינדר: אנחנו רוצים, ופה אנחנו זקוקים לשיתוף הפעולה של המל"ג, שקורסים בנושא משבר האקלים יהיו חלק מההשכלה הבסיסית של כל סטודנט במערכת ההשכלה הגבוהה.

זיוית לינדר: זה משהו שאנחנו, המדענית הראשית של המשרד נמצאת, היא חברה בוועדת החומש לקיימות שהמל"ג הקים ממש לאחרונה, ואנחנו בהחלט מקוים שבנושא הזה יחול שינוי.

זיוית לינדר: גם הנושא של מעבר לקמפוסים דלי פחמן דורש שיתוף פעולה עם המועצה להשכלה גבוהה, ובוודאי תקציבים, שהמשרד, אם יהיה שיתוף פעולה, ימצא את הדרך להקצות.

זיוית לינדר: ניסיתי קצת לתת את התמונה של התקציבים שהמשרד שם לכל דבר.

זיוית לינדר: כמו שציינתי, אנחנו מתחילים במערכת החינוך הפורמלית, לתהליכי הסמכה ולפיתוח יחידות תוכן דיגיטליות, אנחנו עושים את זה כמובן שבשיתוף עם משרד החינוך, מוקצים שלושה מיליון שקלים בשנה, להכשרות.

זיוית לינדר: ובמסגרת מנגנוני ההתפתחות המקצועית של מנגנוני ההוראה מורים וגננות אנחנו מקצים עשרה מיליון ₪ בשנה.

זיוית לינדר: כל הנושא של גיבוש קורסים רב-תחומיים כמו שציינה גילמור, אחרי שיקבל אישור בתוך מערכות של משרד החינוך אנחנו נבדוק ונראה מה ההיקפים המקצועיים שמשרד החינוך שם ושאנחנו נשים, כי לאורך כל השנים התקציבים באו רק מהמשרד שלנו.

זיוית לינדר: בתחום של מערכת השכלה גבוהה כרגע יש על השולחן סכום קטן שמיועד למכללות להכשרת מורים, ויתחיל איזה שהוא תהליך שאנחנו מקווים שבהמשך יימשך.

זיוית לינדר: והנושא של מעבר לקמפוסים דלי פחמן, כמו שאמרתי, הוא כרגע בתהליך.

זיוית לינדר: הנושא של מערכות החינוך הבלתי פורמליות, המשרד תומך כל שנה ברשויות מקומיות להפעלת תכניות, שבעה עשר מיליון ₪ הולכים לתכניות שהן בתוך מערכת החינוך, ושבעה עשר מיליון ₪ נוספים לתכניות שעובדות מול קבוצות של פעילים.

זיוית לינדר: כמו שאמרנו, תכנית עם תנועות וארגוני הנוער מקיפה ביחד חמישה עשר מיליון שקלים.

זיוית לינדר: ואנחנו בהחלט מאמינים שהאוסף הזה של התקציבים האלה לא מספיקים.

זיוית לינדר: הם התחלה.

זיוית לינדר: הם צריכים לתת סטרטר לכל המערכות לעשות הרבה יותר, כולל אני מקווה גם הגדלה של תקציבים, לא רק ממקורות המשרד להגנת הסביבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: קודם כל תודה רבה לשרה על הפעילות הנרחבת ועל הגדלת התקציבים.

שרן השכל: תודה למשרד כמובן על הפעילות הזאת.

שרן השכל: גם משרד החינוך, אנחנו מאוד מאוד שמחים לשמוע שיש תכנית בפעולה שאמורה להגיע לפתחה בדצמבר.

שרן השכל: אנחנו גם כן נעקוב ונשמע פה.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור עכשיו לחברה להגנת הטבע.

שרן השכל: הילה נקש, הנציגה של החברה להגנת הטבע, בבקשה.

הילה נקש: תודה רבה.

הילה נקש: בוקר טוב, אני מדברת הן בשם החברה להגנת הטבע, ואני מייצגת גם את פורום ארגוני החינוך וקואליציית האקלים.

הילה נקש: הצגתם פה את הדברים מאוד יפה, ואנחנו מדברים על מערכים, ומהלכים שהם איטיים.

הילה נקש: אבל אנחנו כמבוגרים האחרים חייבים לתת לבני הנוער, ולילדים, את הכלים.

הילה נקש: את היכולת להתמודד עם ההווה ועם העתיד.

הילה נקש: אני אגיד את מה שגילמור לא יכלה להגיד.

הילה נקש: היא עושה המון.

הילה נקש: היא מניעה כרגע מהלך מרשים מאוד.

הילה נקש: אבל היא עושה את כל שביכולתה.

הילה נקש: והיא לא יכולה לקדם מבנים, היא לא יכולה לקדם מצבי חירום, התמודדות במצבי חירום.

הילה נקש: יש המון המון חלקים בתוך ההסתכלות הזו, של מה אנחנו רוצים שהילדים האלה ובני הנוער האלה יקבלו כדי שהם יוכלו להתמודד עם הסיטואציה שדופקת כרגע בדלת.

הילה נקש: סוף השבוע היו שריפות.

הילה נקש: הן לא הגיעו משום מקום.

הילה נקש: הן הגיעו מזה שאנחנו בנובמבר, ועוד לא ירדו גשמים.

הילה נקש: אנחנו חייבים להסתכל להם ולעצמנו בעיניים.

הילה נקש: לא בפחד, לא בחרדה מהמשבר.

הילה נקש: אלא באמונה הברורה שאם אנחנו כאנשים לוקחים את הכוחות שלנו, אנחנו יכולים לייצר שינוי.

הילה נקש: אנחנו יכולים להוביל שינוי דרמטי, וזו האמונה שאנחנו חייבים להחדיר בילדים ובנוער, כי הם אלה שבסופו של דבר יצטרכו להמציא, יצטרכו להיות בעלי יכולת להתמודדות, הנפשית, הקהילתית, הרגשית.

הילה נקש: והידע.

הילה נקש: הידע הוא נדבך אחד בתוך כל הסיפור הרחב הזה.

הילה נקש: הם צריכים לדעת מה זה משבר האקלים.

הילה נקש: מה גרם לו.

הילה נקש: מה התהליכים.

הילה נקש: אבל הם גם חייבים לקבל גם עוד סל כלים אדיר, כדי שהם יבינו איך הם ואנחנו פועלים כדי לשנות את המצב הזה.

הילה נקש: זה לא למידה כמו שהכרנו אותה עד היום.

הילה נקש: התהליך הוא לא רגיל.

הילה נקש: השינוי הוא לא רגיל.

הילה נקש: אבל כן אנחנו מחויבים להגיד לוקחים על זה אחריות.

הילה נקש: אנחנו אנשי החינוך.

הילה נקש: אנחנו אלה שחייבים להסתכל לעתיד של הילדים האלה בעיניים, ולהגיד זה מה שהם זקוקים לו.

שרן השכל: איך החברה להגנת הטבע פועלת בעניין הזה?

הילה נקש: שמירה על טבע היא כלי קריטי בסיפור הזה של משבר האקלים.

הילה נקש: אנחנו מדברים הרבה בארץ על הפחתות פליטה.

הילה נקש: דיברתם על מזון.

הילה נקש: יש המון כלים שמדברים על הפחתת הפליטות.

הילה נקש: אבל לטבע יש יכולת, אלף לספוח, בין אם על ידי העצים, והאצות, אבל גם על ידי קרקע ושטחים פתוחים ושמירה עליהם.

הילה נקש: ובזה ישראל נמצאת במקום שהוא בעל השפעה עולמית.

הילה נקש: בייחוד שלה.

הילה נקש: ואני חושבת רגע, אני אגיד מילה אחרונה, אנחנו הרבה פעמים תוהים, רגע, איך עושים את זה מגן ועד יב', איך מסתכלים על הסיפור הזה.

הילה נקש: האם אני מסתכלת בגן על משבר האקלים, אני מלמדת אות להיות מחובר לסביבה שלו.

הילה נקש: לטבע שלו.

הילה נקש: לראות בזה שותף ולא משאב.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני אחר כך אתן לכם זכות דיבור.

שרן השכל: יש לי רשימה של המון אנשים שנרשמו וזמננו מאוד מאוד קצר.

שרן השכל: אז קודם כל אני מודה לחבר הכנסת עופר כסיף שהצטרף אלינו, ולחברת הכנסת לשעבר מיקי חיימוביץ שהצטרפה אלינו כאן היום לדיון, שהיא גם מאוד פעילה בתחום האקלים והסביבה, ופעלה פה בכנסת בשיתוף פעולה.

שרן השכל: יש לנו המון דוברים, אנחנו לא נספיק את כולם.

שרן השכל: אתן שתי דקות לכל דובר.

שרן השכל: יש לנו טיימר לוועדות שבהן יש המון מוזמנים.

שרן השכל: ברגע שהטיימר יצלצל הזמן תם, אז ממש מילת סיכום, כדי שנוכל להספיק כמה שיותר דוברים.

שרן השכל: נפתלי אופנהיימר, מארגון בר-קיימא, לרשותך שתי דקות, בבקשה.

נפתלי אופנהיימר: תודה רבה.

נפתלי אופנהיימר: הוצאנו השבוע מכתב, שחתמו עליו החל מיום ראשון כבר שלוש מאות מנהיגים ואנשי חינוך בקהילות יהודיות ברחבי הארץ מכל המגזרים, והוא דוגמא למה שאני הולך להגיד, שאפשר ונכון וראוי לדבר על הנושא מתוך מורשת ישראל, ואני חושב שזה משהו שלא עלה פה בשיח.

נפתלי אופנהיימר: יש בעיה, וגם הרצל הבין שיש בעיה, והוא לא היה הראשון שהבין שיש בעיה.

נפתלי אופנהיימר: היתה בעיית יהודים, והוא לצערנו צדק, ולצערנו גם אנחנו צודקים.

נפתלי אופנהיימר: וזה לא מה שהצליח.

נפתלי אופנהיימר: מה שהצליח זה היכולת לתאר עולם טוב יותר.

נפתלי אופנהיימר: עולם בריא יותר.

נפתלי אופנהיימר: כי מה ששומעים מחינוך אקלים בדרך כלל זה שהולך להיות פחות טוב.

נפתלי אופנהיימר: ואנחנו מנסים להגיד, לא, הפוך, יהיה יותר טוב.

נפתלי אופנהיימר: ולכן אני מציע לשאול שתי שאלות מרכזיות.

נפתלי אופנהיימר: אחד, איך החינוך לאקלים הופך לחינוך לקיימות, שהוא חינוך הוליסטי, ושואל איך מבצרים את היתרון האסטרטגי של מדינת ישראל לדורות הבאים דרך החינוך הזה.

נפתלי אופנהיימר: כי זו תפקידה של מערכת החינוך.

נפתלי אופנהיימר: והשאלה השנייה היא איך דרך החינוך לאקלים, שהוא הסיפור של הדור הבא, זה האתגר שלהם, זה האתגר שלי, זה האתגר שלנו, איך מתבטאת מורשת ישראל ורוח ישראל, או חזון חברת המופת החיובית המשגשגת בתוך הדבר הזה.

נפתלי אופנהיימר: זה דבר שנעדר מהשיח.

נפתלי אופנהיימר: זה דבר שיש לו פוטנציאל עצום לחבר את כל החברה הישראלית סביבו.

נפתלי אופנהיימר: במיוחד את הציבורים שלא נמצאים פה עכשיו.

נפתלי אופנהיימר: בפורום הנוכחי הזה, סליחה על הסטיגמטיות, נמצאים ציבורים שיכולים ומדברים על אהבת הארץ, ועל צניעות, ועושים המון.

נפתלי אופנהיימר: ויש גם ביקורות עליהם, והביקורות הן מצודקות.

נפתלי אופנהיימר: אבל אנחנו חייבים למצוא שפה יהודית ישראלית, כלל ישראלית, שהממשלה הזו מובילה אותה, ונכון שהיא תוביל אותה גם בתחום הזה.

נפתלי אופנהיימר: זו ההצעה.

נפתלי אופנהיימר: יש פה את המכתב, אני אשמח אם מי שרוצה להסתכל.

שרן השכל: תודה רבה.

חגית גפן: אני מייצגת פה את כל הפורום של שישה עשר ארגונים שעוסקים בחינוך אקלימי וחינוך לקיימות.

חגית גפן: אני רוצה להגיש שאנחנו נמצאים בנקודת זמן שבה דיבורים לא מספיקים, ובה צריך לקבל ולעשות מעשים.

חגית גפן: אני רוצה להגיד שאנחנו במצב חירום.

חגית גפן: שאנחנו דורשים ממקבלי ההחלטות, אתם, האנשים שלנו פה, בכנסת, לעשות החלטות אמיצות.

חגית גפן: וגם משרת החינוך, לעשות החלטה אמיצה, ופעם ראשונה להגיד במערכת החינוך כל תלמיד במדינת ישראל לומד מגיל הגן ועד גיל תיכון, כחובה, כחלק מהדברים שהוא צריך, וזה מתחיל בגילאים הצעירים יותר ברמת הקיימות.

חגית גפן: לא יכול להיות שיש לנו תלמידים שמסיימים היום את מערכת החינוך בכיתה יב' ולא עברו תהליך למידה על המצב האקלימי.

חגית גפן: הם יוצאים לעולם ללא שום כישורים ויכולת.

חגית גפן: הנוער שלנו, ואני מקווה שתיכף נשמע אותם, ויהיה להם מספיק זמן, ולא שתי דקות, הנוער שלנו בעיניי דורש, מבולבל, שומע.

חגית גפן: אין מבוגרים אחראים שיודעים לתת לו.

חגית גפן: יש לנו פה אנשים אמיצים ונשים אמיצות, במשרד להגנת הסביבה, שפועלים הרבה שנים, שמנסים לעשות מהלך.

חגית גפן: אם לא יהיה גב של שרת חינוך שאומרת ששמים את זה כחלק ממה שהוא חובה לכל תלמיד במדינת ישראל, זה לא יקרה, וכל הדברים האלה יהיו קטנים, לא משמעותיים.

חגית גפן: נדרשת החלטה אמיצה של שרת חינוך, ואני מבקשת את תמיכתכם כוועדה להביא את שרת החינוך למקום הזה.

חגית גפן: תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: נציג ארגון אנימלס, בבקשה.

עומר גינצבורג: אני עומר גינצבורג, רכז תכנית מתחילים את השינוי בצלחת של ארגון חיים וסביבה, ארגון הגג של ארגוני הסביבה, בשיתוף אנימלס.

עומר גינצבורג: יש מעט זמן, אז אני אגש ישר לעניין.

עומר גינצבורג: בהמשך לדברים החשובים שאמרו קודמיי וקודמותיי פה, ובהמשך לדברים גם שאת אמרת בתחילת הישיבה, יושב ראש הוועדה וגם חברת הכנסת יסמין פרידמן, אנחנו יודעים היום שאי אפשר לפתור את משבר האקלים בלי להתייחס לנושא המזון.

עומר גינצבורג: אנחנו יודעים היום שעשרים וחמישה אחוז מפליטות גזי החממה בעולם מגיעות מתעשיות המזון, רובן מתעשיות החי, ייצור של בשר, ביצים וחלב.

עומר גינצבורג: לכן היום גם ישראל הגדירה, בתוך היעדים שהגישה לאו"ם לקראת פסגת המזון בספטמבר, שצריך לצמצם בצריכת המזון מן החי, בערך בחמישים אחוז, גם לפי המלצות משרד הבריאות.

עומר גינצבורג: את הדברים האלה צריך לעשות גם דרך מערכת החינוך.

עומר גינצבורג: כשעוסקים באקלים, וזה חשוב לעשות את זה גם כמה שיותר את נושא האקלים באופן כללי, חייבים לעסוק גם במזון.

עומר גינצבורג: חייבים להכניס את זה גם בתוך תכניות הלימודים במדעים.

עומר גינצבורג: בספרי הלימוד והלומדות לא מזכירים את הקשר שבין תעשיית המזון למשבר האקלים.

עומר גינצבורג: מעבר לזה אנחנו רואים גם,

שרן השכל: שהוא אחד הגורמים העיקריים,

עומר גינצבורג: בהחלט, אחד הגורמים העיקריים, לפחות ארבעה עשר וחצי אחוז מהפליטות.

עומר גינצבורג: התכנית שלנו מעבירה את זה לתלמידים, כמה עשרות אלפי תלמידים בשנה, בתכנית שאנחנו מעבירים.

עומר גינצבורג: אבל זה צריך להגיע לכל התלמידים בארץ, הנושא הזה.

עומר גינצבורג: לא רק דרך הסילבוס של מדעים, שכבר עודכן, אלא גם דרך ספרי הלימוד, הלומדות, השתלמויות למורים.

עומר גינצבורג: וגם דרך מקצועות אחרים, בין אם זה אזרחות, בין אם זה גיאוגרפיה, בין אם זה שעות חינוך.

עומר גינצבורג: זה לא מספיק רק להעביר את הידע, אלא גם, כמו שאמרו פה אנשים אחרים לפניי, להעביר גם את אורח החיים הזה.

עומר גינצבורג: לעזור בשינוי הרגלים, כמו שאמר ח"כ כסיף.

עומר גינצבורג: ובשביל זה צריך לעשות פעילות כמו הכנה של מאכלים מהצומח, הסברה להורים, חלוקה של מתכונים, כל הדברים שיעודדו את זה בפועל.

עומר גינצבורג: נשמח לשתף פעולה עם כל אדם פה שרוצה לקדם את זה ביחד.

עומר גינצבורג: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אולי גם שאלה למשרד החינוך, עד כמה בתוך התכנית הדגש הוא בעצם על צריכת מזון מן החי?

גילמור קשת מאור: תזונה מקיימת היא חלק מתכנית הלימודים במדע וטכנולוגיה, כמו שאמרנו קודם אנחנו מדברים בעצם, הרצון שלנו לפתח תכנית שלמה, שגם היא צריכה ממש להכניס בתוכה היבטים שקשורים לבריאות ולחקלאות.

שרן השכל: אבל לא חקלאות ובריאות, ספציפית צריכת מזון מן החי.

גילמור קשת מאור: אתה מכיר את הצלחת המקיימת של משרד הבריאות, אנחנו עובדים ביחד עם משרד הבריאות כדי לפתח את הנושאים האלה, ואני מסכימה איתך שצריך להכניס את זה יותר.

שרן השכל: תודה על הדברים.

הילה זפרני: אני הילה זפרני, סטודנטית לקיימות שנה ב'.

הילה זפרני: אני הגעתי לתחום הזה של קיימות בלי שמישהו ילמד אותי, בלי שמישהו יפתח אותי לעולם הזה בכלל, לא היו לי כלים ולא היה לי שום ידע, במהלך הילדות שלי, במהלך החינוך בבית הספר, להגיע לעולם הזה.

הילה זפרני: ובעצם אני חושבת ששינוי ההרגלים שדיברתם עליהם מתחיל בגילאים האלה בדיוק.

הילה זפרני: כשאנחנו בבתי ספר יסודיים, כמו ללמוד שפה לצורך העניין.

הילה זפרני: מתי מלמדים שפות.

הילה זפרני: מתי הכי קל לקלוט.

הילה זפרני: זה בדיוק ככה, לשנות הרגל זה מתחיל מחינוך מגיל קטן.

הילה זפרני: וזה משהו שבעיניי, כשהתחלתי ללמוד, פיתחתי הסתכלות מרחבית.

הילה זפרני: למשל אני יושבת כאן בחדר ואני מסתכלת על השולחן הזה.

הילה זפרני: השולחן הזה מיוצר מעץ.

הילה זפרני: העץ הזה הגיע, במקרה הטוב מהארץ, לרוב מייבוא.

הילה זפרני: הכריתה של העץ, כל התהליך הזה.

הילה זפרני: כשאנחנו מפתחים ראייה מרחבית כזאת כבר מגיל קטן, גם תרבות הצריכה מתחילה להשתנות.

הילה זפרני: גם ההרגלים שאנחנו מפתחים מתחילים להשתנות.

הילה זפרני: ובעקבותיהם גם שינוי ממשי שנצליח לראות.

הילה זפרני: מרגיש שמדינת ישראל היא מובילה וראשונה בכל התחומים האפשריים, סטסטאפים, טכנולוגיות, חקלאות גם.

הילה זפרני: אבל דווקא בתחום הזה מרגיש שאנחנו עדיין מאחור.

הילה זפרני: עדיין אין את הפוש הזה ואת ההתעוררות הזאת לגמרי.

הילה זפרני: צריך שהמדינה תתעורר, ותבין שאנחנו נמצאים באמת במשבר, שכרגע זו נקודת אל-חזור.

הילה זפרני: נכון לעכשיו, שנת 2030 נקודת האל חזור שלנו, אין עוד הרבה זמן עד אז.

הילה זפרני: עד אז יש לנו עוד זמן לשנות, יש לנו עוד זמן לתקן.

הילה זפרני: אולי לא להחזיר את הגלגל לאחור, אבל זמן להפוך את המצב הנתון לטוב יותר, בשביל הדורות הבאים.

הילה זפרני: בשביל דור העתיד.

הילה זפרני: בשביל הנוער.

הילה זפרני: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

הילה לנדאו: אני מורה, אני שמחה מאוד לשמוע ממשרד החינוך שהתחילה הקשבה, כי כשאני הייתי במשרד החינוך לפני שנתיים ושלוש, כמורה מודאגת, אז קיבלתי מיילים שאמרו שכנראה שאני מכירה רק את מה שקורה בבית הספר שלי.

הילה לנדאו: לשמחתי, חבר טוב הקים את תנועת מורים למען האקלים, כדי לתמוך במחאת הנוער.

הילה לנדאו: אנחנו רואים במחאת הנוער מאות בני נוער מבתי ספר שונים, שבאים ואומרים שהם לא יודעים ולא לומדים על משבר האקלים.

הילה לנדאו: בסקר שנעשה בוועידת חינוך בנושא האקלים בתחילת יולי יחד עם מורים למען האקלים, הורים למען האקלים, מחאת הנוער, הרשת הירוקה, החברה להגנת הטבע, נמצא שמורים לא לומדים על משבר האקלים.

הילה לנדאו: כל ההשתלמויות שיש הן עוסקות בעיקר בחינוך סביבתי.

הילה לנדאו: כשמשבר האקלים הוא תת נושא בתוך הנושא הזה.

הילה לנדאו: אני מברכת את יוראי שהציע הצעת חוק שכוללת את כל צורות החינוך.

הילה לנדאו: כי במכללות להכשרת מורים לא לומדים על משבר האקלים.

הילה לנדאו: זאת אומרת שיש לנו מורים שלא יודעים איך ללמד, ומגיעים מורים חדשים שלא ידעו איך ללמד.

הילה לנדאו: צריך לשנות את זה, וצריך לשנות את זה מהר.

הילה לנדאו: בכנס שאנחנו עשינו אני התקשרתי לכמה וכמה אנשים מאגף שפ"י של משרד החינוך.

הילה לנדאו: אמרתי להם תבואו, יש לנו פאנל מיוחד שרק מדבר על הנושא של חרדה אקלימית.

הילה לנדאו: אף אחד לא הגיע.

הילה לנדאו: צריך לנער את אגף שפ"י של משרד החינוך.

הילה לנדאו: בנוסף, ביום שישי האחרון דיברתי עם פרופ' דני רבינוביץ.

הילה לנדאו: הוא אמר לי שבאונ' תל אביב מקימים, הקימו, מתכננים איזה שהוא מסלול של הוראת משבר האקלים לסטודנטים ממגוון דיסציפלינות.

הילה לנדאו: המל"ג עוצר אותם.

הילה לנדאו: הוא אומר להם זה לא בתוך תכנית החומש.

הילה לנדאו: חייבים, ואני מסכימה עם חגית, לפנות למי שלא נמצאת כאן.

הילה לנדאו: אני יודעת שהיא בתפקיד רק כמעט חצי שנה.

הילה לנדאו: ועדיין, מתוך פורום ארגוני החינוך היא לא נפגשה עדיין עם אף ארגון חינוך אזרחי.

הילה לנדאו: הורים למען האקלים פנו אליה, וקיבלו איזה מכתב מבזה עם כמה לינקים.

הילה לנדאו: הנוער למען האקלים פנה אליה, דיבר עם שני אנשים שהציעו להם יום שיא פעם בחצי שנה.

הילה לנדאו: ארגוני הסביבה פנו אליה, ואנחנו נמצאים בדיונים עם גילמור.

הילה לנדאו: ואני מברכת את גילמור.

הילה לנדאו: אבל גילמור, בנוסף לזה שהיא רכזת של כל החינוך המדעי, קיבלה גם את התיק של משבר האקלים.

הילה לנדאו: וזה התיק הכי בוער.

הילה לנדאו: המשרד חייב להתנער.

הילה לנדאו: המשרד חייב להפנות תקציבים לנושא הזה.

הילה לנדאו: היום בדרך לכאן שמעתי את התכנית שנקראת הצילו.

הילה לנדאו: ומי שנמצא שם בתכנית אמר הצילו, לא כבקשה לעזרה, אלא כקריאה לפעולה.

הילה לנדאו: וזה מה שאנחנו צריכים לעשות.

הילה לנדאו: אני קוראת לכל החברים פה בוועדה להיות עם היד על הדופק בנושא הזה.

הילה לנדאו: כי ברגע שיסתיים הדיון הזה אתם תעברו לדיון אחר.

הילה לנדאו: וזה הנושא של הנוער שיושב כאן, ואני מאוד אשמח אם אחריי ידבר תומר ממחאת הנוער.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור ליו"ר הוועדה להגנת הסביבה ומרכז השלטון המקומי וראש המועצה המקומית זכרון יעקב, מר זיו דשא.

זיו דשא: בוקר טוב לכולם.

זיו דשא: אני רוצה לדבר בשם השלטון המקומי.

זיו דשא: אנחנו למעשה נכונים לכל משימה, חינוכית, בנושא איכות הסביבה.

זיו דשא: גם במשרד החינוך וגם משרד איכות הסביבה יש מודעות ונכונות וכוונות אמיתיות.

זיו דשא: אני שומע כאן קולות בכל התחומים שאנשים אמרו, בחינוך לאקלים, בחינוך לתזונה, בהרבה מאוד היבטים של קיימות.

זיו דשא: ואנחנו בעצם אני קורא לזה קבלני הביצוע, ביחד עם מערכות החינוך שלנו, לבצע את הדברים.

זיו דשא: דבר נוסף שאני אומר, ואולי גם הוועדה בזה יכולה לעזור, אולי זה תפקידה, להפוך את תפקיד מנהלי היחידות הסביבתיות לתפקיד סטטוטורי ברשויות.

זיו דשא: לתת לזה את המשקל האמיתי.

זיו דשא: וגם כחבר בקרן הניקיון, שממנה חלק מהתקציבים מגיעים, אנחנו מבינים את החשיבות ואת המודעות, מודעים לצורך להביא תקציבים המופנים לכלל החברה הישראלית בנושאים האלה.

זיו דשא: אני מברך על היום הזה, ורק מה שאני מקווה שלא נישאר בעולם הדיבורים וההצהרות, אלא באמת שנעבור מבחינתנו לתקצוב, לאמצעים, אנחנו נעשה כל מה שנדרש מבחינתנו, מבחינת מערכות החינוך והחינוך הבלתי פורמלי.

זיו דשא: כי בהחלט, כמו שאמרו פה מיטב הנוער, זה צו השעה, כי אנחנו באמת במצב חירום אקלימי, ובכלל סביבתי.

זיו דשא: גם בעולם וגם בארץ.

זיו דשא: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך ראש המועצה זיו דשא.

שרן השכל: ואנחנו נעבור טופז הס, מהתאחדות הסטודנטים.

טופז האס: שלום לכולם, אני טופז האס, מהתאחדות הסטודנטים למען האקלים.

טופז האס: זה בעצם גוף שפועל ביחד עם התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות הארצית.

טופז האס: אני רוצה לדבר אתכם על חינוך, של שלוש מאות חמישים אלף סטודנטים וסטודנטיות, שכמעט ולא דיברנו עליהם היום.

טופז האס: הסטודנטים האלה נמצאים בשנים הכי קריטיות לעיצוב החיים שלהם כבוגרים מעורבים ומשפיעים.

טופז האס: אנחנו גם שלוש מאות חמישים אלף מהמנהלים והמנהלות העתידיים והעתידיות.

טופז האס: בתעשייה, בהיי-טק, בהנדסה, בחינוך, בפיננסים, בשירות הציבורי, ועוד.

טופז האס: על מערכת ההשכלה הגבוהה מוטלת אחריות עצומה, לתת לנו את ההכשרה המתאימה לנו ביותר, כדי להיות המייצרים והמייצאים של הפתרונות למשבר האקלימי האקולוגי, בהתאם לתחומי ההתמקצעות שלנו.

טופז האס: לכן אנו קוראות להקמת פורום בין מוסדי, בו הפקולטות השונות ידונו בדרך הנכונה להטמעת ערכים סביבתיים ולמימוש שלהם בכל אחד מהמקצועות הנלמדים.

טופז האס: כמו כן, האחריות שלנו מחייבת אותנו להנגיש את הידע האקדמי השופע, בנושא סביבה, לקהילה העוטפת את הקמפוסים.

טופז האס: את זה ניתן לעשות בדרכים שונות, כמו שילוב של סטודנטים וסטודנטיות להוראה בהעברת שיעורי חינוך אקולוגי ואקלימי בבתי הספר, בשיטות חדשניות ואינטראקטיביות.

טופז האס: הקמת מכוני קיימות שיהיו פתוחים לעשייה ולמידה לקהל הרחב וגם לצרכים אקדמיים.

טופז האס: כינוס פורומים אזוריים להתמודדות עם בעיות סביבתיות מקומיות, ועוד.

טופז האס: האקדמיה צריכה להוות מודל ודוגמא למצוינות סביבתית.

טופז האס: כך שבמהלך שנותינו במערכת נוכל לפתח הרגלים ואורחות חיים מקיימים, שילוו אותנו בהמשך חיינו.

טופז האס: זו ההזדמנות בשבילנו להתרגל להשתמש בפתרונות תחבורה חסכוניים, לבחור בחירות תזונתיות טבעוניות וטבעיות.

טופז האס: לבחור לאמץ הרגלי צריכה סביבתיים יותר, ולשאוב השראה ממערכת הפועלת בניהול משאבים אופטימלי.

טופז האס: תארו לכם מה נוכל לעשות עם שלוש מאות חמישים אלף בוגרי ובוגרות מערכת ההשכלה הגבוהה, שמחר בבוקר ישתלבו במשק, ויוכלו להשפיע מבפנים על עיצוב העתיד שלנו.

טופז האס: אנחנו קוראות לכם, משרד החינוך, המועצה להשכלה גבוהה, המשרד להגנת הסביבה, לכנס דיון המשך שיעסוק בתפקיד האקדמיה במשבר האקלימי האקולוגי הזה.

טופז האס: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני אשלב פה גם כן מחברי הכנסת, חבר הכנסת עופר כסיף, ביקשת גם כן לומר כמה דברים, בבקשה.

שרן השכל: לרשותך שתי דקות.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: אני אחזור על מה שאמרתי קודם בוועדת הכספים, זאת הסיבה שגם הגעתי באיחור.

עופר כסיף: גם שם כמובן היה דיון בנושא של היום שבו אנחנו מציינים את הסביבה, את המאבק למען הסביבה.

עופר כסיף: ובמאבק נגד משבר האקלים, הפתרון שלו.

עופר כסיף: ואני רוצה להגיד שני דברים, שגם קשורים לדברים שנאמרו קודם, וכל הדברים חשובים.

עופר כסיף: דבר ראשון, דובר פה, דיברה הסטודנטית, ובצדק, על תרבות הצריכה.

עופר כסיף: אני רוצה ללכת למשהו שלדעתי הוא הרבה יותר משמעותי, וזה תרבות הייצור, או יותר נכון שיטת הייצור.

עופר כסיף: שיטת הייצור הקפיטליסטית, ואתם לא תתפלאו לשמוע שאני בא מהמפלגה הקומוניסטית, מאחר ויש פה אנשים שגם באים מהאקדמיה אז אתם גם יודעים שיש היום זרם שנקרא אקו-מרקסיזם, יש גם אקו-פמיניזם.

עופר כסיף: שמשלבים בין מאבק לשחרור האישה לבין נושאים אקלימיים וסביבתיים, ואקו-מרקסיזם משלב בין נושאים מעמדיים לנושאים סביבתיים.

עופר כסיף: אבל אין לי כמובן את הזמן וגם את הרצון להיכנס לזה לעומק.

עופר כסיף: רק במסגרת הזמן שיש לי, והוא קצר, אני אומר שהבעיה העיקרית היא דפוסי הייצור.

עופר כסיף: רק לאחרונה התפרסם מחקר של אוקספן, שמראה שהגורם העיקרי לפגיעה בסביבה ובאקלים זה האלפיון העליון.

עופר כסיף: וזה הפליטות שמגיעות כתוצאה מאורח החיים של האלפיון העליון.

עופר כסיף: לא, עם כל הכבוד, לא מכלים חד פעמיים או מהצריכה של הכלים החד פעמיים.

עופר כסיף: בלי לזלזל בזה דרך אגב.

עופר כסיף: אבל העיקר הוא לא הצריכה של הכלים החד פעמיים, אלא הייצור, והסיבה מאחורי הייצור, שזה רווח.

עופר כסיף: ויותר מזה, באותו מחקר של אוקספן, וכשאני קראתי את זה פעם ראשונה זה גם הפתיע אותי, אז אני מניח שגם כאן יורמו אולי כמה גבות, שחלק עיקרי מהפליטה שהולכת להיות יותר גדולה עד 2030, המאיון העליון יהיה אחראי לשישה עשר אחוז מהפליטות בכל העולם.

עופר כסיף: הרבה יותר מאשר המעמדות הנמוכים.

עופר כסיף: ורק שתי דוגמאות, ובזה אני אסיים.

עופר כסיף: הפליטות העיקריות באות מיאכטות, ומהתחביב החדש של חלק מהאלפיון העליון, שזה טיסות לחלל.

עופר כסיף: שם צריך לשים את האצבע.

שרן השכל: חבר הכנסת כסיף, אני רק אומר ואזכיר שאחת המדינות המזהמות, סין, היא מדינה קומוניסטית.

שרן השכל: אני לא חושבת שהקומוניזם, הקומוניזם הוא בהחלט לא הפתרון, אלא יזמות אישית, חופש וחירות האדם, היא שתיצור את השינוי הזה.

עופר כסיף: קודם כל אני מצר על כך שנושאים את שם הקומוניזם לשווא.

שרן השכל: אין מדינה אחת שבה היה משטר קומוניסטי, שהוא לא היה משטר רצחני, שרוצח את האזרחים שלו.

שרן השכל: בטח ובטח שלא יאפשר להם חירות לבוא ולפיתוח אישי, ולארגונים.

שרן השכל: אבל בוא נשים את הויכוח הפוליטי הזה בצד.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אנחנו נסיים את הדיון הפוליטי כאן.

עופר כסיף: אני רק אומר שזה שבסין יש מפלגה שמכנה את עצמה קומוניסטית זה לא אומר שהיא אכן כזאת.

שרן השכל: אה, ובוונצואלה ממש נהדר שם.

שרן השכל: ולדובר הבא, תומר גרטל, פעיל קשרי ממשל ומחאת נוער האקלים.

תומר גרטל: תודה.

תומר גרטל: אגב, כל הדיון דובר עלינו, ומעלינו, ויש לכם מספיק זמן להתווכח פה.

תומר גרטל: תסלחו לי, ועצם זה שהדיון מתקיים ביום הסביבה, ויש פה שלושה נציגים מהנוער, יש פה את ספיר ושירה ממועצת תלמידים ארצית ואותי, ואני מבקש שיתנו לנו לסיים עד הסוף את הדברים שלנו.

תומר גרטל: כי אנחנו אלה שמשנים פה בעצם.

תומר גרטל: אז שלום לכולם, אני תומר גרטל, אני פעיל במחאת הנוער למען האקלים.

תומר גרטל: זו השלוחה הישראלית של מחאת הנוער למען האקלים העולמית, שבאמת מובילה את המאבק האקלימי בעולם ומונה באמת מיליונים.

תומר גרטל: לפני שאתייחס ממש לעומק של הדיון אני רק ארצה לומר משהו קצר.

תומר גרטל: עצם העובדה שהדיון הזה על חינוך אקלימי מתקיים רק ביום הסביבה זו תעודת עניות שאין כמותה לכנסת ישראל.

תומר גרטל: זה מוכיח שחברי הכנסת עדיין לא הפנימו את המשמעות הקטסטרופלית של משבר האקלים ואת החשיבות של החינוך פה.

תומר גרטל: ואני מפציר בכם לקיים את הדיון הזה בימים רגילים של ועדות.

תומר גרטל: ולא רק זה, יש כל כך הרבה נושאים שדחופים לדבר עליהם.

תומר גרטל: ואם מושגים למשל כמו נקודת העל-חזור, המשמעות של עלייה של מעלה וחצי, שלוש מאות חמישים PPM לא אומרים לכם דברים, זה כשלון שלכם, והכשלון שלכם זה המוות שלנו.

תומר גרטל: וחינוך אקלימי זה צורך מהותי לילדים ונוער, כפי שכבר דובר פה.

תומר גרטל: ויוראי גם התייחס לזה בהתחלה.

תומר גרטל: יש עכשיו הצעת חוק שהונחה על שולחן הכנסת, ואני מפציר בכם לדון בה בהקדם.

תומר גרטל: לא יכול להיות שהיא תשב ככה על שולחן הכנסת, ותתגלגל מכנסת לכנסת, כי אנחנו במצב חירום, ומצב חירום זה לא התקדמות, זה פעולה עכשיו.

תומר גרטל: ואין דבר כזה התקדמות.

תומר גרטל: אם מצב חירום, אני יכול להגיד משבר הקורונה, אנחנו לא התקדמנו.

תומר גרטל: אנחנו פעלנו ועצרנו, בגלל זה אנחנו גם פה פיזית.

תומר גרטל: החינוך האקלימי חייב לעבור ממש אצל כל התלמידים ברחבי הארץ.

תומר גרטל: ואנחנו עבדנו, מחאת הנוער למען האקלים, וגם מועצת התלמידים, אני אשמח אם תתני להם לדבר אחר כך, על מסמך.

תומר גרטל: הדבר הראשון החשוב ביותר הוא הרגש והפן הרגשי של התכנית.

תומר גרטל: אני יכול לומר שאני למדתי, ובאמת נשבר לי הלב לקרוא את כל הדוחות האלה, ואני קראתי אותם לבד.

תומר גרטל: הייתי צריך לשבת מול מחשב רק כדי לנסות לפענח מה כל הגרפים האלה אומרים.

תומר גרטל: ובאמת שובר לי את הלב לדעת איך החיים שלי ייראו בעתיד.

תומר גרטל: והצורך שלנו התלמידים הוא כל כך גדול, שחייבים לאפשר ולתת לתלמידים והתלמידות מענה רגשי, שיתנו אותו המורים המקצועיים, היועצים והיועצות בבתי הספר.

תומר גרטל: זה קריטי וחשוב.

תומר גרטל: הבריאות הנפשית שלנו אסור שהיא תהיה הפקר.

תומר גרטל: ובאמת אסור להפקיר אותה.

תומר גרטל: הדבר השני הוא שהמורים והמורות חייבים לעשות הכשרה מקיפה.

תומר גרטל: אני דיברתי, גם אני לומד בחינוך ההתיישבותי וגם דיברתי עם מורים שמעבירים גם בהרחבת אקולוגיה.

תומר גרטל: המורים לא מודעים מספיק בכלל לחשיבות של הנושא, אז הם גם לא יודעים איך להעביר אותו.

תומר גרטל: וככה נוצר מצב שילדים בכלל לא יודעים מה מאיים עליהם.

תומר גרטל: אז חייבים הכשרות מורים, זה דבר שהוא קריטי לכל ההבנה של המשבר הזה.

תומר גרטל: הכשרות מורים שחייבות להתעדכן על בסיס כמה שיחליטו, כי המדע הוא כל הזמן מתעדכן.

תומר גרטל: והכשרות מורים שחייבות להיות בשיתוף עם גורמי מקצוע.

תומר גרטל: כי אנחנו גם גילינו, עיתון שקוף חשף את זה, שהיתה ממש מעורבות אגרסיבית של חברות בתוך מערכת החינוך.

תומר גרטל: לקחו סיורים של קצ"א, וסיורים לתחנות כוח פחמיות, שזה הזוי שזה בכלל עבר.

תומר גרטל: ואני מבקש הכשרות מורים חייבות להיות חלק מחינוך אקלימי.

תומר גרטל: אני מבקש להעביר את רשות הדיבור לנציגות הנוער האחרות, שהן ממועצת התלמידים והנוער הארצית.

שרן השכל: אנחנו נאלץ כמובן לקבוע דיון המשך, ואנחנו מקבלים את הדברים לעניין הדיונים בנושא האקלים, שלא צריך להיות רק ביום הסביבה.

שרן השכל: אנחנו נקיים גם לדיון הזה דיון המשך.

שרן השכל: בבקשה, ספיר.

ספיר מוצפי: שלום לכולם.

ספיר מוצפי: אני ספיר מוצפי, אני יושבת ראש ועדת נוער ומועצת התלמידים והנוער הארצית.

ספיר מוצפי: לצערי חברים שלי ואני לא מספיק מודעים למשבר האקלים.

ספיר מוצפי: אנחנו לא מודעים לסכנות שמאיימות על ההווה ובעצם על העתיד שלנו.

ספיר מוצפי: אנחנו לא מודעים להשפעות ארוכות הטווח, שבסופו של דבר הדור שלי יצטרך לשאת בתוצאות שלהן.

ספיר מוצפי: המטרה שלנו היא לדאוג שכולם ילמדו על משבר האקלים.

ספיר מוצפי: ועל הקיימות.

ספיר מוצפי: ולא רק מי שבוחר להרחיב את הנושא במגמות המדעיות.

ספיר מוצפי: לדעתי ועדת החינוך תפקידה להחליט איזה דמות בוגר בעצם ייצא ממערכת החינוך.

ספיר מוצפי: אני יודעת איזו דמות צריכה לצאת ממערכת החינוך.

ספיר מוצפי: דמות שאכפת לה מעצמה, וכך גם אכפת לה מהסביבה שלה.

ספיר מוצפי: דמות שרואה חשיבות במחשבה על העתיד, ועל איזה עולם אשאיר אחריי.

ספיר מוצפי: לכן זו לא עוד החלטה.

ספיר מוצפי: ההחלטה על איך ייראו החיים של בני ובנות הנוער בעוד חמש או עשר שנים.

ספיר מוצפי: כי משבר האקלים כבר כאן, והוא כבר משפיע.

ספיר מוצפי: ועכשיו אני רוצה לתת לשירה ארוב לספר על הרעיונות שלנו בנושא.

שירה ארוב: אני שירה ארוב, תלמידת כיתה יב', נציגה במועצת התלמידים והנוער הארצית.

שירה ארוב: מועצת התלמידים והנוער הארצית היא הגוף המייצג והנבחר של כל התלמידים והתלמידות במדינת ישראל, והנוער כמובן.

שירה ארוב: אנחנו רואים שותפות עם משרד החינוך בכל תחום שקשור באקלים, ובכל התהליך בנושא.

שירה ארוב: ואנחנו מאמינים שיש המון המון פתרונות לרעיונות, ומפאת קוצר הזמן אני לא אפרט אותם כרגע.

שירה ארוב: אבל חשוב לי להגיד, לנוער יש כל כך הרבה כוח וכל כך הרבה יכולות, אבל אין לו לא את הכלים ולא את הידע.

שירה ארוב: המשבר הוא לא העתיד שלנו, הוא ההווה שלנו, ואנחנו צריכים לפעול עכשיו.

שירה ארוב: תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני אתן למאיר יצחק הלוי, שדיבר גם את רשות הדיבור.

שרן השכל: בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: אני ממש מברך על היום המרגש הזה, יש לומר.

מאיר יצחק הלוי: אני מבטיח לבני הנוער, כעובד נוער ותיק מאוד, שנעשה את כל אשר ביכולתנו, ביחד עם היושבת ראש, ביחד עם גורמים נוספים, יש כאן קבוצת חברי כנסת מדהימים, שרגישים מאוד לנושא הסביבה.

מאיר יצחק הלוי: אני מבטיח שאנחנו לא מפסיק להציף את הנושא הזה.

מאיר יצחק הלוי: וכמובן כמובן להביא את זה לרמה של ביצוע של החלטות אופרטיביות.

מאיר יצחק הלוי: שמעתי את מה שדיבר כאן ראש מועצת זכרון, אני אומר לך יקירי, הרעיון מצוין.

מאיר יצחק הלוי: להפוך את המשרה של האיש המופקד על נושא סביבה ברשות המקומית למשרה סטטוטורית.

מאיר יצחק הלוי: זו פעולה שהיא פעולה ברת ביצוע.

מאיר יצחק הלוי: אני מציע שנקדם בעניין הזה אמירה, ואני חושב שהיא ישימה.

מאיר יצחק הלוי: הדבר השני, אני מאמין גדול בחינוך, זו הסיבה שאתמול הודענו שאנחנו יוצאים להקמת ארגון נוער, שקראנו לו משמר החופים, כדי שנכשיר עוד פלטפורמה משמעותית של בני נוער.

מאיר יצחק הלוי: שאלו אותי למה צריך עוד, למה לא לאגם.

מאיר יצחק הלוי: אני בעד לאגם בכל מקום.

מאיר יצחק הלוי: אבל ככל ונאפשר יותר ויותר התמחויות בנושאים הללו, אני חושב כן ייטב.

מאיר יצחק הלוי: הקצינו לעניין הזה בשנה הזו מיליוני שקלים, פנינו לעשרים ואחד ראשי רשויות חוף, ניקח את המודל האילתי של שומרי המפרץ, מי שמכיר אותו, ונעשה עוד פעולה שהיא פעולה חינוכית משמעותית לטובת הנושא.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לסכם את הדיון.

שרן השכל: קודם כל אני רוצה להודות לכל בני הנוער המדהימים, שמובילים כל פעם בדור שלהם את השינוי הכל כך חשוב הזה, ומחנכים את הדור המבוגר.

שרן השכל: אני רוצה להודות לכל הארגונים הנהדרים שנמצאים פה בחדר, שעושים ממש לילות כימים במאבק כדי לקדם, להעלות את המודעות ולבצע דברים אופרטיביים בשטח, כדי לשנות את המציאות של כולנו, ולשמור על כדור הארץ.

שרן השכל: אני רוצה להודות לחברי הכנסת, וחברי הכנסת לשעבר, שעובדים עבודה מאוד מאוד קשה ומאומצת בעניין, כדי לא להוריד אותו מסדר היום ולהשאיר אותו במקום מרכזי.

שרן השכל: לסיכום הדברים, הוועדה קודם כל מחזקת את שרת החינוך על הקמת מחלקת אקלים, וקידום תכנית האקלים למערכת החינוך.

שרן השכל: הוועדה קובעת כי משרד החינוך יגיע בינואר כדי להציג את התכנית החדשה, כולל לוח זמנים ליישום אותה תכנית.

שרן השכל: ופה אנחנו נעקוב מקרוב.

שרן השכל: אנחנו מבקשים שתביאו את התכנית עצמה, כדי שנראה את התכנים.

שרן השכל: אנחנו מבקשים לשים דגש על נושא הקיימות, על נושא צריכה של מזון מן החי, על דברים אופרטיביים.

שרן השכל: הוועדה מחזקת את השרה להגנת הסביבה על הגדלת התקציב לחינוך סביבתי ועל תכנית פעולה להטמעת החינוך הסביבתי.

שרן השכל: הוועדה קובעת כי במערכת החינוך יש להכניס כשיעורי חובה, מגן, אבל עד תיכון, זה לא מספיק עד כיתה ט', עד תיכון, את החינוך הסביבתי, או האקלימי, כשיעורי חובה.

שרן השכל: הוועדה קוראת למשרד החינוך לקיים דיון במשרד החינוך על תחום ההזנה בבתי הספר והגנים, בנושא מעבר לתזונה מקיימת ללא מוצרים מן החי.

שרן השכל: זה דיון שכבר היה צריך להתקיים מזמן, ואנחנו מבקשים דיווח לוועדה עד ינואר, כאשר נקיים את דיון ההמשך, במסקנות הוועדה במשרד החינוך.

שרן השכל: הוועדה מבקשת להכניס לסטודנטים להוראה קורס על קיימות חובה.

שרן השכל: אין שום סיבה שאלו שאמורים להיות המורים בעתיד לא יעברו קורס רציני, עם דברים אופרטיביים לחינוך אקלימי ולחינוך לסביבה מקיימת.

שרן השכל: ואנחנו קוראים לשלטון המקומי לקבוע את התפקיד של מרכז השמירה על הסביבה לתפקיד סטטוטורי.

שרן השכל: אנחנו גם כן פה בדיון המשך נעקוב לאחר מכן, ואנחנו מקווים לקבל דיווח על הדיון שהתקיים במרכז השלטון המקומי.

שרן השכל: אני רוצה להודות לכולם, אני רוצה להתנצל בפני מי שלא הספיק לדבר, ואנחנו נדאג שבדיון ההמשך כמובן יהיה לכם מקום וזמן לומר את הדברים גם כן.

שרן השכל: תודה רבה, הישיבה נעולה.