ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 99, 2021-10-27 10:00

גלעד קריב: ברוכים המתכנסים והמתכנסות.

גלעד קריב: אנחנו בדיון בנושא הכרזת סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה)(בידוד בפיקוח טכנולוגי)(תיקון מספר 3), התשפ"ב-2021.

גלעד קריב: מטעם המשרד לבטחון פנים נמצאים איתנו כאן עו"ד שרון רובינשטיין צמח ויעל אבידן, יועצת הפרויקטור.

גלעד קריב: הפרויקטור, מר עמוס בן אברהם, ברוך הבא, ידידנו הוותיק עו"ד אורי וקצין האג"מ של מנהלת האכיפה, שלום לך, וגד פרישמן, המדען הראשי.

גלעד קריב: דניאל בר מיד יצטרף וממשרד המשפטים עורך דין עמית יוסוב עמיר.

גלעד קריב: מכובדיי, אנחנו דנים בבקשת הממשלה להאריך את ההסמכה או את ההיתר להשתמש באמצעי פיקוח טכנולוגי על חבי בידוד, מערכת ההסכמון, כפי שאנחנו מכנים אותה.

גלעד קריב: היינו מוטרדים מצורת הדיווח והמידע שנמסר לוועדה בפעם הקודמת, אנחנו על פניו במקום אחר היום בנתונים שמוצגים.

גלעד קריב: אנחנו ממתינים לנציגת משרד הבריאות, אבל אנחנו לא נעכב ונתעכב, אז מי המציג מטעם משרד הבט"פ?

עמוס בן אברהם: אני אגיד כמה מילים.

עמוס בן אברהם: קודם כל זה נושא שמאוד חשוב לנו ולדעתנו חשוב למדינה ואנחנו באים לכאן בעצם עם תיקון ושיפור של כל הנקודות שאז הפריעו לדון בזה כמו שהיה צריך.

עמוס בן אברהם: יש כאן את הנושא של המדען, הסטטיסטיקה והנתונים שיוצגו, יש את הנושא הטכנולוגי, יש פה נציג של משטרה, יש פה נציגים רבים של הייעוץ המשפטי שלנו ואנחנו נתחיל בנתונים שיציג אותם גדי.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: בבקשה.

גד פרישמן: (מצגת).

גד פרישמן: התבקשנו כאן להסתכל ולעקוב באופן שוטף על נתוני ההסכמון שמתקבלים מדי יום אצלנו ממשטרת ישראל ואני אנסה לתת כאן פרספקטיבה בהיבט הטכנולוגי בלבד והביצועים של המערכת.

גד פרישמן: המערכת, כפי שהוגדרה, היא לייצר כלי נוסף לייעול האכיפה על חבי הבידוד במדינת ישראל, כך שהוא לא נותן מענה לכל נושאי האכיפה, אבל בנושא חבי הבידוד משטרת ישראל פיתחה פה כלי שייתן מענה ויאפשר לה לייצר בקרות ותעדופים נכונים לביצוע כלל משימות האכיפה.

גד פרישמן: הנחות היסוד שאנחנו שמנו לנושא הפעלת ההסכמון זה בראש ובראשונה שההסכמון הוא כלי טכנולוגי יחיד שיכול לאפשר אכיפה המונית.

גד פרישמן: למעשה בלחיצת כפתור אנחנו שולחים לכלל חבי הבידוד, משתפים אותם בצורך לנושא אכיפה של חבי הבידוד.

גד פרישמן: זו ההנחה הראשונה.

גד פרישמן: ההנחה השנייה שסביבה אנחנו מפעילים את ההסכמון, שכמובן הדבר יתבצע בהסכמת המבודד, וגם כאן מבחינה טכנולוגית זה הכניס למערכת אתגרים לא מעטים.

גד פרישמן: הנושא הבא, שכפי שאמרתי בתחילת דבריי, הוא כלי משלים, ותיכף אני אתאר בהמשך ההצגה למה הכוונה כלי משלים.

גד פרישמן: אוכלוסיית המפוקחים, כפי שהיא הוגדרה לנו, היא כלל אוכלוסיית חבי הבידוד כאשר בשבתות ובחגים המערכת לא תופעל.

גד פרישמן: אנחנו כמובן התחלנו את הפעילות בהסכמון, בחנו את הביצועים של ההסכמון, ראינו את כלל הנתונים מה-4 באוגוסט כאשר ב-19.9 התקבלה ההחלטה להרחיב את נושא הפיקוח לכלל המבודדים.

גד פרישמן: אני מתקדם פה ולא מרחיב בנושא.

גד פרישמן: כשאני אומר מערכת משלימה היא משלימה בנושא חבי הבידוד לעניין הביקורים הפרונטליים של משטרת ישראל כשצריך לזכור שמספר הביקורים הפרונטליים זה נתון בכלל משימות המשטרה, הביקור הפרונטלי, גם פיקוח של חולים וגם פיקוח של מבודדים.

גד פרישמן: נקודה נוספת שצריך לציין לפני שאנחנו צוללים טיפה למספרים זה שהשימוש במערכת התחיל בתקופת החגים, דבר שהקשה מאוד להכניס את המערכת, להטמיע אותה ולייצר את המודעות הנכונה.

גד פרישמן: בנוסף לזה היו עוד כל מיני גורמים סביבתיים שקצת השפיעו על קצב הכנסת המערכת.

גד פרישמן: השקף הזה מציג את אחוז ההסכמה לאכיפה הטכנולוגית.

גד פרישמן: מכיוון שאנחנו מדברים בהסכמון נשלחת הודעה ראשונה לאזרח ובה הוא מתבקש להסכים לעצם ביצוע הפיקוח הטכנולוגי.

גד פרישמן: הנתונים כאן מראים שבתחילת הדרך ההיענות לבקשה הראשונה הייתה בין 10% ל-15% וכאשר עברנו כברת דרך, ייעלנו את המערכות והוספנו שלוש קריאות במהלך היום הראשון לקבלת ההסכמה, ההסכמה עלתה והיום אנחנו נמצאים בסדר גודל של בין 20% ל-25% הסכמה להשתתפות באכיפה טכנולוגית.

גד פרישמן: למעשה הגענו בחודש האחרון למעל ל-35,000 מבודדים שהסכימו לבקשת המערכת להשתתפות.

גלעד קריב: אני רוצה לשאול לגבי השקף הזה, אם אפשר, אדוני.

גלעד קריב: קודם כל כמובן יש פה זינוק מרשים, זאת אומרת יש פה יותר מהכפלה של שיעור ההסכמה, השאלה, מכיוון שאנחנו רואים פה איזה שהוא פלאטו בעניין הזה, האם לתחושתכם אנחנו קרובים למיצוי הפוטנציאל של הכלי שכשלעצמו בוא נאמר את האמת הוא לא מאוד מרשים.

גלעד קריב: הקפיצה מרשימה מהשלב הראשון לשני, אני מבין את החשיבות של הכלי כגורם שמסנן, הוא מפחית את ה – לא חשבנו שהכלי הזה –

גד פרישמן: אני חושב שאני מנסה לתת פה הסבר לשאלה שלך מיד בשקפים הבאים, ואם לא, אז אני אנסה להתייחס בסוף.

גד פרישמן: צריך להבין שיש לנו עוד שלב בשלב של המערכת, של הפיקוח, לא שלב ההסכמה, אלא שלב תיעוד המיקום.

גלעד קריב: ברור, אבל הוא פועל רק מקרב אלה שנתנו את ההסכמה הראשונית.

גדי פרישמן: כן, ירדנו באוכלוסיית הפוטנציאל שמאפשרת לנו עכשיו פיקוח לאור הצורך לקבל הסכמה, אבל תיכף נדבר איך אפשר אולי עוד להעלות את ההסכמה.

גדי פרישמן: השקף הבא מציין למעשה מתוך אלה שהסכימו כמה חזרו ונתנו לי כבר את המיקום באמצעות הג'י פי אס, ציינו במערכת שהם נמצאים בכתובת כזו וכזו, משווים את הכתובת שהוא לחץ ממנה אל הכתובת שנמצאת במערכת שקיבלנו בשלב ההסכמה ורואים אם הוא נמצא או לא נמצא במקום.

גדי פרישמן: כאן אנחנו רואים שאנחנו מגיעים לאחוזים של 65%-60% מהאוכלוסייה.

גדי פרישמן: אני כבר הולך לשקף הבא כשאני מנסה להסביר את הרציונל של המספרים, כי אני מבין לחלוטין שאתה טוען שהמספר הוא מספר קטן.

גלעד קריב: אני לא טוען, אני רק רוצה שנדייק.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים במצב שבו שמינית מחבי הבידוד, בגדול, משתפים פעולה עם הכלי בצורה המהותית שלו.

גדי פרישמן: נכון, מה זאת השמינית הזו?

גדי פרישמן: מבחינת מכפיל הכוח באכיפה, זאת השאלה שאנחנו שאלנו את עצמנו.

גלעד קריב: נכון, זה הדבר המרכזי שצריך לעניין את כולנו.

גדי פרישמן: והוא מופיע לנו כאן.

גדי פרישמן: אנחנו רואים שמשטרת ישראל עושה סדר גודל של 4,000 ביקורים ביום שמחולקים פחות או יותר שווה בין חולים לבין מבודדים, שהיא הולכת ודופקת בדלת.

גדי פרישמן: זה פחות או יותר היכולת.

גדי פרישמן: אנחנו באמצעות הטכנולוגיה יצרנו משהו שקראנו לו ביקור וירטואלי או ביקור דיגיטלי והוא נותן לנו מסך האכיפה, מוסיף לנו, 41% מסך כלל הנאכפים נמצאים באכיפה הדיגיטלית.

זאב בנימין בגין: איך זה מסתדר עם המספרים שראינו קודם?

גדי פרישמן: אם אני הולך למספרים האבסולוטיים, יש פה סדר גודל של 7,000-6,000 אזרחים.

גדי פרישמן: מקודם היינו במקום של הסכמות.

גדי פרישמן: אני לא מגיע לכלל אלו שהסכימו, אני מגיע רק לנתח מסוים, בגלל מגבלת כוח האדם.

זאב בנימין בגין: זה אין לי בעיה, אבל איך הוא מייעל ב-41%?

זאב בנימין בגין: כבוד היושב ראש, בחישוב מהיר, למרות הלילה הארוך, יוצא ש-15%-12% הם באמת אקטיביים.

גלעד קריב: המשטרה מציגה פה נתון אחר או ניתוח אחר, המשטרה אומרת שיש לה כוח אדם ויכולת ל-4,000 ביקורים יומיים, היא מדי יום מקבלת עוד כבין 2,000 ל-3,000 אישורי איכון כתוצאה מהמערכת הזאת, כל אישור איכון מבחינתה משול לביקור של ניידת, ולכן על ה-4,000 ביקורים בפועל יש תוספת של בעוד בערך כ-2,000, לכן הם מגדילים ב-50% את הביקורות בפועל.

גלעד קריב: ה-12.5% זה אחוז ההיענות, אבל הם בעצם מגדילים.

גלעד קריב: המשמעות של הכלי הזה בנתונים של היום, זה נתון שאני לא מקל בו ראש, שאתם מגדילים באמת בין 40% ל-50% את מספר הביקורים.

גלעד קריב: אם מסתכלים בחדא מחתא על הביקורים הפיזיים והביקורים הווירטואליים, אז עברנו מ-4,000 ביקורים ביום ל-6,000 ביקורים ביום ביחד ואני לא מקל בזה ראש.

גלעד קריב: אני חושב שגם אתם תסכימו שזה כלי חשוב, אבל הוא עדיין לא game changer באכיפת הבידודים.

זאב בנימין בגין: ומה מעלים הביקורים מבחינת הציות?

שי מליחי: רוב רובם של הביקורים הם ביקורים כשהאנשים נמצאים בבתיהם, יש לנו 12% היענות שההיענות הייתה מחוץ לטווח המותר, כי המערכת מסמנת רדיוס של 250 מטר סביב הנקודה שבה האזרח צריך להימצא, ובמידה שהוא נמצא מחוץ לרדיוס היא מייצרת התראה שלילית, זאת אומרת הוא ענה, יש הסכמה, מבחינת המערכת יש אינטראקציה בין האזרח למערכת הדיגיטלית, אבל הוא היה מחוץ למקום שהוא היה צריך להיות.

שי מליחי: זה 12% מ-35%, זה בערך סדר גודל של 300-200 איש שנמצאו מחוץ לרדיוס המותר.

זאב בנימין בגין: אבל אני התייחסתי עכשיו ליישום שלכם, בתוצאות של 4,00 הביקורים הפיזיים, אנשים נמצאים בבית, לא נמצאים בבית?

שי מליחי: רובם נמצאים בבית, אולי המשטרה תוכל להרחיב יותר.

שי מליחי: לגבי התוצאה בכלל בביקורים שלנו בבתים של חבי בידוד יש ציות, אני לא רוצה להגיד מוחלט, אבל רובם המכריע של האזרחים מצייתים לחובת הבידוד והביקורים.

זאב בנימין בגין: כולם ישראלים?

זאב בנימין בגין: לא, כי זה לא יאומן שישראלים מצייתים להנחיות.

שי מליחי: אני אדגיש ואומר שרוב קנסות חובת הבידוד שלנו הם דווקא במרחב הציבורי, כשבבדיקה אקראית או בבדיקה אחרת של שוטר עולה שבן אדם חב בבידוד אזי ניתן לו קנס.

גלעד קריב: כן, אבל על הכשל התפקודי, לא כשל מבחינת כישלון, אלא על האתגר התפקודי פה כבר עלינו.

גלעד קריב: יש לצוות של שני שוטרים מסורים רשימה ארוכה של כתובות, הם באו, הם דפקו, לא ענו להם, אז הם לאו דווקא יושבים, אני מניח, ומחכים עד שמפר הבידוד יחזור.

גלעד קריב: כלומר יש לנו פה איזה שהוא דבר שאנחנו כבר דיברנו עליו בפעמים הקודמות שמטבע הדברים כשאדם מפר בידוד אז אי אפשר לתת לו את הקנס אלא אם יש בן אדם אחר בבית ואז אתה מקסימום יכול לומר שתחזור אליו בהמשך היום ותבדוק.

גלעד קריב: דרך אגב, אני רק אומר פה, יכול להיות שאחד הדברים שחייבים לקרות זה שכל פעם שאדם מפר בידוד ולא עונים בבית אז תישלח הודעה קולית לטלפון שלו שאומרת: ביקרנו אצלך בבית, לא היית, ראה בזה התראה, אתה מבחינתנו מפר בידוד, נחזור אליך.

גלעד קריב: כי אני חושב שפשוט ברוב המקרים אתם לא יכולים לעשות שום דבר.

שי מליחי: אז אני אומר, קודם כל השוטרים ממצים את הכלים שיש ברשותם לאתר את חב הבידוד.

שי מליחי: בהנחה שהם לא מצליחים לאתר אותו, במקרים שבהם הם סוברים שיש מקום לתת קנס נותנים קנס גם אם הוא לא נמצא בבית.

גלעד קריב: בסדר גמור.

נועה ברודסקי לוי: יש איזה שהוא פער בלתי מוסבר שאנחנו מדברים עליו כל פעם מחדש בין הנתונים שהמשטרה מציגה, שהיא אומרת שכל פעם שכן חבי בידוד נמצאים במקום הבידוד, לבין הנתונים שמשרד הבריאות, באותו מסמך שנשלח אלינו כל פעם, כותב.

נועה ברודסקי לוי: משרד הבריאות אומר שמבחינת איך שהם בודקים את הדברים, שזה האם בן אדם שחב בידוד עושה גם את הבדיקה של ה-PCR השנייה לקיצור בידוד, אז הנתונים שלהם הם מאוד נמוכים והם מסיקים מזה שמרבית האנשים לא שומרים על חובת הבידוד.

קריאה: זה שני דברים שונים.

גלעד קריב: לא, אבל יש פה הלימה בין הדברים.

גלעד קריב: כולנו יוצאים מנקודת הנחה שאנשים שיש להם אפשרות לקצר את הבידוד לשבעה ימים על פני 14 לא נשארים, למעט מקרים מיוחדים, מרצונם בבידוד של 14 ימים, אז אנחנו מניחים שחלק גדול מהאנשים אחרי שבעה ימים יסיימו את הבידוד.

גלעד קריב: אם הם עשו עוד בדיקת PCR אז אנחנו יודעים מי הם, אבל אם יש קבוצה גדולה, אם יש דלתא גדולה, שלא מגיעה לעשות את ה-PCR – זה דבר שאנחנו כל הזמן מזכירים, אנחנו רואים שהוא עוד לא מתפצח.

גלעד קריב: לא יודע, יכול להיות שצריך לבדוק.

גלעד קריב: אני רק אומר למִנהלת האכיפה, דווקא עכשיו כשהמספרים יורדים ויותר קל להשתמש בכלי של הביקורים מבחינת שיעור, כשיש לך 150,000 מבודדים אז 4,000 ביקורים זה חשוב, אבל קשה לבנות מזה תיאוריות, אבל אם מספרי המבודדים יירדו, בטח אחרי הפעלת מודל כיתה ירוקה, כדאי להחליט על איזה שהוא שבוע שמתמקדים באוכלוסייה הזאת, מתמקדים באוכלוסייה שעברו שבעה ימים מהבידוד ולראות מה קורה שם בין היום השביעי ליום ה-14.

גלעד קריב: משרד הבריאות גם יודע לתת לכם את השמות של האנשים שהגיעו לבדיקת PCR שנייה, אז אתם גם תוכלו להוציא אותם על פניו ממאגר המבודדים.

גלעד קריב: פה אנחנו לא עסוקים בלתת לכם הוראות ביצוע, אנחנו רק אומרים שיש פה איזה שהוא חור במבט הכללי.

גלעד קריב: אז נשמח למחשבה שלכם בעניין הזה.

גדי פרישמן: השקף הבא מציג למעשה את אותה תפיסה, אבל פה גם הכנסנו את כל אלה שהיה להם מגע דיגיטלי כלשהו, גם את ההסכמה וגם את ה - - -

גלעד קריב: זאת אומרת אותם 50% שהסכימו, אבל לא דגמו את עצמם.

גדי פרישמן: כן, אז זה מראה, עוד פעם, איזה שהיא תפיסה של יכולת הגדלת האוכלוסייה.

גדי פרישמן: השקף האחרון מסכם את מה שאני אמרתי, שם לנו מול העיניים את הצעדים שאנחנו יכולים להציג.

גדי פרישמן: אני אולי אוסיף שאנחנו בימים האלה, אין לנו תוצאות סופיות פה או חלוטות, גם עשינו מחקר אל מול הציבור שהיה בבידוד ושאלנו האם הוא הכיר את ההסכמון ומה עמדותיו לגבי ההסכמון.

גדי פרישמן: אני מקווה שננתח את הנתונים בימים הקרובים.

גדי פרישמן: אני יכול לציין שמהנתונים הראשונים, והלא סופיים, אפשר לומר שמעל 50% מהמשיבים מסכימים להשתתף בנושא של ההסכמון.

גדי פרישמן: מצד שני אני יכול לומר שאחוז מאוד גדול, 70%, למרות הקמפיינים וההסברה שהתבצעה, לא שמעו על מערכת ההסכמון לפני קבלת האס.

גדי פרישמן: אמ.

גדי פרישמן: אס הראשון וייתכן שאם היו שומעים על ההסכמון לפני קבלת האס.

גדי פרישמן: אמ.

גדי פרישמן: אס, יש לנו אינדיקציות כאן, האחוז הזה היה גדל.

גלעד קריב: כמה הודעות נשלחות לאדם?

גלעד קריב: זה היה שינוי שהוכנס מהפעם הקודמת, כמה הודעות אדם מקבל?

גלעד קריב: אני נכנסתי עכשיו לבידוד, אתם יודעים את מספר הטלפון שלי.

גדי פרישמן: לצורך ההסכמה אדם מקבל שלוש פעמים ביום, במרווחים של כמה שעות.

גלעד קריב: אבל רק ביום הראשון.

גדי פרישמן: ביום הראשון.

גדי פרישמן: אם אני מכיר את הנתון, הייתה הגדלה גם ביום הראשון והשני.

שי מליחי: אנחנו עשינו שני שיפורים, הראשון הביא את הקפיצה שראינו, שזה הודעת הסכמה של שש שעות ושתי תזכורות, שמאפשרות לו להגיב, ובעקבות המלצה של יושב ראש הוועדה אנחנו העלינו פיתוח חדש של יומיים נוספים שבהם הבן אדם מקבל את הודעת ההסכמה של השש שעות.

שי מליחי: הנתונים מראים שאלה שלא הסכימו ביום הראשון, מתי מעט מביניהם - - -

גלעד קריב: עומדים במריים.

גלעד קריב: טוב.

גלעד קריב: בסדר גמור, אבל הנתון הזה של ה-70% שלא שמעו על ההסכמון.

עמוס בן אברהם: זה מזוהה אצלנו כפוטנציאל גדילה, אנחנו חושבים שאם נצליח להגיע גם יותר עמוק וגם יותר רחב, זאת אומרת גם יותר אנשים ישמעו וגם אנחנו נביא איזה שהם אמצעי שכנוע יותר טובים, אנחנו יכולים לגדול פה מהאנשים שלא שמעו כלום ובכל זאת אלה הנתונים שיש לנו.

עמוס בן אברהם: אנחנו יכולים לדאוג שיותר ישמעו ויכולים לנסות, ואנחנו נכנסים לתהליך הכי מעמיק שאנחנו יכולים למצוא את השיחה הזאת שאנחנו עושים עם הבן אדם או את הנימוקים שאנחנו מציעים למה טוב לשתף פעולה הכי מתוחכמים ומתאימים שאנשים, אחרי שהם ישמעו את הקמפיין שלנו, הם ייטו יותר להצטרף.

עמוס בן אברהם: זה שורש הבעיה שלנו, אחוז ההסכמה הוא הבעיה שמעכבת לנו את הדבר הזה.

עמוס בן אברהם: זה טבעי, לא אמרתי פה שום דבר חכם, הבעיה היא שאנחנו צריכים למצוא איך לעשות את זה.

גלעד קריב: כן, ברור.

גלעד קריב: עוד שאלה אחת, אנחנו תיכף נחתור לסיום.

גלעד קריב: בגלל נושא החזרה למערכת החינוך חלק גדול מאוד מחבי הבידוד היו בעצם קטינים והיו ילדים, למי נשלחה ההודעה?

גלעד קריב: מה הפרמטר, מעל גיל 18?

שי מליחי: מעל גיל 18, אזרחים ישראלים.

נועה ברודסקי לוי: אבל אם אפשר להתייחס, אתם התייחסתם, גם במה ששלחתם לוועדה, לאיזה שהיא בעיה שגיליתם באוכלוסייה של קטינים מעל גיל 14, בעצם לפי החוק את ההסכמון אפשר להפעיל רק מעל גיל 14 ומי שהוא קטין ומעל גיל 14 ההסכמה נדרשת גם ממנו וגם מההורה או האפוטרופוס שלו.

נועה ברודסקי לוי: עכשיו, במה שהם שלחו לוועדה הם ציינו שהתגלתה איזה שהיא בעיה בפן הטכנולוגי של קבוצת האוכלוסייה הזו, אז אם אפשר להתייחס לזה, וגם מבחינה מספרית, כמו שהיו"ר ביקש, כמה הדבר הזה מצמצם עוד יותר את האוכלוסייה שאפשר להפעיל עליה את הפיקוח.

נועה ברודסקי לוי: אני לא יודעת מי יכול להתייחס לזה.

שי מליחי: יש קושי טכנולוגי לקבל הסכמה גם של הקטין וגם של ההורה או האפוטרופוס, זה משהו שנבחן, זה תנאי משפטי בסיסי ולכן בשלב הזה לא נמצא הפתרון הטכנולוגי, עדיין מנסים, כדי לקבל הסכמה אמינה של שניהם.

שי מליחי: בשולי הדברים אני רק אזכיר שבין 14 ל-18, בדיקה שערכנו אמנם לא היום, זה לא היה רוב חברי הבידוד, זה היה משהו כמו בזמנו 8,000-7,000 כשהיו הרבה יותר חבי בידוד.

שי מליחי: אז שווה לבדוק את זה, אבל המשוכה פה היא גם משפטית וגם טכנולוגית.

אורי בוצומינסקי: בהשוואה לנוסח הקודם של ההכרזה, כשההכרזה הייתה על חוזרים מחו"ל, כשאנשים חזרו ממדינות מסוימות היה טופס דיווח ובעצם ההסכמה ניתנה במסגרת טופס דיווח שמילא אותו אחד ההורים ואז קיבלנו את ההסכמה של ההורה ואת ההסכמה של הקטין באמצעות לחיצה על הקישור בטלפון.

אורי בוצומינסקי: היום, ברגע שמדובר לא רק בחוזרים מחו"ל אלא בכלל חבי הבידוד, אין לנו את האפשרות לקבל את ההסכמה של ההורה שקיבלנו אותה בזמנו בטופס הדיווח של משרד הבריאות.

אורי בוצומינסקי: זה בעצם הקושי שיש לנו.

אורי בוצומינסקי: שרון יכולה להרחיב על התיקון שאנחנו מנסים להעביר במסגרת התיקון של החוק הקרוב.

שרון רובנשטיין צמח: כן, אני אמשיך את דבריו של אורי, שלשום פורסם תזכיר חוק הסמכויות הגדול ובתוכו ביקשנו ואכן הוסף בסעיף הרלוונטי שלגבי קטינים תידרש רק הסכמת הקטין בלבד.

גלעד קריב: אז אני מודיע מראש שאני לא בטוח שהוועדה הזו תסמוך את ידה.

זאב בנימין בגין: לא, כנראה שלא.

גלעד קריב: כנראה שלא.

גלעד קריב: תראו, בסוף מה שיקרה פה, אתם יודעים, חבר הכנסת בגין ואני לא ממצים את כל דעות חברי הוועדה מהקואליציה, בוא נגדיר את זה כך, כשעיינתי בתזכיר זה אחד הדברים שצדו את עיניי והכאיבו להן.

אורי בוצומינסקי: קודם כל בתזכיר החוק אחד התיקונים מדבר על אפשרות של הממשלה להחריג את אותם קטינים מעל גיל 14 מההכרזה.

גלעד קריב: לא, לא הקל על כאב העיניים.

אורי בוצומינסקי: אבל גם צריך לזכור שברגע שיש את פרויקט כיתה ירוקה ואותם קטינים למעשה יכולים לצאת ממקום הבידוד כדי להגיע למוסד החינוך, אז יכול בהחלט להיות מצב שהם יקבלו מסרון והם יהיו במוסד החינוך ולא בביתם.

גלעד קריב: זה ברור, השאלה איך מגיעים למצב שבו תלמיד שיוצא לכיתה ירוקה לא מוגדר כחייב בידוד.

גלעד קריב: הרי אין מה להעמיס, לא על מערכת הביקורים, אם מדינת ישראל חיה בשלום עם זה שאותו תלמיד שבכיתתו התגלה מאומת יוצא כל בוקר לבית ספר אז כדאי לא להשקיע שם את משאבי האכיפה, לא בפועל ולא הטכנולוגיים.

גלעד קריב: בסדר, זה ניהול הסיכונים שמערכת הבריאות חיה איתו בשלום, אז כדאי קצת לדייק בנתונים האלה.

אורי בוצומינסקי: בשלב הזה הם כן מופיעים במערכות של משרד הבריאות כחבי בידוד וכך הם מועברים גם למשטרה.

נועה ברודסקי לוי: אני חייבת לציין שבגיל 14 יש הרבה מחוסנים.

גלעד קריב: ברור.

גלעד קריב: בסדר, כל המערכת דינמית, בוא נראה, חיסונים.

יעל אבידן: היושב ראש, דבר אחרון שביקשת זה להתייחס להסברה.

גלעד קריב: נכון.

גלעד קריב: אני רק רוצה לפני זה לומר שאנחנו נעשה עוד כמה שניות הפסקה מתודית של דקה, אל תצאו מהחדר, אנחנו יוצאים להפסקה בדיון הזה, עושים הצבעה על רביזיות על תקנות וצו ומיד מחדשים.

גלעד קריב: אנחנו יוצאים להפסקה של כמה דקות.

גלעד קריב: אנחנו מחדשים את הדיון.

גלעד קריב: אכן ביקשנו בדיון הקודם גם לקבל סקירה קצרה לגבי היקפי ההשקעה בקמפיינים התקשורתיים, עברנו על המצגת, אתם מוזמנים להציג, אני גם אשמח להבין מה התכנית הלאה, דווקא על רקע הדעיכה של הגל.

דניאל בר: בוקר טוב.

דניאל בר: (מצגת).

דניאל בר: כשאנחנו קיבלנו את המשימה הזאת עמד לנגד עינינו הצורך להביא לציבור, לחשוף אותו למערכת ההסכמון, שיש מערכת כזו.

דניאל בר: אני אתן רקע, הציבור עייף מכל הנהלים שמשתנים וכן הלאה, ההסכמון בא דווקא לרענן ולשדרג את הממשק מול מערכת האכיפה וכשאתה יוצא לציבור עם הקמפיין אתה רוצה גם לחשוף את הציבור למערכת הזאת, להסביר בצורה מיטבית את הצורך בשימוש בה.

דניאל בר: כחלק מהמאבק הלאומי בנגיף הקורונה אנחנו הדגשנו לאורך הדרך כי המשטרה היא חלק בעצירה של התפשטות נגיף הקורונה.

דניאל בר: אנחנו לא משרד הבריאות שמובילים, אלא אנחנו בעצם תומכים במאמץ הלאומי למניעת התפשטות הנגיף.

דניאל בר: המסרים היו כך, אישור ההסכמון ימנע בעצם מחבי הבידוד הגעה פיזית של שוטר למקום הבידוד.

דניאל בר: אם אדם נמצא בביתו והוא מאשר את ההסכמון הוא מונע את זה שדופק לו בדלת שוטר לבוש מדים, אי נעימות מול הילדים וכן הלאה.

דניאל בר: המשטרה משתמשת גם באכיפה טכנולוגית, אבל גם משתמשת באכיפה פיזית וניטור המיקום יהיה רק בעת לחיצה על הקישור והניטור ייפסק.

דניאל בר: היה חשש של הציבור שיעקבו אחריו באופן כזה או אחר לאחר מכן ואנחנו נטרלנו את זה בקמפיין, אתם תראו את זה בהמשך.

דניאל בר: אז הלכנו הרבה לרשתות החברתיות, קידום ממומן גם בעברית וגם בערבית.

דניאל בר: היה תשדיר ברדיו שרץ בגלי צה"ל, בכאן רשת ב', בכל תחנות הרדיו האזוריות.

דניאל בר: פרסום באנרים באתרי החדשות המובילים, גם ב-YNET, וואלה וכן הלאה, אבל גם בכיכר השבת והמגזר הערבי, 'פאנט' וכן הלאה.

דניאל בר: פרסום מודעות בעיתונים המגזריים, בפרינט, לקחנו בחשבון שהמגזר החרדי, לצורך העניין, לא נמצא ברשתות החברתיות, לא מכיר ולא גולש בפייסבוק.

דניאל בר: שוב, הכול באופן כללי, לכן פרסמנו בעיתונים כמו 'יתד נאמן', 'המבשר' וכן הלאה.

דניאל בר: באתר המשרד הבאנו מידע מפורט יותר.

דניאל בר: כלומר הקמפיין באופן טבעי הוא קצר, מתומצת, ממוקד, באתר המשרד היה מידע ואנחנו עוד מעט נראה את הנתונים בהמשך ונבין שמי שהיה לו צורך בהבנה של המידע נכנס לאתר וקרא את המידע הזה באופן מפורט.

דניאל בר: הכותרת היא, אנחנו הוצאנו הודעה לעיתונות.

דניאל בר: אנחנו הצענו את מנכ"ל המשרד, מר תומר לוטן, לריאיונות, הוא התראיין בכל הערוצים, גם ברדיו וגם בטלוויזיה, קרוב לוודאי שגם שמעתם אותו לאחרונה.

דניאל בר: הוא הפנים של המשרד גם בנושא הקורונה, לא רק, אבל גם בנושא הקורונה והוא הסביר לעומק את הנושא.

דניאל בר: הנתונים הם כאלה, הקמפיין הניב בסך הכול למעלה מ-28 מיליון חשיפות, כ-70,000 הקלקות.

דניאל בר: שוב, זה לאורך זמן.

דניאל בר: הקמפיין הניב תוצאות טובות.

דניאל בר: מה שאני כותב כאן זה לפ"מ, לשכת הפרסום הממשלתית, אני רק מעביר לכם.

דניאל בר: המדיות, מבחינתן הם עמדו ביעדיהם.

דניאל בר: אחוזי הקלקה גבוהים בכל המדיות, כלומר היה עניין בקרב קהל היעד.

דניאל בר: אני מדבר עכשיו על הקמפיין השני, הלכנו על קמפיין שני, ובהמשך עשינו עצירה באמצע.

דניאל בר: הקמפיין הניב למעלה מ-35 מיליון חשיפות וכ-100,000 כניסות לאתר.

דניאל בר: הקמפיין עלה במגוון האתרים המובילים במגזר הכללי, הערבי, הדתי הלאומי והחרדי, גם בפייסבוק ובגוגל כאשר עלות הכניסה לדף, כלומר מיצוי התועלת שלנו של התקציב היה גבוה.

דניאל בר: גוגל Ads זה מודעות בגוגל, הקמפיין הביא ל-11.4 מיליון חשיפות, שוב, זה בכמה חודשים.

זאב בנימין בגין: מה המשמעות של 35 מיליון?

דניאל בר: בסך הכול 35 מיליון איש הקליקו.

זאב בנימין בגין: אבל אין פה 35 מיליון, זאת אומרת שאנשים נכנסו שלוש פעמים, למה?

דניאל בר: נכון, אולי יותר משלוש פעמים.

זאב בנימין בגין: לא, אבל למה?

זאב בנימין בגין: הוא קורא.

יעל אבידן: לא, חשיפה זה לא נמדד כמו הקלקה.

יעל אבידן: חשיפה זה רק כשהוא רואה את הבאנר בלי ללחוץ, הקלקה זה כשהוא לוחץ על הבאנר, זה ההבדל במספרים.

יעל אבידן: זאת אומרת אתה יכול לרענן את העמוד שאתה נמצא בו באינטרנט וזה יופיע לך כמה פעמים וזה מספר החשיפות.

זאב בנימין בגין: אז חשיפות לא אומר שהם ראו ולא אומר שהם הקליקו.

יעל אבידן: לא, הם ראו, אבל הם לא לחצו לקרוא את כל המידע.

זאב בנימין בגין: מה זה נקרא ראו?

זאב בנימין בגין: אני רואה לעתים קרובות מסך, מסך מופיע מול עיניי ואני לא רואה אותו, זה קורה לנו.

זאב בנימין בגין: מסך, נו, תעבור, כמו שאומרים: תמשיך, תמשיך.

זאב בנימין בגין: אני לא רואה אותו.

דניאל בר: אני אנסה להשיב.

דניאל בר: כשאנחנו נכנסים לעמוד כמו YNET וכשיש מוצר מסוים, לצורך העניין דווקא חברה עסקית שמציגה את המוצר שלה, אתה עובר עם העיניים על המוצר, גם בתת מודע זה נכנס, יש על זה מחקרים.

דניאל בר: התעניינת לחצת קליק, לא התעניינת לא נכנסת, בסדר, אבל הייתה חשיפה של המוצר.

זאב בנימין בגין: אבל יש הבדל גדול בין - - -

דניאל בר: אתה שואל עד כמה זה אפקטיבי.

גלעד קריב: אדוני, חבר הכנסת בגין, אני מפקיד בידיך לכמה דקות את ניהול הישיבה.

גלעד קריב: (היו"ר זאב בנימין בגין)

זאב בנימין בגין: בבקשה.

דניאל בר: הקמפיין בסך הכול הגיע לשלושה מיליון חשיפות ו-15,000 הקלקות בסך הכול, חשיפות משמעותיות, לא רק חשיפות של לראות את העמוד.

דניאל בר: כאן המספרים יותר מסתדרים, נכון?

דניאל בר: אני שואל אם המספרים כאן יותר מסתדרים עם המספר הגדול שראינו לפני.

זאב בנימין בגין: הם מסתדרים עם המספר, אבל אני לא יודע איך הם מסתדרים עם מטרת הקמפיין.

דניאל בר: אני אנסה להשיב על השאלה.

דניאל בר: כאן אפשר לראות שהיה פרסום באתרי החדשות, גם בערבית וגם בעברית.

דניאל בר: לא סתם שמנו גם כיכר השבת, המגזר החרדי, המגזר הערבי, ומאקו שהוא נחשב לאתר מיינסטרים.

זאב בנימין בגין: תביא את הקודם רגע, אני בכל זאת אעיר על התוכן.

זאב בנימין בגין: למה מצד ימין 'הישמעו להוראות, מנעו הדבקות', למה לא הפוך?

זאב בנימין בגין: 'מנעו הדבקות', אתה פונה לאזרח הטוב ו'שמעו להוראות' זה – שמעו להוראות זה תמיד טוב, או לא, אני לא יודע איזה הוראות, אבל בקמפיין, מבחינת ההיגיון של הקמפיין.

דניאל בר: שאלה טובה.

זאב בנימין בגין: מה לעשות, היושב ראש יצא, אני מציק לכם.

דניאל בר: שאלה טובה, חבר הכנסת בגין.

דניאל בר: יכול להיות שבקמפיין הבא נחליף את הסדר.

זאב בנימין בגין: אבל ברור, משטרה זה הוראות, אבל אנחנו פונים לאזרח הטוב ולרצונו הטוב של האזרח, 'מנעו הדבקות', מנעו מחלה.

דניאל בר: כן.

דניאל בר: השלב הבא של הקמפיין, זו הייתה שאלה של חבר הכנסת קריב, הוא קצת יותר מורכב.

דניאל בר: אנחנו רוצים שהאזרח יאשר את דו השיח מול השוטר שנמצא במוקד בווידאו.

דניאל בר: אם נצטרך לעשות את זה אנחנו נעשה זאת בהמשך, אולי באמצע חודש נובמבר-תחילת דצמבר, אם וכאשר זה יעלה, אבל אני חושב שהאתגר העיקרי שלנו הוא בעצם, כפי שציינתי בתחילת הדברים, הציבור עייף, הציבור מבחינתו כשהוא שמע את ראש הממשלה אומר שאנחנו בסוף הגל הרביעי הוא כבר רוצה לחזור לחיי השגרה ומבחינתו זה עוד פרסומת על ההסכמון.

דניאל בר: לכן האתגר שלנו בהמשך של הקמפיין הוא להגיד לציבור שאנחנו ממשיכים לחיות לצד הקורונה, ההסכמון הוא דווקא חלק מחיי השגרה שלנו.

זאב בנימין בגין: קושי.

דניאל בר: כן, יש קושי ולכן עושים קמפיין.

דניאל בר: עד כאן.

זאב בנימין בגין: תודה.

זאב בנימין בגין: ברשותכם, אני אחזור לחלק הקודם של הדיון, כי עליו לא דיברנו.

זאב בנימין בגין: שלום, אילנה.

אילנה גנס: בוקר טוב לוועדה.

זאב בנימין בגין: התקדמתם בעניין ההוא שדיברנו, עם הגברת?

זאב בנימין בגין: אני מנצל את ההזדמנות, את לא יודעת, טוב, לא חשוב.

זאב בנימין בגין: אני בכל זאת חוזר לשאלה קודמת, אם אתם יכולים לומר משהו על הפילוח של ההיענות להסכמון בקרב קבוצות שונות באוכלוסייה.

זאב בנימין בגין: על זה לא דיברנו.

זאב בנימין בגין: זה עוד לא אלייך, אילנה.

אילנה גנס: תיארתי לעצמי.

גדי פרישמן: מבחינת הנתונים, כפי שהם כרגע נאספים וקיימים לא, אבל בסקר שציינתי אותו אנחנו ננסה לתת מענה גם לנושא של הפילוח.

גדי פרישמן: צריך לזכור, אלה נתונים קשיחים ואלה נתוני סקר עם כל המשמעויות של סקר.

זאב בנימין בגין: בסדר, אוקיי, אבל אתם בדרך.

זאב בנימין בגין: משרד הבריאות, כן.

אילנה גנס: אני אתייחס ממש בקצרה, בסך הכול אנחנו לא רואים איזה שהם שינויים דרמטיים באחוז היענות לביצוע הבדיקות לקיצור בידוד.

אילנה גנס: ראינו עלייה מסוימת בחודשיים האחרונים.

אילנה גנס: אם עד לפני חודשיים, כשנכנס לתוקף קיצור הבידוד הרשמי לשבעה ימים, ירידה מעשרה ימים שהיה נהוג קודם לכן, ראינו עלייה מסוימת, בערך מ-20% אנשים שביצעו בדיקה שנייה לקיצור בידוד לסדר גודל של 35% ו-40% ואפילו בחודש מסוים ראינו קצת יותר, אבל סך הכול אם מסתכלים על נתונים ממוצעים זה נע סביב 40%-35% אנשים שעושים בדיקה נוספת במסגרת קיצור בידוד.

אילנה גנס: שוב צריך להגיד שבפועל כמות הבדיקות לקיצור בידוד היא אפילו יותר קטנה, כי חלק מהאנשים עושים בדיקה נוספת ככל הנראה בגלל פיתוח תסמינים ומסיבות אחרות ולאו דווקא לצרכי קיצור בידוד, שגם את זה אנחנו רואים.

אילנה גנס: חשוב לציין בהקשר להערה שיו"ר הוועדה אמר קודם, על החשיבות לנסות ולדגום יותר את האנשים שנמצאים בין היום השביעי ליום ה-14 באכיפה פיזית כאשר משטרת ישראל מגיעה לביקורים פיזיים לאכיפה של בידוד.

אילנה גנס: מי שבעצם כן כבר עשה בדיקה לקיצור בידוד חובת הבידוד מוסרת ממנו ולכן הם אוטומטית יורדים מהרשימות, כך שאין צורך לעשות איזה שהיא בדיקה יזומה.

אילנה גנס: כל מי שעשה בדיקה לקיצור בידוד ויצא בה שלילי אוטומטית הם יורדים מרשימות הפוטנציאל לבידוד ולאכיפה.

אילנה גנס: כך שזה משהו שהוא כבר היום מוסדר באופן אוטומטי.

זאב בנימין בגין: יש לכם הסבר לעלייה במספרים או באחוז של אלה שעושים את הבדיקה אחרי היום השביעי-שמיני?

אילנה גנס: מהניתוחים שלנו אנחנו רואים שיותר ילדים עושים בדיקה לקיצור בידוד, אנחנו רואים פחות היענות לביצוע בדיקות קיצור בידוד באוכלוסייה יותר מבוגרת, במיוחד במבוגרים צעירים.

אילנה גנס: אין איזה שהוא הבדל דרמטי במגמות בין חבי בידוד שהם חוזרי חו"ל לבין כל יתר האוכלוסיות, בעצם כל מי שיש עליו חובת בידוד.

אילנה גנס: אנחנו מנתחים את הנתונים גם בנפרד, אין הבדלים משמעותיים, רואים יותר היענות בקבוצת הילדים ופחות בקבוצת המבוגרים.

זאב בנימין בגין: אנחנו עומדים עכשיו בפני גל חדש של כניסות ארצה, אתם נשארים בנוהל הזה?

אילנה גנס: אין ספק שמתווה התיירות העומד בפתחנו הוא אירוע מאתגר.

אילנה גנס: אנחנו מדברים על כניסה של זרים, חלקם זה מתווה של תיירות פרטנית שצפוי להתחיל כבר בתחילת נובמבר, ותיירות קבוצות שצפוי להתחיל מהשבוע השני של נובמבר.

אילנה גנס: אירוע לא פשוט, מבחינתנו אנחנו נערכים אליו גם מבחינת מחשוב, גם מבחינת אכיפה בתיאום עם מִנהלת האכיפה על כל מה שקשור לאכיפה של מתווה תיירים.

אילנה גנס: כל הזמן המציאות מאתגרת אותנו ומייצרת לנו עיסוקים חדשים.

אילנה גנס: גם כשיש ירידה בגל התחלואה בתוך מדינת ישראל נוספים לנו אתגרים חדשים.

זאב בנימין בגין: נובמבר זה עוד מעט, אני מזכיר.

אילנה גנס: בוודאי, בשבוע הבא.

זאב בנימין בגין: כאן יש שאלות?

זאב בנימין בגין: בסדר, תודה, אילנה.

זאב בנימין בגין: חסכנו לך עוד פעם נסיעה.

זאב בנימין בגין: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: טוב, עוד הערות?

זאב בנימין בגין: השלמות?

זאב בנימין בגין: חבר הכנסת רוטמן, ברוך הבא.

שמחה רוטמן: אתה מנהל את הישיבה?

שמחה רוטמן: אני רואה אותך יושב על כיסא הכבוד.

זאב בנימין בגין: כן, הסברתי קודם מן הכתובים למה לא, אבל הסיבה היא גם טכנית.

זאב בנימין בגין: אני מציע בכל זאת שנמתין כמה דקות, אנחנו מדברים, אתה מכיר את הנושא, על אכיפה טכנולוגית.

שמחה רוטמן: תקנות הקורונה.

שמחה רוטמן: לפי הכותרת פה אנחנו בתקנות קורונה, זה נכון?

קריאה: הכרזה על בידוד ופיקוח טכנולוגי.

נועה ברודסקי לוי: היו שאלות שעלו בדיון הקודם לגבי המשמעות של מיקוד האכיפה, אם אפשר להסביר איך זה בא לידי ביטוי, אם אתם מודדים את זה אולי לראות באמת אם מישהו שלא הסכים להסכמון, איך נעשה מיקוד האכיפה עליו?

נועה ברודסקי לוי: ולגבי מתוך אלה שכן הסכימו אז אלה שלא לחצו על הכפתור או שלחצו והאיכון היה לא בבית המגורים, איך נעשה בפועל מיקוד האכיפה?

שי מליחי: אני אתייחס.

שי מליחי: משטרת ישראל בנתה, לא מעכשיו, מערכת של מיקוד אכיפה לשוטרים מכיוון שמגלים או מגיעים לכמות חבי בידוד גדולה שאנחנו לא יכולים להגיע לכולם.

שי מליחי: הם מדורגים מ-1 עד 5, כש-1 זה חב בידוד בעדיפות נמוכה מאוד לביקור ו-5 זה חב בידוד בעדיפות גבוהה מאוד לביקור כאשר מאחורי חמש הרמות האלה יש בינה עסקית שאנחנו מעדכנים אותה מעת לעת.

שי מליחי: אגב, לא ציינתי קודם, זה נדחף לטאבלטים של השוטרים, שוטר בבוקר נכנס למודול מסוים, יש לו שם את התעדוף וככה אנחנו מוודאים שאלפי הביקורים הבודדים שאנחנו יכולים לעשות, השוטרים מגיעים לאיפה שיש לנו יותר סיכון או איפה שיש לנו יותר סיכוי להפרה.

שי מליחי: אלה שני הפרמטרים המרכזיים.

שי מליחי: מערכת ההסכמון נכנסת לתוך הבינה העסקית הזאת באופן שאם מישהו נותן הסכמתו ומשתף את המיקום שלו והכול תקין ביום אחר כך הוא יורד בתעדוף לאכיפה.

שי מליחי: במידה שהוא אינו משתף פעולה, או משתף מיקום חוץ הוא עולה בהתאם לרמות שקבענו וככה אנחנו יודעים להגיע.

שי מליחי: כמובן שיש עוד דברים, יש את מבודדי האנטיגן, אנשים שעשו בדיקה ולא הגיעו אחר כך, גם הם מתועדפים לרמה 5 וכו'.

שי מליחי: ככה אנחנו מתעדפים בצורה טכנולוגית, וזה חי, הדבר הזה, כלומר היום שיתפת בהסכמון מחר אנחנו לא נתעדף אותך, יום אחר כך לא שיתפת אתה שוב עולה בתעדוף כשהמטרה כמובן לייעל ככל שניתן את כוחות האכיפה.

נועה ברודסקי לוי: ומבחינת היעדים שאתם מציבים לעצמכם, אתם יכולים להציג מה היעד ומה מידת העמידה בו?

שי מליחי: יעד זה דבר מורכב, להסביר יעד בחבי בידוד.

נועה ברודסקי לוי: האם יש יעד?

נועה ברודסקי לוי: האם אתם אומרים שהיעד שלכם הוא להגיע ל-X אחוזים מתוך דרגה 5 שלנו והאם עומדים בזה?

שי מליחי: דרגה 5 זה לא אנחנו קובעים ומציבים לנו.

שי מליחי: לדוגמה יכולים להגדיר את כל השבים מחו"ל, אם באותו המועד יש לי 40,000 שבים מחו"ל אז אני אגיע לאחוזים יחסית מעטים לאורך תקופת הבידוד שלהם, ואם באותה תקופה מתועדפים ברמה 5 יהיו 5,000 אז אני אגיע כמעט לכולם.

שי מליחי: אני לא יכול להציב יעד מראש, אני כן יכול להגיד למשרד הבריאות ולמשרד לבט"פ שיגידו לי איפה הם רואים את הסיכון ואני אתעדף אותו.

נועה ברודסקי לוי: זאת אומרת יש לכם יכולת מסוימת והיא כל פעם ביחס למספר המבודדים.

שי מליחי: היכולת נעה בין 3,000 ל-4,000.

שי מליחי: (היו"ר גלעד קריב)

גלעד קריב: כן, הערת סיום.

גלעד קריב: תודה לחברי חבר הכנסת בגין, ואנחנו ניגשים להצבעה.

עמוס בן אברהם: רק לגבי היעדים בכל זאת.

עמוס בן אברהם: למעשה היעד שלנו הוא יעד של מיצוי.

עמוס בן אברהם: אנחנו דורשים מעצמנו למצות כל גישה למבודד שזה יהיה המבודד שהכי נכון לגשת אליו.

עמוס בן אברהם: אנחנו גם נרצה כמותית שכל מספר הבדיקות, וזה אולי כן שי ואנשיו יכולים להגיד, כמה ביקורים ניתן לעשות ביום, אנחנו מחייבים שזה יהיה על פי סדר העדיפות הנכון, שהוא מאוד דינמי ומשתנה, זה יכול להשתנות אפילו במהלך היום, ואנחנו רוצים שהבן אדם שהולך יילך למקום שהכי נכון ללכת אליו.

עמוס בן אברהם: זאת כרגע הדרישה שלנו ואנחנו חותרים כל הזמן למצוא איזה שהם רעיונות איך להגיע ליותר אנשים ואיך על כל פעם שמגיעים באמת להשלים.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: אנחנו ניגשים להקראה ולהצבעה.

נועה ברודסקי לוי: תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה)(בידוד בפיקוח טכנולוגי)(תיקון מס' 3), התשפ"ב–2021

גלעד קריב: מי בעד אישור ההכרזה?

גלעד קריב: ההכרזה אושרה.

נטלי שלף: מי נגד.

גלעד קריב: לא, חבר הכנסת רוטמן לא יכול להצביע, אז זה אושר פה אחד.

גלעד קריב: אושר.

שמחה רוטמן: מעניין, בוא נפתח את זה שנייה, למה חבר הכנסת רוטמן לא יכול להצביע?

גלעד קריב: מיד נעסוק במידותיך הסגוליות.

גלעד קריב: ההכרזה אושרה.

גלעד קריב: ב-11 וחצי אנחנו נעשה הצבעת רביזיה על העניין, תודה, מכובדיי.

זאב בנימין בגין: בעניין הזה?

זאב בנימין בגין: מי הגיש רביזיה?

נועה ברודסקי לוי: אפשר להגיש רביזיה על זה.

גלעד קריב: בסדר גמור, ליתר ביטחון.

גלעד קריב: מה אכפת לנו?

גלעד קריב: אנחנו ממילא בתוך דיון, אין צורך בנוכחות החברים היקרים ברביזיה.

שמחה רוטמן: אתה כבר צופה מה תהיה תוצאת ההצבעה, אדוני היושב ראש?

גלעד קריב: תודה, הצבענו כבר, אם לא שמת לב.

שמחה רוטמן: לא, על הרביזיה.

גלעד קריב: לא, את נוכחותם אנחנו לא צריכים.

שמחה רוטמן: לא, הם פה כי הם בלחץ מה תצביע, אתה כבר יודע מה תצביע.

גלעד קריב: יש לי איתם את דרכי הקומוניקציה, יש להם פיקוח טכנולוגי עליי.

שמחה רוטמן: כל זמן שהם פה, אדוני היושב ראש, רציתי לבקש לבדוק אפשרות לעשות גם פיקוח אלקטרוני על האופוזיציה, במסגרת צעדי הדיכוי.

גלעד קריב: חברים, לא צריך להתייחס לכל הערה.

גלעד קריב: חבר הכנסת רוטמן ידוע באיכותו הצינית.

גלעד קריב: תודה, מכובדיי, הדיון נעול.