ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 61, 2021-11-23 00:00

וליד טאהא: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

וליד טאהא: על סדר-היום: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון - חיבור בתים לחשמל), התשפ"ב-2021, פ/2312/24.

וליד טאהא: אנחנו מביאים נוסח לקריאה ראשונה על החוק המדובר הזה, שמתעניינים בו מימין, משמאל, מלמעלה, מלמטה, מקדימה, מאחורה, ואני שמח שהחוק שאני מציע מקבל כל כך הרבה התעניינות – כמובן, משיקולים וממניעים שונים וסותרים לעיתים וזה בסדר.

וליד טאהא: היתה לי כוונה אחת.

וליד טאהא: אמרתי את זה הרבה מאוד פעמים – החברה הערבית סבלה מהזנחה מופגנת של תכנון משך עשרות שנים, שאילצה את האזרחים לבנות את הבתים שלהם ללא היתרים בעל כורחם, וכשעשו את זה, הם נמנעו מזכות בסיסית של חיבור לחשמל – דבר שגרם לא אחת לאובדן חיי אדם.

וליד טאהא: מעשית הם מחוברים לחשמל, בצורה מאולתרת – מבית לבית, מגג לגג, מעמוד לעמוד.

וליד טאהא: אמרתי שגבתה חיי אדם.

וליד טאהא: ועל כן אני בא להציע תיקון לחוק התכנון והבנייה שיבטיח שני דברים בו בזמן.

וליד טאהא: הנושא הראשון: חיבור לחשמל בפסק זמן שונה ממה שהיה עד עכשיו.

וליד טאהא: דיברנו על תוכנית כוללנית מאושרת, דיברנו על תוכנית מפורטת בהגשה, ודיברנו על הזכות הבסיסית של כל רשות, לקבל את ההיתרים מאלה שירצו להגיע לשלב ההיתרים, ומצד שני, החוק מתמרץ תכנון כי הוא מתמרץ רשויות להגיש תוכניות מפורטות על אזורים שעד כה לא הגישו לגביהם תוכניות, ומכאן גם להגיע לשלב בו נפטור את האזרח הערבי מהרדיפות הלא מסתיימות בבתי המשפט, בהוצאות כספיות רבות – מיליונים של שקלים, האזרחים הערבים מוציאים כסף על זה.

וליד טאהא: צריך להפסיק את זה אחת ולתמיד באמצעות תכנון, כי כל הצעה אחרת משאירה את המצב הקיים על כנו, ואני לא מתכוון לשתף פעולה עם כל הצעה שלא תפתור את הבעיה הזו מיסודה.

וליד טאהא: אפשר לומר שבמקרה של האזרחים הערבים במדינת ישראל, חשמל שימש ככלי ענישה.

וליד טאהא: אנחנו לא מבקשים ממך שום דבר, לא רודפים אותך בבית משפט, למעלה מ-100,000 בתים, אבל מצד שני אנו מענישים אותך בזה שלא מחברים אותך לחשמל.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לשנות את הגישה הזו.

וליד טאהא: חשמל הוא לא כלי ענישה.

וליד טאהא: הוא זכות יסוד בסיסית שמונעת אובדן חיי אדם.

וליד טאהא: זו היתה המטרה שלי.

וליד טאהא: לי לא היו מניעים פוליטיים בבואי להציע את ההצעה הזו, אבל אני מבין שיש רבים שלא יכולים להשתחרר מהמניעים הפוליטיים, כל אחד משיקוליו.

וליד טאהא: אין לי בעיה עם זה.

וליד טאהא: לי יש מטרה אחת בלבד – שסוף-סוף האזרח הערבי יתחיל לקבל את הזכות הבסיסית הזאת, ההומניטרית, היסודית של חיבור לרשת החשמל מבלי שמישהו ישתמש בה ככלי ענישה נגדו, ומצד שני גם לעזור לכלל החברה למצוא פתרון לאלפי משפטים וצווים וכל מייני הוצאות כספיות רבות שהוא מוציא בגלל היעדר תכנון.

וליד טאהא: אני רוצה לעזור בזה שהחברה הערבית סוף-סוף תתוכנן, והאזרח יקבל את כל מה שמגיע לו מבלי שיצטרך להוציא כסף עתק לא לעורכי דין ולא לבתי משפט ולא לקנסות ולא לשום גורם אחר.

וליד טאהא: היו חילוקי דעות בדרך על סעיפים, על פרשנויות – מה כן ייכתב, מה לא ייכתב, מה כן ייכלל, מה לא ייכלל.

וליד טאהא: יש לי עיקרון מנחה יסודי אחד – שמהות החוק לא תיפגע.

וליד טאהא: העיקרון שמנחה את החוק לא ייפגע – והוא לא נפגע - ואנחנו שומרים על היסודות עליהם מתבסס החוק – כוללנית, הגשת מפורטת והתחייבות לתשלום היטלים.

וליד טאהא: יש לנו נוסח לקריאה ראשונה שעבר שינויים אתמול.

וליד טאהא: יש לנו שלב של קריאה שנייה ושלישית אז יכול להיות שנצטרך לטפל בעוד סוגיות בדרך, וזה בסדר גמור.

וליד טאהא: אני מתעקש, אומרים עליי בערבית: וליד אל-עניד.

וליד טאהא: אני מתעקש.

אורית סטרוק: סליחה, אדוני היושב-ראש, אני מבקשת הצעה לסדר.

וליד טאהא: אתן לכל חבר כנסת דקתיים זכות דיבור.

וליד טאהא: הנושא הזה קיבל הכי הרבה הזדמנות דיבור לכל חברי הכנסת, ולטעמי מיצינו.

וליד טאהא: אני מבין שיש כאלה שרוצים להביע דעות פוליטיות – זה בסדר – לגבי החוק, אבל אני נותן זכות דיבור של שתי דקות לכל חבר כנסת.

אורית סטרוק: אני רוצה שתי שניות, לא זכות דיבור.

אורית סטרוק: רק שאלה.

אורית סטרוק: לחוק במתכונתו הקודמת צורף מתווה.

אורית סטרוק: האם אנחנו יכולים לראות את המתווה?

וליד טאהא: שאלה יפה.

וליד טאהא: מן הסתם, כאשר החוק יובא לשנייה ושלישית, צריך לצרף את המתווה הנלווה לחוק.

וליד טאהא: אני תומך בגישה שלך.

וליד טאהא: כאשר באים להצביע על החוק בקריאה שנייה ושלישית מן הסתם על השולחן יונח המתווה.

וליד טאהא: אנחנו מצביעים על נוסח החוק – לא על המתווה.

וליד טאהא: אנשים צריכים גם לדעת מה יש במתווה, צודקת.

וליד טאהא: תתפלאי – אני תומך לחלוטין בבקשה שלך.

וליד טאהא: תומר, היועץ המשפטי של ועדת הפנים והגנת הסביבה, בבקשה אדוני.

תומר רוזנר: אהיה קצר.

תומר רוזנר: בעקבות הדיון הקודם, שבו הוקרא נוסח מסוים, התקיימו מגעים בין נציגי הממשלה לנציגי יועץ המשפטי של הוועדה וכן בין יושב-ראש הוועדה לשרים הנוגעים בדבר.

תומר רוזנר: בעקבות זאת נתבקשנו להכניס מספר שינויים בנוסח ההצעה.

תומר רוזנר: השינויים מונחים בפניכם עם עקוב אחר שינויים.

תומר רוזנר: אתם יכולים לעקוב אחר הדברים.

תומר רוזנר: אבקש מרעות להציג שינוי-שינוי וגם להסביר כל אחד מהשינויים וגם להקריא את השינויים.

תומר רוזנר: הדברים יוצגו ויוסברו בצורה מסודרת עכשיו.

רעות בינג: נתחיל בסעיף 1.

רעות בינג: ברישא של הסעיף נמחקו המילים "אחרי פסקה (1) יבוא, ובפסקה (1) כתוב: במקום פסקה (1) יבוא, והפסקה במקום (1א) והופכת להיות (1).

רעות בינג: מדובר במסלול שמחליף את המסלול הקיים ולא בא בנוסף לו.

רעות בינג: בנוסחים הקודמים זה היה מסלול נוסף לקיים.

רעות בינג: מסיבה זו גם נמחקו המילים "בלי לגרוע מהוראות פסקה (1)", כי זו פסקה (1).

רעות בינג: בהמשך יש לנו – ממש תיקון נוסח – במקום נתקיימה כתבנו הסתיימה – דיברנו על זה בדיון הקודם.

רעות בינג: יש פה דיוק – ולא נוספה לו תוספת בנייה מאותו מועד – הכוונה היא להדגיש, שכשמדובר על מבנה שבנייתו הסתיימה, הכוונה היא שלא נוספו לו כל תוספת של בנייה אחרי שהסתיימה הבנייה.

וליד טאהא: אחרי 1 בינואר 2018.

רעות בינג: כן.

אוסאמה סעדי: ואם יש בית שבנייתו הסתיימה ב-2010, והוסיפו חלק שהוא עדיין עונה על תוכנית מתאר כוללנית ומפורטת?

אוסאמה סעדי: רוב הבתים- - -

וליד טאהא: שמענו את ההערה.

אוסאמה סעדי: יש תשובה?

וליד טאהא: אנחנו בהקראה.

וליד טאהא: אחרי זה נכנסים לשאלות ותשובות.

וליד טאהא: נקריא ואז ניכנס.

וליד טאהא: ואתה הכי מבין בסעיף, ידידי אוסאמה.

וליד טאהא: תמשיכי.

רעות בינג: אם כתבנו:

רעות בינג: לאחר שנתקיימו כל אלה – זה רק לחדד את זה שמדובר בתנאי סף, וזה מה שמכניס אותנו למסלול התנאים שכתובים כאן.

רעות בינג: סעיף קטן (א) – אקריא אותו ואז אסביר כי יש פה שינויים: הוגשה תכנית מפורטת כאמור בסעיף 83א1 המאפשרת מגורים בשטח האמור (בסעיף קטן זה – תכנית מוצעת); פה מחקנו את כל הסיפא.

רעות בינג: הסעיף קובע את התנאים להוצאת צו.

רעות בינג: התנאי הראשון שמופיע בסעיף קטן (א) הוא שהוגשה תוכנית מפורטת.

רעות בינג: בנוסח הקודם היתה הבהרה של מה שכתוב היום במתווה, שתוכנית שיכולה להתחיל להתניע את התהליך הזה היא גם תוכנית שמותנית בתוכנית נוספת של איחוד וחלוקה.

רעות בינג: ההוראה הזו כתובה היום במתווה.

רעות בינג: אנחנו מורידים אותה.

אחמד טיבי: חברי הכנסת לא יודעים למה את מתכוונת.

וליד טאהא: המתווה יונח על שולחן הוועדה.

תומר רוזנר: המתווה הקיים שהוא נקודת הבסיס לשנויים, הופץ לחברי הכנסת ונמצא על השולחן.

תומר רוזנר: כיוון שהצעת החוק מציעה שנויים, שידרשו גם שינוי במתווה, ההיגיון המסדר אומר שלאחר שהכנסת תאשר בקריאה ראשונה את הצעת החוק, יצטרכו לגבש את המתווה בעקבות השינויים שהכנסת מבקשת לעשות בחוק עצמו, כי יש שינויים בחוק שמחייבים שינוי במתווה.

תומר רוזנר: לכן המתווה החדש, המעודכן יוצג בפני הוועדה לאחר קריאה ראשונה.

תומר רוזנר: לגבי הנקודה הספציפית הזאת, המתווה מסדיר את היחס בין התוכנית שמדובר בה לבין אם נדרשת חלוקה – זה לא ישתנה, והוא מופיע גם במתווה הקיים ויופיע גם במתווה החדש.

תומר רוזנר: לכן אין בו צורך במסגרת נוסח הצעת החוק.

וליד טאהא: אני מציע לסיים את כל הקריאה, ומי שיש לו הערות ירשום בפניו, ואתן זכות דיבור של שתי דקות.

רעות בינג: סעיף קטן (ב) בפסקה (1) - זה רק שינוי טכני של ניסוח, במקום שהוצעה כתוב המוצעת.

רעות בינג: פסקה (2), בעקבות הערה בדיון הקודם הוספנו גם את בעל הקרקע כמי שיכול להגיש תוכנית שמתניעה את התהליך, בסיפא של פסקה (2).

רעות בינג: חוות דעת מתכנן המחוז תינתן בתוך 45 ימים מיום שהתבקש לכך על ידי שר הפנים, מוסד התכנון או הרשות המקומית הנוגעים בדבר או על ידי מגיש התכנית; בעצם זה מתייחס למועד שבו מתחילה ספירת הימים.

רעות בינג: כאן חידדנו, שהספירה מתחילה מיום שביקש זאת, מי שרשאי להגיש בקשה להוציא צו, פנה למתכנן המחוז וביקש ממנו את חוות הדעת, או מגיש התוכנית, אחד מהם, ואז מתחילה ספירת הימים.

רעות בינג: פסקה (3) – שינוי טכני של ניסוח – במקום שהוצעה – המוצעת.

רעות בינג: (1ב) הפך ל-(1א).

רעות בינג: הוספנו: בקשה כאמור תוגש לשר הפנים עם העתק לוועדה המחוזית הנוגעת בדבר בצירוף חוות דעת מתכנן המחוז לפי פסקה (1)(ב)(2), אם נדרשת; זה מפנה לסעיף שהקראתי קודם, שמתייחס לחוות דעת של מתכנן המחוז, וכאן הבהרנו שחוות הדעת תצורף לבקשה.

רעות בינג: אמשיך לתיקון הבא.

זאב בנימין בגין: כתוב: אם נדרשת.

זאב בנימין בגין: איך יודעים אם נדרשת?

תומר רוזנר: יש שלוש חלופות, מתי מתמלאים תנאי הסף - או התוכנית מוגשת על-ידי גורם ממשלתי או מוגשת בהתאם לתוכנית כוללנית או יוחלט להפקידה.

תומר רוזנר: רק במצב השני – חוות דעת שאומרת שהיא כוללנית, אז נדרשת חוות דעת.

תומר רוזנר: כלומר אם מדובר, למשל, בתוכנית שהוגשה על-ידי משרד ממשלתי, לא נדרשת חוות דעת, לכן לא צריך לצרף אותה.

רעות בינג: התיקון הבא: במקום 30 – 45 ימים.

רעות בינג: זה המועד שבו הוועדה המחוזית צריכה להעביר את חוות הדעת שלה.

רעות בינג: זה בעקבות מה שנאמר בדיון הקודם.

רעות בינג: לא חוותה הוועדה המחוזית את דעתה עד תום המועד האמור, יהיה רשאי שר הפנים להחליט בבקשה מבלי לקבל חוות דעת כאמור.

רעות בינג: ; זה במקום הנוסח שהוצע בדיון הקודם, בעקבות הדברים שנאמרו כאן.

רעות בינג: חשבנו שזה נוסח מתאים יותר.

רעות בינג: במקום 60 ימים- - -

אורית סטרוק: אבל להבין את הנוסח.

וליד טאהא: רעות, תמשיכי בבקשה.

רעות בינג: במקום 60 ימים, המועד שונה ל-120 ימים.

רעות בינג: זה המועד שבו שר הפנים צריך להחליט בבקשה.

רעות בינג: כאן גם דייקנו את המועד שבו מתחילה ספירת הימים.

רעות בינג: מיום שנמסרה לו חוות דעת הוועדה המחוזית או מתום המועד להעברת חוות דעת כאמור – זה שינוי מהנוסח הקודם, ששם ספירת הימים התחילה מיום הגשת הבקשה.

וליד טאהא: אנחנו נותנים 120 יום נקי.

רעות בינג: כן.

רעות בינג: 1ג הפך להיות 1ב.

רעות בינג: פסקה (2) – שינוי מועדים, בהתאם למה שנאמר בדיון הקודם.

רעות בינג: במקום שישה חודשים – ארבעה חודשים.

רעות בינג: במקום שנה – שישה חודשים.

רעות בינג: שנינו את המועד שבו מתחילים לספור את הימים.

רעות בינג: במקום מיום אישור התוכנית שהוצעה – מיום הגשת הבקשה להיתר.

רעות בינג: פסקה (3) שמתייחסת לערבות – יש פה כמה תיקונים קטנים.

רעות בינג: תיקון אחד – הוספנו את המילים: שהיה חב בהם לפי התכנית המוצעת לו הוגשה בקשה להיתר למבנה שלגביו מבוקש החיבור, החיובים עוד לא ממש התגבשו אז הנוסח הזה הוא מדויק יותר.

רעות בינג: בהמשך, לעניין הערכת שיעור היטל ההשבחה – מדובר על להיטל השבחה.

רעות בינג: תיקנו, במקום החיובים – היטל ההשבחה כי המועד הזה הוא רלוונטי למועד ההשבחה, המועד של תוכנית שאושרה.

רעות בינג: הערבות, במקום ניתנת לחילוט – תחולט, בעקבות הדברים שנאמרו בדיון הקודם.

רעות בינג: במקום שישה חודשים – ארבעה חודשים.

רעות בינג: זה מה שסוכם בדיון הקודם.

רעות בינג: את הסיפא מחקנו.

רעות בינג: הנושא של השבת ערבות מעוגן בצו.

רעות בינג: אז משאירים את המצב כפי שהוא.

רעות בינג: סעיף קטן (ב) מחקנו, כי הסעיף הזה מעוגן במתווה, אז לא הכרחי שיהיה בחוק עצמו.

רעות בינג: בסעיף קטן (ב) החדש הוספנו בסוף – אקריא הכול: ניתן אישור הרשות המאשרת לביצוע החיבור, ובו חיוותה דעתה כי המבנה תואם את התוכנית המוצעת או שהוחלט להפקידה, לפי העניין.

רעות בינג: זה רק לחדד שאם התוכנית הועברה להפקדה, הבדיקה נעשית ביחס לתוכנית שהוחלט להפקידה.

רעות בינג: היא כבר התקדמה בתהליך, לכן יותר נכון לבדוק את זה ביחס לשלב מתקדם בתהליך.

רעות בינג: בהמשך זה תיקון נוסח – במקום התוכנית שהוצעה - התוכנית שמוצעת, ומחקנו את ההמשך.

רעות בינג: פסקה (2) מתייחסת לפסקה (2) בחוק הקיים.

רעות בינג: כתבנו: בפסקה (2), במקום "הבניין" יבוא "המבנה"; במקום "התכנית שהופקדה" יבוא "התכנית המוצעת" ובמקום "לאותו בניין" יבוא "לאותו מבנה".

רעות בינג: פסקה (2) מתייחסת למצב שבו במהלך הבנייה היתה סטייה מהוראות התוכנית, ואז אפשר להורות על ניתוק החיבור.

רעות בינג: השינוי שעשינו פה – של המינוחים, וגם התאמה, שכבר לא מדובר על תוכנית שהופקדה אלא שהוגשה או המוצעת, או שהוגשה או שהופקדה.

רעות בינג: התיקון האחרון הוא ההוספה של הוראת המעבר.

רעות בינג: אקריא אותה.

רעות בינג: הוראות סעיף 157א(ח) לחוק העיקרי, כנוסחו ערב פרסומו של חוק זה, ימשיכו לחול על צווים שניתנו ערב פרסומו.

רעות בינג: הכוונה היא שצווים שהוציאה שרת הפנים עומדים בתוקף.

רעות בינג: למרות שהסעיף השתנה, הדין שחל עליהם זה הוראות החוק הקיימות לפני התיקון.

אחמד טיבי: סעיף ב נמחק כולו – במועד בקשת הבקשה לא קיים צו מינהלי וכו'?

רעות בינג: כן.

וליד טאהא: זה היה במתווה במקור.

וליד טאהא: אני הבאתי אותו לנוסח החוק אחרי הקריאה הטרומית.

וליד טאהא: עכשיו החלטתי להחזיר אותו למתווה.

וליד טאהא: הוא במקור לא היה קיים בחוק, גם בתיקונים שהיו ב-14' וב-18', הוא היה במתווה.

שלומי הייזלר: שלומי, תתייחס בהמשך?

שלומי הייזלר: טוב.

שלומי הייזלר: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: אוסאמה.

וליד טאהא: ד"ר אחמד מעדיף לדבר מאוחר אבל לא אתן לאוסאמה עכשיו, כי אוסאמה נכנס מאוחר.

וליד טאהא: אתן לאלה שקדמו לו.

וליד טאהא: חברת הכנסת אורית סטרוק.

וליד טאהא: את צריכה להעלות על נס שאת ואני הסכמנו בפעם הראשונה אולי בהיסטוריה ואישרתי את הבקשה שלך, תומך בה.

וליד טאהא: יש לך שתי דקות לומר מה שאת רוצה.

אורית סטרוק: אני רוצה בעיקר לשאול – קודם כל אומר, שזה מאוד תמוה שהמתווה לא מונח לפנינו.

אורית סטרוק: הרבה מאוד תלוי הרי מה יהיה במתווה.

אורית סטרוק: אתה בדיון הראשון כן הצגת את המתווה.

אורית סטרוק: זה שכרגע אנחנו לא יודעים, למשל, שאלה קצת קריטית – האם לפי המתווה צווים של בית משפט ייזרקו לפח או לא ייזרקו לפח – זו שאלה שצריכה לעניין.

וליד טאהא: מן הסתם ייכתב נוסח אחר.

וליד טאהא: אני רק מכוון אותה לניסוחים משפטיים.

אורית סטרוק: אני משתדלת מאחורי הניסוחים המשפטיים להראות מה באמת קיים פה.

וליד טאהא: מה את רוצה להראות?

אורית סטרוק: יש לי שתי דקות לדבר?

וליד טאהא: את ההערות שלי אני אקזז מזמן הדיבור שלך.

וליד טאהא: מה את רוצה להגיע?

אורית סטרוק: אתה הכנסת בהצעת החוק שלך, שברוך השם, ירדה מסדר-היום, למרות שגם החוק הקיים הוא איום ונורא, הכנסת סעיף שעד כה לא היה בשום חוק ישראלי, ולפיו, צו שיפוטי שמורה על הריסה, אפשר להשליך אותו הצידה ולהלבין.

אורית סטרוק: זה מה שהיה כתוב וכולם יכולים לראות.

וליד טאהא: את אומרת דברים לא מדויקים.

וליד טאהא: אני נאלץ לאכזב אותך.

אורית סטרוק: אתה רוצה שנקרא את זה?

אורית סטרוק: זה מה שהכנסת – לראשונה בתולדות החוק הישראלי צו של בית משפט אפשר יהיה לשים אותו בצד, הוא לא שווה כלום, ואנחנו מלבינים את הבית למרות שיש לו צו הריסה של בית משפט.

אחמד טיבי: מחקו את זה.

אחמד טיבי: אנחנו רוצים שזה יהיה בחוק.

אורית סטרוק: השאלה היא עכשיו האם זה יהיה כלשונו למתווה או לא, ואני חושבת שזה מעניין את כל מי שיושב פה סביב השולחן ולא סביר שאנחנו לא יודעים את הנתון החשוב הזה.

וליד טאהא: את תדעי הכול.

וליד טאהא: אני לא אסכים להעביר את החוק בשנייה שלישית מבלי שהמתווה יהיה ברור לי ולך ולכל האזרחים במדינה.

אורית סטרוק: נכון, אבל בדיון הראשון לקריאה הראשונה- - -

וליד טאהא: עזבי את הדיון הראשון.

וליד טאהא: היה מתווה.

וליד טאהא: את מצביעה על נוסח החוק ולא על המתווה.

וליד טאהא: למה הדיון הזה היום – כדי להצביע על הנוסח המוצע.

וליד טאהא: לא מצביעים על מתווים או על צווים.

וליד טאהא: על כלום.

וליד טאהא: רק על הצעת החוק.

אורית סטרוק: אני פה בשביל להסיר את המסווה ולחשוף מה יש באמת מאחורי המילים.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול שאלה נוספת, בעיקר את הייעוץ המשפטי ואולי גם את הנציג של מינהל התכנון, על שר הפנים, שכתוב מצד אחד, בסעיף 1א: מצד אחד כתוב, ששר הפנים יהיה רשאי להחליט בבקשה מבלי לקבל חוות דעת.

אורית סטרוק: מצד שני כתוב שהוא חייב לקבל את ההחלטה תוך 120 יום.

אורית סטרוק: אז הוא רשאי או חייב?

תומר רוזנר: רשאי לא להתחשב בחוות הדעת אבל צריך להחליט.

וליד טאהא: הבנו את התהיות שלך ואת הכאבים שלך.

וליד טאהא: הכול בסדר.

וליד טאהא: הוא ענה.

וליד טאהא: לא צריך להתעמק יותר מדי.

וליד טאהא: הוא לא צריך לחכות לחוות הדעת אם היא לא מגיעה ויכול להחליט בצו, אבל חייב להחליט תוך 120 יום.

אורית סטרוק: אבל אם כן רוצה חוות דעת?

וליד טאהא: שאלה יפה.

וליד טאהא: תכתבו אותה בפרוטוקול.

וליד טאהא: תודה רבה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

אורית סטרוק: מי עונה על השאלה מה קורה?

וליד טאהא: יהיו לך עוד הזדמנויות לבוא לקריאה שנייה, שלישית, תשאלי, נענה גם על השאלה הזאת.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, מקובל שחברי כנסת שואלים בוועדה ומקבלים תשובות.

אורית סטרוק: אצלך יש נוהג חדש.

וליד טאהא: מקובל גם שיו"ר הוועדה הוא זה שמנהל אותה ושקובע את הדיון.

וליד טאהא: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה באמת להבין איך זה אמור להתנהל בפועל.

מיכאל מלכיאלי: החוק הזה, אם הוא יעבור, אדם יכול להגיש תוכנית – לא משנה כרגע אם יש תוכנית מתאר או יש לו בעלות – הגיש בקשה.

מיכאל מלכיאלי: הוועדה המחוזית תהיה העסוקה מאוד, ודאי בחודשים הראשונים היא תהיה עמוסה במאות, אולי אלפי בקשות.

מיכאל מלכיאלי: לא יוכלו לענות ואז זה מגיע לשר.

מיכאל מלכיאלי: איך השר, יש להם בכלל אינדיקציה לאשר או לפסול בקשה בלי שיש להם חוות דעת מקצועית?

מיכאל מלכיאלי: השאלה שאתה שואל – הם יצטרכו תמיד לחכות?

מיכאל מלכיאלי: היא שאלה מצוינת.

מיכאל מלכיאלי: היא שאלה נכונה אגב כלפי כל העוולות של הוועדות המחוזיות בארץ.

מיכאל מלכיאלי: אני שואל שאלה פשוטה – למה לא, אם אנחנו בונים פה מנגנון, נעתיק אותו, כביש עוקף לכל הוועדות המחוזיות?

מיכאל מלכיאלי: נאמר שיש שרה בארץ.

מיכאל מלכיאלי: לא בחו"ל – הגיעה לארץ.

מיכאל מלכיאלי: בא אליה לשולחן אלפי בקשות, מכל הכפרים, הרשויות.

וליד טאהא: גם הישובים החרדים.

וליד טאהא: כי אתה מייחס את זה רק לכיוון אחד.

וליד טאהא: זה גם משרת אותך.

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: איך גברת שרה, כשנמצאת בארץ, בין ביקור לביקור בחו"ל, יש לה הכלים להתייחס לבקשות?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו יודעים שהגוף הפליטי תמיד נותן מדיניות, כל מיני מילים יפות.

מיכאל מלכיאלי: אף פעם לא נכנס בפועל לתיקים וטוב שכך.

מיכאל מלכיאלי: את זה משאירים לגורמי המקצוע שנמצאים בוועדות.

מיכאל מלכיאלי: איך זה אמור להתנהל בפועל?

וליד טאהא: תודה, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

וליד טאהא: אגב, שאלת שאלה יפה.

וליד טאהא: אענה לך.

וליד טאהא: רשות מקומית או כל גוף מוסמך הגיש בקשה להתחברות.

וליד טאהא: זה לא אדם פרטי הרי.

וליד טאהא: בדרך כלל כשמדובר בתוכנית בהגשה, הרשות תבקש לחבר מתחם.

וליד טאהא: אתה מציע שנחזור למתכונת הקודמת.

וליד טאהא: הם יחליטו אם יש להם זמן לדון בבקשות או לא.

וליד טאהא: אנחנו קבענו שבחוק הזה הם לא יחליטו מה שבא להם.

וליד טאהא: הם צריכים לתת חוות דעת תוך 45 יום.

וליד טאהא: לטעמי יותר מדי זמן.

וליד טאהא: אני רציתי פחות, אבל נאלצתי להוסיף עוד 15 יום.

וליד טאהא: זה יותר מדי זמן למצרך חיים בסיסי, לחשמל.

וליד טאהא: אם יש להם בעיית זמן, אולי הם צריכים לתגבר כוח בוועדות, אולי צריכים לייעל, אבל הם צריכים לתת תשבות, ובפסק זמן סביר.

וליד טאהא: לא לעזוב את זה ככה באוויר.

מיכאל מלכיאלי: הקימו את הותמ"ל בגלל בעיות שהוועדות המחוזיות לא נתנו פתרון.

מיכאל מלכיאלי: היה צריך כביש עוקף.

מיכאל מלכיאלי: שם ודאי זה נמצא עם חוות דעת מקצועית, אבל פה אתה צודק שהסחבת המחוזית לא הגיונית.

וליד טאהא: יו"ר הותמ"ל גם כאן - יוכל לענות לך.

וליד טאהא: תיזהר מהסחבת, שלומי.

אורית סטרוק: זה חוק תקציבי?

וליד טאהא: חברת הכנסת אורית, למה את מרגישה חובה לתת הערה כל שלושים שניות?

וליד טאהא: הסתכלתי בשעון, כל שלושים שניות יש לך הערה.

וליד טאהא: תתאפקי.

וליד טאהא: חבר הכנסת בני בגין, תרצה להעניק ליוראי?

זאב בנימין בגין: אני מעניק שתי דקות לחברי יוראי הצעיר.

יוראי להב-הרצנו: אבל לא ביקשתי לדבר, אדוני.

וליד טאהא: אז את שתי הדקות אוסיף לבני בגין.

אורית סטרוק: תן לי את שתי הדקות.

זאב בנימין בגין: אם אפשר מתוך ההקצבה שלי דקה לחברת הכנסת אורית סטרוק.

וליד טאהא: אבל נתתי לה כבר הרבה.

וליד טאהא: אתה שם לב שאני נותן לה כל הזמן.

אורית סטרוק: אני רוצה את הדקה של בני בגין - אומר רק מה שבני בגין היה אומר.

וליד טאהא: תתאפקי ותקבלי ממני עוד שתי דקות לקראת הסוף.

וליד טאהא: חברת הכנסת זועבי, ואחת מיוזמות החוק, תפדלי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אקח חצי דקה ממה שנתן לי בכבוד רב בני בגין.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו הולכים היום לקראת מהלך היסטורי חשוב מאין כמותו לטובת האזרחים במדינה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה מהלך ששומר על חייהם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה מהלך שמיטיב עם איכות החיים של הילדים של המשפחות הללו, ואני מבקשת שכולם, כל הכנסת תתגייס למען העברת החוק החשוב וההומניטרי הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

וליד טאהא: חבר הכנסת בני בגין, בכל זאת רוצה לומר משהו?

זאב בנימין בגין: אם אתה מילותיי האחרונות בדיון זה - אני מצטרף לדבריה של חברתי ג'ידא.

זאב בנימין בגין: זה חוק חשוב.

זאב בנימין בגין: כך אמרתי בסיום הדיון הקודם.

זאב בנימין בגין: אני מאד שמח על ההסכמות שהושגו.

זאב בנימין בגין: תמיד נכון כך להתקדם, ואני צריך גם לברך אותך, אדוני היושב-ראש, על ההסכמה ועל ההתקדמות.

זאב בנימין בגין: תודה.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אני צריך לצנן את כל ההתלהבות ואת ההיסטוריה.

אוסאמה סעדי: הלוואי שנגיע ג'ידא למצב שנדבר על פתרון לסוגיה האנושית של זכות בסיסית להתחבר לחשמל, אבל אני מסכים איתך, אדוני היושב-ראש – אמרתי את זה בישיבה הראשונה שהיתה לנו אחרי שזה עבר בקריאה טרומית, ואנחנו כרשימה משותפת אמרנו: על אף שיש לנו הערות וביקורת, אבל נשים את זה בצד ונקדם ביחד.

אוסאמה סעדי: ואני זוכר שאמרת, אדוני היושב-ראש: אין חוק כזה שנכנס ויוצא אותו דבר.

אוסאמה סעדי: אנחנו נתקן את כל מה שצריך.

וליד טאהא: נכון.

וליד טאהא: אנחנו מצביעים על משהו שונה.

אוסאמה סעדי: את הנוסחים שקיבלנו שלשום, לפני כמה ימים, עכשיו יש רגרסיה רבה.

אוסאמה סעדי: אני מבין שהיה לחץ, שרת הפנים לא הסכימה, ועכשיו כל הסעיף הזה שמדבר על צווים שיפוטיים - נמחק.

אוסאמה סעדי: אז אם אנחנו מצביעים על החוק בלי הבשר, בוא נחכה למתווה.

אוסאמה סעדי: לא נצביע על זה בקריאה שנייה ושלישית בלי המתווה, כי אם המתווה אותו דבר- - -

וליד טאהא: גם אני לא אצביע, על כן אל תחליט מה נמחק ומה לא נמחק.

וליד טאהא: תחכה למתווה.

אוסאמה סעדי: נמחק מהחוק.

וליד טאהא: נמחק מהנוסח העכשווי.

וליד טאהא: אגב, הוא לא היה בנוסח בטרומית.

וליד טאהא: אני הבאתי אותו אחרי זה.

אוסאמה סעדי: ולא במקרה.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא רוצים לפחות להטעות את הציבור.

וליד טאהא: להפך, אני מחדד – הוא לא היה בטרומית.

וליד טאהא: הוא היה במתווה.

וליד טאהא: אני הבאתי אותו.

אוסאמה סעדי: לא, המתווה הראשוני מ-2014 מדבר: לא תתקבל בקשה ביחס למבנה שלגביו תלויים ועומדים צווים שיפוטיים או מינהליים להריסתו או למניעת שימוש בו.

וליד טאהא: אז זה לא הסעיף שלנו.

אוסאמה סעדי: זה המתווה.

וליד טאהא: הרי מה עניתי לסטרוק – שאנחנו מצביעים על נוסח החוק ולא על המתווה.

וליד טאהא: אני גם רוצה לראות את המתווה על השולחן, אבל הוא יהיה על השולחן לקראת שנייה ושלישית.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר - אתה וגם אני אם היינו צריכים להצביע על החוק הזה עם המתווה הקיים, אתה היית מצביע נגד כפי שאני הייתי מצביע נגד, כי ניסינו את המתווה הזה, ולא פעל.

אוסאמה סעדי: גם עם התיקונים שהכניס השר כחלון ו-וויתרנו עם ארז קמינץ, המשנה לשעבר, ויתרנו על הדרישות, על ה-50 וכל אלה, ובכל זאת היה מקרה אחד ויחיד ב- - - ולא הצלחנו להרחיב את זה בישובים אחרים.

אוסאמה סעדי: אם אתם אומרים שתכניסו את זה, ובירכתי שהכנסתם את זה לחוק את הסעיף הזה, אבל בינתיים זה נמחק.

אוסאמה סעדי: לכן אני חוזר למתווה הקיים.

אוסאמה סעדי: בינתיים המתווה הקיים לא עוזר לנו.

אוסאמה סעדי: זה לא סטורי.

מיכאל מלכיאלי: השרה משקרת פה.

אוסאמה סעדי: אני לא מדבר פוליטיקה.

אוסאמה סעדי: אני לא יודע.

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים לתת לאנשים להתחבר לחשמל באופן חוקי.

אורית סטרוק: גם אם בית משפט קבע אחרת.

אוסאמה סעדי: גם אם בית משפט.

אוסאמה סעדי: אני מזכיר לך – היה צו שחל.

אוסאמה סעדי: חיברו חשמל לבתים שהיה צו, אז מה?

אוסאמה סעדי: בינתיים כל הבתים האלה קיבלו חשמל ותוכניות והיתרים, אז מה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אתה מסכים מילה במילה עם אורית סטרוק.

אחמד טיבי: אל תטיפי מוסר, ג'ידא.

אחמד טיבי: שבי בשקט.

אחמד טיבי: אל תטיפי לו.

וליד טאהא: די.

וליד טאהא: חבר הכנסת אחמד טיבי, אל תפנה אליה כאלה דברים.

וליד טאהא: אני מבקש.

וליד טאהא: אני מבקש שתירגע, חבר הכנסת אחמד טיבי.

וליד טאהא: לא שמתי לב לכל מילה שלה, אבל אני מבקש לא להפנות אליה דברים כאלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - -

אחמד טיבי: (אומר בערבית: תתביישי.

אחמד טיבי: תתביישי.

אחמד טיבי: תתבייש).

וליד טאהא: חברת הכנסת אחמד טיבי.

וליד טאהא: ג'ידא, ג'ידא, חברת הכנסת ג'ידא.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: בושה.

אחמד טיבי: דיברתי איתך).

וליד טאהא: ג'ידא, חברת הכנסת ג'ידא.

וליד טאהא: חברת הכנסת ג'ידא, שבי בבקשה.

וליד טאהא: שבי בבקשה.

וליד טאהא: אנחנו מתעסקים בנושא שהוא מעל כל הסיפורים האלה.

אחמד טיבי: היא אמרה שהוא מסכים עם אורית סטרוק.

אחמד טיבי: שאף אחד לא יפנה אליו דברים כאלה.

וליד טאהא: ומי שירצה באמת שהאזרח הערבי יקבל את הזכות הבסיסית הזאת, שיחפש לו זירה פוליטית אחרת.

וליד טאהא: זו לא הזירה.

וליד טאהא: אני מבקש - אוסאמה, סיים.

וליד טאהא: נתתי לך יותר מדי זמן.

וליד טאהא: אני הצעתי לך, ואתה מכיר אותי טוב ומכיר את הגישה שלי טוב, חכה למתווה שגם אני- - -

אוסאמה סעדי: אבל זה בדיוק מה שאני אומר.

אוסאמה סעדי: אני מחזק את הדברים שלך.

וליד טאהא: אבל התחלתי את הדיון בזה.

וליד טאהא: יש אנשים שמקשיבים לנו.

וליד טאהא: אנחנו לא צריכים להטעות אותם.

וליד טאהא: בוא נחכה.

וליד טאהא: למה היא ביקשה את זה?

וליד טאהא: כי היא יודעת מה היא מדברת.

וליד טאהא: ולמה אני הסכמתי?

וליד טאהא: כי גם אני יודע מה אני מדבר.

וליד טאהא: חכה.

וליד טאהא: יגיע החוק לשנייה שלישית - לידו יונח מתווה.

וליד טאהא: מי שירצה לצעוק, לקפוץ, לרדת, ללכת ימינה, שמאלה – יש זמן.

וליד טאהא: בינתיים אנחנו באווירה חגיגית.

וליד טאהא: אל תשברו לי אותה.

אוסאמה סעדי: אני אומר יותר חזק – היו בעבר שני צווים, גם בזמן השר שחל וגם בזמן השר בן-אליעזר שחתמו על חוק שחיבר חשמל לבתים שנבנו בלי היתר, והיו צווים.

וליד טאהא: שלא על-פי עיקרון התכנון והבנייה.

וליד טאהא: אני יודע ומכיר.

וליד טאהא: ידידי אוסאמה אתה עורך דין.

וליד טאהא: אני רוצה להניח לאזרח הערבי פעם אחת ולתמיד ממיליוני השקלים שהוא משלם לערכאות משפטיות, לקנסות, לעורכי דין על לא עוול בכפו.

וליד טאהא: אני רוצה שיתכננו ותוך כדי תכנון, גם יקבל חשמל.

וליד טאהא: זה הדבר הכי נכון שאנחנו עושים לחברה שלנו.

אוסאמה סעדי: זה אתה אומר וגם אני אומר – זה תלוי בתוצר הסופי.

וליד טאהא: נכון.

אוסאמה סעדי: בינתיים הנוסח שהוצע לנו, אם המתווה יישאר אותו דבר- - -

וליד טאהא: אבל ידידי, אני באמצע, עליי מימין ומשמאל ערבים ויהודים, כמה אני יכול?

אוסאמה סעדי: אני עונה באופן ברור.

אוסאמה סעדי: המדינה הפקירה את התכנון ואת החברה הערבית עשרות שנים.

אוסאמה סעדי: שלא יבואו אלינו עכשיו, שעליו יש צו שיפוטי.

אוסאמה סעדי: שיבואו בטענות לעצמם.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני מסכם.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים בימים האחרונים מה קרה עם שרת הפנים.

אוסאמה סעדי: אם ניתן לה את הסמכות ואת שיקול הדעת- - -

וליד טאהא: מה קרה?

אוסאמה סעדי: עובדה שחלק גדול מהסעיפים ירד.

וליד טאהא: אז אתה מתרשם מהתדרוכים.

אוסאמה סעדי: לא, אני מסתכל על המוצר, על הנוסח הזה שחזרת בו מהנוסח שלך.

אוסאמה סעדי: יש בעיה.

וליד טאהא: אתה תמים דעים עם אורית.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: אתה יודע איזה הבדל תהומי ביני לבינם.

אחמד טיבי: הוא רוצה לחבר 1200% מהבתים.

אחמד טיבי: היא לא רוצה לחבר אף בית ערבי.

אוסאמה סעדי: בעניין התוכנית המפורטת, אני חושב שצריך לחזור לנוסח של רשות מקומית.

אוסאמה סעדי: יש את זה.

אוסאמה סעדי: הכנסת את זה.

אוסאמה סעדי: קראתי.

אוסאמה סעדי: תוכנית מפורטת.

אוסאמה סעדי: אבל חזרנו שאם הרשות המקומית או בעל הקרקע, צריך שמוסד התכנון יקבל החלטה על הפקדת התוכנית.

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: הכול הגשה.

אוסאמה סעדי: אתה אומר זה יהיה?

אוסאמה סעדי: אוקיי.

וליד טאהא: ישנו.

וליד טאהא: לא יהיה.

תומר רוזנר: זה המצב המוצע.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על 3.

תומר רוזנר: מדובר בשלוש חלופות שאינן מצטברות.

תומר רוזנר: יש חלופה אחת, שמשרד ממשלתי הגיש את התוכנית.

תומר רוזנר: לא קשור לשאלה של הפקדה או לא.

תומר רוזנר: חלופה 2, שלא תלויה בחלופה 1, זה שהרשות המקומית או בעל הקרקע או בעל עניין בכך הגיש את התוכנית ואז צריך חוות דעת של מתכנן המחוז ולא הפקדה.

תומר רוזנר: חלופה שלישית שלא קשורה ולא תלויה בשתיים הראשונות – אלה שלוש חלופות אלטרנטיביות.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: ונקוד שלישית, שדיברנו עליה וגם העלית את זה בישיבה הראשונה, וגם פרופ'- - - שהוא גם מומחה בדברים האלה אמר לעניין הערבות הבנקאית: מלוא הסכום של כל ההיטלים ושל כל האגרות וגם היטל השבחה, אפילו יש רגרסיה מהצו של כחלון ששם דיברו על ערבות בנקאית רק להיטל ההשבחה.

אוסאמה סעדי: אני שואל את עצמך ואותי, אם תושב עכשיו, צריך לזכור שיש לנו 25% שהם מחוץ למשחק הזה שאין להם תוכניות מתאר מאושרות.

וליד טאהא: תוך זמן קצר יגיעו עד 95% מהישובים.

וליד טאהא: נכון, שלומי?

וליד טאהא: אנחנו מדברים על כוללני.

שלומי הייזלר: כן.

אוסאמה סעדי: בינתיים יש לנו 25% כולל כפרים, מה שנקרא הלא מוכרים, לא רק בנגב.

אוסאמה סעדי: זה נושא אחר.

אוסאמה סעדי: אבל גם שתבוא עכשיו לתושב, שתהיה תוכנית מפורטת – לא יודע כמה זמן ייקח עד שאפשר להוציא מכוחה היתרים.

אוסאמה סעדי: שהוא יפקיד את כל הסכום או בערבות בנקאית או בהפקדה בגזברות.

אוסאמה סעדי: אני חושב שזה חסם מרכזי וגדול.

אוסאמה סעדי: אמרת 50% בישיבה.

אוסאמה סעדי: צריך ללחוץ.

וליד טאהא: לא אמרתי 50.

וליד טאהא: הייתי דבק בעמדתי העקרונית, שאין שני סוגים של אזרחים.

וליד טאהא: יש סוג אחד.

וליד טאהא: מי שיש לו אפשרות להוציא היתר, הוא משלם היטלים, ומי שמביאים אותו באמצעות התוכנית הזו לשלב ההיתרים, צריך גם הוא לשלם.

וליד טאהא: עד אז רק יחזיק בערובת בנקאית, ויש לו אפשרות, מי שיש לו לשלם במיידי, להביא מחצית ערבות - אוסאמה, אני רוצה לדבוק בסעיף הזה.

וליד טאהא: כל האזרחים שווים.

אוסאמה סעדי: אין לי בעיה.

אוסאמה סעדי: אזרח צריך לשלם את זה, אבל יש הבדל בין מי שתבוא עכשיו למשל לתאגיד מים או למועצה מקומית ויש תוכנית מפורטת ואפשר להוציא היתר ואז הוא יכול ללכת ולתת צ'קים ותשלומים ולקזז מארנונה- - -

וליד טאהא: הוא יהיה מבסוט.

וליד טאהא: הוא רוצה להתחבר לחשמל – הכול בסדר.

איתן גינזבורג: החוק הזה נוגע לכל אזרחי המדינה בכל הישובים, לא רק לחברה מסוימת.

איתן גינזבורג: לחוק הזה יש השלכות רוחביות, לכל 257 רשויות מקומיות במדינת ישראל, לא רק אלה שיש בעיות קשות בחברה הערבית אלא גם במקומות מסודרים שבונים בהם ללא היתר בנייה.

איתן גינזבורג: לכן צריך לדעת לעשות את האיזון הזה.

אוסאמה סעדי: נכון, אבל זה חוק שנוצר, אדוני היושב-ראש יזם את זה כ יש בעיה ייחודית בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: אין בעיה כללית.

וליד טאהא: חבר הכנסת אוסאמה, אתה יכול לומר בביטחון: החברה היהודית לא סובלת ממחסור בתכנון, אין לה הבעיה הזו, ומן הסתם האזרח הערבי יצטרך לזה הרבה יותר בשל הסיבה הספציפית הזו.

וליד טאהא: עשר דקות דיברת.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני מקווה, ואנחנו חושבים שהחוק הזה בנוסח הקיים לא פותר את בעיית החשמל אבל נעבוד ונפעל שיהיו פתרונות שייתנו תשובות לבעיה הקשה מאוד והאנושית של עשרות אלפי בתים שיתחברו לחשמל, אבל איך שהצבענו בקריאה הטרומית, אמרנו – על אף כל הביקורות וההערות, שם נצביע בעד, בתקווה שהוועדה והמתווה ייתנו תשובות ופתרונות לכל הקושיות שגם אדוני היושב-ראש העלה וגם אנחנו מעלים.

וליד טאהא: החוק הזה לא יפתור את כל הבעיות בנקל, אבל הוא כן יפתור את כל הבעיות עם הזמן, ולא יותר מדי זמן.

וליד טאהא: זה מה שאני רוצה.

וליד טאהא: ברור שבעיה שנמשכת 70 שנה אני לא מצפה מעצמי לפתור אותה בחודשיים ואפילו לא בשנה.

וליד טאהא: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: אתחיל בזה שזה חוק חשוב.

איתן גינזבורג: הוא לא חוק מושלם והוא לא חוק אפילו טוב.

איתן גינזבורג: המצב בחברה הערבית הוא נורא ומזעזע.

איתן גינזבורג: צריך לומר את זה.

איתן גינזבורג: המדינה נכשלה לאורך שנים בכל הנוגע לתכנון, למתן שירותים בחברה הערבית לא רק ביחס לחשמל וחיבור בתים לחשמל ותכנון ובנייה – גם בנושאים אחרים של תשתיות והשקעה וכו'.

איתן גינזבורג: זה לא חוק שייתן פתרון לכל סוגית החשמל.

איתן גינזבורג: הצווים של בן-אליעזר ושחל וכו' נתנו פתרון טוב יותר - גם הם לא פתרו את הבעיות.

איתן גינזבורג: הם נתנו פתרון בזירה אחרת.

איתן גינזבורג: פה יש חוק שנותן פתרון מזווית אחרת.

איתן גינזבורג: לא זה היה מושלם ולא זה, ולא זה.

איתן גינזבורג: אבל זו התקדמות מסוימת, וטוב לברך על כל התקדמות מסוימת, ככל שתהיה.

איתן גינזבורג: היעד שבו המדינה צריכה להגיע אליו וגם הוועדה הזאת וכל חברי הכנסת, ופה אני מפה את דבריי למינהל התכנון, למשרד הפנים, לסיים תוכניות מתאר בכל הרשויות המקומות, לסיים תוכניות מתאר מפורטות בכל הרשויות המקומיות.

איתן גינזבורג: זו דרך המלך, ולהוציא היתרי בנייה.

איתן גינזבורג: כך חוקים כאלה ותיקונים כאלה לא יידרשו, אבל המצב שבו סיפרו לנו שהיו 4 בקשות לחיבור בתים.

וליד טאהא: וכמה התחברו?

וליד טאהא: 4.

איתן גינזבורג: 100% הצלחה.

איתן גינזבורג: 4 בקשות, כשאנחנו יודעים מה המצוקה האמיתית, זו תעודת עניות.

איתן גינזבורג: זו גם אחריות של הממשלה, וחבל שהכנסת לוקחת את המושכות אבל כנראה שזה התפקיד שלה, לומר לממשלה: תתעוררו, צריך לעשות מעשה.

איתן גינזבורג: זה צעד אחד לקראת המעשה.

איתן גינזבורג: לא צעד מושלם, הוא צעד חסר, אבל הוא צעד שלא היה קודם.

איתן גינזבורג: אפשר ללכת לצו של בן-אליעזר – הוא גם לא היה פותר את כל הבעיה, אולי אפילו היה מנציח את זה, כי לא היה תמריץ.

איתן גינזבורג: פה יש שילוב, שמצד אחד, לתת פתרון לבעיה, ומצד שני, לתת תמריץ לאנשים לסיים תכנון, לשלם את החבות שלהם, לרשות המקומית לדחוף לזה.

איתן גינזבורג: יש פה שילוב שהוא לא מושלם והוא לא יפתור את כל הבעיה אבל הוא שילוב בכיוון הנכון.

איתן גינזבורג: עוד צריך לעבוד על זה ביתר שאת לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

איתן גינזבורג: אני קורא לממשלה לעבוד ביתר שאת.

איתן גינזבורג: הייתי אפילו מקים במסגרת הותמ"ל ועדות ייחודיות.

וליד טאהא: אז יש לו מה לעשות בדיוק בעניין הזה.

איתן גינזבורג: הרי ייעדנו אותו לפתרון בחברה הערבית - להקים ועדות ייחודיות שיטפלו רק בסוגיה של הרשויות המקומיות הערביות והדרוזיות.

מיכאל מלכיאלי: והחרדיות.

מיכאל מלכיאלי: הם גם אותה בעיה.

איתן גינזבורג: זה בעיות אחרות.

איתן גינזבורג: ולתת שם דגש.

איתן גינזבורג: יש בעיה.

איתן גינזבורג: לפתור מהר.

וליד טאהא: תודה, איתן.

וליד טאהא: שרון, מעוניינת לדבר?

שרון רופא אופיר: לא, אני מציעה שנתקדם להצבעה.

וליד טאהא: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: נושא החשמל מהווה כלי ענישה נגד הציבור הערבי מזה עשורים.

אחמד טיבי: הקישור בין תכנון ובניה לבין מתן מצרך חיוני של חיים ומוות לעיתים - לא קיים בשום מדינה מתקדמת בעולם.

אחמד טיבי: נדמה לי שהוכנס בתחילת שנות ה-80' כדי לחנך את הערבים.

אחמד טיבי: הדברים האלה נאמרו- - -

אוסאמה סעדי: על-ידי הנשיא קצב.

אחמד טיבי: ולאלץ אותם לעשות מה שצריך לפי הממסד.

אחמד טיבי: לא מחנכים ציבור שלם על-ידי מצבים שלפעמים משפחה שלמה נשרפת כמו משפחת כיוף בעוספייה או משפחת אליאן בבית פצאפא והיו מקרים נוספים, כאשר אין חשמל חוקי בגלל היעדר טופס 4, רשות אכלוס - אנשים חייבים חשמל.

אחמד טיבי: או מביאים גנרטור או מתחברים באופן פיראטי.

אחמד טיבי: לכן היה צו שחל, כי היתה דרישה ציבורית אז בתקופת בחירות, וקיבלו החלטה ממשלתית דרך חוק החשמל, לעקוף את חוק תכנון ובנייה, לשים אותו בצד עם כל התסבוכות כפי שאנו רואים, ולאחר מכן חודש עלי-די חוק בנימין בן-אליעזר, צו בחוק, הוראת שעה.

אחמד טיבי: אלפי בתים חוברו.

אחמד טיבי: חלק מהבתים שחוברו - יש נגדם צווים שיפוטים אז, כי החוק עקף את תכנון ובנייה ואת ההחלטות השיפוטיות.

אחמד טיבי: אני אישית הצגתי לפני כמה שבועות אותה הצעה, של שחל, של בנימי בן-אליעזר, הוראת שעה, במטרה לא להגיע לניסוחים האלה תכנון ובנייה.

אחמד טיבי: אני שם את זה על השולחן, ווליד – לא להיות קשור בשרת הפנים אילת שקד.

אחמד טיבי: היא לא מסתירה את עמדתה ואת דעתה, ואנחנו יודעים לאן היא מובילה – כמעט לאותו מקום של אורית סטרוק.

אחמד טיבי: יש כאלה כאן בוועדה, שלא רוצים לחבר אף בית ערבי לא מחובר לחשמל.

אחמד טיבי: ויש כאלה שרוצים לחבר את כל הבתים, שזה אני ואוסאמה ו-וןליד.

אחמד טיבי: גם ג'ידא.

אחמד טיבי: רוצים לחבר את כל הבתים, כי זו זכות יסוד.

אחמד טיבי: לצערי הרב, החוק הזה מחזיר את הקשר הגורדי בין טופס 4 לתכנון ובנייה, ומחזיר את השליטה לפי הסעיפים בחוק לשרה שהיא רשאית כמעט בכל דבר, בסוף התחנה הסופית היא אילת שקד, שר הפנים, היום.

אחמד טיבי: זה מצב מסוכן.

אחמד טיבי: השרה רשאית.

אחמד טיבי: אם מחזירים את הכול בסופו של דבר להחלטה ולשיקול דעת של שרת הפנים, אנחנו – (אומר דברים בערבית: נמסור את הצוואר שלנו ללוחמת החופש אילת שקד).

אחמד טיבי: זה מסוכן.

אחמד טיבי: זה דבר שאני לא רוצה, אתה לא רוצה והציבור שלנו לא רוצה.

אחמד טיבי: לגבי אוסאמה – היה חשוב להקשיב לו, שהוא איש מקצוע אחד הטובים שיש בכנסת בנושא הזה.

אחמד טיבי: דיבר באופן מקצועי נקודה אחר נקודה.

אחמד טיבי: הוא דיבר בשם כולנו.

וליד טאהא: תודה רבה.

אחמד טיבי: לא סיימתי.

אחמד טיבי: תתכנס בבקשה.

אחמד טיבי: צריך להצביע היום.

אחמד טיבי: לנקודה של האגרות.

אחמד טיבי: במתווה של כחלון ב-19' שם האגרות הן היטל השבחה בלבד.

אחמד טיבי: פה יש מקבץ אגרות, עשרות-אלךפי שקלים, יכול לעבור את ה-100,000 בתנאים מסוימים.

אחמד טיבי: זה כבד מאוד על האזרח הערבי, במיוחד בתנאים הקיימים.

אחמד טיבי: למרות כל מה שאמרתי, למרות הביקורת העניינית שהציג אוסאמה ומה שאני אומר, ולמרות שהחוק שלנו נבלם, החוק של החשמל, שלא בצדק, הצבענו בקריאה הטרומית בעד ההצעה הזאת, וגם כאן למרות החורים ולמרות שאנחנו משאירים את הציבור הערבי תלוי ברצון הטוב או לא טוב של שרת הפנים אילת שקד, ולמרות שהערכת המומחים שמיעוט קטן מאוד מהבתים יחובר בסופו של דבר, ולצערי הרב טוב שהכנסת את סעיף הצו השיפוטי, אבל רע מאוד שהוצאת אותו - עכשיו נצביע על הצעת חוק בנוסח שאין בו החרגה של צווים שיש נגדם צו שיפוטי .

אחמד טיבי: למרות כל מה שאמרתי, הרשימה המשותפת ואני באופן אישי מצביע כאן – אני, בעל החוק שנבלם, בעל החוק, שאתה ווליד התנגדת לו.

אחמד טיבי: אצביע יחד איתך.

אחמד טיבי: (אומר דברים בערבית: אני אצביע איתך נגד איילת שקד, וזו עמדה עקרונית).

וליד טאהא: תודה רבה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

וליד טאהא: כמובן כשאני בא להציע לחוק, אני לא מסתכל מי שר הפנים ומי שרת האנרגיה כי זה לא פרסונלי.

וליד טאהא: זה לא ווליד טאהא ולא אילת שקד.

וליד טאהא: זה הרבה מעבר.

וליד טאהא: אני מדבר על כלל האזרחים במדינה שאנשים, עם כל הכבוד לתפקידים שלהם, לא אומרים כלום לגבי הסיטואציה הכללית שלהם.

וליד טאהא: כמובן, אני רואה את זה אחרת מד"ר אחמד.

וליד טאהא: החוק הקודם שהוצע שמתיר חיבור עד 1987, הוא מתיישר עם כללי המשחק שקבעו לנו – שאתם תתנהלו ככה – נרדוף אתכם בבתי משפט, נוציא עליכם צווי פינוי וצווי הריסה, ואתם תסכימו, וכשיש צורך להתחבר, נחבר אתכם בצו מאולתר של שר האנרגיה, כאילו הבעיה של היעדר חיבור היא בעיה של היעדר אנרגיה או מחסור באנרגיה.

וליד טאהא: במדינת ישראל אין מחסור באנרגיה.

וליד טאהא: יש מחסור במדיניות של תכנון של החברה הערבית שאני רוצה באמצעות החוק אולי להביא לשינוי כדי להביא לשינוי בכל הנקודות שמביאות לקשיים של האזרח.

וליד טאהא: אני רוצה לעמוד בהתחייבות, חברת הכנסת אורית סטרוק, ולתת לך שתי דקות נוספות של זכות דיבור.

וליד טאהא: בבקשה.

אורית סטרוק: תודה.

אורית סטרוק: בכל הקבוצות של הימין כתוב שאורית סטרוק עשתה הסכם עם ווליד טאהא.

אורית סטרוק: זה ישרוף אותי סופית – הסכם דקות.

וליד טאהא: אפילו זה הם לא רוצים.

וליד טאהא: ואו.

וליד טאהא: הם יודעים שאני ואת נושמים אותו אוויר שיש בחדר?

וליד טאהא: אולי לא בדקו.

וליד טאהא: עכשיו שהם יודעים, יעשו על זה ציוץ.

וליד טאהא: בבקשה.

אורית סטרוק: קודם כל, כל הדיונים האלה נעשים לאור נרטיב כלשהו, שאתם מנסים לקבוע, כאילו שהיעדר התכנון והבנייה הבלתי-חוקית בחברה הערבית היא תוצאתית להזנחת המדינה.

אורית סטרוק: זה שקר, זה תוצאתי לדברים שאמר פה מינהל התכנון שלוש פעמים בחודש האחרון – הם אמרו - שזה תוצאתי להיעדר תכנון מפורט של הרשויות המקומיות הערביות ולחוסר רצון של בעלי הקרקעות הערבים לתכנן על הקרקעות שלהם כי הם רצו לשמור את הקרקעות לדורות הבאים – הם אמרו, לא אני.

אורית סטרוק: אז להוריד את זה מסדר-היום, זה לא נכון.

איתן גינזבורג: ומה עם תכנון ללא הסכמת בעלים?

איתן גינזבורג: עושים את זה בכל המדינה?

איתן גינזבורג: רק שם עושים?

איתן גינזבורג: את לא מכירה את המונח הזה?

איתן גינזבורג: איזה אמירות.

אורית סטרוק: אענה לך על זה.

אורית סטרוק: וחשש של המדינה להפקיע קרקעות מערבים מחשש לתוצאות של זה.

אורית סטרוק: אלה הסיבות.

שרון רופא אופיר: אז שימשיכו לחיות עם נרות.

וליד טאהא: חברת הכנסת אורית לא מעודכנת שאלה סיסמאות ישנות שהשתדרגו.

וליד טאהא: היא צריכה לשנות את זה אבל היא לא מעודכנת, אז תני לה להגיד את זה.

אורית סטרוק: אני לא דיברתי בססמאות.

אורית סטרוק: אני ציטטתי דברים שנאמרו בוועדה הזו שלוש פעמים על-ידי אנשי מינהל התכנון – לא אני.

וליד טאהא: אף אחד לא יכול להגיד את זה, אף אחד לא יכול לטעון את זה.

וליד טאהא: אנחנו מכירים את המדיניות.

וליד טאהא: מכירים את האמת.

וליד טאהא: הוא יכול לספר מה שבא לו.

וליד טאהא: אז מה?

אורית סטרוק: הבנתי.

אורית סטרוק: מה שאומרים אנשי מינהל התכנון זה סיפורים, ומה שהיושב-ראש אומר, זאת האמת.

וליד טאהא: נכון.

וליד טאהא: התחלת לקלוע לאמת.

וליד טאהא: אנחנו מתחילים להיפגש יותר מדי.

אורית סטרוק: העיקר הנרטיב של היושב-ראש.

אורית סטרוק: בסדר.

אורית סטרוק: גם לא נכון שש זכות יסוד לקבל חשמל, אם עוברים על החוק.

אורית סטרוק: אין לאף אחד במדינה זכות יסוד לקבל חשמל אם עוברים על החוק – לא אם הוא יהודי, לא ערבי ולא אסקימוסי – כך קבע בג"ץ כמה פעמים.

וליד טאהא: את אומרת שזה לא זכות יסוד וזה לא חשוב ואנשים יכולים למות בגלל זה והכול בסדר, וחולים לא צריכים להתחבר למכשירי אנלציה כי אנשים לא עונים על הקריטריונים של הזכויות.

אורית סטרוק: אני אומרת מה שאמר בג"ץ.

וליד טאהא: מה את אומרת?

אורית סטרוק: אני כרגע ציטטתי.

וליד טאהא: אנחנו מביאים וק.

וליד טאהא: חוק זה מערכת ערכים שקבוצת אנשים מסכימים עליהם, כדי לפתור סוגיה כלשהי.

וליד טאהא: למה את טוענת בגנות החוק?

וליד טאהא: כי זה הולך לחבר ילדים חס ושלום ערבים לחשמל?

וליד טאהא: אז יתחברו.

וליד טאהא: מה זה מפריע לך?

אורית סטרוק: אני מבקשת להסיר את כתב האישום הלא צודק מעל מדינת ישראל.

אורית סטרוק: מי שאשם שלא היה תכנון זה הרשויות.

וליד טאהא: הבנתי.

וליד טאהא: בסדר.

וליד טאהא: אז אנחנו צריכים חבר מושבעים כדי שיחליט.

וליד טאהא: מי יחליט?

וליד טאהא: הוועדה לא תהיה הוגנת, ימשכו ימינה, שמאלה, יהודים ערבים, וניפול בין הרגליים.

וליד טאהא: אנחנו צריכים חבר מושבעים.

וליד טאהא: יודעת מה?

וליד טאהא: בצדק את אומרת.

וליד טאהא: הנושא הזה היה צריך להיות מטופל על-ידי גורמים בין-לאומיים.

וליד טאהא: וואלה את אומרת דברים נכונים.

וליד טאהא: תראי כמה הסכמנו היום.

וליד טאהא: כל הכבוד לך.

וליד טאהא: אני מודה לחברת הכנסת אורית סטרוק.

אורית סטרוק: לא סיימתי.

וליד טאהא: נתתי לך חמש דקות.

אורית סטרוק: חתכת אותי.

וליד טאהא: אני רוצה לעבור.

וליד טאהא: תסכמי בדקה אחת.

וליד טאהא: בבקשה.

אורית סטרוק: תודה.

אורית סטרוק: יש פה שלוש שאלות דרמטיות שלא ניתנה להן תשובה: שאלת צוואר הבקבוק שייווצר במוסדות התכנון, ואיך שרת הפנים תקבל החלטות.

אורית סטרוק: שאלת צווי בית המשפט, האם הם יירמסו או לא, ושאלת הניתוק – האם בסוף התהליך, כשיתברר שהמבנה הזה לא יכול לקבל היתר בנייה, האם הוא ינותק מהחשמל?

אורית סטרוק: אני מבקשת תשובה לשלוש השאלות האלה.

אורית סטרוק: ונקודה אחרונה, יש פה צרות עין שלא תתואר.

אורית סטרוק: איתן, אני אומרת את זה לך.

אורית סטרוק: מרחמים מאוד על הילדים הערבים שלא חוברו לחשמל, אבל אפס אכפתיות מילדים יהודים שיש דוח ממשלתי, דוח טליה ששון, שקובע שהם לא חוברו לחשמל בגלל מחדלים של מדינת ישראל בשונה ממה שאמר מינהל התכנון על הבנייה הבלתי-חוקית.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: אני לא הייתי מכניס את הילדים למצב של השוואה, איזה ילד מגיע לו ואיזה לא, אבל זה המוסר שלך.

וליד טאהא: את חופשית להביע דעה.

וליד טאהא: נעבור לנציג משרד האוצר כדי לשאול שאלה ספציפית.

יוראי להב-הרצנו: חברת הכנסת סטרוק מצטטת את בג"ץ.

וליד טאהא: אמרתי לה היום – נפגשנו היום יותר מדי.

וליד טאהא: כנראה קץ חיי העולם.

אורית סטרוק: אתם בונים פה נרטיב שקרי וחוזרים עליו שוב ושוב.

וליד טאהא: אני רוצה לפנות לנציג משרד האוצר כדי לשאול שאלה ספציפית.

וליד טאהא: האם החוק הזה עולה כסף?

וליד טאהא: עלות תקציבית.

יגאל גוטשל: שלום, להצעת החוק הזאת אין עלות תקציבית.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: היא כמובן מחייבת היערכות מסוג אחר, היערכות של חברת החשמל.

וליד טאהא: על זה נדבר לקראת קריאות שנייה ושלישית.

וליד טאהא: הם צריכים להכין תשתיות עילאיות וקרקעיות ומן הסתם גם הם צריכים לשים חדרים של שנאים וכל מיני דברים.

וליד טאהא: אנחנו צריכים להכשיר להם את הקרקע, לעשות את העבודה שלהם.

אורית סטרוק: צריך להוסיף תקנים בוועדות המחוזיות?

וליד טאהא: לא צריך להוסיף תקנים.

וליד טאהא: הלוואי שיצטרכו להוסיף תקנים ובדרך יעשו גם שוויון הזדמנות עם האזרחים הערבים וגם שם יהיה ייצוג הולם.

וליד טאהא: הכול בסדר.

וליד טאהא: כולנו נהיה מבסוטים מזה.

וליד טאהא: חבריי שלומי הייזלר ושאר החבר'ה, אני חושב שנצטרך את עזרתכם בהמשך לקראת ההצבעות על השנייה והשלישית.

וליד טאהא: היום אנו מצביעים על נוסח לקראת ההצבעות של שנייה ושלישית, מביאים את המתווה שיהיה מול חברי הכנסת, כל הסעיפים ייראו שם.

וליד טאהא: אם מישהו רוצה להגיד משהו בקטנה – ארשה ל.

עמית שטאובר: משרד האוצר עסוק לא רק בתקציב – גם בנכסי מדינה.

עמית שטאובר: בדיון הקודם כבוד היושב-ראש נתן לנו זכות דיבור.

עמית שטאובר: עמדנו על מספר הערות שיש להוסיף לנוסח שנוגעות לעניין ההדגשה של המעמד של מקרקעי ישראל ומקרקעי ציבור ומניעת חיבור לחשמל של מבנה שנבנה על מקרקעין כאלה, ככל שנבנה.

עמית שטאובר: הערות נשלחו ליועץ המשפטי של הוועדה.

עמית שטאובר: אני מבין, כפי שהיושב-ראש ביקש בדיון הקודם, שהדברים האלה יידונו- - -

וליד טאהא: דנו בהם ולא הוכנסו.

וליד טאהא: יש שם התייחסות לנושאים בדרך אחרת.

וליד טאהא: שלומי, אתה רוצה לומר משהו?

עמית שטאובר: היושב-ראש- - -

וליד טאהא: שמעתי את ההערות שלך, אלא אם כן אתה מורה לנו, נותן צו.

וליד טאהא: שלומי, יו"ר מטה התכנון, רוצה לומר משהו?

וליד טאהא: צריכים אותו לשלב הבא.

שלומי הייזלר: אני חושב שההבהרה של היועץ המשפטי לוועדה היתה ברורה.

שלומי הייזלר: יש מתווה, הוא הוצג.

שלומי הייזלר: הדברים במתווה הונחו לפניכם גם קודם וגם בקריאה הטרומית.

אוסאמה סעדי: איזה מתווה?

שלומי הייזלר: שמדברים עליו, הוא קיים.

וליד טאהא: היה מתווה שהוצג על שולחן הוועדה בקריאה הטרומית.

וליד טאהא: כמובן, יעודכן בהתאם לעדכונים.

שלומי הייזלר: אמר גם היועץ המשפטי של הוועדה – יצטרכו להתאים את המתווה לחוק שעכשיו פה, אבל עקרונית המתווה נשאר כמו המתווה, עם העדכונים המתאימים, וזה מה שאמר היו"ר שעשה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: בבקשה, תומר.

תומר רוזנר: תיקון טכני קטן, בכותרת הצעת החוק – מופיע בכותרת הצעת החוק בסוגריים: חיבורים לחשמל, וזה לא מדויק.

תומר רוזנר: נכתוב במקום זה: אי-תחולת סעיף 157א – זה משקף יותר נכון את מטרת החוק, כי החוק לא מדבר רק על חשמל אלא גם מים וטלפון.

וליד טאהא: בחברה הערבית לא קושרים את זה כמו החשמל.

וליד טאהא: שירותים – לפחות המים – מקומיים.

וליד טאהא: אני עובר להצבעה.

אחמד טיבי: אפשר שמית?

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: מנהלת הוועדה תקריא את השמות להצבעה.

תומר רוזנר: אנחנו מצביעים על הצעת החוק עם כל התיקונים שהוקראו על-ידי רעות והתיקון שאמרתי בסוף, כפי שמונח בפניכם.

לאה קריכלי: ווליד טאהא – בעד; איתן גינזבורג – בעד; יוראי להב הרצנו – בעד; אחמד טיבי – בעד; ג'ידא רינאוי זועבי - בעד; זאב בנימין בגין – בעד.

אורית סטרוק: בושה וחרפה.

לאה קריכלי: שרון רופא אופיר – בעד.

אורית סטרוק: ממש בושה, בני.

אורית סטרוק: אתה לא הסכמת.

איתן גינזבורג: הבושה היא שלך.

איתן גינזבורג: הבושה היא שלך.

וליד טאהא: בגלל שאין זכות הצבעה לזאת שקוראת בושה לזכות חבר הכנסת להצביע, גם לא נשאל אותה מה דעתה.

וליד טאהא: בושה שאת משמיעה כאלה ביטויים לגבי חבר כנסת שהשתמש בזכות שלו לחבר ילדים לחשמל.

וליד טאהא: תפסיקי עם הצביעות שלך.

וליד טאהא: אני קובע שהצעת החוק בקריאה הראשונה עברה בוועדת הפנים, והיא תעבור את ההכנות לקראת הצבעה בקריאה ראשונה במליאת הכנסת.

וליד טאהא: תודה רבה, הישיבה נעולה.

וליד טאהא: אני גם מכריז רביזיה על החוק.