ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 48, 2021-10-28 14:30

וליד טאהא: שלום לכולם.

וליד טאהא: אנחנו מתחילים דיון בנושא הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון חיבור בתים לחשמל), התשפ"ב-2021 (פ/24/2312) של חבר הכנסת ווליד טאהא, חבר הכנסת מנסור עבאס, חבר הכנסת מאזן גנאים, חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין וחברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי.

וליד טאהא: אתמול הצגתי את החוק הזה לקריאה טרומית והוא עבר בקריאה טרומית, ברוב גדול.

וליד טאהא: אני רוצה לומר שיש בחברה הערבית בעיקר עשרות אלפי בתים שאינם מחוברים לרשת החשמל.

וליד טאהא: לא בגלל שיש בישראל משבר אנרגיה.

וליד טאהא: לא בגלל מחסור של אנרגיה, שבגינו עשרות אלפי בתים בחברה הערבית לא חוברו לחשמל, אלא בגלל מדיניות של העדר תכנון, ששררה כלי החברה הערבית במשך עשרות שנים.

וליד טאהא: מצד אחד העדר תכנון, מצד שני ריבוי טבעי של האוכלוסייה הערבית.

וליד טאהא: מה שהביא את האנשים לבנות את הבתים שלהם, בעל כורחם, על האדמה הפרטית שלהם, ללא היתר.

וליד טאהא: כי לא התאפשר להם פשוט לגשת למוסדות התכנון כדי להוציא היתר, אף אחד לא דאג לזה.

וליד טאהא: היות והרוב המוחלט של הישובים הערבים הם ישובים חלשים, גם בגלל מדיניות של העדר הקמת פארקי תעשייה ופארקי תעסוקה והבטחת מקורות פרנסה.

וליד טאהא: אז גם הרשויות המקומיות לא מצאו את הכסף כדי לתכנן.

וליד טאהא: ואז שני דברים במקביל יצרו תופעה זוועתית, של צורך בהקמת בית ללא השלמת תהליך הוצאת ההיתרים.

וליד טאהא: סוגיה זו היא סוגיה בוערת, כואבת, יוצרת מצב מסוכן בו חלק מהאזרחים שילמו בחייהם בגלל אלתורים של חיבור לחשמל.

וליד טאהא: הרבה ישובים, מי שנכנס לישוב ערבי רואה כבלים מעמוד לעמוד כדי להתחבר לחשמל.

וליד טאהא: לעיתים בית אחד מספק חשמל ל-30 בתים.

וליד טאהא: מצב זוועתי קטסטרופלי.

וליד טאהא: בשנת 2021 של מדינת ישראל, עדיין המצב הזה שורר.

וליד טאהא: מצד שני, אני מבין שהרבה נושאים אחרים בחברה הערבית צריכים לבוא על פתרונם באמצעות תכנון.

וליד טאהא: החברה הערבית מעולם לא הייתה עבריינית תכנון, אלא הופעלה כלפיה מדיניות עבריינית של העדר תכנון.

וליד טאהא: אני רוצה באמצעות הצעת חוק זו גם להבטיח שאדם יקבל את הזכות הבסיסית שלו להתחבר לחשמל וגם יקבל את הזכות הבסיסית שלו לתכנן את הבית שלו לפי היתר.

וליד טאהא: עד עכשיו נמנע ממנו, נבצר ממנו לעשות זאת, כי את אף אחד לא עניין.

וליד טאהא: זה לא סוד שאנחנו בהסכם הקואליציוני שלנו דרשנו הרבה מאוד כסף לתכנון.

וליד טאהא: יושבים פה אנשים ממינהל התכנון, ממשרדים שונים.

וליד טאהא: והם יודעים שאנחנו דרשנו הרבה מאוד כסף להאצת תכנון והשלמת תכנון, כדי למשוך את השטיח מתחת רגליהם של אלה שקל להם לבוא בטענות על האזרח הערבי כאילו הוא עבריין בפוטנציה.

וליד טאהא: כי כך הוא.

וליד טאהא: והוא לא.

וליד טאהא: יש כאלה שנהגו כלפיו בעבריינות כאשר מנעו ממנו את הזכות הבסיסית הזאת של החיים ואני רוצה להבטיח את הזכות הזאת.

וליד טאהא: הצעת חוק זו איננה בולטת.

וליד טאהא: ומי שהגיע הנה כדי להפיץ דעות פוליטיות מצד זה או מצד אחר.

וליד טאהא: אז אני עונה לו כי כנראה לא יהיו לך סיבות, כי מי שהשתמש בזה כעילה בולטת הוא זה שעד עכשיו מנע מהאזרח הערבי את הזכות הבסיסית למצרך חיוני בסיסי של החיים.

וליד טאהא: חשמל הוא מצרך חיוני בסיסי, שבלעדיו אי אפשר לנהל היום חיים.

וליד טאהא: אני אומר לכם, יש בתים בחברה הערבית שעדיין לא מצליחים לקבל את זה.

וליד טאהא: ולא כי הם עבריינים, כי נמנע מהם.

וליד טאהא: לא מתקדמים אצלם בתכנון.

וליד טאהא: אני מבין שבשנים האחרונות יש האצה מורגשת של תכנון.

וליד טאהא: בעיניי לא מספקת.

וליד טאהא: צריך לעשות את זה ביתר שאת, כי מה שלא נעשה בשבעה עשורים אי אפשר לסיים אותו בחמש שנים.

וליד טאהא: וכדי באמת להדביק את הפערים ולהפסיק להשתמש בזכות יסוד בסיסית של אדם כעילה פוליטית, ככלי פוליטי להתעללות והתנגחות והתקוטטות, בתוך קבוצה זו וקבוצה אחרת.

וליד טאהא: אני רוצה באמצעות החברים שהגישו יחד איתי את הצעת החוק הזו לסיים את הסאגה הזאת.

וליד טאהא: אני יודע שיש כאלה שלא יאהבו את זה, כי הם אוהבים את המצב הקיים.

וליד טאהא: נוח לתייג אוכלוסייה שלמה כאוכלוסייה עבריינית ובונה בלתי חוקי וכל מה שירצה אדם מתוך כזה מטען עצום של חשיבה אישית כלשהי לתייג כלפי החברה הערבית.

וליד טאהא: אז לא.

וליד טאהא: יש לנו חברה ערבית שהיא כמהה לתכנון, כמהה לחיים, כמהה לאזורי תעשייה ופארקי תעשייה ופארקי תעסוקה.

וליד טאהא: שהיא איננה עבריינית בפוטנציה, שצריך לרדוף אותה בצווי פינוי וצווי הריסה והעדר חיבור לחשמל.

וליד טאהא: והוצאות של מיליוני שקלים בבתי המשפט, כי פשוט לא מתאפשר להם להוציא היתר.

וליד טאהא: מיליונים החברה הערבית משקיעה, לעורכי דין ולכל אלה שמייצגים אותה מול הערכאות.

וליד טאהא: כי פשוט, אם היה להם ההיתר ביד, לא היה צריך את כל זה.

וליד טאהא: ואם היו מאפשרים להם מראש לעשות את זה כדין, הם לא היו צריכים לעשות את זה מחוץ לשורת הדין.

וליד טאהא: זה ההיגיון שהנחה אותי כאשר באתי עם הצעת החוק הזה.

וליד טאהא: ועל כן, כיוון שאני לא רואה בה שום הצעה בולטת ולא לאומנית, אני אדחה כל טיעון שיבוא מצד זה.

וליד טאהא: הנוסח שייצא מהוועדה הוא יהיה נוסח שתואם את הדברים שאמרתי בפתיח.

וליד טאהא: שום נוסח אחר או נוסח לוקה בגזענות, לוקה בפוליטיקה, לוקה בשיקולים לא ענייניים.

וליד טאהא: והוועדה לא תקבל אותו.

וליד טאהא: תומר, תרצה להתחיל?

אורית סטרוק: אני ביקשתי הצעה לסדר.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: חברת הכנסת סטרוק ביקשה הצעה לסדר.

וליד טאהא: בבקשה.

אורית סטרוק: אז צהריים טובים לכולם.

אורית סטרוק: אני קודם כל בפתיח רוצה לבקש שהוועדה תכבד את זכרו של חבר הכנסת דוד אזולאי, שהיה יושב ראש הוועדה הזאת.

אורית סטרוק: והיום זה בדיוק שלוש שנים לפטירתו.

אורית סטרוק: ואני חושבת שמן הראוי שאנחנו נכבד את זכרו, מכיוון שממילא מתכנסים כאן, ביום הזיכרון שלו, להגיד רק כמה מילים קצרות מאוד לזכרו ממה שאני זוכרת.

אורית סטרוק: אולי ידידי בני הגין גם זוכר.

אורית סטרוק: הוא היה חבר כנסת מאוד מאוד מוערך.

אורית סטרוק: אדם שכל כולו לב.

אורית סטרוק: היה לו מאוד מאוד אכפת ממצוקות, גם של אנשים כפרטים.

אורית סטרוק: הוא היה הולך לבתי סוהר לבקר אסירים ולראות את המצוקות שלהם.

אורית סטרוק: היה הולך לאנשים קשי יום ולשמוע אותם באופן פרטי ולנסות לעזור להם.

אורית סטרוק: וגם ניהל את הוועדה בצורה מאוד מאוד מקצועית ויפה ועם הרבה מאוד כבוד לכל חברי הכנסת.

אורית סטרוק: והוביל לדעתי את הוועדה להישגים יפים מאוד.

אורית סטרוק: אני חושבת שמן הראוי לכבד את זכרו בהזדמנות הזאת.

אורית סטרוק: אז זה דבר ראשון.

אורית סטרוק: דבר שני, אדוני יושב הראש, לדבריך ולפתיח שהצגת.

זאב בנימין בגין: הוא היה איש טוב.

זאב בנימין בגין: איש טוב.

אורית סטרוק: נכון, הוא היה אדם טוב.

איתן גינזבורג: אני מצטרף לדבריו של חבר הכנסת בני בגין.

איתן גינזבורג: גם אני הכרתי את חבר הכנסת לשעבר דוד אזולאי, ז"ל.

איתן גינזבורג: היה יושב ראש ועדת הפנים.

איתן גינזבורג: העביר חוקים ורפורמות בתקופתו.

איתן גינזבורג: אני באתי בתור יושב ראש ועדה לתכנון ובנייה, לא הייתי חבר כנסת אז.

איתן גינזבורג: אבל בהחלט ראיתי את האינטנסיביות שבה הוא ניהל את הוועדה וקיים בה ישיבות שונות, גם בתחום התכנון והבנייה.

איתן גינזבורג: ולדעתי הוא הוביל איזה רפורמה, אני לא זוכר, 116 או אני לא זוכר איזה רפורמה.

איתן גינזבורג: ובאמת קידם פה הרבה מאוד דברים והיה מקצועי והיה נאמן והיה מחובר לשטח.

איתן גינזבורג: ולכתו כואבת לכולנו.

איתן גינזבורג: יהי זכרו ברוך.

וליד טאהא: טוב, אנחנו מצטרפים כמובן.

וליד טאהא: אני מבין שמשה הוא הבן שלו.

איתן גינזבורג: ינון.

וליד טאהא: ינון, כן.

איתן גינזבורג: הוא ממשיך דרכו.

אורית סטרוק: מאוד מתאים, מאוד ממשיך את דרכו.

אוסאמה סעדי: זה אולי הדבר היחיד שאנחנו מסכימים ביחד.

אוסאמה סעדי: כל שאר הדברים אנחנו לא מסכימים.

וליד טאהא: אמרתי שמצטרפים לדברים.

וליד טאהא: תראה איזה פלא, אבל היא לא תוציא על זה פוסט, אני מבטיח לך.

אוסאמה סעדי: אבל אני גם הספקתי, אדוני יושב הראש, הספקתי להכיר אותו לא רק כיו"ר ועדת הפנים, אלא כשר.

אוסאמה סעדי: ובאמת הוא היה משכמו ומעלה.

אוסאמה סעדי: לא הייתה בו טיפה של גזענות, טיפה.

וליד טאהא: אתה רומז למישהו?

אוסאמה סעדי: בטח שכן.

אוסאמה סעדי: ובכלל, כשר דתות וגם כחבר בהנהגת ש"ס הוא פעל כלפי כלל האוכלוסיות בשוויון מלא.

אוסאמה סעדי: וגם בנו הולך בדרכו.

וליד טאהא: אוקיי, אז הבן שלו ישמע את המחמאות על אביו ועליו.

אוסאמה סעדי: אתמול נשארנו עד שעה 16:00 בוועדת הכספים עם הבן שלו.

אוסאמה סעדי: עשה עבודה יפה מהבחינה שלו, עם כל ההסתייגויות וגם אנחנו.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: מברוק אוסאמה.

אוסאמה סעדי: כן.

אוסאמה סעדי: יש חוק שהוא חוק מצוין.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: דרך אגב, עשיתם משהו שנתנו לו יד.

אוסאמה סעדי: בסדר.

אוסאמה סעדי: ניתן לו יד.

אוסאמה סעדי: זה היה בסדר.

אוסאמה סעדי: אני צירפתי, גם ג'ידא הייתה.

אוסאמה סעדי: גם לה יש פה.

אוסאמה סעדי: גם ישראל ביתנו רוצים להציע אותה הצעה.

אוסאמה סעדי: סחתיין, העיקר שמשרתת את האזרחים.

אוסאמה סעדי: סיימת?

אורית סטרוק: רגע, לא סיימתי.

אורית סטרוק: זה היה בתור התחלה.

וליד טאהא: אבל תזכרי שעד עכשיו שש דקות את כבר עם ההצעה.

וליד טאהא: אבל בסדר, תמשיכי.

אורית סטרוק: אל תוריד לי.

וליד טאהא: אני אתן לך לדבר חופשי, בבקשה.

וליד טאהא: אם את הולכת לתמוך בדברים שאמרתי בפתיח, אז כמובן שאני אתן לך אפילו יותר.

אורית סטרוק: על זה בדיוק רציתי לדבר.

וליד טאהא: אין לך בעיה עם זכות יסוד של אזרח, נכון?

אורית סטרוק: זה ראיון, זה זכות דיבור?

אורית סטרוק: מה זה עכשיו?

וליד טאהא: לא, אני שואל.

אורית סטרוק: אני אתייחס לזה בדבריי, ברשותך.

וליד טאהא: אוקיי, אז את קצת מתקשה עם העיקרון.

אורית סטרוק: אני אתייחס בדבריי.

אורית סטרוק: אני רוצה להגיד ככה: ברוך השם, אנחנו נמצאים בכנסת ישראל.

אורית סטרוק: ובכנסת ישראל יש לכל אחד מחברי הכנסת את הזכות וגם את החובה להשמיע את דעתו.

אורית סטרוק: אף אחד סביב השולחן הזה לא מחויב לקבל את דעתך, אף אחד.

אורית סטרוק: ואף אחד סביב השולחן הזה דעתו אינה פחותה מדעתך.

אורית סטרוק: וגם אם אתה נתת פתיח ארוך, וזו זכותך המלאה בתור יושב ראש.

אורית סטרוק: אני כידוע התנגדתי למנות אותך לתפקיד יושב ראש ועדת הפנים.

אורית סטרוק: אבל גם אם אתה נתת פתיח, שזו זכותך כיושב ראש, זה לא שולל את זכותי להחזיק בדעות הפוכות משלך.

אורית סטרוק: וזה לא מקנה לך, כמובן אתה יכול גם להתנהג בברוטליות.

אורית סטרוק: אבל לדעתי, זה לא מקנה לך את הזכות לא לתת לאנשים שדעתם שונה ואפילו ב-180 מעלות מדעתך, לא לתת להם את רשות הדיבור.

אורית סטרוק: זו נקודה ראשונה שאני רוצה להביא.

וליד טאהא: בנתיים זה לא קורה, כי אני נותן לך בחופשיות מלאה.

אורית סטרוק: לא, כי אתה אמרת בפתיח 'מי שלא יסכים עם הפתיח שאני אמרתי אז שיבין שדעתו פה לא'.

אורית סטרוק: לא, גם דעתם של מי שלא מסכימים עם הפתיח שלך - - -

וליד טאהא: לא, אבל סותרת את האמת.

וליד טאהא: אני בנתיים נותן לך ולא מגביל אותך.

וליד טאהא: אז לא היית צריכה את הדבר הזה.

אורית סטרוק: מצוין.

וליד טאהא: חוץ מזה, את יכולה גם לא לחשוב כמוני וזה בסדר.

אורית סטרוק: תודה, אני מודה לך מאוד.

וליד טאהא: לא ביקשתי שתתמכי בכל דבר שאני אגיד.

אורית סטרוק: תודה רבה.

וליד טאהא: אני רק דיברתי על מצרך בסיסי של החיים, זה הכל.

אורית סטרוק: על מה שאתה דיברת כולנו שמענו.

אורית סטרוק: עכשיו תורי לדבר.

אורית סטרוק: זה דבר ראשון.

אורית סטרוק: דבר שני, אני מכירה שאנחנו חיים במדינת חוק.

אורית סטרוק: במדינת חוק מי שעובר על החוק, הוא עבריין.

אורית סטרוק: אפשר להגיד שהחוק אולי לא היה טוב ולא היה ישר וצריך לתקן אותו.

אורית סטרוק: אבל אם יש - - -

וליד טאהא: ואם לא היה חוק?

אורית סטרוק: אבל אם יש עבירה על החוק זו עבריינות.

וליד טאהא: של מי?

וליד טאהא: של האזרח, של המדינה?

אורית סטרוק: אם יש עבירה מאסיבית ורחבה של חברה שלמה על החוק, זו עבריינות.

אורית סטרוק: והמחזות שראינו כאן

אורית סטרוק: סביב השולחן הזה בדיון הקודם, שהיה על סוגיית התכנון והבנייה, שבה העמידו בפינה את כל פקידי הממשלה, הבכירים ביותר, עד דלית זילבר ועד ארז קמיניץ.

איתן גינזבורג: אז גם מי שמקים התנחלות על איזה גבעה לא חוקית, זה גם עבריינות?

אורית סטרוק: כן.

איתן גינזבורג: זו גם עבריינות?

אורית סטרוק: כל מי שעובר על החוק.

איתן גינזבורג: כל מי ששם קרוואן על מקום לא מורשה, הוא עבריין.

אורית סטרוק: איתן.

איתן גינזבורג: אני רק רוצה להבין את הלוגיקה.

אורית סטרוק: אני אסביר, כן.

אורית סטרוק: מי שעובר על החוק, עובר על החוק.

אוסאמה סעדי: גם מי שגונב קרקע של אחרים ובונה על זה ורוצה חיבור חשמל.

אוסאמה סעדי: גם זה.

אורית סטרוק: אי אפשר להגיד שלא.

אורית סטרוק: וישבו פה סביב השולחן הזה ראשי המערכת והתכנון והבנייה והחוק במדינת ישראל והסבירה מאוד מאוד יפה את הסיבות שלטעמם הגענו למצב שהגענו של החברה הערבית.

אורית סטרוק: של הבנייה, סליחה, של התכנון ובנייה הלא חוקיים.

אורית סטרוק: לא התכנון, סליחה, הבנייה הבלתי חוקית בהיקפים עצומים כאלה.

אורית סטרוק: ומה שאתה אמרת, אני אגיד במילים עדינות, לא ממש תואם את המצגת שהם הציגו כאן בפנינו.

אורית סטרוק: זה במילים עדינות, לא ממש תואם.

אורית סטרוק: זו נקודה שנייה.

אורית סטרוק: יש תופעה רחבה מאוד של בנייה בלתי חוקית ביודעין.

אורית סטרוק: יש עכשיו רצון ודרישה לעקם את החוק בשביל להתאים אותו לעבריינות הזאת וזה המצב.

אורית סטרוק: כן, איתן, לדבריך ולשאלתך, גם ביהודה ושומרון נבנו מבנים באופן בלתי חוקי.

אורית סטרוק: יש הבדל קטן.

אורית סטרוק: שבמקומות האלה לא חיברו, לא השלימו את ההסדרה של אותם ישובים בהתיישבות הצעירה מסיבות מדיניות.

איתן גינזבורג: הסיבה לא חשובה, גברתי.

איתן גינזבורג: לפי מה שאת אומרת, כל מי שבונה ומציב קרוואן או מבנה בקרקע שלא שלו, או ללא היתר בנייה, זה לא חשוב אם שלו או לא שלו.

איתן גינזבורג: ללא היתר בנייה ולא על פי הדין, לא על פי החוק, הוא עבריין.

איתן גינזבורג: ולכן, את אומרת, הסיבה שפה זה סיבות מדיניות.

איתן גינזבורג: מסביר לך חבר הכנסת טאהא שהסיבה היא שם שהמדינה לאורך שנים לא עשתה תכניות מתאר בכלל.

איתן גינזבורג: וכשאין תכנית מתאר אין אפשרות להוציא היתר.

אורית סטרוק: אבל מה לעשות שזה פשוט לא נכון?

אורית סטרוק: שישבו פה אנשי התכנון הבכירים ביותר - - -

איתן גינזבורג: אז אני רק אומר שהסיבות לא חשובות.

איתן גינזבורג: הסיבות לא חשובות.

וליד טאהא: עזבי את אנשי התכנון, הם ידברו בעד עצמם.

וליד טאהא: אני רוצה שתתכנסי לסיכום, חברת הכנסת סטרוק.

וליד טאהא: מה ההצעה שלך לסדר?

וליד טאהא: לא הבנתי.

אורית סטרוק: אני מבקשת כהצעה לסדר שאנחנו נלמד כאן בישיבה את ההשלכות של החוק הזה.

וליד טאהא: מה זאת אומרת?

וליד טאהא: ההשלכות שבית יקבל את הזכות שלו להתחבר לחשמל.

אורית סטרוק: נכון, בדיוק.

וליד טאהא: נגיד מה?

וליד טאהא: לא, אני רוצה להבין חבר הכנסת יוראי.

וליד טאהא: נגיד איזה השלכות?

וליד טאהא: על מאגר האנרגיה במדינה, על החלוקה הגיאוגרפית?

וליד טאהא: על מה?

וליד טאהא: על ההיבט הלאומני, הלאומי?

וליד טאהא: מאיזה היבטים?

אורית סטרוק: היות וחתכת אותי באמצע משפט - - -

וליד טאהא: אני שאלתי אותה בני בגין, כדי גם לסיים, כי היא דיברה מספיק.

וליד טאהא: כן?

אורית סטרוק: אם לא היית שואל אותי שאלה כל כך ארוכה, הייתי מסיימת מזמן.

אורית סטרוק: אנחנו צריכים להבין את ההשלכות של החוק הזה על היקף הבנייה הבלתי חוקית בהמשך.

אורית סטרוק: כמה בתים בלתי חוקיים יוסדרו עכשיו.

אורית סטרוק: מה תהיה ההשלכה על השטח של הכפרים והיישובים הערבים ועל השטח הפתוח מסביבם.

אורית סטרוק: מה תהיה ההשלכה הדמוגרפית על האזורים שבהם הם נמצאים.

אורית סטרוק: אנחנו צריכים להבין את סדרי הגודל.

וליד טאהא: זאת אומרת, את מסכימה עם כל השאלות שלי.

וליד טאהא: בסדר, אוקיי.

אורית סטרוק: רגע.

אורית סטרוק: אני לא מסכימה עם השאלות שלך.

אורית סטרוק: אני רוצה להבין את התוצאה של הדבר הזה.

אורית סטרוק: אנחנו יודעים שיש איזה שהוא - - -

וליד טאהא: אוקיי.

אורית סטרוק: סליחה, אנחנו יודעים שיש איזה שהוא מתווה שאמור להיות צמוד לחוק.

אורית סטרוק: אני רוצה להבין מה הקשר בין המתווה לבין החוק.

אורית סטרוק: מה הקשר המדויק שלו.

אורית סטרוק: איך המתווה הזה ישפיע.

וליד טאהא: אני לא יודע מה אמור להיות ומה לא אמור להיות.

וליד טאהא: הוועדה תדון ותראה אם אמור להיות או לא אמור להיות.

וליד טאהא: אבל אני רוצה להודות לך, חברת הכנסת אורית סטרוק.

וליד טאהא: את לא יכולה לטעון שלא נתתי לך מספיק זמן לדבר ולומר את כל מה שאת רוצה.

וליד טאהא: אני לא מצפה ממך שתצייצי על זה, אבל לפחות נתנו לך - - -

אורית סטרוק: זכותי לצייץ כמה שאני רוצה.

אורית סטרוק: בעיניי החוק הזה הוא חוק שלוקח את שיח הזכויות והופך אותו לאלמנט מוביל ברצון שלכם - - -

וליד טאהא: והוא כזה, את צודקת.

אורית סטרוק: לכבוש.

וליד טאהא: והוא אכן כזה, שיח זכויות.

וליד טאהא: זה בדיוק כך.

וליד טאהא: אני רוצה להעביר את זכות הדיבור לחבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כן אדוני יושב הראש, חבריי חברי הכנסת.

וליד טאהא: כן, אני אתן כמובן לכל חברי הכנסת.

אוסאמה סעדי: אני בא עכשיו מהפגנה, שיירה של ועדת המעקב שחוסמת את כביש 6 ובהמשך תחסום את כביש איילון עד בואך עזריאלי.

אוסאמה סעדי: וזה כמובן במחאה של ועדת המעקב, במחאה על המשך השתוללות הפשיעה, גל הפשיעה והאלימות שהורג את החברה הערבית.

אוסאמה סעדי: 108 קורבנות עד היום.

אוסאמה סעדי: ורציתי להישאר עד הסוף, אבל הדיון החשוב הזה, שאתה קובע, נמשיך עד הסוף.

אוסאמה סעדי: אבל לעניין החוק, תראו, אין ספק שיש מחלוקת בינינו בעניין הגישה של חיבורי חשמל.

אוסאמה סעדי: יש את החוק שלנו, יש את החוק שהגשת, שאנחנו דנים פה.

אוסאמה סעדי: ואני לא רוצה עכשיו להיכנס לכל הניגוח הזה.

אוסאמה סעדי: אני רק רוצה שהמטרה גם שלך בתור יוזם, גם של שאר היוזמים, וגם שלנו, היא שבסופו של דבר אנחנו חיבור חשמל לבתים האלה.

אוסאמה סעדי: וזו המטרה.

אוסאמה סעדי: גם בחוק שלך הוא היה.

אוסאמה סעדי: בשביל זה נועד.

אוסאמה סעדי: ואתה אמרת בתחילת דבריך שהמטרה היא באמת לחבר את עשרות אלפי הבתים, שבגלל העדר תכנון, בגלל מחדל של המדינה ושל רשויות התכנון, עד עכשיו לא חוברו.

אוסאמה סעדי: אני שמעתי כל מיני חברי כנסת שאומרים שזה מעודד עבירות על החוק וגניבת קרקע ושבונים על קרקע של המדינה.

אוסאמה סעדי: איפה אנחנו חיים?

אוסאמה סעדי: אנחנו אומרים, אנחנו רוצים שאותו אדם שבנה בית על הקרקע שלו, אנחנו מסכימים ואמרנו את זה אלף פעמים, בוועדות בפני ארז ובפני כל הגורמים במינהל התכנון.

אוסאמה סעדי: איפה שמי שפלש לקרקע לא שלו, אנחנו לא רוצים לתת לו סעד.

אוסאמה סעדי: זה קרקע לא שלו.

אוסאמה סעדי: מי שבונה על קרקע ציבורית בתכנון, ננסה לבוא וזה.

אוסאמה סעדי: אבל אם בסוף זה פוגע בתכנון, אמרנו את זה כמה פעמים.

אוסאמה סעדי: ואתה זוכר שהיינו ברשימה המשותפת, אמרנו את זה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים, חברי הכנסת, על אזרח שבנה בית על קרקע שלו ובגלל שלא הייתה תכנית מתאר, בגלל שלא הרחיבו את שטחי השיפוט.

אוסאמה סעדי: כמו שבקלנסווה היום אמרת לי שהייתם - - -

וליד טאהא: בוטל, בגלל לחץ הזמן.

אוסאמה סעדי: בגלל שהכריזו על שטחים, אלפי דונם, נחל וסביבתו.

אוסאמה סעדי: ובגלל זה רוצים מה?

אוסאמה סעדי: להרוס אלפי בתים?

אוסאמה סעדי: הבתים האלה נבנו לפני שנים ולכן צריך לחבר חשמל.

אוסאמה סעדי: ולכן רוצים לתת להם תקווה לאנשים האלה, לקבל חשמל.

אוסאמה סעדי: כל הבתים האלה היום, בני בגין, מחוברים לחשמל.

אוסאמה סעדי: אין בית שאין בו חשמל, נכון?

אוסאמה סעדי: כולם יש בתים, עם חשמל.

אוסאמה סעדי: אבל מה?

אוסאמה סעדי: חיבורים פיראטיים.

אוסאמה סעדי: כבל על כבל על כבל על כבל.

אוסאמה סעדי: עשרות בתים על אותו שעון חשמל.

אוסאמה סעדי: ולכן קרה האסון בבית צפאפא.

אוסאמה סעדי: משפחת אל-עאיין.

אוסאמה סעדי: שישה בתים על שעון חשמל אחד.

אוסאמה סעדי: עכשיו, אנחנו ניהלנו משא ומתן.

אוסאמה סעדי: אי אפשר להגיד אנחנו עושים מה שאנחנו רוצים, לוקחים את החוק לידיים.

אוסאמה סעדי: ניהלנו משא ומתן שנים.

אוסאמה סעדי: הנה, רוסלאן, העוזר של קמיניץ, עו"ד רוסלאן יכול להגיד.

אוסאמה סעדי: מאז 2015, ברשימה המשותפת הראשונה, ובשנייה, וגם אחרי זה כשהיינו נפרדים.

אוסאמה סעדי: כל הזמן.

אוסאמה סעדי: וגם מפלגות אחרות ניהלו משא ומתן על החוק הזה של החשמל.

אוסאמה סעדי: ורוצים פתרונות.

אוסאמה סעדי: הוצעו לנו הצעות.

אוסאמה סעדי: לקשור עדיין בין תכנון ובין חשמל.

אוסאמה סעדי: אני חושב, אדוני יושב הראש, עם כל הכבוד להצעה הזו, במתכונת שהיא קיימת, ואני מסתכל עכשיו גם על החומרים ואני מבקש הסברים מהיועץ המשפטי המוכשר ביותר של הוועדה, שיסביר לנו מה ההבדל בין ההצעה הזו לבין צו כחלון ולפני צו שר הפנים לתיקון 157.

אוסאמה סעדי: שההבדל היחיד שאני רואה הוא כאילו תכנית מפורטת, המופקדת, מה שהיה מבוקש.

אוסאמה סעדי: ועכשיו התיקון שבאמת מקל על האנשים, שזה תכנית מפורטת שהוגשה.

אוסאמה סעדי: זה תיקון וזה הקלה.

אוסאמה סעדי: אבל עדיין, ההצעה שלכם אדוני יושב הראש, יש בה הרבה דרישות ודרישות ששרת פנים בהתייעצות עם ועדה מחוזית.

אוסאמה סעדי: וצריך להיות תכנית כוללנית מאושרת.

אוסאמה סעדי: עכשיו, נכון שב-70% שמענו שיש ב-75% תכניות כוללניות מאושרות.

אוסאמה סעדי: אבל יש 25% אין תכנית כוללנית מאושרת, לרבות בנגב.

אוסאמה סעדי: ואז אם אין תכנית כוללנית מאושרת, עדיין אפשר להגיש תכנית מפורטת ביוזמת המדינה.

אוסאמה סעדי: ושמתכנן המחוז יבוא ויגיד שזה לא נוגד את ההוראות של התכנית המופקדת.

אוסאמה סעדי: והתנאי האחרון, שדיברנו עליו אדוני יושב הראש, ערבות בנקאית בגובה כל האגרות וכל ההיטלים?

אוסאמה סעדי: עכשיו, אני יודע שרשויות מקומיות רוצות להבטיח את ההיתר ושהאזרח שיבוא ויתאפשר הוצאת היתר, ישלם את האגרות.

אוסאמה סעדי: בין אם זה לרשות, בין אם זה לוועדה, בין אם זה לתאגיד.

אוסאמה סעדי: אני איתך, אבל זו לא הדרך של לתת ערבות בנקאית בגובה כל הסכומים והערבות הבנקאית הזאת צריכה להיות כמה שנים עד לאישור התכנית המפורטת ועד שאפשר להוציא היתר בנייה מכוח התכנית המפורטת.

אוסאמה סעדי: יש הרבה עלויות לערבות הבנקאית.

אוסאמה סעדי: ואתה יודע, אדוני יושב הראש, שערבות בנקאית שהבנק לא נותן ערבות בנקאית אם אין בצידה ביטחונות ולפעמים בגובה כל סכום הערבות הבנקאית.

אוסאמה סעדי: אז מה עשינו?

אוסאמה סעדי: אני אומר אדוני יושב הראש, אני לא רוצה להתנגח פוליטית.

אוסאמה סעדי: נשים את זה בצד.

אוסאמה סעדי: בואו נעבוד ונראה איך אפשר לשפר את ההצעה הזו, שבאמת תענה למטרה שלשמה היא נועדה.

אוסאמה סעדי: שאנחנו נאפשר לאזרחים לקבל חשמל.

אוסאמה סעדי: אם אנחנו נהיה עדיין בצו כחלון וכל, אתה יודע, בצו כחלון עד עכשיו, מאז כחלון, זה על שמו, היינו בכנסת ה-20.

אוסאמה סעדי: רק פעם אחת יושם וזה בדלית ועוספיא.

אוסאמה סעדי: בלוד, אדוני יושב הראש, וביקרנו הרבה אני ואתה בלוד, הרבה שכונות אין עדיין שם תכנית כוללנית מאושרת.

אוסאמה סעדי: אז זה לא יכול.

אוסאמה סעדי: ולמה תכנית פרטנית על ידי המדינה?

אורית סטרוק: אולי נעשה חוק שכל מי שבא לו להתחבר לחשמל, יתחבר לחשמל.

אורית סטרוק: בשביל מה צריך תכנית?

וליד טאהא: הוא לא ענה לך.

וליד טאהא: אבל חבר הכנסת אוסאמה לא נכנס לך לדברים.

וליד טאהא: והוא מצפה ממך כמוני שאת לא תיכנסי לו לדברים.

אורית סטרוק: אני זוכרת שהוא נכנס לי לדברים.

אורית סטרוק: תסתכל בפרוטוקול.

וליד טאהא: אז הוא יסיים את הדברים שלו.

אורית סטרוק: אני רק מסכמת את דבריו.

וליד טאהא: אל תסכמי, מישהו ביקש ממך?

אורית סטרוק: כל מי שבא לו להתחבר לחשמל, שיתחבר לחשמל, איזה יופי.

אוסאמה סעדי: אני יודע לסכם את הדברים שלי.

אוסאמה סעדי: תודה רבה, אני יודע לדבר ולהסביר.

וליד טאהא: וגם לסכם.

אוסאמה סעדי: וגם לסכם.

אוסאמה סעדי: אני אומר אדוני יושב הראש, אנחנו רוצים להוציא חוק שיאפשר לעשרות אלפי בתים האלה שנבנו על קרקע פרטית והם בתוך תכנית כוללנית מופקדת או מוצעת.

אוסאמה סעדי: בני בגין אז עזר לנו בעניין הזה של מדיניות אכיפה.

אוסאמה סעדי: שאמר תכנית שהופקדה או שהוקלדה תכנית כוללנית.

אוסאמה סעדי: ועדיין עם הקו הכחול.

זאב בנימין בגין: אתה הורג לי את הפריימריז.

אוסאמה סעדי: אין לך פריימריז, לכן אני מרשה לעצמי.

אוסאמה סעדי: אם היית נשאר בליכוד אז זה היה.

וליד טאהא: חבר הכנסת בני בגין, אתה ואוסאמה, אין לכם פריימריז, לא כמוני.

אוסאמה סעדי: ולכן אני אומר, אדוני יושב הראש, ותומר, פה אנחנו רוצים את הייעוץ שלך ואת העזרה שלך.

אוסאמה סעדי: המטרה היא, ואני מסכים למטרה ובשביל זה אני כאן, לקדם את זה כמה שיותר משפטית.

אוסאמה סעדי: ולא להתנגח פוליטית.

אוסאמה סעדי: אבל בסופו של דבר אנחנו רוצים להבטיח, אמרת 70%-80%?

אוסאמה סעדי: הלוואי ונגיע לסכומים האלה.

וליד טאהא: אני רוצה 100%.

אוסאמה סעדי: אני רוצה 100%.

אוסאמה סעדי: אומרים ראשי הרשויות זה יעזור ל-70%.

אוסאמה סעדי: לפי המומחים, ואני לא רוצה להיכנס לכל מיני מומחים.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר, אם צו כחלון רק חל על דלית ועוספיא, אז יש בעיה.

וליד טאהא: אין פה צו כחלון, תשכח מצו כחלון.

אוסאמה סעדי: אבל זה אותו דבר.

וליד טאהא: לא, זה לא אותו דבר.

וליד טאהא: אתה קיבלת נוסח ראשון לדיון בוועדה.

וליד טאהא: אל תקבע אותו דבר או לא אותו דבר.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על הנוסח הראשון.

וליד טאהא: מבלי להיכנס לוויכוח על הצעות, כי אין פה הצעה זולת ההצעה הזאת.

וליד טאהא: שם מדובר על בתים שנבנו עד 1987.

וליד טאהא: ואם נוסף עליו, טוב, לא רלוונטי.

אוסאמה סעדי: 1987 זה בצו המקורי.

אוסאמה סעדי: אנחנו רצינו להכניס את כל הבתים.

אוסאמה סעדי: אני לא רוצה להתווכח.

וליד טאהא: בוא נתמקד בתכנית הזאת.

אוסאמה סעדי: בתכנית הזאת אני רוצה לזרום איתך ולהגיע לסיכום והצעת חוק שתאפשר חיבורי חשמל של כל הבתים האלה.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אורית סטרוק: אז סיכמתי אותך נכון.

אורית סטרוק: אתה אומר כל מי שבא לו חשמל, שיתחבר לחשמל.

וליד טאהא: אני נותן עכשיו את זכות הדיבור לחברת הכנסת, אוסאמה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: כל מיני חורים שגנבו קרקע של פלסטינים רציתם לחבר אותם לחשמל.

אורית סטרוק: ישבו בסירה כמה - - -

וליד טאהא: אוסאמה, בוא לא ניתן הזדמנות להסית את הדיון לשטויות.

אורית סטרוק: אבל הוויכוח שלי לא איתך.

וליד טאהא: אנחנו בחיבור בתים של אזרחים, שבגלל מדיניות - - -

אורית סטרוק: בואו נחבר אותם רק בגלל שהם ערבים.

וליד טאהא: שנכפתה עליהם עשרות שנים נבצר מהם לחבר חשמל.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לעזור להם.

וליד טאהא: כל הוויכוחים הפוליטיים והאחרים לא רלוונטיים.

אורית סטרוק: אנחנו בדיון על - - -

וליד טאהא: אני רוצה לתת לחברת הכנסת - - -

אורית סטרוק: ובואו נחבר אותם לחשמל - - -

וליד טאהא: אני רוצה לתת לחברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי, שהיא גם יוזמת איתנו בחוק הזה.

וליד טאהא: זכות הדיבור, בבקשה ג'ידא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אפשר להירשם גם?

וליד טאהא: נרשמת סמוטריץ'.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה אדוני יושב הראש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה על קיום הדיון ועל זה שהסכמת לצרף אותי להצעה שלכם כיוזמת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מבחינתי הוצאת החוק הזה, זו בשורה שתוכל באמת להביא אור ל-60,000 בתים בישראל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עכשיו, כמי שעסקה 15 שנה בנושאים של תכנון ובנייה ורשויות מקומיות ערביות, אני יכולה לספר לכם שעות על גבי שעות על סוגיות תכנוניות ועל הקשר בין אי חיבור חשמל לטופס 4.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל אני בוחרת לפתוח כאן היום את דבריי ודווקא לספר לכם על בני משפחת קיוב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבא נאיף, אמא רימא והילדה קארים, בת השנתיים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: משפחה שלמה שנחנקה למוות בשנת 2010.

ג'ידא רינאוי-זועבי: משאיפת גזים רעילים שדלפו מהגנרטור הביתי שלהם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואני גם רוצה לספר לכם על בני משפחת אבו סביית מהנגב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על אבראר בת השנה, על חאלד בן השלוש ועל לילה בת הארבע, שנשרפו בדליקה בבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זהו פשע שצריך לשים לו סוף.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואני שמחה שאתמול אנחנו התחלנו לשים סוף לאסון שמתמשך עשרות שנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שבתים שלמו, שמשפחות שלמות סובלות מהם יום יום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כבר שנים אני עוסקת בעניין של חיבור לחשמל ובהנגשת פתרונות אלטרנטיביים למשרד הפנים, אשר ינסו לעקוף את טופס 4.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואני נתקלת כל פעם בקיר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואני שמחה שמאז כניסתי לכנסת הגשתי את הצעת החוק בנושא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואני שוב שמחה שרע"מ הסכימו לצרף אותי כיוזמת להצעה שלהם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שמחתי מאוד שאתמול החוק עבר במליאה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואני מבחינתי היום מתחילים לעבוד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי די, אי אפשר עם האסונות האלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אי אפשר עם התינוקות האלה שמתים על לא עוול בכפם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי.

וליד טאהא: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה אדוני יושב הראש.

יצחק פינדרוס: אתה יודע, אני נמצא פה בוועדה הרבה זמן.

יצחק פינדרוס: הייתי פה לפני חצי שעה ויותר משלושת רבעי מהחוקים הצעתי עם הקואליציה ורק רבע הצבעתי נגד הקואליציה.

וליד טאהא: אפילו ברוויזיות הצבעת.

יצחק פינדרוס: נכון.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לומר לך דבר אחד.

יצחק פינדרוס: אני חושב שהחוק הזה הוא בא ממקום עקום.

יצחק פינדרוס: לא שאני נגד החוק, אני בעד החוק.

יצחק פינדרוס: אני מתחיל עם זה שאני בעד החוק.

יצחק פינדרוס: אני חושב שצריך לתקן אותו, אני חושב שצריך לסדר אותו, אבל אני בעד החוק ואני חושב שהחוק הוא חוק נכון באופן עקרוני.

יצחק פינדרוס: ואני גם אסביר למה.

יצחק פינדרוס: יש פה רמאות, שאנחנו מרמים את עצמנו במשך הרבה מאוד שנים.

יצחק פינדרוס: מדינת ישראל לא מוכנה להתמודד עם בעיות תכנוניות.

יצחק פינדרוס: היא לא מוכנה להתמודד עם זה.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, מצד אחד יכול להיות בית שקיים 40 שנה.

יצחק פינדרוס: לפי החוק, מדינה, העירייה, רשויות התכנון, היו צריכים להרוס אותו.

יצחק פינדרוס: אבל הם לא הורסים אותו.

יצחק פינדרוס: אז מה הם עושים?

יצחק פינדרוס: מענישים אותם בזה שהם צריכים לשים גנרטור או חיבור חשמל פיראטי.

יצחק פינדרוס: אני חושב שהמדינה כמדינה צריכה לקבל החלטה.

יצחק פינדרוס: אתה חושב שהוא לא חוקי, אתה חושב שהוא לא בסדר?

יצחק פינדרוס: תהרוס אותו.

יצחק פינדרוס: אתה חושב שהוא חוקי, תסדיר אותו.

יצחק פינדרוס: החשמל לא אמור להיות עונש.

יצחק פינדרוס: החשמל לא אמור להיות כלי.

יצחק פינדרוס: אני מסכים עם מה שאמרת חברת הכנסת, שילדים נשרפים ואנשים נשרפים חיים.

יצחק פינדרוס: והאסון שהיה פה בבית צפאפא לפני שנה.

יצחק פינדרוס: זה לא אמור להיות כלי שרת בידי רשויות התכנון.

יצחק פינדרוס: רשויות התכנון צריכים לקבל החלטה.

יצחק פינדרוס: והפחד שלהם לקבל החלטה ולהחליט מה כן ומה לא, אז הם יושבים רגל על רגל אומרים אנחנו לא נותנים טופס 4, אנחנו לא נותנים חיבור חשמל ואנחנו רגועים.

יצחק פינדרוס: התוצאה של זה היא תוצאה הזויה.

יצחק פינדרוס: הרי אף אחד לא יושב במדינת ישראל היום בבית בלי חשמל.

יצחק פינדרוס: אז יש לו חיבור פיראטי, יש לו גנרטור, יש לו בעיה בטיחותית, יש לו זה.

יצחק פינדרוס: אותה רשות מקומית תגבה ארנונה מאותו מקום מגורים, כי הוא אומר הוא גר שם.

יצחק פינדרוס: אז למה שלא יקבל חשמל ומים?

יצחק פינדרוס: אתה רוצה להרוס אותו?

יצחק פינדרוס: תהרוס אותו.

יצחק פינדרוס: הוא לא אמור להיות כלי שרת לעניין הזה.

יצחק פינדרוס: כל הנושא, ואני מסכים, מי שבונה על שטח שלא אמור להיות בתוך קו כחול ובתוך ישוב.

יצחק פינדרוס: זה שלמדינת ישראל יש פחד ללכת ולהרוס?

יצחק פינדרוס: שתתמודד עם הפחד הזה, שתמצא פתרונות.

יצחק פינדרוס: זה הפתרון.

יצחק פינדרוס: הפתרון הוא לא לתפוס אנשים ולהפוך אותם לבני ערובה.

יצחק פינדרוס: ואני מצפה ממך, כמו שאני ענייני, זה צריך להיות לא קשור לא לישובים ערבים ולא לישובים בדואים ולא לישובים דרוזים.

יצחק פינדרוס: הכלי של החשמל לא אמור להיות כלי של עונש לבן אדם שבונה לא חוקי.

יצחק פינדרוס: או, לצערי הרב בחלק הרבה מהמקרים, ויכול להיות שיש לנו ויכוח באיזה מקום.

יצחק פינדרוס: אבל בהרבה מהמקרים זה עוד פעם חוסר יכולת לקבל החלטה להוציא שם תכנית.

יצחק פינדרוס: או חוסר יכולת לקבל החלטה ולהיכנס לביצה הזאת ולעשות שם תכנון מוסדר.

יצחק פינדרוס: אז לא מקבלים החלטה ואז ממתינים.

יצחק פינדרוס: ולפעמים, כמו שאמרנו, דיברו פה על בתים לפני 87.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך שאני מכיר בתים בירושלים שהם כבר 30 שנה בלי רישיון, 40 שנה בלי רישיון.

יצחק פינדרוס: והחשמל צריך להיות פיראטי.

יצחק פינדרוס: שרשויות התכנון יקבלו החלטה מה הם רוצים לעשות עם זה.

יצחק פינדרוס: החשמל לא צריך להיות כלי.

יצחק פינדרוס: ואני חושב שאם נעבוד על החוק ונעשה את זה נכון, אולי זה יעורר את הממשלה לפעול איפה שהם צריכים לפעול.

יצחק פינדרוס: לעשות את מה שצריך לעשות ולא לשבת רגל על רגל ולהגיד אנחנו בסדר, אנחנו בנתיים לא נותנים להם להתחבר לחשמל ובנתיים אנשים נהרגים ונמצאים בלי חשמל.

יצחק פינדרוס: זה אני אומר באופן כללי.

יצחק פינדרוס: כשנצלול לפרטים אנחנו ניכנס אליהם.

יצחק פינדרוס: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

וליד טאהא: זכות הדיבור לחבר הכנסת בני בגין, בבקשה.

זאב בנימין בגין: תודה אדוני יושב הראש.

זאב בנימין בגין: אני באמת אשתדל לקצר ולהיות אפילו טכני.

זאב בנימין בגין: שמענו את כל ההערות הכלליות, שלא להגיד כוללניות, על יסוד המינוחים שאנחנו משתמשים בהם כאן.

זאב בנימין בגין: אדוני יושב הראש, אני חושב שלא נורא אם אני אספר לרגע על שיחתנו הקצרצרה אמש ואצטט אותך, אני חושב שזו אמירה חשובה.

זאב בנימין בגין: על פי הבנתך, החוק הזה הוא חוק שתומך תכנון.

זאב בנימין בגין: תומך בתכנון.

זאב בנימין בגין: עכשיו, אני מציע או מבקש שהאמירה הזאת תקבל ביטוי מדויק בחוק.

זאב בנימין בגין: למשל אני אומר שסעיף 1(1)(א) ואני חבר ועדת הפנים שנה חמישית.

זאב בנימין בגין: אני חושש שעלול שלא להתפרש כהלכה.

זאב בנימין בגין: למשל השאלה האם הבית שמתחבר הוא בתחום הקו הכחול.

זאב בנימין בגין: וכן הלאה, יש שאלות אחרות.

זאב בנימין בגין: זה דורש דיוק.

זאב בנימין בגין: חברנו, חבר הכנסת פינדרוס אמר באופן כללי שצריך.

זאב בנימין בגין: אבל לדייק או לדקדק.

זאב בנימין בגין: זה לא שונה מכל הצעת חוק אחרת שיורדת מהמליאה וחוזרת אל המליאה, אחרי התייעצות עם כל הגורמים.

זאב בנימין בגין: והחשש שלי הוא מפירוש לא נכון של הסעיפים.

זאב בנימין בגין: הדיוק פה מאוד חשוב.

זאב בנימין בגין: זו הערה מובנת מאליה, אבל במקרה שלפנינו אני רואה בכך חשיבות רבה.

זאב בנימין בגין: תודה אדוני יושב הראש.

וליד טאהא: תודה רבה לך חבר הכנסת בני בגין.

וליד טאהא: חבר הכנסת מופיד מרעי, בבקשה.

מופיד מרעי: תודה אדוני יושב הראש.

מופיד מרעי: תראו, אני חושב שמי שלא רץ עם מטף כיבוי לכבות שריפה ולחלץ אנשים מתוך בית שנשרף, אולי הוא לא יבין מה המשמעות ומה החשיבות של החוק הזה.

מופיד מרעי: אני הייתי מקדיש את החוק הזה, אדוני יושב הראש, לאנשים שנספו.

מופיד מרעי: אם זה משפחת אלעיים או משפחת קיוף ואשתו והבת שלהם בעוספיא.

מופיד מרעי: כתוצאה מזה שלא היה להם חיבורי חשמל לבתים שלהם.

מופיד מרעי: אני לא רוצה להיכנס כרגע לנושא של התכנון.

מופיד מרעי: דיברנו עליו ואנחנו מדברים עליו הרבה מאוד זמן.

מופיד מרעי: כולם בעד תכנון וכולנו במדינת חוק.

מופיד מרעי: מי שעובר על החוק, שילך לבית משפט.

מופיד מרעי: מה שיחליט בית המשפט, ההחלטה תתקבל להרוס אז יש רשויות שיודעות להרוס.

מופיד מרעי: אבל אני חושב שאנחנו לא צריכים לערבב בין הדברים.

מופיד מרעי: אני גם לא אכנס כרגע לדקויות של החוק, כי ניכנס לזה בהמשך.

מופיד מרעי: אני רוצה לדבר על שלוש נקודות:

מופיד מרעי: חשיבות החוק כדי באמת לחבר את כל הבתים שעומדים בקריטריונים, לחשמל.

מופיד מרעי: וזה מאוד חשוב ועל זה תבורכו, כל מי שיזם.

מופיד מרעי: כי אנחנו צעקנו, בכינו, עלינו לכנסת.

מופיד מרעי: גם בתפקידי כיושב ראש רשות, כדי באמת להגיע לתקנות האלה ולחוק הזה.

מופיד מרעי: אז באמת תבורכו, ואני אומר את זה מכל הלב.

מופיד מרעי: הצבענו בכנסת ופה אני מברך.

מופיד מרעי: השלב הבא, אני לא רוצה לחזור אחורה, שחשוב לנו, זה ההבנה של החוק.

מופיד מרעי: כי בסוף שואלים הרבה שאלות.

מופיד מרעי: מאתמול שואלים אותי הרבה מאוד שאלות.

מופיד מרעי: איך אנחנו מסבירים את החוק בסופו של דבר לאזרחים.

מופיד מרעי: כי הרבה מאוד אזרחים מחכים כדי לדעת.

מופיד מרעי: יש כאלו חושבים שמחר הם יכולים ללכת ולהתחבר.

מופיד מרעי: אז אנחנו כולנו, גם חברי הכנסת, ותכף נגיע לראשי הרשויות מה התפקיד שלהם, צריכים לגרום לאזרחים שבאמת צריכים להתחבר, איך להבין את החקיקה.

מופיד מרעי: כי זה חקיקה שבסופו של דבר תעזור לתכנון.

מופיד מרעי: למה היא תעזור לתכנון?

מופיד מרעי: כי מי שהבית שלו עונה ועומד בקריטריונים של התכנון, מקבל חיבור חשמל, אומר לאחרים אל תבנו במקום ציבורי.

מופיד מרעי: אל תבנו בשטח מינהל או באדמת מינהל ואל תבנו על כביש.

מופיד מרעי: כי אחרת לא תקבלו גם חשמל.

מופיד מרעי: לכן אני חושב שהחוק הזה הוא כן תומך תכנון עתידי.

מופיד מרעי: הבעיה של התכנון היא לא ראשי רשויות, גם לא אזרחים.

מופיד מרעי: ועדות התכנון המקומיות והמחוזיות והארציות הן אחראיות על התכנון במדינה, לא ראשי הרשויות.

מופיד מרעי: הם אלה שצריכים לתת הסבר למה בישובים האלה אין תכנון.

מופיד מרעי: ובסופו של דבר אפשר לתכנן.

מופיד מרעי: אני לא רוצה לחזור על דברים שאני אמרתי אותם.

מופיד מרעי: ועובדה, מיכל מריל יושבת פה, כן, אפשר כשרוצים, יכולים לשלב ידיים ולתכנן.

מופיד מרעי: התפקיד של ראשי הרשויות, ופה אני באמת קורא לכל ראשי הרשויות להגיש תכניות מפורטות לוועדות לתכנון ובנייה.

מופיד מרעי: כי החוק אומר שחיבור חשמל זמני, טופס 2, יהיה אחרי הגשת התכנית ואישורה להפקדה בתנאים.

מופיד מרעי: כלומר, לא צריך לחכות עד השלב של ההפקדה ושל הפרסום ושל הערעורים.

מופיד מרעי: אז לכן חשוב מאוד שראשי הרשויות יאיצו, ואני אמרתי את זה וכתבתי את זה, את ההגשה של התכניות המפורטות.

מופיד מרעי: זה רק יעזור לתושבים שלהם.

מופיד מרעי: נושא המהות של החוק והתחושה של ההקלה בחוק, ובזה אני מסיים, הוא נושא הבטיחות שדיברתי עליו.

מופיד מרעי: ככל שאנחנו מאיצים את חיבורי החשמל, כך אנחנו נחסוך חיי אדם.

מופיד מרעי: חיי אדם, כמו ילדים ולא ילדים, גם מבוגרים, הם יקרים לנו.

מופיד מרעי: אנחנו בשבוע בטיחות בדרכים.

מופיד מרעי: כולנו כואבים את כל ההרוגים בדרכים.

מופיד מרעי: גם פה צריכים לאכוף את ההרוגים בבטיחות כתוצאה מאי חיבורי חשמל.

מופיד מרעי: על שאר הסעיפים, כשניכנס אני אתייחס.

מופיד מרעי: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה לך חבר הכנסת מופיד מרעי.

וליד טאהא: חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

וליד טאהא: אתה רוצה?

איתן גינזבורג: לא, אני אתייחס לגופו של החוק.

וליד טאהא: אז חבר הכנסת סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה אדוני יושב הראש.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה ברשותך להתחיל מהסוף.

בצלאל סמוטריץ': אי אפשר לקיים דיון אמיתי ורציני בחוק הזה, מבלי שיבואו לכאן אנשי משרד הפנים ויציגו בצורה מפורטת את המיפוי של הישובים שבהם הוא אמור לחול, מה סטטוס התכנון.

וליד טאהא: יש פה את אנשי מינהל התכנון.

בצלאל סמוטריץ': שנייה, שנייה.

בצלאל סמוטריץ': בסוף בדברי ההסבר כתוב עשרות אלפי מבנים שהחוק הזה אמור לחול עליהם.

בצלאל סמוטריץ': אז זאת אומרת שכנראה שיש עשרות אלפי מבנים שכבר יש תכניות מתאר שהוגשו ונקלטו ואושרו להפקדה.

בצלאל סמוטריץ': ושנמצא שהבתים הללו תואמים את התכנית ולא יושבים על כבישים וכו'.

בצלאל סמוטריץ': אז א', צריך לקבל את המיפוי הזה, להבין מה הסטטוס של כל ישוב כזה.

בצלאל סמוטריץ': מה סטטוס התכנון בכל ישוב כזה.

בצלאל סמוטריץ': מה צפי הזמן המוערך לאישורה של התכנית.

בצלאל סמוטריץ': האם יש דרכים אחרות להגיע לתוצאה בדרך המלך והיא פשוט לזרז?

בצלאל סמוטריץ': הרי אם כבר הוגשה תכנית מפורטות והיא תואמת את הוראות התכנית המתארית או התכנית הכוללנית והיא כבר אושרה להפקדה, ומדובר על מבנים שאמורים להיות מוסדרים בהמשך לאותה תכנית, אז יש דרך מלך.

בצלאל סמוטריץ': ויכול להיות צריך להעביר עוד טיפה תקציב ולהאיץ קצת את התכנון ולוודא שיהיה תכנון.

בצלאל סמוטריץ': ואנשים יגישו את היתרי הבנייה, ישלמו את האגרות וההיטלים.

בצלאל סמוטריץ': יבצעו, אגב, לא פעם את ההתאמות בנכס בהתאם לתנאי התכנית.

בצלאל סמוטריץ': הרי תכנית לא רק מגדירה איפה בונים, אלא פחות או יותר גם מה התנאים.

בצלאל סמוטריץ': התקנון שצמוד לתכנית הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אני לא בטוח שיש צורך בחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': הרי ממה נפשך?

בצלאל סמוטריץ': אם אין תכניות מפורטות שהוגשו אז החוק הזה לא יעזור.

בצלאל סמוטריץ': ואם יש תכניות מתאר שהוגשו, אז מה הבעיה?

בצלאל סמוטריץ': אז תדונו בהם, תקדמו אותם.

בצלאל סמוטריץ': אפשר גם את הליכי הבירוקרטיה לקצר ולא צריך להמציא כל מיני המצאות.

איתן גינזבורג: כאילו לא אמרת כלום.

איתן גינזבורג: תקדמו, תאשרו, זה עניין של שבוע, שבועיים והכל יגמר.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא אמרתי שבוע שבועיים.

איתן גינזבורג: מה, אנחנו לא יודעים איפה אנחנו חיים?

בצלאל סמוטריץ': איתן, תהיה לך רשות דיבור אחר כך, תדבר, בשמחה גדולה.

איתן גינזבורג: אין לך אף פעם קריאות ביניים אדוני?

בצלאל סמוטריץ': אני יודע איפה אנחנו חיים.

בצלאל סמוטריץ': ובכל זאת, אני חושב שכדי שאפשר יהיה לדון צריך מסד עובדתי.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שאנשי מינהל תכנון יסבירו למה אחרי שכבר הוגשה התכנית ונבדקה ואושרה להפקדה, עדיין זה צריך לקחת הרבה מאוד שנים.

בצלאל סמוטריץ': ואם זה לוקח הרבה מאוד שנים, אז אני חושב שאנחנו צריכים לקבל הסברים למה זה לוקח הרבה מאוד שנים.

בצלאל סמוטריץ': מי תוקע, מי מתנגד, מי מעכב, למה זה מתעכב.

בצלאל סמוטריץ': אבל שוב, כדי שאדוני יושב הראש, אפשר יהיה באמת לדון.

בצלאל סמוטריץ': אם זה יהיה הסכם קואליציוני ואתם לא תצביעו על התקציב בלי זה, אז בסדר.

בצלאל סמוטריץ': אז צריך לאשר.

בצלאל סמוטריץ': אבל אם רוצים דיון אמיתי ולבדוק את ההצדקה של החוק והאם זה הכלי הנכון.

וליד טאהא: יש פה הצעת חוק, חבר הכנסת סמוטריץ', שבאה להסדיר בעיה.

וליד טאהא: בעיה קיימת.

וליד טאהא: הייתי שמח אילו אתה בממשלה הקודמת היית מביא הצעת חוק כזו וגם אז הייתי תומך בך.

בצלאל סמוטריץ': לא הייתי בממשלה הקודמת, אבל בסדר.

וליד טאהא: אז הממשלה שלפני.

בצלאל סמוטריץ': אז תן לי רגע.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שקודם כל צריך להבין.

בצלאל סמוטריץ': אמרת שיש כאן הצעת חוק שבאה לפתור בעיה.

בצלאל סמוטריץ': אז קודם כל, בואו נראה את הבעיה מול העיניים, נבין אותה, על מה מדובר.

וליד טאהא: אני בא ממנה, אני מכיר אותה.

בצלאל סמוטריץ': גם אני מכיר אותה.

אורית סטרוק: אבל זה לא משנה איך אתה מכיר.

אורית סטרוק: השאלה מה אומרים גורמי המקצוע.

בצלאל סמוטריץ': אורית, אורית, תני לי.

וליד טאהא: את נכנסת לדברים של חבר הכנסת סמוטריץ', אורית.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר שוב, צריך לשים על השולחן את הבעיה.

בצלאל סמוטריץ': להבין האם זה הפתרון המתאים או שיש פתרונות יותר טובים.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שיש בהם פחות קרדיט פוליטי ויותר.

בצלאל סמוטריץ': ויכול להיות שהפתרונות יותר טובים ויותר נכונים.

בצלאל סמוטריץ': זו נקודה ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': אני מניח שכשנקבל את הנתונים אז נבין, לפי מיטב ידיעתי ושיפוטי, וכפי שאתה יודע אדוני אני עסוק בנושא הזה הרבה שנים ומכיר גם את ההיסטוריה מצד אחר מזה שאתה מגיע ממנו, אבל אני כנראה מכיר את ההיסטוריה.

בצלאל סמוטריץ': ומכיר את חסמי התכנון ומכיר את הסיבות והגורמים לעיכובים שלוקחים כל כך הרבה זמן בתכנית.

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו מדברים, שוב, אחרי שיש כבר תכנית מתאר או תכנית כוללנית וכבר אושרה תכנית להפקדה.

בצלאל סמוטריץ': צריך להבין מה תוקע את זה עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': למה זה לא רץ באיזה שהוא מסלול ירוק.

בצלאל סמוטריץ': ואני לא בטוח שיתברר שזה הכלי הנכון כדי לפתור את הבעיה שאותה אתם לפחות מציגים בגלוי שאותה אתם רוצים לפתור.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי עוד פעם, אם רוצים לפתור איך לזרז הליכי הסדרה, וממילא יחד עם ההסדרה גם מגיעים חיבורי תשתיות שמדינה אמורה לספק לאזרחיה, לא נראה לי שזה הפתרון הנכון.

בצלאל סמוטריץ': ומכאן אני מגיע לאמירה הראשונה שרציתי לומר.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי שאני מתחיל מהסוף והולך קצת אחורה.

בצלאל סמוטריץ': לי יש הרבה יותר מתחושה שהחוק הזה בסוף נועד להשיג, לפתור בעיות אחרות.

בצלאל סמוטריץ': להשיג תכליות אחרות.

בצלאל סמוטריץ': ואגב, אחר כך אני אשמח גם לשמוע כמובן במשך הדיונים את עמדת משרד המשפטים, איפה שלא יוצא חוט הנשכר.

בצלאל סמוטריץ': כל מיני עקרונות שאנחנו בדרך כלל שומעים אותם כשזה נוח בהקפדה על קוצו של יוד במקומות אחרים.

בצלאל סמוטריץ': וכאן יש איזה רצון לתת לגיטימציה וגושפנקא מאוחרת לעבריינות ולהפרת חוק סיטונאית ולבנייה לא חוקית בהיקפים גדולים.

בצלאל סמוטריץ': ויש בה בעיקר מסר קדימה, תמשיכו לבנות ולהשתולל, כי יש לכם פה שותפים בכירים בקואליציה שימשיכו לדאוג לכם ולפתור לכם את הבעיות גם בהמשך.

בצלאל סמוטריץ': אז בסדר, אז אולי היום זה רק 2018, אז שנה הבאה נקדם את זה ל-2022 ובעוד שנתיים נקדם את זה ל-2024.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מכירים את שיטת הסיפוח הזוחל הזה של הלבנת עבירות הבנייה.

בצלאל סמוטריץ': ושוב, אני אגבש את עמדתי האם החוק הזה אכן נועד לפתור את הבעיה האמיתית והאם הוא הכלי הנכון אל מול סל של כלים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': אגב, למיטב ידיעתי, משרד המשפטי עמדתו במשך שנים הייתה להתנגד נחרצות.

בצלאל סמוטריץ': ארז קמיניץ עמד כחומה בצורה נגד חוק כזה ודומיו.

בצלאל סמוטריץ': מה השתנה?

בצלאל סמוטריץ': האם בגלל שהשתנתה ממשלה השתנתה גם העמדה המקצועית של אנשי משרד המשפטים?

מופיד מרעי: ארז קמיניץ הסכים.

מופיד מרעי: בטח, אני אישית ניהלתי.

רוסלאן עותמאן: אני אוכל להתייחס בהמשך.

בצלאל סמוטריץ': כן, כן, נשמח לקבל התייחסויות.

בצלאל סמוטריץ': אבל אמרתי, בעיניי השלב הבסיסי, יושב הראש, זה שנקבל כאן עכשיו רגע את המיפוי.

בצלאל סמוטריץ': נבין את הבעיה, נבין את המאפיינים ונבין את הסטטוס של כל מקום ואז אפשר יהיה לבחון האם זה באמת כלי אמיתי לבעיה שאתה מנסה להציג או שיש כאן תכליות אחרות שאני מעריך שישנן כאן.

וליד טאהא: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': ורק עוד שאלה אחת.

בצלאל סמוטריץ': בהינתן שמדובר בשאלה אזרחית, נטו, נטולת שום הקשר אחר, אז אם יש לכם התנגדות שהחוק יחול גם ביהודה ושומרון ויחול גם על מה שאנחנו קוראים ההתיישבות הצעירה.

בצלאל סמוטריץ': גם שם יש עשרות, אולי אלפי, אולי יותר מאשר אלפי, מבנים שנמצאים בהליכי הסדרה ותכניות בגינן אושרו.

בצלאל סמוטריץ': אגב, שם הסיבות לעיכובים הם בעיקר מדיניות.

בצלאל סמוטריץ': מאת"ה לא מתכנסת, אין אישורים מדיניים.

בצלאל סמוטריץ': גם שם גרים אנשים, גם שם יש חיבורים פיראטיים, גם שם יש שריפות כל שנה.

וליד טאהא: טוב, תודה רבה.

וליד טאהא: אני רוצה עכשיו לתת זכות דיבור למינהל התכנון.

וליד טאהא: מינהל התכנון, מי רוצה לדבר, מיכל או אפרת?

וליד טאהא: אני לא רוצה מצגות.

וליד טאהא: אני רוצה סקירה כללית של הנושאים הרלוונטיים לסעיפים של החוק.

וליד טאהא: דהיינו, לדבר על תכניות כוללניות בחברה הערבית.

וליד טאהא: האם יש לכם אינדיקציה בעקבות השאלות ששאלתי בעבר וגם סמוטריץ' דיבר מהזווית שלו על הנושא.

וליד טאהא: כמה תכניות מפורטות הוגשו, באחוזים.

וליד טאהא: אתם תרצו לדבר על החלוקה, מרכז הארץ, צפון?

וליד טאהא: זה בסדר או בכלל?

וליד טאהא: זה גם טוב.

וליד טאהא: ומבחינתי, השאלה הקריטית היא מתי לדעת מינהל התכנון החברה הערבית סוף סוף תהיה בשלב של מיצוי תכנון.

וליד טאהא: בשלב של תכנון מושלם.

וליד טאהא: זאת אומרת, דיונים כאלה יתייתרו, דיונים על חיבורי בתים ועל צווי הריסה ועל צווי פינוי ושימושים גזעניים ופוליטיים ואחרים לא יהיה להם צורך.

וליד טאהא: כל אזרח יוכל לגשת למוסדות התכנון ולהוציא היתר, כמו כל אזרח במדינה.

וליד טאהא: אז מיכל, את רוצה לדבר או אפרת?

מיכל מריל: אני ככה אגיד בקצרה קצת נתונים לגבי הנושא של התכנון וקצת דגשים.

מיכל מריל: אפרת תשלים אותי לגבי החקיקה.

מיכל מריל: בגדול, קודם כל אני רוצה לומר שמינהל התכנון עושה מאמצים כבירים כדי לקדם את התכנון בחברה הערבית.

מיכל מריל: וזה בא לידי ביטוי בכמות התכניות שאושרו בשנים האחרונות, בעשור האחרון.

איתן גינזבורג: כוללניות או מפורטות?

מיכל מריל: אם תתנו לי רגע להשלים ואני אציג.

איתן גינזבורג: לא, איזה תכניות?

איתן גינזבורג: איזה סוג של תכניות?

מיכל מריל: יש לי נתונים ואני אציג את הכל בפילוח של מפורטות.

מיכל מריל: אני רוצה רגע להגיד.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: אנחנו נשמח בהמשך גם שתשלחי את החומר למזכירות הוועדה.

מיכל מריל: אני אשלח אותו.

מיכל מריל: אני אומרת, בגדול, מינהל התכנון נרתם מאוד כדי לקדם את התכניות של ישובי החברה הערבית.

מיכל מריל: גם ברמה של תכניות כוללניות.

מיכל מריל: אני חושבת שבשנים הבאות אנחנו לא נשאיר אף ישוב בלי תכנית כוללנית.

מיכל מריל: תכנית החומש, נשארו אולי כמה ישובים ספורים שאולי צריך להשלים בהם או איזה שהוא מסמך מדיניות כללי או תכנית כוללנית כדי להשלים.

מיכל מריל: אבל באמת, גל גדול מאוד של תכניות כוללניות, עם הרבה מאוד עבודה מאומצת של כל המחוזות של מינהל התכנון ושל מטה מינהל התכנון.

מיכל מריל: עשינו עבודה מאוד מאוד גדולה ואני חושבת שהמצגת שהצגנו מדברת בעד עצמה.

מיכל מריל: הצגנו את המספרים.

מיכל מריל: אנחנו מדברים היום על סדר גודל של 80% מהישובים בעצם הם עם תכניות עדכניות.

מיכל מריל: לכל הישובים יש תכניות מתאר, שלא יובן לא נכון.

מיכל מריל: 85% מהן הן תכניות שהן עדכניות.

וליד טאהא: שהיא עונה על סעיף א' של החוק.

מופיד מרעי: לא.

וליד טאהא: לא, אפשר או תכנית מתאר או תכנית כוללנית.

וליד טאהא: כן, כן, אני מבין טוב את הסעיף.

מיכל מריל: עכשיו, לגבי יחידות דיור בהליכים סטטוטוריים.

מיכל מריל: אם אנחנו מדברים על היקף יחידות דיור שנמצאות לפני הפקדה, יש לנו בערך כ-60,000 יחידות דיור שנמצאות בהליכים סטטוטוריים לפני הפקדה.

מיכל מריל: ויש לנו סדר גודל של 66,000 יחידות דיור שנמצאות אחרי החלטת הפקדה בוועדות המחוזיות.

מיכל מריל: זאת אומרת, סך הכל, בהליכים סטטוטוריים היום בצנרת הסטטוטורית יש לנו סדר גודל של כ-126,000 יחידות דיור.

איתן גינזבורג: תכניות מפורטות?

מיכל מריל: מפורטות בצנרת הסטטוטורית.

מיכל מריל: אני מניחה שחלק גדול מהם כוללים גם מבנים שקיימים בשטח.

מיכל מריל: הכוללניות מסדירות אלפי מבנים.

מיכל מריל: רוב רובם של המבנים הקיימים מוסדרים בתכניות הכוללניות.

וליד טאהא: את מדברת על 126,000 בתים לא מחוברים לחשמל?

מיכל מריל: לא 126,000 בתים שלא מחוברים לחשמל.

מיכל מריל: אני אומרת שבצנרת הסטטוטורית יש לנו סדר גודל של כ-126,000 יחידות דיור.

מיכל מריל: אני מניחה שמתוכן יש כמות לא מבוטלת מהן כוללות מבנים שקיימים בשטח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי, שהן יוסדרו.

מיכל מריל: כן, כן.

מיכל מריל: אני בעצמי מקדמת הרבה מאוד תכניות מתאר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו שואלים בשביל להבין.

מיכל מריל: אז אני מסבירה, כדי שתבינו.

מיכל מריל: עכשיו, אנחנו בעצמנו מקדמים תכניות.

מיכל מריל: לא רק מקבלים, אלא אנחנו גם יוזמים ומקדמים תכניות שמסדירות מאות אלפי יחידות דיור.

מיכל מריל: באמת, המון תכניות מתאר שמסדירות יחידות דיור.

אורית סטרוק: לך יש מושג, את אומרת 125,000 בתוך תהליך של הסדרה.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': מתכננים 126,000 יחידות דיור.

בצלאל סמוטריץ': מתוכן חלק זה הסדרה, חלק זה חדש.

בצלאל סמוטריץ': היא לא יודעת להגיד כמה מתוכם קיים.

אורית סטרוק: את לא יודעת להגיד כמה מתוכן בנויות וקיימות כבר.

מיכל מריל: אין לנו את הנתונים.

בצלאל סמוטריץ': כמה זמן לוקח מהרגע שאושרה כבר הפקדה, עברה את כל הבדיקות?

אפרת ברנד: כן.

אפרת ברנד: אבל פה, חבר הכנסת סמוטריץ', אני רוצה רק לדייק את מה שהחוק מציע.

אפרת ברנד: היום החוק, כפי שהוא מאושר, בעצם נותן שיקול דעת לשר הפנים, לשרת הפנים - - -

וליד טאהא: כפי שהוא מנוסח את מתכוונת.

אפרת ברנד: כמו שהוא מאושר.

אפרת ברנד: החוק המאושר נותן שיקול דעת.

אפרת ברנד: החוק הקיים נותן שיקול דעת לחתום על צו ברגע שהופקדה תכנית.

אפרת ברנד: לא החלטת הפקדה, אלא הופקדה.

אפרת ברנד: אני אסביר, כי אני הרגשתי איזה שהוא בלבול בין המתווה לבין החוק.

אפרת ברנד: אז פשוט שנעשה איזה שהוא סדר במה מוצע ומה עומד בפני חברי הכנסת.

אפרת ברנד: אז החוק המאושר בעצם מדבר על הפקדה בפועל.

אפרת ברנד: יש שיקול דעת לאחר התייעצות עם הוועדה המחוזית והרשות המאשרת.

אפרת ברנד: כלומר, הוועדה המקומית צריכה לתת את חוות דעתה שלא תהיה מניעה להוציא היתר עבור המבנה, לרבות מניעה מחמת התנגדות שהוגשה.

אפרת ברנד: זה החוק המאושר.

אפרת ברנד: מה שעומד כרגע בפני הוועדה הוא בצעם להקדים את השלב שבו יש שיקול דעת לשרת הפנים לחתום על צו כזה.

אפרת ברנד: ולהגיד שמרגע שהוגשה תכנית מפורטת, הוגשה תכנית זה אומר עמדה בתנאי סף.

אפרת ברנד: אז בעצם תינתן הסמכות לשרת הפנים לחתום על צו, שוב, לאחר התייעצות עם הוועדה המחוזית.

אפרת ברנד: וזה בהתקיים אחד משני תנאים: או שהתכנית המפורטת, אותה תכנית שאפשר להוציא היתר בנייה מכוחה, הוגשה על ידי משרד ממשלתי או על ידי רשות שהוקמה על פי חוק.

אפרת ברנד: רשות שהוקמה על פי חוק קרי רשות מקרקעי ישראל, הרשות להתחדשות עירונית.

אפרת ברנד: לא רשות מקומית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא רשות מקומית?

אפרת ברנד: לא רשות מקומית.

אפרת ברנד: לפי חוק התכנון והבנייה זו הפרשנות.

אפרת ברנד: רשות שהוקמה על פי חוק איננה רשות מקומית.

אפרת ברנד: ואז התכנית יכולה גם לא להיות תואמת לתכנית כוללנית.

אפרת ברנד: ככל שהתכנית המפורטת הוגשה על ידי גוף ציבורי היא יכולה גם לחרוג מהתכנית הכוללנית שהוגשה.

אפרת ברנד: זו חלופה אחת.

אפרת ברנד: חלופה שנייה זה שהתכנית המפורטת הוגשה על ידי גוף אחר.

אפרת ברנד: גוף אחר שרשאי להגיש תכנית מפורטת בהתאם לחוק התכנון והבנייה.

אפרת ברנד: רשות מקומית או בעל זכויות בקרקע.

אפרת ברנד: ואז יכולים להתקיים אחד משניים: או שהיא תואמת תכנית כוללנית ואז כבר בשלב ההגשה אפשר לחתום על הצו.

אפרת ברנד: ואם היא איננה תואמת תכנית כוללנית, אזי צריך לחכות להחלטת הפקדה של מוסד התכנון.

אפרת ברנד: כלומר, אם היא חורגת מהתכנון הכוללני, או כמו שדייק יושב הראש, מהתכנית המתארית שחלה על כל הישוב, גם אם היא לא עומדת בהגדרה של תכנית כוללנית.

אפרת ברנד: אז צריך למעשה לחכות להחלטה של מוסד התכנון, שאומר זאת תכנית שראויה להפקדה.

אפרת ברנד: כלומר, לא מספיק בהגשה עצמה.

בצלאל סמוטריץ': מה התהליך?

בצלאל סמוטריץ': וכמה זמן הוא לוקח מהגשה להפקדה?

אפרת ברנד: אני רק אסיים את התמונה, בסדר?

אפרת ברנד: אז אפשר לחתום על צו.

מופיד מרעי: לפעמים זה יכול לקחת עשר שנים.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא, אני מנסה להבין למה.

בצלאל סמוטריץ': מה התהליך?

אפרת ברנד: כתנאי לחיבור, אחרי שהשרה חתמה על הצו, צריכים להתקיים שני דברים כתנאי לחיבור: ראשית צריכים להפקיד ערבות בגובה ההיטלים והאגרות שצריך לשלם.

אפרת ברנד: אני חושבת שזה ברור למה.

אפרת ברנד: כלומר, אנחנו לא רוצים שעצם החיבור יהווה איזה שהוא אינסנטיב לאי הגשת היתר בגלל הנושא של תשלום היטלי השבחה.

אפרת ברנד: לכן זה תנאי מהותי וחשוב מאוד מבחינתנו.

אפרת ברנד: והתנאי השני הוא שניתן אישור של הרשות המאשרת שהמבנה שמבקשים עבורו את החיבור באמת תואם את התכנית שהוגשה או התכנית שהוחלט על הפקדתה.

אפרת ברנד: אני רק אגיד, המתווה הזה, זה נכון שהוא מקדים את השלב, אבל הוא עדיין כורך את עצמו בהליך התכנוני.

אפרת ברנד: בהליך התכנוני של הגשת תכנון מפורט.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו תסבירי את אותו טווח זמן שאותו החוק הזה מבקש להקדים.

בצלאל סמוטריץ': אמרנו גם היום, אחרי שהתכנית הופקדה יש סמכות לשר הפנים.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו אנחנו מבקשים להקדים את זה, לא להפקדה, לא להחלטת ההפקדה, אלא להגשה.

בצלאל סמוטריץ': מה התהליך הזה ומה קורה בו בתוך מערכת התכנון בתהליך הזה וכמה זמן הוא לוקח?

מופיד מרעי: שנייה, עוד שאלה גברתי.

מופיד מרעי: האם האגרות שדיברת עליהן, כשדיברת על המתחם שהוא לא בתכנית מתאר כוללנית.

מופיד מרעי: את אומרת זה בשלב ההפקדה.

מופיד מרעי: כלומר, המרחק בין ההגשה להפקדה הוא יכול - - -

מיכל מריל: להחלטת הפקדה, כן.

מופיד מרעי: האישור להפקדה, שזה יכול להיות בתנאים, עד להפקדה שאת מדברת.

מופיד מרעי: אגב, השאלה של סמוטריץ' מאוד נכונה, חבר הכנסת סמוטריץ', מה טווח הזמן?

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': וגם מה קורה שם?

בצלאל סמוטריץ': איזה תהליך קורה בין לבין?

אורית סטרוק: כמה יכול ליפול באמצע?

בצלאל סמוטריץ': זו שאלת מיליון הדולר.

מופיד מרעי: נכון.

מופיד מרעי: אני עוד לא שאלתי את ההבהרה.

מופיד מרעי: כשאת אומרת בהפקדה של תכנית שהיא לא במסגרת תכנית מתאר כוללת, למה ההחלטה הזאת צריכה לחול בשלב ההפקדה?

מופיד מרעי: למה שזה לא יהיה באישור להפקדה, בתנאים?

מופיד מרעי: מה השוני, מה ההבדל?

אפרת ברנד: לא בטוחה שהבנתי את השאלה.

איתן גינזבורג: השאלה היא נורא פשוטה.

איתן גינזבורג: הרי יש פער בין החלטה להפקדה.

איתן גינזבורג: ואת יודעת שבין ההחלטה להפקדה להפקדה זה ויה דולורוזה.

איתן גינזבורג: כי הוועדה המחוזית יכולה להמציא, או הוועדה המקומית, איזה תנאים שהיא רוצה.

איתן גינזבורג: אלוהים ישמור, עד שעומדים בכל התנאים ורק אז היא תופקד, ככל שיאושרו יותר תנאים על ידי הוועדה המחוזית.

איתן גינזבורג: לבין המצב שבו הוגשה תכנית, אושר להפקדה, אם עם תנאים, אז מהרגע שאושר להפקדה.

איתן גינזבורג: בלי שדנו בזה בפועל.

בצלאל סמוטריץ': איזה סוג של תנאים?

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש הרבה מאוד אישורים.

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל אלה תנאים צודקים שצריך אותם.

בצלאל סמוטריץ': כאילו הם ממציאים איזה תנאים.

בצלאל סמוטריץ': אם זה תנאים שהם לא מתקיימים, אז התכנית לא יכולה להיות מופקדת.

מופיד מרעי: ועדות התכנון יש להם תנאים ברורים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אלה תנאים שוועדת התכנון מבקשת.

בצלאל סמוטריץ': אז תעמדו.

בצלאל סמוטריץ': אם אתם עומדים, מצוין.

בצלאל סמוטריץ': אם אתם לא עומדים, התכנית לא תאושר.

בצלאל סמוטריץ': איך אתה מחבר לחשמל?

וליד טאהא: חבר הכנסת סמוטריץ', איתן, כולם.

וליד טאהא: אני רוצה, מיכל, שתמשיכי בנתונים.

וליד טאהא: אמרת 80%.

וליד טאהא: לפני שבועיים שמענו פה 72%.

וליד טאהא: לא משנה, 70% ולמעלה אחוזים, עם תכניות כוללניות או תכניות מתאר.

וליד טאהא: את אומרת עוד שנה נגיע ל-90%, יותר?

מיכל מריל: אני אומרת שלכל הישובים בחברה הערבית יש תכניות מתאר.

תומר רוזנר: לא, לא, השאלה כמה עדכניות.

מיכל מריל: מתוכם ל-85% יש תכניות שהן עדכניות או בהכנה או בהליך סטטוטורי או שהן מאושרות.

מיכל מריל: כל ה-85% האלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: והן מעודכנות משנת 2006, נכון?

מיכל מריל: כן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל בין 2006 ועד היום יש המון שינויים דמוגרפיים וגם לא דמוגרפיים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז גם את זה צריך לקחת, אבל לא לסיפור של היום.

וליד טאהא: אני רוצה לברך את ראש עיריית כפר קאסם, אהלן וסהלן אבו אל עבד.

וליד טאהא: אז מתי להערכתך, מיכל, אפשר לדבר על מאה אחוז תכניות כוללניות בחברה הערבית?

תומר רוזנר: ועדכניות.

וליד טאהא: עדכניות, אוקיי.

וליד טאהא: מתי?

מיכל מריל: תראו, אני רוצה להגיד שאותם מקומות שבהם אין תכניות עדכניות יש הרבה תכניות מפורטות שפורצות את הקווים הכחולים של התכניות הישנות יותר.

מיכל מריל: קחו למשל את ירכא וקחו למשל את מראר ואני מניחה שיש עוד כאלה, שפרצו את גבול התכנית.

מיכל מריל: ולכן אין כאן קריטיות להשלים מהלך של בנייה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה שאני לא מסכימה לזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אגיד לך למה אני לא מסכימה לזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי זו בעצם עבודת טלאי על גבי טלאי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ונכון, אני מסכימה שהן פורצות את הקו הכחול.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל מצד שני, הן לא מסתכלות על הישוב ועל הצרכים של הישוב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי תכנון הרי זה לא רק בתים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה גם שצ"פים וזה גם כל מיני מבני ציבור, שצריך להסתכל על זה בצורה הוליסטית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואם אין לך תכנית מתאר מעודכנת ומאושרת, ואפילו המעודכנת הזאת שמ-2006.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עד היום יש לך כמעט 20 שנה שלא עדכנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז יש בעיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עכשיו, אני מבינה שהדיון היום הוא לא עוסק בכל הנושאים של התכנון ובנייה בחברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל להגיע היום ולהגיד שכאילו כל הישובים הערבים הם מאוגדים תחת תכנית מתאר והכל בסדר, זה גם לא נכון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז אני מבקשת, גם לארגן את הדיון ככה שהוא יתאים באמת למה שקורה בשטח.

אורית סטרוק: אז אני רוצה גם לשאול אותך שנייה.

וליד טאהא: אבל תני לה לענות על השאלה של חברת הכנסת.

מיכל מריל: אני אתן לך דוגמה לישוב מראר, ששם פרצנו את הקו הכחול.

מיכל מריל: ומכיוון שתכנית המתאר היא לא מאוד ישנה, היא בסך הכל מ-2014-2015, כן?

מיכל מריל: אנחנו לא מדברים על תכנית משנות ה-90.

מיכל מריל: ומכיוון שראינו שבעצם מתוכננות הרבה תכניות מסביב, עצרנו את התכנון והחלטנו לעשות איזה שהיא ראייה כלל ישובית.

מיכל מריל: עשינו פרוגרמה לשטחי ציבור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן, אני מכירה את התכנית.

מיכל מריל: מסמך מדיניות של פרוגרמה לשטחי ציבור.

מיכל מריל: עשינו מסמך מדיניות בנושא תחבורה.

מיכל מריל: משלים את זה תכנית אב לניקוז שבעקבות התכניות האלה האצנו את התהליך הזה.

מיכל מריל: ותכנית אב לניקוז.

מיכל מריל: ולכן יש פה איזה שהיא השלמה וראייה כוללת.

מיכל מריל: ולכן אין שום צורך בתכנית כוללנית.

מיכל מריל: מכיוון שתכנית כוללנית ייקח עוד חמש שנים, שש שנים.

מיכל מריל: אין שום צורך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: טוב, אני לא מסכימה לזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל אני חושבת שאפשר להתקדם.

מיכל מריל: גם בדרום, גם בנגב, מקודמות תכניות מפורטות על ידי הרשות להסדרת הבדואים.

מיכל מריל: שמסתכלות גם בראייה כוללת.

מיכל מריל: יש הרבה תכניות מפורטות שנותנות את המענה.

מיכל מריל: לא בהכרח תכנית כוללנית תיתן את המענה, מכיוון שתכנית כוללנית לוקחת הרבה מאוד זמן, בגלל הרבה מאוד קונפליקטים שהיא מייצרת.

מיכל מריל: ולכן אני אומרת, בסך הכל המצב של החברה הערבית מבחינת תכנון הוא מצב טוב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על זה אני ממש לא מסכימה איתך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל אני מציעה שאנחנו נתמקד - - -

וליד טאהא: לא, חברת הכנסת ג'ידא.

וליד טאהא: אנחנו לא רוצים לתת ציונים.

וליד טאהא: אני לא רוצה לשמוע ציונים כאן, כי לפי המצב בשטח המצב הוא לא טוב, אז לא צריך לתת ציונים.

וליד טאהא: אבל השאלה, בלי לדבר על טוב ולא טוב.

בצלאל סמוטריץ': המצב הוא טוב.

בצלאל סמוטריץ': אבל במקום להגיד תודה ולשמוח אתם חייבים - - -

וליד טאהא: לגופו של עניין, חבר הכנסת סמוטריץ', לגופו של עניין, בעקבות הסקירה של הכוללניות או מתאר מאושרות או אחרות, מה המצב של תכניות מפורטות באחוזים?

וליד טאהא: ואני מדבר על מתחמים מאוכלסים בתוך הישובים.

וליד טאהא: אני מכיר ישובים, נגיד ערערה ועארה שאת מכירה.

וליד טאהא: כפר קרע שאת מכירה.

וליד טאהא: בתוך הישוב, במרכז של הישוב, יש מתחמים, שכונות שעד היום מוגדרות חקלאי.

וליד טאהא: שכולן בנויות, כולן עם בתים, כבישים ומגרשים והכל.

וליד טאהא: אבל אין להם חשמל, כי הם מוגדרים כשטחים חקלאיים.

וליד טאהא: והם בשלבי, אני לא יודע כמה מהם בשלב מפורטות.

יצחק פינדרוס: מתאר חקלאי איך הוא מפורט?

יצחק פינדרוס: אתה אומר דבר והיפוכו.

יצחק פינדרוס: אם הוא חקלאי, איך הוא מפורט?

וליד טאהא: אז מגישים תכניות להפוך את זה.

וליד טאהא: אז מגישים את זה להפוך את זה.

יצחק פינדרוס: אז זה בתכנית מתאר הופך או לא הופך?

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי.

בצלאל סמוטריץ': אם זה חקלאי, איך בנו אותם?

יצחק פינדרוס: הצלחת לבלבל אותי ווליד.

וליד טאהא: אז יופי.

וליד טאהא: אז הצלחתי לבלבל אותך.

וליד טאהא: זה גם נמצא אצלנו.

בצלאל סמוטריץ': אבל לא הבנתי.

בצלאל סמוטריץ': אם זה חקלאי, איך בנו שם?

וליד טאהא: אז בנו שם, כי צריכים לבנות שם.

אורית סטרוק: מינהל התכנון אשם, אתה לא מבין?

וליד טאהא: לא, לא, צריכים לבנות שם.

וליד טאהא: צריכים להתקיים.

וליד טאהא: הם צריכים להתקיים.

וליד טאהא: הם צריכים לחיות.

בצלאל סמוטריץ': איך הם יחיו בלי חקלאות?

וליד טאהא: אלא אם כן ילונו בכבישים.

בצלאל סמוטריץ': אבל איך הם יחיו בלי חקלאות?

וליד טאהא: אבל הם צריכים להתקיים ולחיות.

בצלאל סמוטריץ': ממה יתפרנסו בלי חקלאות?

וליד טאהא: כמה מיכל?

וליד טאהא: חברי הכנסת, לא שמענו תשובה.

וליד טאהא: לא שמענו תשובה.

אורית סטרוק: אבל גם לא שמעת שאלה.

וליד טאהא: אבל לא שמעתי תשובה.

וליד טאהא: שאלתי שאלה, לא שמעתי תשובה.

איתן גינזבורג: אני לא מכיר את הנושא?

בצלאל סמוטריץ': אל תחלק ציונים.

איתן גינזבורג: אני לא מכיר את הנושא?

איתן גינזבורג: מאיפה אתה יודע?

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאני מכיר אותו יותר טוב ממך ואל תחלק ציונים.

איתן גינזבורג: יכול להיות.

איתן גינזבורג: אני לא מתחרה איתך בניסיון.

בצלאל סמוטריץ': אז אל תחלק ציונים.

בצלאל סמוטריץ': אל תחלק ציונים, לא לטיעונים שלי ולא לאמירות שלי ואל תהיה יהיר.

איתן גינזבורג: אתה מדבר על חקלאות בתוך ישוב ערבי?

איתן גינזבורג: לא הבנתי מה אתה רוצה.

בצלאל סמוטריץ': שלא תחלק ציונים.

איתן גינזבורג: אני לא מחלק.

וליד טאהא: בסדר, תירגע, חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': תגיד מה שאתה רוצה לומר ואל תחלק ציונים לאחרים.

איתן גינזבורג: עוד לא הפכת להיות הצנזור של הכנסת הזאת.

איתן גינזבורג: ואני לא אחכה לאישור שלך להגיד משהו.

וליד טאהא: טוב, חברי הכנסת - - -

בצלאל סמוטריץ': אני מציע, יושב הראש - - -

וליד טאהא: רגע, רגע, סליחה, אני אדבר.

בצלאל סמוטריץ': תן לאיתן לתת ציון לטיעון שלו, האם הוא ענייני או לא ענייני.

וליד טאהא: אבל אתה גם מצידך חזרת על אותה מילה לא לחלק לי ציונים 20 פעם.

וליד טאהא: אז הוא הבין אותך מהפעם הראשונה.

וליד טאהא: אתה, זה סגנון מאיים.

וליד טאהא: עזוב.

בצלאל סמוטריץ': אני מאיים?

וליד טאהא: כן, הסגנון הוא מאיים.

בצלאל סמוטריץ': לא, הוא לא מאיים.

וליד טאהא: השאלה אליכן, אפרת ומיכל, באחוזים כמה הוגשו לתכניות מפורטות?

יצחק פינדרוס: כמו שחקלאי זה תיירות.

וליד טאהא: תשכח עכשיו את החקלאי.

וליד טאהא: תשכח מזה.

וליד טאהא: כמה הוגשו מפורטות?

מופיד מרעי: כל עוד וזה לא אושר, זה ימשיך להיות חקלאי.

וליד טאהא: אבל איך אנחנו לא יודעים?

וליד טאהא: כבר חודש שואלים את השאלה עצמה.

וליד טאהא: איך אנחנו לא יודעים?

וליד טאהא: מישהו יודע לעשות?

וליד טאהא: מה, להפעיל חוקר פרטי כדי שיבדוק לנו?

מיכל מריל: אחוז ממה?

וליד טאהא: מהו האחוז התכניות המפורטות מסך כל שטח הישוב שהוגשו לאישור, לקליטה, לא משנה למה.

מיכל מריל: לא, אנחנו לא עשינו את הבדיקה.

מיכל מריל: זו בדיקה שאורכת המון זמן.

מיכל מריל: אנחנו לא עשינו בדיקה.

וליד טאהא: למה?

וליד טאהא: אבל ביקשנו אותה.

מופיד מרעי: יש לכם מתחמים מפורטים, מיכל.

מיכל מריל: יש הרבה מתחמים מפורטים.

מופיד מרעי: אתם הצגתם את זה כמה פעמים.

מופיד מרעי: אתם דיברתם על כוללניות.

וליד טאהא: לא, הם ישבו פה, ראשי רשויות יכולים לענות כל אחד.

וליד טאהא: אבל זה מוזר שמינהל התכנון לא יודע לתת את התשובה הזאת.

מופיד מרעי: אני חושב שיש להם.

וליד טאהא: ודרך אגב, אני מעלה את השאלה הזאת לא בפעם הראשונה.

מיכל מריל: אתה ביקשת את זה?

וליד טאהא: זה נתון בסיסי.

מיכל מריל: אבל אני לא מבינה איך - - -

וליד טאהא: הרי התכנית שלנו בנויה על זה.

וליד טאהא: בנויה על זה.

וליד טאהא: על קליטת תכנית מפורטת.

וליד טאהא: אז איך אנחנו יודעים כמה תכניות מפורטות הוגשו מסך כל מתחם בישוב?

וליד טאהא: נגיד ישוב של, כמה בשטח כפר קאסם, עאדל?

וליד טאהא: 10,000 דונם?

עאדל בדיר: כן, משהו כזה.

וליד טאהא: נגיד ישוב של 10,000 דונם, כמה באחוזים תכניות מפורטות נגיד הוגשו, בסך הכל?

וליד טאהא: כפר קאסם, מה אתה יודע להגיד?

וליד טאהא: ראש העיר, עו"ד עאדל בדיר, בבקשה.

עאדל בדיר: כפר קאסם במקרה הזה נמצאת במצב טוב ויש לה תכנית מתאר מאושרת מ-2015.

וליד טאהא: אבל לא כוללניות.

עאדל בדיר: לא, לא.

עאדל בדיר: אין לנו תכנית כוללנית.

וליד טאהא: הקו הכחול שלנו הוא בן כמה הוא?

וליד טאהא: הוא בגיל שלי או יותר צעיר?

עאדל בדיר: לא.

עאדל בדיר: נכון שהתכנית המפורטת הייתה נקראת 2020, התחלנו בה לפני 23 שנים, אבל הסתיימה ב-2015, אז לא נשאר.

וליד טאהא: הסתיימה לפני שהתחילה, כן.

מופיד מרעי: היא כבר לא רלוונטית בכלל.

מיכל מריל: הנתונים מתעדכנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל גברתי, את אומרת שיש לך נתונים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה עניין של אקסל, להלביש.

מיכל מריל: לא, אין לי נתונים.

וליד טאהא: בסדר, ג'ידא, ראש העיר עאדל בדיר מדבר.

עאדל בדיר: ואז אנחנו הגשנו תכניות מפורטות.

עאדל בדיר: יש לנו תכניות של 261, 62 והמזרחית.

עאדל בדיר: שלוש תכניות של קרוב ל-3,500 יחידות דיור.

עאדל בדיר: ואז תכניות מאחד עד שש.

עאדל בדיר: סיימנו את התכנון המפורט של שלוש התכניות הגדולות.

עאדל בדיר: גם תכנית ותמלית 6 ו-7 סיימנו אותה, תכנית ותמלית.

עאדל בדיר: נשאר לנו, אנחנו בשלבי סיום של תכנית מ-2 עד 5 שהן תכניות קטנות.

וליד טאהא: זאת אומרת מסך כל הישוב, כמה תכניות מפורטות כיסית?

עאדל בדיר: הכל.

וליד טאהא: כיסית את הכל.

עאדל בדיר: אנחנו כיסינו את הכל, עם אישור בעוד חודשיים שלושה.

וליד טאהא: זה אומר שהתכנית הזאת תעזור נגיד לכפר קאסם.

וליד טאהא: אבל רציתי לשאול מבחינת ישובים.

מופיד מרעי: אני חושב שיש פה טעות.

בצלאל סמוטריץ': לא, היא לא תעזור לכפר קאסם, כי בכפר קאסם רוב התכנון כבר אושר, נגמר.

מופיד מרעי: שנייה, סמוטריץ', תן לאנשים.

וליד טאהא: לא, הוא לא מדבר על תכניות שאושרו.

וליד טאהא: לא בהכרח כל התכניות.

בצלאל סמוטריץ': מ-2 עד 5 לא אושרו.

מופיד מרעי: דקה סמוטריץ', אני רוצה לשאול שאלה.

וליד טאהא: רגע, רגע, חבר הכנסת מופיד.

מופיד מרעי: לא, אבל הוא מפריע.

עאדל בדיר: מ-2 עד 5 התכניות אושרו.

עאדל בדיר: אבל החוק בוודאי היה עוזר, כאילו מ-2015 עד 2021.

אורית סטרוק: אבל עכשיו, עכשיו, מה זה עוזר לכם?

עאדל בדיר: עכשיו זה יעזור לנו לארבע שכונות מ-2 עד 5.

עאדל בדיר: 2, 3, 4 ו-5.

בצלאל סמוטריץ': כבר הופקדו?

עאדל בדיר: שהופקדו והם לקראת - - -

אורית סטרוק: אבל תכנית שהופקדה אפשר כבר עכשיו לקבל.

בצלאל סמוטריץ': אז למה צריך את זה?

בצלאל סמוטריץ': אם הם לקראת מתן תוקף, תוך כמה חודשים תקבל מתן תוקף ויחברו חיבור חשמל רגיל.

עאדל בדיר: ואז מה?

עאדל בדיר: אנשים לא יחיו בתקופה הזאת?

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי.

מופיד מרעי: יש לי שאלה.

אורית סטרוק: היא אמרה שתכנית הופקדה אפשר לקבל חשמל.

מופיד מרעי: סמוטריץ', שנייה, תפסיקו לחקור אותם.

בצלאל סמוטריץ': תגמור את זה תוך כמה חודשים וזהו.

בצלאל סמוטריץ': עושים חוק בשביל חצי שנה?

מופיד מרעי: ממש לא.

בצלאל סמוטריץ': לא, אני שואל, עושים חוק בשביל חצי שנה?

מופיד מרעי: אתם טועים ומטעים.

מופיד מרעי: אדוני יושב הראש, יש פה הטעיה.

בצלאל סמוטריץ': לא, אני שואל כדי להבין.

עאדל בדיר: כי אתה כנראה לא מבין.

מופיד מרעי: מושכים את הדיון למקום אחר.

מופיד מרעי: בצלאל.

וליד טאהא: רגע, חברי הכנסת ג'ידא ומופיד.

וליד טאהא: אבל ראש העיר עונה לו.

עאדל בדיר: אני יכול לדבר על כפר קאסם ועל בכלל.

עאדל בדיר: שאר רוב הרשויות הערביות נמצאות כמו שהייתה כפר קאסם עד 2015.

בצלאל סמוטריץ': שאין להם בכלל.

עאדל בדיר: שאין להם תכנית מפורטת.

בצלאל סמוטריץ': אז החוק לא יעזור להם.

בצלאל סמוטריץ': כי החוק חל רק אחרי שכבר הוגשה או שאושרה להפקדה.

וליד טאהא: אתה לא מדייק, חבר הכנסת סמוטריץ', אתה לא מדייק.

בצלאל סמוטריץ': תסביר לי.

וליד טאהא: אז אני אסביר לך, אבל תן לראש העיר לסיים.

וליד טאהא: כן?

עאדל בדיר: בין אישור תכנית מתאר עד לקבלת האישור לפעמים לוקח, בדרך כלל, גם בכפר קאסם היה, לוקח לפחות 10 שנים.

עאדל בדיר: אנחנו הצלחנו במצב יוצא דופן, כי אנחנו מימנו את כל התכניות על חשבון העירייה.

עאדל בדיר: לא חיכינו.

עאדל בדיר: והכנו את התכניות עוד לפני שאושרה תכנית המתאר.

עאדל בדיר: עבדנו עליה.

עאדל בדיר: אז במקרה יצא לנו טוב.

בצלאל סמוטריץ': כשיש ראש רשות טוב שרוצה, יש תכנון.

אורית סטרוק: עבדת על זה, אז יצא לך טוב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אה, יש תכנון 10 שנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן.

אורית סטרוק: בן אדם עובד.

עאדל בדיר: רוב הרשויות הערביות נמצאות במצב שהם צריכים כאילו לחיות בלי חשמל.

וליד טאהא: כן, תודה רבה עו"ד עאדל בדיר.

וליד טאהא: לא, אני רוצה לתת גם בזום יש לנו אורחים בזום.

אורית סטרוק: אבל לא יכול להיות.

וליד טאהא: חברת הכנסת סטרוק, אני מנהל את הישיבה.

וליד טאהא: חכי, תירגעי.

אורית סטרוק: אני רואה שאתה מנהל את הישיבה.

אורית סטרוק: ואתה לא נותן לי לשאול שאלות.

יצחק פינדרוס: אני מחכה לתשובה ממנה מהו טווח הזמן שמגישים לה תכנית מפורטת עד שהיא מכניסה אותה לדיון.

אורית סטרוק: לא רק מה זמן הטווח.

אורית סטרוק: גם מה זה כולל?

אורית סטרוק: מה המשוכות?

בצלאל סמוטריץ': מה התהליך.

אורית סטרוק: מה התהליך בדרך?

בצלאל סמוטריץ': מה ההבדל בין תכנית שהוגשה לתכנית שאושרה להפקדה?

אורית סטרוק: רגע.

אורית סטרוק: ויש לי עוד שאלה על גבי זה.

אורית סטרוק: את אמרת שהיום, בחוק הקיים היום, בלי שום שינוי, תכנית שכבר הופקדה יכולה לקבל אישור לצו, בכפוף לאי אילו אישורים.

אורית סטרוק: אם את יכולה להגיד בבקשה איזה אחוז, או במספרים או באחוזים, מהתכניות שהופקדו אכן מתחברות לחשמל לפי הצו הזה?

מופיד מרעי: תכנית מופקדת לא צריכה אישור של אף אחד לחבר לחשמל.

מופיד מרעי: הולכים לחברת חשמל, מקבלים.

בצלאל סמוטריץ': לא, זה לא החוק.

בצלאל סמוטריץ': מופיד, זה לא החוק.

בצלאל סמוטריץ': בוודאי שצריך צו.

מופיד מרעי: חברים, התכנית מופקדת - - -

וליד טאהא: טוב, יש לנו בזום פרופ' ראסם חמיסה.

אורית סטרוק: רגע, אפשר לקבל תשובות לשאלות?

בצלאל סמוטריץ': שתיתן לנו תשובה.

וליד טאהא: שאלתם.

וליד טאהא: הן מתדיינות ומתייעצות.

וליד טאהא: אנחנו נקבל תשובה.

בצלאל סמוטריץ': השאלה הכי חשובה.

וליד טאהא: אבל רגע רבותיי, חברי הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': על מה החוק הזה חל?

וליד טאהא: חברי הכנסת, יש לנו אורח בזום.

וליד טאהא: פרופ' ראסם חמיסה.

אורית סטרוק: קבל כמה אורחים שאתה תרצה, בסוף אל תסתיר מאתנו תשובות.

אורית סטרוק: יש פה מצב חוקי קיים אחד.

אורית סטרוק: אנחנו רוצים - - -

עאדל בדיר: הערה אחרונה רק.

עאדל בדיר: גם התכניות שהופקדו מאושרות, עדיין לא מחוברים לחשמל.

אורית סטרוק: או, זה מה שאני רוצה להבין.

אורית סטרוק: תסביר את זה.

אורית סטרוק: את זה תסביר.

עאדל בדיר: החוק הזה יכול לעזור להם.

וליד טאהא: אבל רגע, רגע.

וליד טאהא: חברי הכנסת, סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': אבל למה אין טופס 4?

וליד טאהא: אדון סמוטריץ'.

וליד טאהא: אל תעשה לי ככה.

וליד טאהא: זה לא תואם לתכנית.

עאדל בדיר: כדי להוציא טופס 4 צריך לפעמים כמה שנים כדי להוציא.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': טופס 4 אתה נותן.

וליד טאהא: אבל אנחנו לא בוויכוח הטכני הזה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

וליד טאהא: אתה מתווכח עם ראש עיר.

וליד טאהא: לא, לא, אתה מתווכח עם ראש עיר.

וליד טאהא: יש לנו פה ראש עיר אורח, אתה לא מתווכח איתו.

וליד טאהא: כל ההערות נרשמו.

בצלאל סמוטריץ': הערה כללית, אני רק רוצה לפרוטוקול, אני לא מתווכח איתו.

בצלאל סמוטריץ': הוא אומר את האמת והוא צודק, ואני מעריך אותו.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: חברת הכנסת סטרוק, תודה.

אורית סטרוק: מה תודה?

וליד טאהא: תרשמו את ההערה שלה, רשמנו את ההערה שלה.

אורית סטרוק: זה לא הערה, זו שאלה.

וליד טאהא: אני עובר באמצעות הזום לפרופסור, אוקיי.

אורית סטרוק: אתה כנראה רוצה לטאטא את הפער מתחת לשטיח.

וליד טאהא: בסדר.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה, שמעתי.

וליד טאהא: שמעתי ורשמתי את ההערה, תודה רבה.

אורית סטרוק: אומר ראש העיר - - -

וליד טאהא: אני מתחיל לקרוא אותך לסדר.

אורית סטרוק: אל תקרא אותי לסדר.

וליד טאהא: אני מתחיל לקרוא אותך לסדר.

אורית סטרוק: אה, בסדר.

אורית סטרוק: אם אתה רוצה לקרוא אותי לסדר, תקרא אותי לסדר.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: את יודעת מה?

וליד טאהא: נתתי לך היום זכות דיבור של למעלה מחצי שעה.

אורית סטרוק: מה זה קשור?

אורית סטרוק: אני רוצה להבין את החוק.

וליד טאהא: זה כן קשור.

וליד טאהא: אל תביאי את הדיון למקומות לא מקצועיים.

אורית סטרוק: זה בדיוק המקום - - -

וליד טאהא: אוקיי, תודה.

וליד טאהא: תודה.

בצלאל סמוטריץ': כבוד יושב הראש, אני יכול חצי משפט?

וליד טאהא: כן.

בצלאל סמוטריץ': ברשותך.

בצלאל סמוטריץ': לפי מה הסבירו לנו עכשיו, כל החוק הזה בעצם חל על התקופה שבין ההגשה לבין ההחלטה לאשר להפקדה.

בצלאל סמוטריץ': רוצים להבין את התקופה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': מה קורה, מה משתנה מהתכנית?

וליד טאהא: אוקיי, הבנו.

וליד טאהא: בסדר.

וליד טאהא: אז תרשמו לכם ותתנו תשובות.

וליד טאהא: בסדר, אין בעיה.

וליד טאהא: תרשמו לכם ותתנו תשובות, משרד המשפטים, מינהל התכנון.

יצחק פינדרוס: לא, היא הייתה באמצע לענות.

וליד טאהא: עד שיכינו תשובות אנחנו עוברים לפרופ' ראסם חמיסה, מתכנן ערים, ראש חוג ומרצה באוניברסיטת חיפה.

וליד טאהא: פרופ' ראסם, אתה איתנו?

ראסם חמיסה: כן, צהריים טובים.

ראסם חמיסה: רק אני לא ראש החוג.

ראסם חמיסה: אלא חבר סגל פרופ' מליאה באוניברסיטת חיפה.

וליד טאהא: אוקיי, אהלן וסהלן.

וליד טאהא: בבקשה פרופ' ראסם.

וליד טאהא: שומעים אותך קצת נמוך, אין לי מושג איפה הבעיה.

וליד טאהא: אצלנו או אצלו?

ראסם חמיסה: אני מרים את הקול שלי.

ראסם חמיסה: וכמרצה תמיד הקול הוא גבוה.

וליד טאהא: כן, אבל אתה נשמע רחוק.

ראסם חמיסה: אוקיי.

ראסם חמיסה: שמעתי את חברי הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה להגיד קודם כל שפרופ' ראסם חמיסה הוא היה יועץ בכיר אצלי בארגון שהקמתי וניהלתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואני רוצה להגיד שהוא אחד מהאנשים המומחים ביותר בנושא של תכנון ובנייה בחברה הערבית.

וליד טאהא: "שוקרן" ג'ידא.

וליד טאהא: בבקשה פרופ' ראסם.

ראסם חמיסה: תודה רבה ג'ידא.

ראסם חמיסה: האמת, אני מומחה לתכנון ולא רק בחברה הערבית.

וליד טאהא: כן, נכון.

וליד טאהא: אמרתי מתכנן ערים, לא אמרתי איפה.

מופיד מרעי: הוא גם יועץ של משרד השיכון בתכנון.

ראסם חמיסה: לגופו של עניין, אני למדתי את הצעת החוק.

ראסם חמיסה: אני מבין את המושגים וההמשגות, וגם את הליך התכנון.

ראסם חמיסה: אני מבין את עמיתתי מיכל מריל, על התשובות שלה.

ראסם חמיסה: כמובן יש הרבה שאלות שנשאלות.

ראסם חמיסה: אנחנו באים להתמודד עם סוגיה מאוד מאוד קונקרטית, שהיא נוצרה בתהליך מצטבר של תכנון שהוא בעצם מתעכב.

ראסם חמיסה: כמובן לאחרונה קיים תהליך של האצת תהליך קידום תכנון.

ראסם חמיסה: אבל קודם כל תבחינו בין אישור תכנית לבין הוצאת היתר בנייה.

ראסם חמיסה: טופס 4 על פי החוק קובע טופס 4 להקניית זכות לקבלת חשמל.

ראסם חמיסה: אני ברמה המהותית שלי, רמה תפיסתית שלי, הערכית, אני חושב שלקשור בין התכנון לבין אספקת שירותים זה דבר שצריך להשתנות בחקיקה בישראל בכלל.

ראסם חמיסה: התכנון הוא אמור להיות פוזיטיבי, אמור להיות מאפשר, אמור לתת שירותים לאוכלוסייה.

ראסם חמיסה: מערכת התכנון על רבדיה השונים צריכים לעבוד בסינרגיה כדי להתקדם ולקדם שירותי תכנון לאוכלוסייה על ידי הרשויות המקומיות.

ראסם חמיסה: היום הרשויות המקומיות הולכות לקבל על פי התפיסה של תכנון ובנייה, תיקונים של חוק תכנון ובנייה, לקבל יותר סמכויות.

ראסם חמיסה: אני חושב שהדבר הזה מבורך.

ראסם חמיסה: לגופו של עניין, לגופה של ההצעה.

ראסם חמיסה: אני לא רוצה להאריך, כי אני יודע שהזמן של חברי הכנסת הוא מצומצם והם רוצים לקבל את התכלס מה שנקרא.

ראסם חמיסה: בסוגיית הצעת החוק אני מציע בסעיף 1 במקום להגיד "שר הפנים רשאי" כשנותן סמכות.

ראסם חמיסה: שר הפנים עסוק.

ראסם חמיסה: דרך אגב, יש תכניות וסמכויות של שר הפנים לחתום עליהם ושמסדרות את הכל.

ראסם חמיסה: אני מציע לכתוב "ראש ועדה מקומית רשאי לאחר התייעצות עם" - - -

בצלאל סמוטריץ': עדיף שהתושב עצמו.

בצלאל סמוטריץ': למה ראש הוועדה המקומית?

בצלאל סמוטריץ': התושב עצמו יוכל לחתום.

וליד טאהא: אבל תן לו להביע את דעתו.

וליד טאהא: הוא מביע את דעתו, לא את דעתך.

וליד טאהא: אבל הוא מביע את דעתו, לא את דעתך.

וליד טאהא: אז תן לו להביע את דעתו, אל תקטע אותו.

וליד טאהא: בבקשה פרופ' ראסם.

מופיד מרעי: הוא מתכוון לוועדת תכנון.

וליד טאהא: כן, כן, הוא מדבר על ראש ועדת התכנון האזורית או מקומית.

וליד טאהא: כן, בבקשה.

ראסם חמיסה: כן.

ראסם חמיסה: כי יש ועדות מקומיות גם מוסמכות.

ראסם חמיסה: וקיימת מדיניות וצריכה להיות מדיניות.

ראסם חמיסה: והדבר הזה יעיל כחלק מהגברת האזרחות והאחריות האזרחית של התושב וגם ראשי הערים הם הנבחרים שאמורים לשרת את האוכלוסייה.

ראסם חמיסה: אמנם החוק אמור להסדיר אותם.

ראסם חמיסה: היום יש פיקוח על עליהם והדבר הזה קיים.

ראסם חמיסה: אבל מה שאני מציע, ראש ועדה מקומית ראשי לאחר התייעצות עם מהנדס הוועדה המקומית, זה תיקון בסעיף 1.

עאדל בדיר: כאילו אין לנו אחריות, אין לנו סמכות.

בצלאל סמוטריץ': אין לכם סמכות.

בצלאל סמוטריץ': גם אצל היהודים אין להם סמכות.

וליד טאהא: אנחנו מפריעים לאורח לדבר.

וליד טאהא: חבר הכנסת סמוטריץ', עו"ד עאדל, אנחנו מפריעים לאורח לדבר.

ראסם חמיסה: עם כל הכבוד לחברי הכנסת.

בצלאל סמוטריץ': גם ראש עיריית תל אביב לא מתחבר, למה אתה דמגוג?

בצלאל סמוטריץ': אני מכבד אותך, תכבד אותי.

עאדל בדיר: אבל אל תגיד שאנחנו ראשי שכונות.

בצלאל סמוטריץ': לא, אני הצעתי לו.

בצלאל סמוטריץ': למה צריך להגיע לראש הוועדה המקומית?

בצלאל סמוטריץ': הוא מאוד עסוק.

בצלאל סמוטריץ': בוא ניתן את זה לראשי הוועדים של השכונות.

וליד טאהא: חבר הכנסת סמוטריץ', אתה לא בפעם הראשונה מפנה דברים בוועדה כלפי חברי כנסת, ראשי ערים.

וליד טאהא: אני מכבד את נוכחותך, אז אולי תכבד את הנוכחים.

וליד טאהא: בסדר?

ראסם חמיסה: חבר הכנסת סמוטריץ', אתה יכול להגיע אליי לאוניברסיטה ואני אפנה לך את הדברים בצורה מהותית.

ראסם חמיסה: עכשיו, אני אומר גם יש אחריות, יש את הסמכות.

ראסם חמיסה: בעצם המחוקק הישראלי הולך לכיוון של מה שנקרא האצלת סמכויות לשלטון המקומי, כשהשלטון המקומי אמור להתחזק והמשילות שלו אמורה להתחזק.

ראסם חמיסה: וזה האתגר לקראת שני העשורים הבאים.

ראסם חמיסה: אנחנו בצוות של ישראל 100.

ראסם חמיסה: הצוות שפועל, אנחנו בתפיסה הבסיסית שלנו רוצים להמציא למדינת ישראל את התפיסה הזאת והיא מבוססת מחקרים.

ראסם חמיסה: על בסיס מחקר בין לאומי, כמה מחקרים מקומיים.

ראסם חמיסה: ולכן ההצעה הזאת, כדי לזרז (הפרעות בשידור זום) מבחינת זכויות של אזרח (הפרעות בשידור זום) זה הקונספציה שעומדת מאחורי הצעת החוק, ההערות שאני הולך לקדם אותם.

אורית סטרוק: מה זה קשור לדיון שלנו?

אורית סטרוק: לא הבנתי מה זה קשור לדיון.

אורית סטרוק: איך מה שהוא אומר קשור לדיון?

ראסם חמיסה: בסעיף 2.

ראסם חמיסה: תינתן ב-2(1) תינתן חוות דעת מתכנן המחוז או לחילופין ועדה מקומית שבתחומה נמצאת התכנית.

ראסם חמיסה: זאת אומרת, כאן מה שאני מציע זה לתת ככל שניתן.

ראסם חמיסה: כי אחד מהעקרונות שהביאו למינהל התכנון לייצר עוד ועדות משנה, כגון ה-ותמ"ל, בעצם לקצר הליכים.

ראסם חמיסה: בעצם העומס המוטל על הוועדות המחוזיות.

ראסם חמיסה: ואם אנחנו עוד פעם נלביש עליהם עוד עומס ב-188 יום עד שהם מסיימים ומורידים תכנית או סוגרים אותה, אני חושב בעניין של חשמל, ברוח של החוק שאמור להסדיר את התהליכים לכן צריך להקנות את הדברים האלו לוועדה המקומית.

ראסם חמיסה: כי היא עובדת (הפרעות בשידור זום) עם הוועדה המחוזית.

ראסם חמיסה: וכל ועדה מקומית שדנים בסוגיות בעמדת הוועדה המחוזית קיים נציג של הוועדה המחוזית ויכול להגיד את דבריו.

ראסם חמיסה: ולכן הרעיון הזה צריך לתת לו בצורה מאוד מאוד ברורה.

ראסם חמיסה: בעניין של מבקש החיבור.

ראסם חמיסה: אני מציע ליצירת איזון שהוא הגון, בין אדם שצריך לשאת בעלויות יקוזזו עם קבלת היתר בנייה.

ראסם חמיסה: לבין תהליך של קבלת שירות.

ראסם חמיסה: ולכן מה שאני מציע, ערבות גובה מחצית.

ראסם חמיסה: זאת אומרת, במקום להגיד עלויות, ואנחנו יודעים שהנושא של תאגיד המים, תאגיד (הפרעות בשידור הזום), חוקי עזר.

ראסם חמיסה: כשהרשויות המקומות אם הם בעצם מייצר מעין נטל על הנושא.

ראסם חמיסה: וגם המערכת הבנקאית ובדרך כלל אנשים, או לרוב, שקנו יש הם בעייתיות עם (הפרעות בשידור הזום) הדברים האלו, כדי לא להיכנס לאלימות שקיימת, לנושא אחר שלא לדיון כאן.

ראסם חמיסה: אבל אנחנו צריכים להתחשב בסוגיות שורש.

ראסם חמיסה: הם יכולים להוריד את מפלס האלימות, גם (הפרעות בשידור הזום) גם נושא של הפגיעה באיכויות חיים של אוכלוסייה.

ראסם חמיסה: ולכן מה שאני מציע, שיהיה גובה מחצית מהאגרות, ההיטלים והתשלומים האחרים.

ראסם חמיסה: בעצם אני יורד למטה, להיות בתוך שלושה חודשים למעט אישור או הגשת התכנית המפורטת.

ראסם חמיסה: זאת אומרת, כאן צריך, כי בהרבה מקרים יש את תנאי סף של ועדות מקומיות שלא קשורות באותו בעל הקרקע או ביוזם, ידון כל נושא של שרשרת הבעלות על הקרקע.

ראסם חמיסה: זכות שהיא לא רשומה, כגון נושא של מקום שנמצא במקומות שצריך לתקן אותם מבחינת תכנון ארצית.

ראסם חמיסה: והדבר הזה בתכניות מחוזיות עד שמקבלים את התיקון הארצי זה לוקח הרבה זמן.

ראסם חמיסה: לא יתכן להמשיך להעניש אותו תושב שהוא קיים והוא לא נראה, אלא הוא נראה בתוך המרחב.

ראסם חמיסה: לתת לו את השירות הזה.

בצלאל סמוטריץ': אפשר לשאול שאלה את אדוני?

ראסם חמיסה: רק שאני אסיים.

בצלאל סמוטריץ': שאלה קטנה.

וליד טאהא: לא, תן לו לסיים ותשאל אותו.

ראסם חמיסה: אני אסיים ואני אשמח.

וליד טאהא: כן, בבקשה.

ראסם חמיסה: סעיף 1(ב) שאני יורד למטה ב-ב'.

ראסם חמיסה: ניתן את חוות דעת הרשות המאשרת, קרי הוועדה המקומית או אחרת.

ראסם חמיסה: וכאן אפשר להכניס עוד גופים אחרים יכולים במקרים שהם יש להם סוגיות מיוחדות או סוגיות שאנחנו צריכים להתמודד איתם בראייה תכנונית מיטבית, שעשויה לראות את המכלול הארצי וגם את המחוזי.

ראסם חמיסה: כאן אפשר לעשות את הדברים האלו בצורה יותר יעילה.

ראסם חמיסה: מה שאני מציע, החוק הזה באופן, כפי שהוא מוצע על ידי התיקונים המוצעים, הוא עשוי לקדם קודם כל את התכנון.

ראסם חמיסה: עשוי לקדם מתן שירותים לאזרח.

ראסם חמיסה: והדבר הזה לא צריך להיות - - - כי הדבר הזה עלול ליצר מעין התניות יתר.

ראסם חמיסה: ואי אפשר לעשות אותו באופן רוחבי.

ראסם חמיסה: דרך אגב, גם בתכניות שהן רצות באזור הנגב, שהן רצות תכניות שמתקדמות.

ראסם חמיסה: מפורטות, שצריך לקדם אותם במוסדות התכנון, הם צריכים גם לקבל חשמל.

ראסם חמיסה: אני רוצה להגיד עוד משפט.

ראסם חמיסה: היום באנרגיה חלופית אפשר לספק גם חשמל.

ראסם חמיסה: ואם אנחנו, גם לאותם בתים.

ראסם חמיסה: אבל הענשת היתר הזאת, שבעצם עושה אותה החקיקה כיום, צריך להסיר אותה מעולם התכנון במדינת ישראל ולשנות את הפרדיגמה והתכנונית במדינת ישראל שבה היא מאפשרת ופותחת ולא רק מענישה.

ראסם חמיסה: בבקשה, תשאל.

וליד טאהא: תודה פרופ' ראסם.

וליד טאהא: תשאל, כן.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול לשאול אותו שאלה רגע אדוני?

בצלאל סמוטריץ': אדוני בהגינותו פתח את דבריו בעמדה העקרונית, לגיטימית כשלעצמה.

בצלאל סמוטריץ': רק שהיא לא מקובלת על המחוקק היום, ולפיה צריך לנתק בין הליכי התכנון לבין אספקת השירותים והתשתיות של המדינה.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, לשיטתך ומצד האמת, לא נכון להתנות בין חיבור חשמל, שזה מצרך בסיסי, לבין התכנון.

בצלאל סמוטריץ': האם אני צודק שכלל ההערות שנתת בעצם בקשות לקדם את אותה תכלית?

בצלאל סמוטריץ': הרי בסוף אתה אומר שאנחנו רוצים שאפשר יהיה להחיל את החוק.

בצלאל סמוטריץ': גם אם התכנית שהוגשה סותרת את תכנית המתאר הארצית והמחוזית.

בצלאל סמוטריץ': וגם אם לא הוסדרו סוגיות מקרקעין וגם אם לא התקיימו תנאים.

בצלאל סמוטריץ': בקיצור גם אם התכנית בעצם היא באיזה שלב בוסרי, שווה מעט מאוד, המשמעות היא שאתה רוצה בעצם לנתק בין השאלה התכנונית לבין חיבור החשמל.

בצלאל סמוטריץ': כי אם זה מה שאתה רוצה, זה לגיטימי, אבל זאת לא העמדה של המחוקק.

בצלאל סמוטריץ': אפילו הממשלה הזו לא הסכימה ללכת את כל כברת הדרך שאתה מבקש.

בצלאל סמוטריץ': אני עוד לא הבנתי עד הסוף מה מבקשת הממשלה לעשות.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, מה מרוויחים בין החוק הקיים לבין החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': אם תסבירו לי עוד הפעם.

וליד טאהא: אתה שואל אותו על הממשלה?

בצלאל סמוטריץ': לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': אני רק שואל האם נכון שכל ההערות שלו בעצם ניזונות מאותו השורש.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: אני הבנתי את ההערות שלו.

ראסם חמיסה: ההערות שלי ממוסגרות בתוך תפיסה של תכנון מאפשר.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין, אני מבין.

ראסם חמיסה: כמובן יש תכנון במדינת ישראל.

ראסם חמיסה: תכנון של משאבים, שהם מבחינה ערכית צריך לשמור עליהם.

ראסם חמיסה: אבל גם יש תכניות מתאר כוללניות, שתהליך הכנתן לוקח זמן.

ראסם חמיסה: תהליך הפקדתן לוקח זמן, תהליך לימוד של התנגדויות לוקח זמן.

ראסם חמיסה: עד שמתחילים לפתח תכניות מפורטות ובהתאם לתכניות מתאר כוללניות זה גם לוקח זמן.

ראסם חמיסה: ואני מכיר את זה טוב.

בצלאל סמוטריץ': איך אתה יודע בלי זה איפה נמצא כביש, איפה בית ספר?

בצלאל סמוטריץ': איפה גן ילדים ואיפה אפשר לבנות?

ראסם חמיסה: תקרא את הספר שלי בבקשה, שיצא במכון לביטחון לאומי בסוגיה הזאת.

ראסם חמיסה: של תפיסה חדשה בתכנון הישוב הערבי.

ראסם חמיסה: תפיסה של המדינה, בגלל הרשויות המקומיות.

ראסם חמיסה: ואתה תשכיל יותר להבין את הדברים האלו, מה המשמעות של התכנון.

ראסם חמיסה: אני לא מייתר את התכנון, חס וחלילה.

ראסם חמיסה: אני אומר, אנחנו צריכים לתכנן, צריכים לפתח - - -

בצלאל סמוטריץ': באופן שבו התכנון ירדוף אחרי הבנייה.

אורית סטרוק: זה ברור, זה כל הרעיון.

בצלאל סמוטריץ': חוק הבנייה והתכנון.

וליד טאהא: טוב, תודה רבה פרופ' ראסם חמיסה.

בצלאל סמוטריץ': יושב הראש, אם אפשר שיסבירו לנו את מהות החוק?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מתחילת הדיון מבקשים שיסבירו לנו את מהות החוק.

וליד טאהא: חבר הכנסת סמוטריץ' וחברת הכנסת סטרוק, נתתם יותר מידי הערות לדוברים.

אורית סטרוק: לא נתנו הערות.

אורית סטרוק: שאלה שעדיין לא קיבלנו תשובה.

וליד טאהא: אני מתחיל לטפל בזה אחרת, בזה הרגע.

וליד טאהא: בסדר?

אורית סטרוק: מה זה לטפל אחרת?

וליד טאהא: לא, אני לא אתן לך את האפשרות לנהל את הישיבה.

בצלאל סמוטריץ': זה נשמע איום.

אורית סטרוק: אני לא ניהלתי, אני שאלתי שאלות.

וליד טאהא: אז עד עכשיו ניהלת.

אורית סטרוק: לא, סלח לי אדוני יושב הראש.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אורית סטרוק: תודה.

אורית סטרוק: יש פה - - -

וליד טאהא: לא, קראתי אותך לסדר כדי להפסיק את הדברים.

וליד טאהא: זהו.

אורית סטרוק: אתה רוצה לסתום לי את הפה?

וליד טאהא: לא.

וליד טאהא: נתתי לך מספיק זמן לדבר.

אורית סטרוק: - - - החוק,

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אורית סטרוק: אתה רוצה לסלק אותי, זה מה שאתה רוצה, נכון?

וליד טאהא: אני מבקש לסיים את הסגנון הזה, בסדר?

וליד טאהא: זהו.

וליד טאהא: תודה.

אורית סטרוק: אני מבקשת לתת לי לדבר.

וליד טאהא: אני חוזר פה לאולם.

וליד טאהא: אני רוצה לשמוע את עמדת משרד המשפטים.

וליד טאהא: ואחרי זה אנחנו נשמע תשובות ממנהל התכנון על השאלות שעלו.

רוסלאן עותמאן: שלום לכולם, רוסלאן ממשרד המשפטים.

רוסלאן עותמאן: אני עונה גם לחבר הכנסת סמוטריץ', שביקש לשמוע את עמדת משרד המשפטים.

וליד טאהא: לא, אתה אומר את עמדת משרד המשפטים ללא קשר למה שאמר סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': זה נורא חשוב שזה יהיה לפרוטוקול, זה ללא קשר למה שאמרתי.

רוסלאן עותמאן: בוודאי.

רוסלאן עותמאן: אז התייחסותי היא כך: אכן עמדת משרד המשפטים העקבית היא שאין לנתק את הזיקה בין חיבור לחשמל לבין קידום מהלכי התכנון.

רוסלאן עותמאן: זאת עמדתנו העקבית.

רוסלאן עותמאן: היא הוצגה לאורך כל הדרך והיא לא משתנה.

אוסאמה סעדי: הגעתי בדיוק לנקודה, לפואנטה, אה?

רוסלאן עותמאן: אני אומר שעמדתנו העקבית שחבר הכנסת סעדי בוודאי מכיר אותה.

וליד טאהא: עמדתם היא הם גם לא מתכננים וגם לא מחברים לחשמל.

וליד טאהא: תמשיך.

רוסלאן עותמאן: שלא לנתק בין חיבור חשמל, שתהיה זיקה.

וליד טאהא: לא, לא מתכננים ולא מחברים.

בצלאל סמוטריץ': לא מתכננים?

בצלאל סמוטריץ': לפי מה ששמענו פה מתכניים כמעט רק לערבים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: רגע, תנו לו לדבר.

מופיד מרעי: ביקשנו מחבר לדבר.

מופיד מרעי: תנו לו לדבר.

וליד טאהא: כמובן לא נותנים את ההערות ליושב הראש.

וליד טאהא: יושב הראש מותר לו לשאול ולברר.

וליד טאהא: בבקשה.

רוסלאן עותמאן: אז שוב, עמדתנו העקבית היא שלא לנתק בין החיבור לתשתיות בכלל וחיבור לחשמל בפרט, לבין קידום התכנון והוצאת היתר בסופו של דבר.

רוסלאן עותמאן: העמדה הזאת נכונה גם ביחס להצעת החוק הזו.

רוסלאן עותמאן: שכפי שצוין לגבי הצעת החוק הזו, השינוי העיקרי שהיא עושה בעצם היא מקדימה את השלב שבו אפשר לחבר לחשמל.

רוסלאן עותמאן: במקום שלב של הפקדה אנחנו עוברים לשלב של הגשת תכנית.

רוסלאן עותמאן: זאת אומרת, תכנית שעברה תנאי סף.

רוסלאן עותמאן: עכשיו, יחד עם זאת צריך לזכור שהצעת החוק לא מוותרת על התנאים שנועדו להבטיח קידום תכנון מפורט והוצאת היתרים.

רוסלאן עותמאן: יש פה מספר תנאים, גם במתווה של שר הפנים להפעלת סעיף 157(ח) לחוק התכנון והבנייה.

רוסלאן עותמאן: שבעצם הם נועדו בסופו של דבר להבטיח קידום תכנון מפורט והוצאת היתר בנייה בסופו של דבר.

אוסאמה סעדי: איפה המתווה הזה?

תומר רוזנר: אנחנו פרסמנו אותו.

רוסלאן עותמאן: המתווה צורף גם בחומרי הרקע של הדיון.

רוסלאן עותמאן: ובהינתן מה שאמרתי, שהצעת החוק, שוב, מחד מקדימה את השלב שבו אפשר לחבר לחשמל ומאידך היא מבטיחה הוצאת היתרים, אנחנו חושבים - - -

זאב בנימין בגין: לא שמעתי.

זאב בנימין בגין: מאידך היא?

רוסלאן עותמאן: מבטיחה הוצאת היתר בנייה בסופו של דבר.

רוסלאן עותמאן: לאור גם התנאים הקבועים.

זאב בנימין בגין: לא, לא, סלח לי.

זאב בנימין בגין: מה זה בסופו של דבר?

רוסלאן עותמאן: אז זהו.

רוסלאן עותמאן: אמרתי, אז מצד אחד הצעת החוק מקדימה את השלב שבו אפשר לחבר לחשמל.

רוסלאן עותמאן: כפי שאמרתי, במקום הפקדה, קליטה.

רוסלאן עותמאן: ומצד שני, האיזון שהיא עושה, יש תנאים שנמצאים גם במתווה של שר הפנים, שנועדו להבטיח קידום תכנון מפורט והוצאת היתרי בנייה בסופו של דבר.

רוסלאן עותמאן: לדוגמה, יש תנאי של הפקדה, שהוא מבקש להגשים את האינטרס של הוצאת היתר.

רוסלאן עותמאן: זה מה שאני אומר.

זאב בנימין בגין: הפקדה של מה?

בצלאל סמוטריץ': הפקדת ערובה.

זאב בנימין בגין: הפקדת ערובה?

זאב בנימין בגין: לא, הוא לא אמר ערובה.

וליד טאהא: לא, לא, ערבות בנקאית.

וליד טאהא: הוא מדבר על הערבות הבנקאית.

בצלאל סמוטריץ': סוג של ערובה.

וליד טאהא: לא, כל אזרח שירצה להוציא היתר משלם היטלים לרשות ולוועדות התכנון.

וליד טאהא: וכאן הסעיף מדבר על ערבות בנקאית, אפשר להתווכח על האחוז.

וליד טאהא: למה אני אומר אפשר להתווכח על האחוז?

וליד טאהא: כי בסופו של דבר, כאשר נכנס אזרח לתהליך ההיתר, מן הסתם הוא ירצה להשלים את האגרות, כדי להוציא את ההיתר.

וליד טאהא: אז אני לא רואה לנכון לחייב אזרח לשים את כל הסכום מראש.

וליד טאהא: אפשר באמת, כפי שאמר פרופ' ראסם, לעשות חצי מהסכום הזה בערבות בנקאית.

וליד טאהא: היות והבנקים בחברה הערבית לא מי יודע מה משתפים פעולה עם האזרחים בהרבה מאוד נושאים.

וליד טאהא: אז לבקש מהאזרח את כל הסכום של כל ההיטלים, אני מדבר כמובן אליך תומר.

וליד טאהא: זה תכניס לתוך הנוסח.

בצלאל סמוטריץ': רגע, אפשר להשלים את השאלה של אדוני?

בצלאל סמוטריץ': ווליד, אני יכול רגע להשלים את השאלה שלך?

וליד טאהא: אבל ניתן לו להשלים.

וליד טאהא: סמוטריץ', ניתן לו להשלים.

בצלאל סמוטריץ': אבל אתה לא נותן לנו לשאול.

וליד טאהא: אבל ניתן לו להשלים ואחרי זה אתה תשאל.

בצלאל סמוטריץ': אבל הוא יענה לך, שיענה גם לי.

בצלאל סמוטריץ': אני שואל את אותה שאלה שלך מהזווית השנייה.

וליד טאהא: אוקיי.

בצלאל סמוטריץ': הרי בהינתן שהוא יפקיד ערובה רק בגובה מה שהוא יצטרך ממילא לשלם, איזה אינטרס יהיה לו לקדם היתר בנייה?

בצלאל סמוטריץ': הרי נניח שהוא הפקיד 100 והוא יצטרך לשלם 100.

בצלאל סמוטריץ': אז מה אכפת לו?

בצלאל סמוטריץ': הוא הפקיד את ה-100, נפרד מהם, אללה ירחמו.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, למה הוא צריך להגיש את ההיתר?

וליד טאהא: אתה אומר הוא צריך להפקיד 200?

וליד טאהא: ויחזירו לו 100?

וליד טאהא: מה אתה מציע?

בצלאל סמוטריץ': בדיוק.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שאני רוצה.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא יפקיד 200 ויחזירו לו, והוא יצטרך לשלם רק 100 יהיה לו עניין ללכת להגיש את ההיתר.

וליד טאהא: בסדר.

וליד טאהא: תמשיך רוסלאן.

בצלאל סמוטריץ': אבל להגיש את ההיתר עולה לו כסף.

בצלאל סמוטריץ': הוא צריך לקחת אדריכל ולשלם לו.

וליד טאהא: הבנתי, הבנתי, סמוטריץ', אוקיי.

בצלאל סמוטריץ': הוא צריך לבצע שינויים בנכס כדי להתאים אותו להוראות התקנות.

בצלאל סמוטריץ': למה שהוא יעשה את זה?

וליד טאהא: אתה נותן הערה שהיא נוגדת את ההערה שלי, זה מה שאתה אומר.

וליד טאהא: אתה מנהל את הוועדה במקביל לי.

בצלאל סמוטריץ': זו אותה הערה שלך מהצד השני.

בצלאל סמוטריץ': ואם אתה מוכן שגם אנחנו נדבר.

וליד טאהא: שלך היא בלתי סבירה ובלתי הגיונית.

בצלאל סמוטריץ': הפוך, שלך היא בלתי סבירה.

בצלאל סמוטריץ': וגם הצעת החוק הזאת היא בלתי סבירה, כי אף אחד לא יהיה טיפש ללכת להגיש היתר בנייה, ברגע שהוא ממילא צריך לשלם את אותו סכום.

וליד טאהא: מאה אחוז.

וליד טאהא: תמשיך רוסלאן.

בצלאל סמוטריץ': למה לשלם לאדריכל, למה לעשות את התיקונים בנכס?

מופיד מרעי: הוא ישלם כי הוא מקבל בתמורה היתר בנייה.

מופיד מרעי: חברים, זה לא נכון מה שאתה אומר.

בצלאל סמוטריץ': מה?

בצלאל סמוטריץ': למה שהוא ירצה?

בצלאל סמוטריץ': איזה אינטרס?

מופיד מרעי: הוא מקבל היתר בנייה.

בצלאל סמוטריץ': מה הוא צריך היתר בנייה?

בצלאל סמוטריץ': אם יש לו חשמל ומים, מה הוא צריך היתר בנייה?

וליד טאהא: לא, לא, הוא צריך את זה.

וליד טאהא: הוא צריך את זה.

בצלאל סמוטריץ': למה הוא צריך?

וליד טאהא: הוא צריך להרבה דברים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': תן לי דוגמה למה הוא צריך.

מופיד מרעי: הוא מקבל טופס זמני, לא היתר בנייה.

בצלאל סמוטריץ': אבל בחוק כתוב שהוא מקבל קבוע.

אוסאמה סעדי: בצלאל, אבל הוא עובר על החוק.

אוסאמה סעדי: הוא עובר על החוק.

אוסאמה סעדי: ברגע שיש מבנה,

בצלאל סמוטריץ': אם הוא בנה כבר הוא עובר על החוק.

אוסאמה סעדי: לא, שנייה.

אוסאמה סעדי: אתה שואל, אתה רוצה תשובה?

אוסאמה סעדי: אתה רוצה תשובה או שאתה סתם?

אוסאמה סעדי: משפטית אני אומר לך.

רוסלאן עותמאן: אני יכול לענות?

אוסאמה סעדי: רוסלאן, ברשותך.

אוסאמה סעדי: ברגע שיש מבנה בלי היתר זו עבירה על החוק.

אוסאמה סעדי: עכשיו, נגיד שהוא קיבל חשמל ומים, זה לא מרפא את הפגם שזה עדיין בנייה בלי היתר.

בצלאל סמוטריץ': אבל אם היה אכפת לו מההיתר הוא לא היה בונה.

אוסאמה סעדי: שנייה.

אוסאמה סעדי: השימוש הוא ללא היתר.

אוסאמה סעדי: השימוש הוא אסור.

אוסאמה סעדי: הם יכולים נגדו כתב אישום.

וליד טאהא: זה ויכוח עקר.

וליד טאהא: אוסאמה, עזוב, לא תמשיך את זה.

אוסאמה סעדי: לא, אני רק מסביר לו משפטית.

וליד טאהא: בסדר, אל תסביר לו.

וליד טאהא: הוא מבין טוב מאוד.

בצלאל סמוטריץ': למה אתה מזלזל?

בצלאל סמוטריץ': אני לא מבין בכלל.

בצלאל סמוטריץ': למה אתה מזלזל ווליד?

וליד טאהא: אתה מבין.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין מצוין וחושב אחרת ממך.

בצלאל סמוטריץ': מותר.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: בבקשה רוסלאן.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאתם עושים פה ישראבלוף.

בצלאל סמוטריץ': ווליד, איך אומרים ישראבלוף בערבית?

וליד טאהא: ישראבלוף.

בצלאל סמוטריץ': אז אתם עושים פה ישראבלוף.

וליד טאהא: זה גם בערבית.

אורית סטרוק: אני רוצה גם לשאול.

רוסלאן עותמאן: אני רק אשלים את המשפט.

וליד טאהא: כן רוסלאן.

וליד טאהא: רגע.

אורית סטרוק: אני רוצה גם לשאול.

וליד טאהא: אני רוצה שישלים, כן?

וליד טאהא: בהמשך תשאלי את אותה שאלה.

וליד טאהא: עכשיו הוא ימשיך, בבקשה.

אורית סטרוק: אני אשאל אחר כך?

אורית סטרוק: בבקשה, בוא נראה.

רוסלאן עותמאן: אני אשלים רק במשפט מה שהתחלתי להגיד.

רוסלאן עותמאן: שבהינתן כל מה שאמרתי והאיזון שלדע

רוסלאן עותמאן: תנו הוא נכון, שהצעת החוק עושה, אנחנו לא התנגדנו להצעת החוק הזו במתכונת שהיא מונחת בפניכם.

רוסלאן עותמאן: לגבי השאלה של חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': בעבר כשהיא עלתה בכנסות קודמות התנגדתם לה?

בצלאל סמוטריץ': הרי זה לא חוק שעולה פעם ראשונה לועדה.

אוסאמה סעדי: פעם ראשונה שזה עולה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא בגרסה הזאת.

רוסלאן עותמאן: אני לא זוכר שעלתה הצעה.

רוסלאן עותמאן: הנוסח הזה, במתכונת הזאת, אני לא זוכר שהייתה הצעה חוק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא הייתה.

וליד טאהא: יש פה נציגים של משרד האנרגיה, חברת החשמל?

וליד טאהא: חברת החשמל זה אתה?

איגור סטפנסקי: לא, אני רשות החשמל.

וליד טאהא: חברת החשמל, יש מישהו?

איגור סטפנסקי: הם בזום אני יודע.

אורית סטרוק: לא אמרת לי שתיתן לי לשאול אותו שאלה, לא הבנתי.

רוסלאן עותמאן: אז אני רק אענה לחבר הכנסת סמוטריץ' ששאל למה בעצם יהיה תמריץ לאותו בן אדם שחובר לחשמל ללכת ולהוציא היתר.

רוסלאן עותמאן: אז העניין הוא מאוד פשוט.

רוסלאן עותמאן: מי שיש לו היתר הוא גר בבית חוקי ואי אפשר לעשות לו כלום.

רוסלאן עותמאן: מי שגר בבית לא חוקי, אפשר לפעול נגדו במישור הפלילי ולהגיש נגדו כתב אישום.

בצלאל סמוטריץ': אבל מי פועל?

בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא פועל.

אורית סטרוק: מה, מה הסיכוי שיפעלו?

בצלאל סמוטריץ': רק בשטחים הפתוחים.

בצלאל סמוטריץ': לפי המדיניות שלכם בתוך הישובים לא מגישים כתב אישום.

אורית סטרוק: אף אחד לא יפעל מולו, אתה יודע את זה יפה.

בצלאל סמוטריץ': אתה צודק בתל אביב.

בצלאל סמוטריץ': אבל לפי המדיניות שלכם אתם לא מגישים כתבי אישום ביחידה לאכיפת דיני מקרקעין אם לא בשטחים פתוחים.

בצלאל סמוטריץ': ברגע שזה תוך תחום שיפוט לא מגישים.

וליד טאהא: טוב, תשאלי את רוסלאן את השאלה שלך.

וליד טאהא: ותענה בקצרה מאוד.

וליד טאהא: אני עובר לחברת החשמל.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: אתה דיברת על המתווה.

אורית סטרוק: אני רוצה להבין אחד, מה ההבדל בין המתווה כפי שהוא מוצע כעת לבין המתווה הקיים כרגע.

אורית סטרוק: מה הפערים.

אורית סטרוק: אם אתה יכול להגדיר אותם בקצרה ובצורה מדויקת.

אורית סטרוק: ומה היחס בין המתווה לחוק.

רוסלאן עותמאן: אז אני אתחיל דווקא מהשאלה השנייה.

רוסלאן עותמאן: החוק נותן שיקול דעת לשר הפנים לתת צו לחיבור לחשמל.

רוסלאן עותמאן: והמתווה בעצם נועד אם אפשר להגיד להתוות את שיקול הדעת של השר.

רוסלאן עותמאן: באיזה קריטריונים הוא כן נותן את הצו, מה התנאים להגשת בקשה לחיבור.

אורית סטרוק: מה התוקף החוקי של המתווה?

אורית סטרוק: כלומר, אם נניח אני פעלתי לפי החוק והגשתי בקשה, והשר בהתאם למתווה לא נענה לבקשה שלי.

אורית סטרוק: הלכתי לבג"צ, מה?

רוסלאן עותמאן: זאת החלטה מנהלית של שר.

רוסלאן עותמאן: שאפשר, כמו כל החלטה.

אורית סטרוק: אוקיי.

אורית סטרוק: עכשיו תסביר את הפערים בין שני המתווים.

רוסלאן עותמאן: לגבי השאלה הראשונה.

רוסלאן עותמאן: אז חוץ מהתיקון בחוק, כפי שזה בא לידי ביטוי בהצעת החוק, שזה בעצם תיקון של סעיף 157(א)(ח) לחוק התכנון והבנייה, עתיד להיות גם תיקון למתווה, לאותו מתווה שהזכרתי.

רוסלאן עותמאן: אמורים להיות שני תיקונים בעצם במתווה.

רוסלאן עותמאן: התיקון הראשון: היום לפי המתווה אפשר לחבר בתים למגורים, שנבנו עד יולי 2014.

רוסלאן עותמאן: אנחנו מתקנים את זה ואומרים שאפשר לחבר בתים שנבנו עד ה-1.1.2018.

בצלאל סמוטריץ': זה כתוב בחוק?

רוסלאן עותמאן: זה במתווה, לא בחוק.

אורית סטרוק: מה סוד הקסם של התאריך הזה?

רוסלאן עותמאן: סוד הקסם, לאחרונה, אני לא יודע אם כולם מכירים, מדיניות האכיפה ביחס לעבירות בנייה בחברה הערבית הותקנה ואמרנו שמבנים למגורים שנבנו עד ה-1.1.2018, מבנים למגורים שמאוכלסים לא תהיה לגביהם אכיפה של קנסות מנהליים למשך תקופה של שנתיים, על מנת לתת אפשרות לקדם את התכנון.

רוסלאן עותמאן: אז אנחנו התאמנו את זה בעצם למועד שנקבע במדיניות האכיפה.

רוסלאן עותמאן: זה הרציונל שעומד.

בצלאל סמוטריץ': רגע, ובסמכות השר לשנות את זה?

בצלאל סמוטריץ': נגיד להחליט בעוד שנה שזה לא 2018 אלא 2022.

רוסלאן עותמאן: לשר תמיד יש.

בצלאל סמוטריץ': למה לא נקבע את זה בחוק?

בצלאל סמוטריץ': על פניו אתה מייצר סוג של אפליה בין מי שבנה לפני לבנה אחרי.

בצלאל סמוטריץ': המינימום שזה יהיה מכוח חוק.

מופיד מרעי: רעיון.

מופיד מרעי: אולי נחוקק את זה.

בצלאל סמוטריץ': כן, נחוקק את השנה.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר שוב, הרי החוק, אני חושב שחברת הכנסת סטרוק מאוד צודקת.

בצלאל סמוטריץ': החוק הוא מאפשר והוא לא מגביל.

בצלאל סמוטריץ': אתה רוצה בעצם לצמצם את תחולת החוק באמצעות שיקול הדעת של השר.

בצלאל סמוטריץ': אתה מייצר בסוף אפליה בין מי שבנה בדצמבר 17 למי שבנה בפברואר 18.

בצלאל סמוטריץ': בואו, ה-א'-ב' זה לקבוע.

בצלאל סמוטריץ': אתה עושה עכשיו חוק?

בצלאל סמוטריץ': תקבע בחוק את כל התנאים.

בצלאל סמוטריץ': למה להשאיר?

וליד טאהא: ואם אתה עושה חוק, למה אתה צריך צו של שר בכלל?

אורית סטרוק: נכון.

בצלאל סמוטריץ': לכן שאלנו מה ההבדל.

בצלאל סמוטריץ': זה בדיוק מה שניסינו לשאול.

בצלאל סמוטריץ': איזה מרחב שיקול דעת משאיר החוק שאתה מנסה להבנות אותו באמצעות הנוהל?

בצלאל סמוטריץ': זה בדיוק מה שאנחנו מנסים להבין.

וליד טאהא: תראה, כמה שאני וסמוטריץ' ואורית מסכימים.

וליד טאהא: אם עושים חוק, אז למה שהשר ייתר אותו בזה שהוא שם אותו במגירה?

וליד טאהא: אז או שעושים את החוק או שלא עושים את החוק.

וליד טאהא: אז שהשר עכשיו יוציא צווים בהתאם לקריטריונים ויחלק אותם לרשויות.

וליד טאהא: למה אנחנו צריכים לעשות חוק?

וליד טאהא: אם אנחנו עושים חוק אז צריך לכבד אותו.

יצחק פינדרוס: לא, זה יחייב את השר.

וליד טאהא: כמובן.

וליד טאהא: החוק גם מחייב שרים במדינת ישראל וגם ראשי ממשלות וגם נשיאים.

וליד טאהא: אז אם הקריטריונים לבדם מקובלים על השרים של היום, אז בבקשה, יתחילו לחלק צווים לכל ראשי הרשויות.

וליד טאהא: איפה שיש לך רק כוללנית ומפורטת בקליטה, אז שיתחיל לחלק צווים.

וליד טאהא: יתחיל לחלק צווים שיחברו לחשמל.

בצלאל סמוטריץ': אבל החוק הנוכחי לא מאפשר לפני הפקדה.

בצלאל סמוטריץ': אם אתה רוצה להקדים את הזמן מההפקדה אחורה.

וליד טאהא: אז נתקן רק את זה.

מופיד מרעי: זה מה שהחוק הזה אומר.

וליד טאהא: לא, אני כמובן מדבר על ההיגיון של מי שמתנה.

וליד טאהא: כי מי צריך להתנות חוק כזה שקשור בתכנון ובנייה?

וליד טאהא: שמטעמי, אני כמגיש הבאתי אותו כתומך תכנון.

וליד טאהא: אני רוצה לסיים את בלגן התכנון.

וליד טאהא: כי אני חושב שכל הדברים הנלווים הרעים, הקשורים לצווים והריסות ורדיפות ובתי משפט, הכל קשור בתכנון.

וליד טאהא: אז אם הדבר קשור בהיגיון התכנון למה צריך שר שיעמוד לו על צו?

וליד טאהא: מה הקשר?

וליד טאהא: אנחנו בממשל צבאי שצריך צווים?

אוסאמה סעדי: אדוני יושב הראש, אני רוצה להגיד.

אורית סטרוק: רגע, אנחנו עדיין בשאלה שלי אבל.

אוסאמה סעדי: שנייה, שנייה.

אוסאמה סעדי: אני רוצה להגיד, רוסלאן, אנחנו במשך השנים שאנחנו מנהלים משא ומתן עם משרד המשפטים ועם קמיניץ, אנחנו אמרנו, זה בדיוק מה שאמר יושב הראש וגם ההערה של חבר הכנסת סמוטריץ'.

אוסאמה סעדי: שאם יש מתווה והמתווה הזה קיים ורק אנחנו רוצים לעדכן את התאריך 27 ביולי 2014 ל-1.1.2018 אפשר לעשות את זה במתווה וגמרנו.

אורית סטרוק: לא צריך.

אוסאמה סעדי: התיקון שנועד להקל על המתווה הזה, זה שתכנית מפורטת שהופקדה.

אוסאמה סעדי: עכשיו ההצעה היא תכנית מפורטת שהוגשה.

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו עדיין לא הבנו מה ההבדל.

אורית סטרוק: עוד לא הבנו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מחכים שיסבירו לנו, מה ההבדל?

וליד טאהא: ההבדל בשלב התכנון.

אורית סטרוק: לא, אני רוצה תשובה שלו, לא תשובה שלך.

מופיד מרעי: היא התחילה להסביר וכולם קטעו אותה.

בצלאל סמוטריץ': ווליד, אולי אנחנו נתמוך בסוף.

וליד טאהא: אבל תנו לה עכשיו להסביר.

וליד טאהא: יאללה, תסבירי.

אוסאמה סעדי: רציתי לשאול את רוסלאן.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא, תן לה להסביר.

אוסאמה סעדי: שנייה, שיסיים רוסלאן.

אוסאמה סעדי: אמרנו על התאריך 2014, עכשיו אנחנו מתאימים את זה למדיניות האכיפה 1.1.2018.

וליד טאהא: מה הקשר, דרך אגב?

אוסאמה סעדי: אני לא יודע.

וליד טאהא: גם אני לא יודע.

וליד טאהא: מישהו יכול להגיד לנו מה הקשר?

אוסאמה סעדי: אני מבחינתי אני רוצה עד היום.

מופיד מרעי: 2016, חוק התכנון והבנייה.

אוסאמה סעדי: זו ההסתייגות שלנו.

בצלאל סמוטריץ': אוסאמה, למה עד היום?

בצלאל סמוטריץ': עד עוד 10 שנים.

בצלאל סמוטריץ': תעשה את זה גם מי שבונה בעוד 10 שנים רטרואקטיבית יאפשרו לו אחרי.

אוסאמה סעדי: לא, לא.

אוסאמה סעדי: כי ברגע שיש תכנון ותכניות מתאר.

וליד טאהא: מי שעונה על הקריטריונים של התכנון מתחבר.

וליד טאהא: מה הקשר לשנה?

בצלאל סמוטריץ': אז לכן אמרתי, גם מי שיבנה מבחינתך עוד חמש שנים, אם תעמוד בתנאים של התכנית.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: מי שעונה על כל הקריטריונים, מה הבעיה?

בצלאל סמוטריץ': אז אני רק מציע שבמסגרת החוק הזה תשנה את השם של חוק תכנון ובנייה לחוק בנייה ותכנון.

בצלאל סמוטריץ': כי זה מה שאתה רוצה לעשות.

וליד טאהא: לא.

בצלאל סמוטריץ': אל תגיד לי "לא", זה מה שאתה אומר.

וליד טאהא: אבל זה לא ככה.

וליד טאהא: מי שעונה על הקריטריונים יכול להתחבר?

בצלאל סמוטריץ': אז אתה אומר תבנה, ואם אחר כך נראה שאתה עומד בקריטריונים אז זה נקרא חוק הבנייה והתכנון.

וליד טאהא: אני לא מבין את ההיגיון שלך.

וליד טאהא: אתה סותר את עצמך.

בצלאל סמוטריץ': ממש לא.

וליד טאהא: אתה סותר את עצמך.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה שקודם יהיה תכנון ואחר כך אנשים יבנו ולא הפוך.

רוסלאן עותמאן: לגבי התאריך.

רוסלאן עותמאן: אדוני יושב הראש אומר שלא צריכה להיות רלוונטיות מתי הייתה הבנייה.

רוסלאן עותמאן: תמיד יש, כפי שכולנו גם יודעים, יש בנייה חדשה.

רוסלאן עותמאן: הבנייה החדשה לפעמים היא גם מסכלת תכנון.

אוסאמה סעדי: יהיה קריטריון.

אוסאמה סעדי: אם זה מסכל תכנון, אל תיתן לו.

אוסאמה סעדי: מה הבעיה?

וליד טאהא: כל בנייה שהיא מסכלת תכנון לא תקבל חיבור חשמל.

אורית סטרוק: אתה לא יודע.

אורית סטרוק: אתה לא יודע, כי עוד לא עברת.

בצלאל סמוטריץ': אבל המצב הוא הפוך.

בצלאל סמוטריץ': ברגע שהבנייה כבר קיימת אתה בדרך כלל תיתן את התכנון והבנייה, כי אתה רוצה להמשיך.

וליד טאהא: אתם רוצים לתת לו להמשיך?

אורית סטרוק: כן.

רוסלאן עותמאן: אני רק אשלים את התשובה.

אורית סטרוק: תסביר שנייה רק.

אורית סטרוק: תענה, זו תשובה מאוד חשובה.

אורית סטרוק: אמרת שיתכן בנייה שהיא מסכלת תכנון.

אורית סטרוק: אתה לא רוצה בנייה חדשה.

וליד טאהא: רוסלאן, אמרת הדבר הראשון.

וליד טאהא: עכשיו הדבר השני.

אוסאמה סעדי: הדבר השני הוא הסעיף שאומר במתווה שלא תתקבל בקשה ביחס למבנה שלגביו תלויים ועומדים צווים שיפוטיים או מנהליים להריסתו או למניעת שימוש בו.

אוסאמה סעדי: זה משתנה.

רוסלאן עותמאן: זה הדבר השני שאנחנו מתקנים.

אוסאמה סעדי: כי כמעט כל הבתים יש עליהם צווים שיפוטיים או מנהליים.

רוסלאן עותמאן: כן.

רוסלאן עותמאן: לפי המתווה הנוכחי לא ניתן לחבר בית לחשמל כשיש נגדו צו.

אורית סטרוק: איזה צו?

רוסלאן עותמאן: שיפוטי או מנהלי.

אורית סטרוק: מה הכוונה צו שיפוטי?

רוסלאן עותמאן: פסק דין סופי של בית משפט להריסה.

רוסלאן עותמאן: עברית.

אורית סטרוק: להריסה.

אורית סטרוק: דבר בעברית.

רוסלאן עותמאן: בעברית, אני מדבר בעברית, כן.

אורית סטרוק: היום בית שיש נגדו צו שיפוטי להריסה, אי אפשר לחבר אותו.

רוסלאן עותמאן: נכון.

אורית סטרוק: מה לפי המתווה החדש?

רוסלאן עותמאן: מה שאנחנו מתקנים, אנחנו אומרים שאם עבר תקופה של שנתיים מיום מתן הצו.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת שהבן אדם היה עבריין.

בצלאל סמוטריץ': במשך שנתיים לא ציית לצו בית משפט, עכשיו הוא יקבל פרס.

אוסאמה סעדי: זה לא קשור לבן אדם, סמוטריץ'.

אוסאמה סעדי: יש מערכות אכיפה, אתם מבלבלים אותו, אתם מבלבלים את כל הדיון.

בצלאל סמוטריץ': לא הבנתי.

בצלאל סמוטריץ': בן אדם קיבל צו שיפוטי, להריסה.

אורית סטרוק: רגע, אני רוצה להבין.

וליד טאהא: חברת הכנסת סטרוק, אני כבר קראתי לך לסדר פעמיים.

וליד טאהא: אני מזכיר לך.

וליד טאהא: אתם תתנו לו לדבר.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע שבכותרת של החוק יהיה כתוב "פראייר מי שמקיים צווי בית משפט".

וליד טאהא: חבר הכנסת סמוטריץ'.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: זהו, עכשיו אנחנו נותנים לו לסיים.

רוסלאן עותמאן: התנאי הזה יתוקן כך שאם עברה תקופה של שנתיים מיום מתן הצו השיפוטי שהוא פסק דין, זה בעברית, להריסה, יהיה אפשר לחבר לחשמל.

וליד טאהא: תודה רבה.

אורית סטרוק: לא הבנתי, לא הבנתי.

וליד טאהא: אני רוצה עכשיו לעבור, אני קורא אותך לסדר בפעם השלישית.

וליד טאהא: בבקשה, צאי מהאולם.

וליד טאהא: בבקשה צאי מהאולם.

אורית סטרוק: - - - הוא רוצה להסביר.

וליד טאהא: בבקשה, צאי מהאולם.

וליד טאהא: צאי מהאולם בבקשה.

אורית סטרוק: - - - שיש נגדם צו הריסה.

וליד טאהא: תצאי מהאולם.

אורית סטרוק: זה מה שאתה רוצה להסתיר.

אורית סטרוק: אתה מסתיר את זה.

וליד טאהא: תצאי מהאולם.

וליד טאהא: לא קיבלת זכות דיבור מאף יו"ר ועדה יותר ממה שאני נתתי לך.

וליד טאהא: אבל את לא מכבדת את המעמד.

וליד טאהא: בבקשה, צאי מהאולם.

אורית סטרוק: יש נגדם צו הריסה.

וליד טאהא: לכי תבלי בחוץ, צאי מהאולם.

וליד טאהא: אני רוצה לעבור לנציג חברת החשמל.

וליד טאהא: הוא נמצא איתנו בזום, אורן הלמן.

בצלאל סמוטריץ': ווליד, אתה נותן לנו רשות לשאול שאלות ואנחנו לא מקבלים תשובות.

בצלאל סמוטריץ': מה זה שווה?

וליד טאהא: סמנכ"ל בחברת החשמל, אורן הלמן.

בצלאל סמוטריץ': ווליד, אמרת אבל שתיתן להם תשובות, להסביר את התהליך הזה.

אורית סטרוק: הוא מטאטא אותנו.

וליד טאהא: כן, אני ביקשתי שחברת הכנסת אורית סטרוק תצא מהאולם.

אורית סטרוק: אתה רוצה להסתיר מה שאתם עושים פה.

וליד טאהא: בבקשה תצאי מהאולם.

אורית סטרוק: אתה רוצה להסתיר את מה שאתם עושים פה.

וליד טאהא: בבקשה תצאי מהאולם.

בצלאל סמוטריץ': משרד המשפטים, אתם בחיים לא הייתם נותנים לרמוס ככה צווים של בית משפט.

בצלאל סמוטריץ': בחיים לא הייתם נותנים, בשום סיטואציה אחרת.

אורית סטרוק: אתם רוצים לחבר לחשמל בתים עם צו הריסה.

אורית סטרוק: זה מה שאתם רוצים.

וליד טאהא: חבר הכנסת סמוטריץ', אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

אורית סטרוק: אתם מחברים לחשמל בתים שיש נגדם צו הריסה סופי.

אורית סטרוק: זה מה שאתם עושים.

אורית סטרוק: ואת זה אתה מנסה לטאטא ולכן אתה מטאטא אותי החוצה.

אורית סטרוק: כל הכבוד לך, תטאטא אותי החוצה, שכולם יודעים.

וליד טאהא: אבל תעשי את זה מהר, אנחנו צריכים להמשיך.

וליד טאהא: כן, אורן, אתה איתנו?

אורן הלמן: כן, כן, שומעים אותי?

וליד טאהא: כן, בבקשה אורן.

וליד טאהא: אורן כמובן הוא סמנכ"ל שירות, שיווק ורגולציה בחברת החשמל.

וליד טאהא: בבקשה.

אורן הלמן: כן, אז שלום לאדוני יושב הראש וגם חברי הכנסת.

אורן הלמן: אני רוצה לומר ככה: חברת החשמל תומכת בקידום הצעת החוק הזאת.

אורן הלמן: אנחנו רואים בהצעה הזאת הצעה שתאפשר לנו לעמוד בהוראות חוק אספקת חשמל.

אורית סטרוק: תטפל בזה אחריי.

אורן הלמן: אני רוצה להסביר גם למה אנחנו בעצם תומכים בזה.

אורן הלמן: ברמה העקרונית, חברת החשמל היא חברה שתפקידה לייצר, להוליך ולספק חשמל.

אורן הלמן: והחוק הזה בעצם הופך אותה לגורם אכיפה.

אורן הלמן: ומ-1996 ועד 2007 פחות או יותר חוברו בערך 9,000 מבנים לחשמל, בהתאם לרשימות מבנים שאושרו על ידי שר האנרגיה אז.

אורן הלמן: אני מדבר על בתים בישובים של החברה הערבית.

אורן הלמן: ומ-2007 אנחנו מקבלים המון, אני מדבר על מאות ואפילו אלפים של פניות, של בקשות לחיבורי חשמל עם מבנים דומים לאלה שחוברו אז, בין 96 ל-2007.

אורן הלמן: אבל אי אפשר לחבר אותם עכשיו כי אין להם את האישורים שהחוק קובע.

אורן הלמן: זאת אומרת היתר בנייה, טופס 4.

אורן הלמן: לנו אין מידע מדויק על כמה מבנים לא מחוברים לחשמל באופן חוקי ואפשר היה בעצם לחבר אותם.

אורן הלמן: אבל אנחנו מעריכים, לפי הערכה שעשינו לפני כמה שנים, שמדובר על עשרות אלפי מבנים בפריסה ארצית.

אורן הלמן: הבעיות האלה שהמצב הקיים יוצר מתחלקות מבחינתנו לארבע קטגוריות: גם בטיחות, שם שרידות, גם בעיות כלכליות וגם בעיות סביבתיות.

אורן הלמן: אבל חשוב להגיד שהם לא מייצגות רק את הישובים הערבים בישראל.

אורן הלמן: הם קיימות בעוד מגזרים.

אורן הלמן: גם המגזר החרדי, בציבור החרדי, גם במגזר החקלאי וגם במושבים וישובים דומים.

אורן הלמן: אז אני רוצה להגיד בעצם שמצד אחד אף אחד לא הורס את המבנים האלה.

אורן הלמן: מצד שני מקדמים את האישורים של התכניות באופן איטי מאוד.

אורן הלמן: והמשמעות היא בעצם שאנחנו לא יכולים להכשיר את המבנים האלה וגם לא לקבל היתרים.

אורן הלמן: ואז המבנים מתחברים לחשמל, כמו שאמרו פה קודם, באופן שיוצר בעיות של בטיחות.

אורן הלמן: גם מפגעי בטיחות במרחב הציבורי.

אורן הלמן: ונניח אותה משיכה שתיארת קודם, יושב הראש, של כבלי חשמל באופן פיראטי ממבנה למבנה ושימוש לא כדין, לא חוקי, ברשת חשמל ציבורית - זה יוצר מפגעים מכבלים שמותקנים בצורה לקויה ולא בטיחותית, על עמודים, גדרות בגובה לא תקני.

אורן הלמן: בלי שום סימון של מקום שהרשת מוטמנת בו באדמה.

אורן הלמן: זה מסכן את הציבור, זה מסכן את העובדים שלנו, זה מסכן ילדים.

אורן הלמן: יש עוד מפגעי בטיחות במבנים וגם במתקני חשמל פרטיים.

אורן הלמן: זאת אומרת, החיבור של המבנים לחשמל מעבר מונה, זאת אומרת, במתקן הפרטי של הלקוח, שבאחריותו ולא באחריותנו, בלי בדיקה של עמידה של המתקן הזה בהוראות הדין.

אורן הלמן: וזה עלול ליצור מפגע בטיחותי לדיירים של המבנה וגם לצדדים שלישיים.

אורן הלמן: יש מקרים של התחשמלות, סכנה של התחשמלות.

אורן הלמן: כי הרשתות הפיראטיות גרמו בלא מעט פעמים למקרים של חשמול גם במרחב הפרטי, כלומר בבית וגם במרחב הציבורי.

אורן הלמן: יש גם בעיה נוספת שאנחנו שומעים עליה הרבה מאוד מלקוחות שלנו בישובים ערביים, שזה פגיעה באמינות ובאיכות אספקה, בגלל הרבה מאוד תקלות, הפסקות חשמל.

אורן הלמן: מעמסה שהיא לא מבוקרת על הרשת.

אורן הלמן: ואני אסביר, החיבורים הלא חוקיים האלה נעשים הרבה מאוד תוך כדי סילוף של גודל הזכות בחיבור שמאושר.

אורן הלמן: זאת אומרת הם מסלפים את הנתיכים והמתקן הפרטי בעצם צורך הרבה יותר חשמל ממה שאנחנו יודעים ומכירים.

אורן הלמן: וזה גורם להפסקות חשמל ברשת, בגלל שריפה של ארגזים, נתיכים, שנאים.

אורן הלמן: זה בדרך כלל דברים שקורים במזגי אוויר קיצוניים.

אורן הלמן: כלומר, בחום גדול, כשיש צריכת חשמל גבוהה וגם בקור גדול, כשיש צריכה כזו גם.

אורן הלמן: ויש גם נזקים סביבתיים, כי משתמשים כשאין חשמל, אז מעבר ללמשוך מהשכנים או מהרשת עצמה, משתמשים בגנרטורים.

אורן הלמן: זה גורם לזיהום אוויר, זה גורם למפגעי רעש, מפגעי קרקע וגם סכנת חיים.

אורן הלמן: ואנחנו קיבלנו הרבה מאוד תלונות על מפגעים כאלה כתוצאה משימוש בגנרטורים.

אורן הלמן: הזכירה פה חברת הכנסת לפי דעתי ג'ידא, המקרה המצער הזה, הטרגדיה הזאת בעוספיה ב-2010, כשמשפחת קיוף, בעצם משפחה שמתה כתוצאה מהרעלת גזים בגלל שימוש בגנרטורים.

אורן הלמן: עכשיו, יש עוד נזק אחד שהוא משמעותי והוא נזק כלכלי, שבעצם רלוונטי לכלל הציבור.

אורן הלמן: וזה נובע מגניבות חשמל וזיוף של אישורים.

אורן הלמן: אנחנו יודעים שזו גזירה שהציבור לא יכול לעמוד בה ולכן יש מקרים שזויפו אישורים כדי לקבל חיבור חשמל למבנים האלה.

אורן הלמן: ובחלק מהמקרים החיבורים האלה למבנים הלא חוקיים מבוצעים על ידי התחברות ישירה לרשת החשמל הציבורית.

אורן הלמן: וזה בעצם גניבה שכולנו בסופו של דבר סופגים אותה.

אורן הלמן: וזה כמובן מעבר לכל העניינים הבטיחותיים.

אורן הלמן: יש גם נזק כלכלי למשק החשמל, גם לחברת החשמל.

אורן הלמן: וכדי למנוע הפסקות חשמל ללקוחות שמחוברים, זאת אומרת, תיארתי מקודם את הסיטואציות שיש עומס ושריפות של שנאים ונתיכים, כל הדברים האלה צריך לתקן אותם, צריך להחליף.

אורן הלמן: זה הרבה מאוד כסף שמוצא כתוצאה מכך שהחיבורים הם פיראטיים וגורמים לעומסים ולשריפות של שנאים, ארגזים ונתיכים.

אורן הלמן: ולכן אנחנו אומרים שהתמיכה שלנו בהצעת החוק הזאת היא בעצם תמיכה שהיא לא קשורה לתכנון או לבנייה, אלא מעמדה מקצועית לחלוטין של חברת החשמל שחושבת שצריך לספק חשמל.

אורן הלמן: תיארתי קודם את הסכנות ואת הבעיות.

אורן הלמן: עד כאן.

וליד טאהא: אורן, יש לי אליך שאלה.

וליד טאהא: חברת החשמל מוכנה לאירוע הזה אם יקרה, החברה תצטרך להכין את עצמה לחיבור של אלפי בתים.

וליד טאהא: האם החברה מוכנה לאירוע כזה מבחינה תשתיתית, היערכות, הובלת מובילים חדשים?

אורן הלמן: תראה, אני אענה.

אורן הלמן: באופן עקרוני התשובה היא כן.

אורן הלמן: זה דברים שיקחו זמן, יש חסמים חיצוניים, גורמים אקסוגניים לחברת החשמל.

אורן הלמן: משום שבכדי למשוך קווים ולהקים עמודים ורשת ותשתית שלא קיימת כיום, צריך יהיה שיתוף פעולה של גורמי התכנון והבנייה ורשויות מקומיות.

אורן הלמן: אנחנו מקווים שזה לא מה שיעכב את העניין.

אורן הלמן: לנו, מבחינת צוותים של הקמה וכל הדברים האלה, אנחנו ניערך ויש לנו את התכניות הפנימיות שלנו.

אורן הלמן: אנחנו, מן הסתם כשיהיה drill down יותר פנימה לתוך החוק אנחנו גם נשמח להציג את זה.

אורן הלמן: עדכנו גם את משרד האנרגיה בעניין הזה.

אורן הלמן: עשינו גם ישיבות היערכות אצלנו בפנים.

אורן הלמן: אנחנו לא יודעים עדיין על כמה מבנים מדובר וברגע שנדע אז נוכל לתכנן את זה.

אורן הלמן: כי יש פה משמעויות, כמו שאתה מכוון אליהן, גם כספיות, גם של משאבי אנוש.

אורן הלמן: אבל חברת החשמל, כמו שהיא מברכת על החוק הזה או תומכת בחוק או מבקשת לקדם אותו, גם תדע לבצע אותו.

בצלאל סמוטריץ': אפשר שאלה לאורן?

וליד טאהא: תודה רבה אורן הלמן, סמנכ"ל שירות, שיווק ורגולציה של חברת חשמל.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לשחרר אותו.

וליד טאהא: אני חוזר אלינו.

וליד טאהא: מה זאת אומרת רשות חשמל?

וליד טאהא: אתה יכול להסביר לי.

וליד טאהא: תציג את עצמך.

איגור סטפנסקי: כן, שלום לכולם.

בצלאל סמוטריץ': למה אתה מונע ממני לשאול שאלה את אורן לפני שהוא עוזב.

וליד טאהא: סיימנו עם אורן.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לשאול אותו שאלה.

וליד טאהא: אני הרגשתי שמיצינו איתו, הכל בסדר.

וליד טאהא: אנחנו עברנו.

וליד טאהא: תציג את עצמך בבקשה.

איגור סטפנסקי: אני איגור סטפנסקי, מנהל מינהל החשמל.

וליד טאהא: מנהל מינהל החשמל.

וליד טאהא: מה זה מינהל החשמל?

איגור סטפנסקי: מינהל החשמל זה חטיבה בתוך רשות החשמל.

וליד טאהא: מה זה רשות החשמל?

איגור סטפנסקי: רשות החשמל זה גוף רגולטור במשק החשמל.

וליד טאהא: אז זה הרבה מאוד שמות.

בצלאל סמוטריץ': אני אתן לך הרצאה.

בצלאל סמוטריץ': יש מדינת ישראל, הוקמה בתש"ח ברוך השם.

בצלאל סמוטריץ': במדינת ישראל יש הרבה מאוד משרדים ורשויות.

בצלאל סמוטריץ': רשות מוקמת על פי חוק.

וליד טאהא: ותת רשויות.

בצלאל סמוטריץ': נניח כמו שיש את רשות הספנות והנמלים, שהיא הגוף הרגולטור שמנחה את כל נושא הנמלים.

בצלאל סמוטריץ': בסדר?

בצלאל סמוטריץ': אז יש רשות חשמל, שהיא הגוף הרגולטור שמנחה את חברת החשמל.

בצלאל סמוטריץ': חברת חשמל היא חברה ממשלתית שכפופה להנחיות שלהם.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: אני מניח שהוא היה מסביר את זה.

בצלאל סמוטריץ': אתה רואה איך אני עוזר לך?

וליד טאהא: תודה.

בצלאל סמוטריץ': איך השם שלך, אבל?

בצלאל סמוטריץ': מחילה.

איגור סטפנסקי: איגור סטפנסקי.

בצלאל סמוטריץ': תגיד, מה הערכה שלכם איגור?

בצלאל סמוטריץ': כאשר חברת החשמל עכשיו תפרוש קווים חדשים, עמודים חדשים, כדי לחבר את אלה שיעמדו בתנאי החוק.

בצלאל סמוטריץ': האם זה לא יקל על אלה שלא עומדים בתנאי החוק להתחבר פיראטית או לגנוב?

בצלאל סמוטריץ': כי יש להם עכשיו קווים ליד הבית.

וליד טאהא: אתה לא עונה לו על השאלה.

וליד טאהא: בבקשה תציג את הדברים.

בצלאל סמוטריץ': רציתי לשאול את אורן, לא נתת לי.

וליד טאהא: לפעמים אתה מדבר שטויות, לא כדאי לענות לך.

בצלאל סמוטריץ': אבל קודם ביקשתי שתיתן למינהל תכנון לענות.

בצלאל סמוטריץ': אני מתחילת הדיון מחכה, ואתה לא נותן להם להסביר את לב ליבת החוק.

וליד טאהא: בדרך כלל אתה מדבר שטויות.

וליד טאהא: הפעם אולי אמרת כמה דברים לעניין, אבל בדרך כלל אתה מדבר שטויות.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה על הציונים.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: אין מה להודות לי, צריך להגיד את האמת.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה על הציונים.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מדבר שטויות.

בצלאל סמוטריץ': אני לפחות לא משקר כמו שאתם משקרים.

וליד טאהא: חבר הכנסת סמוטריץ', אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': לא, אתה לא צריך לקרוא לסדר, כי אני הולך.

בצלאל סמוטריץ': אני רק מוחה לפרוטוקול.

וליד טאהא: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

בצלאל סמוטריץ': אני צריך ללכת.

בצלאל סמוטריץ': אני הולך, אתה לא צריך להוציא אותי.

וליד טאהא: יופי, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': רגע.

בצלאל סמוטריץ': אני מוחה לפרוטוקול על העובדה שמתחילת הדיון ביקשתי רק שיסבירו את לב ליבו של הדיון.

בצלאל סמוטריץ': מהו המקטע שבין הגשת התכנית לאישור הפקדתה שעליו חל החוק.

בצלאל סמוטריץ': אתה מתחמק מלתת לנו תשובה.

וליד טאהא: אני מתחמק?

בצלאל סמוטריץ': כי אני מבקש כבר מתחילת הדיון שתיתן תשובה.

בצלאל סמוטריץ': אתה פעם אחר פעם אחר פעם.

וליד טאהא: אולי אין להם תשובה?

בצלאל סמוטריץ': יש להם תשובה.

בצלאל סמוטריץ': הם מבקשים לענות, אתה לא נותן להם כבר שעה וחצי.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אם אתה מפחד, אם לא היית מסתיר משהו, לא היית מפחד.

וליד טאהא: אם יש לכם תשובה, תנו לו תשובה.

וליד טאהא: בבקשה.

מופיד מרעי: יש כאלה, ישובים - - -

וליד טאהא: רגע חבר הכנסת מופיד מרעי.

וליד טאהא: אני רוצה לעשות את הצעד הזה עבור חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': מודה לך.

וליד טאהא: תנו לו תשובה.

אפרת ברנד: אז אני יכולה לתאר את ההליך שקיים בחוק.

וליד טאהא: ואנחנו כמובן מבקשים את הרשות ממך לעבור לאפרת, כי זה לא היה מכובד בצורה שנעשתה.

איגור סטפנסקי: זה בסדר גמור.

וליד טאהא: בבקשה.

איגור סטפנסקי: אנחנו עובדים ביחד המון זמן.

איגור סטפנסקי: אפרת, בבקשה.

אפרת ברנד: למעשה, השלבים בחוק, אני אתאר אותם עד לשלב ההפקדה.

אפרת ברנד: התכנית מוגשת, החוק מכוון לשלב הגשה שזה שלב עמידה בתנאי סף.

אפרת ברנד: תכנית נבדקת.

אפרת ברנד: אם היא עומדת בתנאי הסף אנחנו רואים בה כתבנית שהוגשה.

אפרת ברנד: לאחר שהיא הוגשה יש בחינה תכנונית מוקדמת של מתכנן המחוז.

אפרת ברנד: ואז מתקיים דיון בהפקדת התכנית.

אפרת ברנד: אחרי שמתקבלת החלטת הפקדה פעמים רבות בעצם החלטת הפקדה מותנית בכל מיני תנאים.

אפרת ברנד: מהנתונים שיש לנו, פרק הזמן שעובר מהקליטה לתנאי סף ועד להפקדה בפועל יכול להיות סדר גודל של שנה פלוס.

מופיד מרעי: בהרבה יותר.

מופיד מרעי: לא, זה בהרבה יותר.

מופיד מרעי: תדייקו, לא.

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל מה קורה שם מהותית?

בצלאל סמוטריץ': התכנית משתנה?

בצלאל סמוטריץ': מההגשה להפקדה?

וליד טאהא: אפרת, אם זה היה כך, אני אומר לך, אני הייתי מוותר על הצעת החוק הזאת.

וליד טאהא: זה סותר את המציאות בעליל.

וליד טאהא: מדובר בעשרות שנים.

וליד טאהא: והאזרח הערבי מחכה עשרות שנים כדי להגיע לשלב של היתרים.

וליד טאהא: למה נוצרה הבעיה הזאת, למה?

וליד טאהא: כי זה לוקח שנה לאשר תכנית?

בצלאל סמוטריץ': לא, היא לא אמרה עד האישור.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא מקשיב.

מופיד מרעי: מהפה שלה לאלוהים.

בצלאל סמוטריץ': היא רק הסבירה את הפער.

וליד טאהא: אתה מסביר כל אחד כאן?

וליד טאהא: אתה אל תסביר.

וליד טאהא: היא תסביר.

וליד טאהא: אני אומר מה אני הבנתי.

בצלאל סמוטריץ': אני מנסה לעזור לך להבין.

וליד טאהא: אז אל תעזור לי.

וליד טאהא: תעזרי לי את.

מופיד מרעי: אם זה היה שנה, גמרנו את התכנון.

וליד טאהא: רגע מופיד.

וליד טאהא: כן?

אפרת ברנד: זה הממוצע הארצי.

וליד טאהא: עזבי את הארצי, הממוצע הערבי.

מופיד מרעי: בחברה הערבית.

וליד טאהא: כמה הממוצע הערבי?

אפרת ברנד: אין לי פילוח.

וליד טאהא: אה, אין לך.

וליד טאהא: בסדר.

בצלאל סמוטריץ': אבל למה שהוא יהיה יותר גדול?

בצלאל סמוטריץ': למה שהוא יהיה יותר גדול?

בצלאל סמוטריץ': כי הם מגישים תכניות דפוקות.

מופיד מרעי: אפרת, אם היינו בממוצע הארצי לא הייתה לנו הבעיה הזאת חיבורי חשמל.

בצלאל סמוטריץ': למה שיהיה פער?

בצלאל סמוטריץ': למה שיהיה פער ג'ידא?

מופיד מרעי: מ-2015 עובד על העניין הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: (מדברת בערבית)

וליד טאהא: טוב חבר'ה, יש מציאות הרי שתיאוריה לא תעזור להסביר אותה.

וליד טאהא: במציאות יש קטסטרופה מוחלטת.

בצלאל סמוטריץ': נכון.

וליד טאהא: במציאות אין תכניות מאושרות.

וליד טאהא: במציאות אני יודע על קו כחול בישובים שהגיל שלו בערך בגיל שלי.

בצלאל סמוטריץ': נכון.

בצלאל סמוטריץ': אז מה שאתה עושה עכשיו אתה רק מחמיר וזה הכל.

וליד טאהא: יש הרבה הבדל בין תיאוריה לבין המציאות.

בצלאל סמוטריץ': לא, אין ויכוח בין אמת לעובדות.

וליד טאהא: לא, אני לא מתווכח איתך חבר הכנסת סמוטריץ'.

מופיד מרעי: דקה.

מופיד מרעי: מיכל מריל, בבקשה.

וליד טאהא: אני רוצה, חבריי.

איתן גינזבורג: אדוני יושב הראש, סליחה, אם רק יורה לי מילה.

איתן גינזבורג: גם אם הממוצע השנתי מקליטה ועד הפקדה לוקחת שנה זה גם זמן לא סביר.

איתן גינזבורג: מעבר לעובדה שזה באמת לא חל ישובים ערביים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה להגיד משהו, עם נתונים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש לי נתונים, אני לא מבינה למה לא נותנים לי לדבר.

וליד טאהא: רגע ג'ידא, רגע.

וליד טאהא: למה לא? את קיבלת זכות דיבור.

וליד טאהא: אתם, כל אחד רוצה לנהל את הוועדה.

וליד טאהא: לא רוצה לדבר, רוצה לנהל את הוועדה.

וליד טאהא: איתן, תמשיך.

איתן גינזבורג: אני אומר שגם שנה מקליטה, הגשה לצורך העניין ועד הפקדה, זה גם המון זמן, אם זה ממוצע ארצי.

תומר רוזנר: לא, עד החלטת הפקדה היא אמרה, שים לב.

תומר רוזנר: עד החלטת הפקדה.

איתן גינזבורג: אז החלטת הפקדה.

איתן גינזבורג: ואחרי שיש החלטת הפקדה יש עוד זמן עד שמפקידים.

איתן גינזבורג: זה גם, אגב, יכול לקחת שנה.

אוסאמה סעדי: כמה זמן איתן?

איתן גינזבורג: זה תלוי.

איתן גינזבורג: זה תלוי איך תעמוד בתנאים.

אוסאמה סעדי: זה עוד שנה, שנתיים.

מופיד מרעי: תשאל את מיכל מריל כמה זמן זה לוקח.

איתן גינזבורג: אני אומר שאם זה הממוצע הארצי, שלוקחים את הטובים ביותר.

אוסאמה סעדי: אז תכפיל פי שתיים שלוש.

אפרת ברנד: אמרתי שזה הממוצע הארצי.

איתן גינזבורג: אמרתי, אם זה הממוצע הארצי, זאת הייתה הנחת העבודה שלי.

איתן גינזבורג: אם לוקחים את הטובים ביותר ואת הגרועים ביותר ויוצא ממוצע שנה, עד להחלטה להפקדה, תיקחו רק את המצבים הבלתי אפשריים.

איתן גינזבורג: למשל בישובים הערביים, ששם לעיתים גם לא מגישים או שעד שמגישים.

וליד טאהא: אין להם כסף להגיש.

איתן גינזבורג: זה עולם אחר לגמרי.

מופיד מרעי: לא רק זה.

מופיד מרעי: איחוד וחלוקה, שזה תוקע עוד יותר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אדוני, אני עדיין מחכה.

וליד טאהא: תאמין לי, הנושא הזה הוא בנפשנו כולנו.

וליד טאהא: מי שנמצא בשטח חווה את זה אחרת מאלה שמדברים עליו תיאורטית.

וליד טאהא: כמה שהם יתחברו לזה, הם לא יבינו את זה כמו אלה שחיים את זה.

וליד טאהא: ג'ידא, מבלי להתלונן יותר מידי.

וליד טאהא: דברי מה שאת רוצה עכשיו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לי יש נתונים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מכיוון שמרכז אינג'אז שמנכ"לתי עד לפני שלוש שנים הציג נתונים סקירה ב-70% מהישובים הערביים, הממוצע של הישובים הערביים, לא הממוצע הארצי, הוא בין 7 עד 12 שנים.

תומר רוזנר: מאיזה שלב עד איזה שלב?

ג'ידא רינאוי-זועבי: מהשלב של ההגשה עד להפקדה.

תומר רוזנר: עד להפקדה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עכשיו, הנתון הזה, אנחנו עשינו את הסקירה הזאת ב-2015.

איתן גינזבורג: מי זה אנחנו?

איתן גינזבורג: מי עשה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה.

וליד טאהא: תגידי מי אנחנו, הוא שואל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אמרתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אתם לא שומעים.

וליד טאהא: הוא לא שמע אבל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אמרתי, מרכז אינג'אז.

וליד טאהא: מרכז אינג'אז שהיא עמדה בראשו לפני שנהייתה חברת כנסת.

וליד טאהא: כן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לבוא ולהגיד גברתי שזה לוקח שנה פלוס, זה הטעיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי השנה פלוס, רגע, אני אתן לך לדבר, רק תקשיבי לי עד הסוף בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: להגיד שזה הממוצע, יכול להיות שזה הממוצע הארצי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני יודעת שיכול להיות שבתל אביב למשל או בישובים מאוד - - -

וליד טאהא: ממוצע ארצי לא כולל ערבים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל אנחנו כנראה חיים בפלנטה אחרת, שאתם לא מבינים אותה.

אפרת ברנד: אני חייבת להתייחס, כיוון שכוונה אליי הטעיה.

וליד טאהא: לא עלייך באופן אישי כמובן.

אפרת ברנד: אני אמרתי נתון.

וליד טאהא: אפרת, אבל לא עלייך באופן אישי.

אפרת ברנד: בסדר.

אפרת ברנד: אבל חשוב להגיד שגם אני דייקתי ואמרתי שזה הממוצע הארצי בכל הארץ, כמו שאמר חבר הכנסת גינזבורג.

אפרת ברנד: זה הנתון שיש בידינו.

אפרת ברנד: אין לי פילוח של החברה הערבית.

אפרת ברנד: נשאלתי שאלה.

וליד טאהא: אנחנו נרצה לקבל את הפילוח הזה של החברה הערבית.

אפרת ברנד: מהשנתון של מנהל התכנון.

וליד טאהא: כולל גם מתחמים שהוגשו לגביהם תכניות מפורטות.

אפרת ברנד: לא הצגתי את זה בשום צורה אחרת.

וליד טאהא: תודה.

אוסאמה סעדי: אפשר אדוני?

אוסאמה סעדי: באמת מה שאמרת זה חשוב מאוד.

אוסאמה סעדי: שנקבל כמה תכניות.

וליד טאהא: אני מבקש את זה כבר חודש.

וליד טאהא: ערכנו פה דיון על התכנון בחברה הערבית וביקשתי את זה.

וליד טאהא: אבל אני מבטיח לך שאני אקבל את זה אני אגיד את זה בתקשורת.

וליד טאהא: אני אגיד כמה זמן לקח.

וליד טאהא: עכשיו חוזרים לרשות החשמל.

וליד טאהא: בבקשה, כן.

איגור סטפנסקי: האמת, בהתחלה רציתי להגיד שנושא כל כך חשוב, לפרט את הנושא.

איגור סטפנסקי: אבל עכשיו אחרי מה שאני שומע, אני הבנתי שכולם מבינים שהנושא מאוד חשוב, כן?

וליד טאהא: אני לא יודע אם כולם מבינים, אנחנו מקווים.

איגור סטפנסקי: מבינים.

איגור סטפנסקי: מה שאני רואה בדיון אז כן מבינים כולם שנושא חשוב.

איגור סטפנסקי: ואנחנו במשרד האנרגיה, ברשות החשמל חושבים וסבורים שכל צד שמקדם אותנו לאספקת חשמל חוקית זה צעד חשוב וצעד חיובי.

וליד טאהא: אתה אומר לא חסר לנו אנרגיה, צריך לחבר בתים לחשמל.

איגור סטפנסקי: כן.

איגור סטפנסקי: עכשיו, אנחנו תומכים בהצעת התיקון הזה.

איגור סטפנסקי: ומישהו פה שאל לגבי השלכות ותוצאה.

איגור סטפנסקי: התוצאה שאנחנו עוד צד לאספקת החשמל, כמו שאמרתי, באופן אמין, זמין ובטיחותי.

איגור סטפנסקי: עכשיו לגבי הבטיחותי.

איגור סטפנסקי: אני כמנהל מינהל החשמל מופקד על חוק החשמל.

איגור סטפנסקי: חוק החשמל זה חוק הנדסי ובטיחותי.

איגור סטפנסקי: אז אני יכול להגיד שכל חיבור פיראטי, כל חיבור של גנרטור, זה דבר שמביא לסכנה בטיחותית למשתמשים, לסביבה, לציבור הרחב וכו'.

איגור סטפנסקי: זאת אומרת שבסופו של דבר מה שאני אומר שאנחנו תומכים בהצעת החוק.

וליד טאהא: תודה רבה לך.

וליד טאהא: אנחנו רוצים להתחיל להתכנס לסיכום.

וליד טאהא: אז היו פה הערות של חברי כנסת והערות אחרות.

וליד טאהא: וגם של אורחים לגבי סעיפים, לגבי הנוסח של החוק.

וליד טאהא: אני מתחבר להרבה מההערות ששמעתי, דרך אגב.

וליד טאהא: אני לא מבין למה צריכים צו של שר כדי לעבוד לפי הוראות חוק שאמור להסדיר את סוגיית תכנון ובנייה והתחברות לחשמל.

וליד טאהא: וגם לטעמי, בנוסח הקיים אנחנו לא רואים מספיק חזק את התפקיד של הרשות המקומית.

וליד טאהא: רשות מקומית היא פקטור מרכזי.

אוסאמה סעדי: לא רק שלא רואים, אין תפקיד.

וליד טאהא: אז אני אומר את זה אוסאמה.

אוסאמה סעדי: אמרת לא רואים תפקיד חשוב.

אוסאמה סעדי: אין בכלל תפקיד.

וליד טאהא: אתה יודע, אני בוועדה הזאת העברתי שבעה חוקים מחוק ההסדרים.

וליד טאהא: אחד מהשבעה יש בתוכו עוד שבעה.

וליד טאהא: באמת, אחד מהשבעה יש בתוכו עוד שבעה.

וליד טאהא: זה אומר 14 חוקים.

וליד טאהא: אתה יודע מה אוסאמה?

וליד טאהא: אף חוק לא הגיע הנה ויצא מפה באותו נוסח.

וליד טאהא: תשכח מזה.

וליד טאהא: זה הטבע של הוועדות.

וליד טאהא: אחרת למה יש ועדות?

וליד טאהא: אולי יביאו לנו מסמך, נחתום וזהו, חאלס.

וליד טאהא: אבל אם יש ועדות, אז חברי הכנסת, מומחים, אורחים, כל בעלי זכות דיבור, משמיעים דעות ואז יוצאים עם ניסוח שמוסכם כדי לגשת לקריאה ראשונה.

וליד טאהא: כך זה עובד.

וליד טאהא: אלא אם כן אני מבין את התפקיד שלי אחרת.

וליד טאהא: עכשיו סוף סוף אני רוצה לתת לתומר רוזנר, היועץ המשפטי שלי, של הוועדה, לא שלי.

אפרת ברנד: אם אפשר רגע להתייחס רק לסמכות, לנושא של סמכות שרת הפנים.

וליד טאהא: כן, בבקשה.

וליד טאהא: בשום שכל תעשי את זה.

אפרת ברנד: למעשה, חוק התכנון והבנייה היום תובע כלל שלכל מבנה, תנאי לחיבור לחשמל הוא היתר בנייה, תעודת גמר, לפי התקנות.

אפרת ברנד: סעיף 157(א)(ח) הוא חריג לכלל הזה.

אפרת ברנד: ונכון להיום הוא גם מחייב התייעצות עם הוועדה המחוזית.

אפרת ברנד: כלומר, לא מדובר פה שברגע שהוגשה תכנית מפורטת.

אפרת ברנד: צריך להדגיש שהגשה של תכנית מפורטת בסוף זה הרצונות של המגיש.

אפרת ברנד: כלומר, עוד אין אמירה של מוסד תכנון שמה שהוגש, למרות שזה תואם את התכנית הכוללנית, אכן נכון שימשיך ויתקדם.

אפרת ברנד: ולכן אנחנו סבורים שההתייעצות הזאת עם הוועדה המחוזית והאמירה שלה, הראשונית, האם מה שהוגש במסגרת התכנון המפורט נכון שימשיך ויתקדם וממילא נכון בשלב הזה כבר של ההגשה לחבר את המבנים לחשמל, הוא שלב מאוד חשוב ולא נכון לייתר אותו.

אפרת ברנד: כלומר, ההורדה למעשה של הצו היא גם מייתרת את ההתייעצות עם הוועדה המחוזית.

אפרת ברנד: קורה לא פעם שבמסגרת ההתייעצות הזאת תגיד ועדה מחוזית פה יש עבריינות בנייה קשה.

אפרת ברנד: פה לא נכון לאשר את זה, כיוון שזה עדיין בשטח גלילי ולא ברור אם תחומי שיפוט יועברו.

אפרת ברנד: פה לא נכון לאשר את זה כי הצפיפות.

אפרת ברנד: מכל מיני טעמים.

אפרת ברנד: מה שחשוב להגיד שבסוף בסוף הסעיף הזה, למרות הנכונות של הממשלה להקדים את השלב שבו יעשה החיבור, הוא עדיין חריג לכלל.

אפרת ברנד: ואת החריג הזה צריך להפעיל בשום שכל ולא באופן גורף ומיידי בלי שיקול דעת.

איתן גינזבורג: אני יכול להבין את הרציונל של הדברים שאמרת, והם לא בלתי הגיוניים.

איתן גינזבורג: מה שלא ברור לי מדוע, הרי בסוף מדובר בפוליגונים קטנים.

איתן גינזבורג: באזורים קטנים יחסית.

איתן גינזבורג: למה זה צריך להגיע לרמה של השר?

איתן גינזבורג: השר צריך להחליט על החיבור הנקודתי בשטח.

איתן גינזבורג: למה זה לא יכול להגיע לרמות הרבה יותר נמוכות שם?

איתן גינזבורג: שיותר מחוברות לשטח.

איתן גינזבורג: למה להגיע לזה לרמה הפוליטית?

איתן גינזבורג: לרמה העליונה ביותר של הממשלה בתחום הזה, כדי לחבר בית לחשמל.

איתן גינזבורג: אני לא מבין למה זה צריך להגיע למקומות האלה.

איתן גינזבורג: אגב, גם החוק היום.

איתן גינזבורג: לאו דווקא בגלל הצעת החוק הזאת.

איתן גינזבורג: כתפיסה, החוק הקיים, עזבי את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: למה השר צריך לקבוע?

אפרת ברנד: ולא מי?

איתן גינזבורג: ולא למשל ועדה מחוזית.

איתן גינזבורג: לא למשל ועדה מרחבית.

אפרת ברנד: שוב, מדובר פה, אני חושבת שחוק התכנון והבנייה באמת ראה חשיבות מאוד מאוד גדולה בזה שחיבור לחשמל יהיה רק כשיש היתר בנייה.

אפרת ברנד: ובאמת מדובר פה בחריג.

אפרת ברנד: ולכן אפשרו לחריג הזה לעשות בדבר חקיקה.

אפרת ברנד: צו בסוף הוא דבר חקיקה.

אפרת ברנד: ומי שחותם עליו הוא השר.

מופיד מרעי: זה לא אמיתי, אבל נכון.

וליד טאהא: אפרת, זה אמיתי?

וליד טאהא: השאלה יפה.

וליד טאהא: עכשיו כל מתחם שמאושר שולח בקשה לשר כדי שיחתום לו?

אפרת ברנד: כן.

אוסאמה סעדי: כן, זה מה שקורה.

אוסאמה סעדי: ולכן אין.

וליד טאהא: לא, אני מדבר על המקרים ללא קשר להצעת החוק שלי.

וליד טאהא: אבל מישהו עושה את זה?

אוסאמה סעדי: לא.

וליד טאהא: אף אחד לא עושה את זה.

איתן גינזבורג: השאלה הבאה היא, אדוני יושב הראש, על כמה צווים חתמו שרי הפנים לדורותיהם, בשנתיים שלוש האחרונות.

וליד טאהא: אז אנחנו נבקש מהמ"מ.

וליד טאהא: איפה מנהלת הוועדה?

וליד טאהא: אנחנו נבקש ממנה נתונים.

איתן גינזבורג: הנה, יש לה תשובה.

וליד טאהא: מאז שהוקמה מדינת ישראל ועד תאריך היום הזה, כמה צווים חתמו לחיבור חשמל.

אפרת ברנד: אני יכולה להגיד מה מספר הצווים שאני איתרתי ברשומות.

אפרת ברנד: יש ארבעה צווים.

וליד טאהא: ארבעה?

אפרת ברנד: ארבעה צווים.

וליד טאהא: מתוך מאות אלפים, מיליונים שאושרו?

איתן גינזבורג: כמה הגישו, זאת השאלה.

אפרת ברנד: בדיוק, זה מה שצריך להגיד.

אפרת ברנד: מהניסיון שלנו עלה שבסוף מי שפנה אלינו זה רשויות מקומיות.

וליד טאהא: אה, בסוף מי שבנה.

וליד טאהא: כאילו, מי שלא בונה מאושר לו אוטומטית.

איתן גינזבורג: מי שפנה.

איתן גינזבורג: הפניות היו לא של מי שבנה.

איתן גינזבורג: מי שקנה.

אפרת ברנד: מי שקנה.

אפרת ברנד: הרשות המקומית שהופקדה תכנית, למעשה גם לפי החוק הקיים, יכולה הייתה לפנות לשרת הפנים.

אפרת ברנד: אני אומרת, זה לא שסוננו בקשות.

איתן גינזבורג: בסדר, כמה היו?

איתן גינזבורג: היו ארבע בקשות וארבע אושרו.

אפרת ברנד: נכון.

איתן גינזבורג: אתה מבין?

איתן גינזבורג: בשנים האחרונות, נגיד ב-10-20?

תומר רוזנר: לא, לא, זה בשבע שנים האחרונות.

אפרת ברנד: אני חושבת שהתחילו להפעיל את זה בערך מהמתווה ב-2014.

איתן גינזבורג: בשבע שנים האחרונות הוגשו ארבע בקשות ונחתמו ארבעה צווים.

איתן גינזבורג: זה לא סביר.

אוסאמה סעדי: אני יכול להוסיף משפט בהקשר הזה?

וליד טאהא: יש לי שאלה, אפרת.

וליד טאהא: יחליט שר הפנים, אנחנו כמובן לא מכוונים לאדם ספציפית.

וליד טאהא: כי היום יש שרה בשם כך, מחר יש שר בשם.

וליד טאהא: בדיוק, לא קשור למי מאייש את המשרד.

וליד טאהא: יחליט שר הפנים לשים את הבקשות במגירה.

וליד טאהא: מה?

וליד טאהא: ואז זה אומר שהוא שם את כל החוק במגירה?

אפרת ברנד: החלטה של כל שר נתונה לביקורת שיפוטית.

וליד טאהא: לשים את החוק במגירה אני אומר .

אפרת ברנד: אם הוא מפעיל את סמכותו באופן לא סביר בלי שיקול דעת שקוף.

אוסאמה סעדי: אפרת, אבל השאלה היא - - -

וליד טאהא: רגע אוסאמה, לא סיימתי.

וליד טאהא: זאת אומרת, מצד אחד אתם מבקשים לשמור לשר את הזכות.

וליד טאהא: מצד שני, אין לכם בעיה שהוא ישים את הבקשה במגירה.

וליד טאהא: מתי הבקשה משתחררת מהכבלים של אי חתימה של השר?

וליד טאהא: יש לי שאלה.

זאב בנימין בגין: הוא לא מקבל פניות.

וליד טאהא: רגע, חבר הכנסת בני בגין.

וליד טאהא: קיבל השר 20 פניות, לחיבור מתחמים.

וליד טאהא: לא בא לו.

וליד טאהא: או שאין לו זמן או שלא רוצה.

וליד טאהא: ואז מה יקרה ומתי, כדי שהצו יהיה אוטומטי.

וליד טאהא: יחול אוטומטית.

זאב בנימין בגין: השר צריך למלא את תפקידו על פי הסבירות המנהלית.

וליד טאהא: אז אוקיי, אז יש בעיה עם הנוסח הזה.

וליד טאהא: יש בעיה עם נוסח שלא מבטיח חיבור.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לחבר בתים לחשמל.

וליד טאהא: ואם השר לא בא לו ולא רוצה לחתום.

וליד טאהא: בין אם פוליטי, בין אם מחוסר זמן, בין אם אין לו זמן לשטויות של הערבים.

וליד טאהא: מה זה משנה הסיבה?

וליד טאהא: הוא לא חתם.

וליד טאהא: ואז מה?

וליד טאהא: אתם יודעים כמה זמן אנחנו כבר מחרטטים פה?

וליד טאהא: שלוש שעות.

וליד טאהא: למה הוא צריך לעשות לנו את זה?

מופיד מרעי: לבן צריך חקיקה אדוני יושב הראש.

מופיד מרעי: ברגע שיש חקיקה שתחייב את השר, שיעשה ויחבר.

מופיד מרעי: ולא רק את השר.

מופיד מרעי: ואני מקבל את ההערה שלך.

מופיד מרעי: הערת הערה מאוד נכונה.

מופיד מרעי: לגבי מי נותן?

מופיד מרעי: האם אנחנו מדברים, וזה מה שהרגיז את חבר הכנסת סמוטריץ', הוא יצא.

וליד טאהא: עזוב, הוא יצא ואתה מזכיר לי אותו?

מופיד מרעי: כשאתה אומר בסעיף 1 ששר הפנים רשאי ואתה אומר בואו נוריד את ההחלטה לסמכות של הוועדה.

מופיד מרעי: ואין לי בעיה, אגב, שתהיה ועדה מקומית או אפילו ועדה מחוזית.

מופיד מרעי: עם ועדה מחוזית גם נוכל להסתדר, אבל שזה יהיה מעוגן בחוק.

מופיד מרעי: וחוק צריך למלא.

מופיד מרעי: כמו שאני חייב למלא חוק, גם השר וגם יו"ר הוועדה.

מופיד מרעי: אם זה מחוזית או מקומית או ארצית, חייבים למלא את החוק.

זאב בנימין בגין: לא, אבל אנחנו לא יכולים, אני חושב, אגב החוק המסוים הזה לשנות את התווית הכללית.

זאב בנימין בגין: צריך להיות בהחלטה כוללת.

אוסאמה סעדי: לא, הסעיף עצמו, כפי שאמרה אפרת.

וליד טאהא: למה?

וליד טאהא: זה כולל אוסאמה, לא?

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: שנייה ווליד, לא הבנת את מה שאני רוצה להגיד.

אוסאמה סעדי: באמת סעיף 157(ח) הוא החריג.

אוסאמה סעדי: כי בדרך כלל חיבור חשמל, מים וזה מחייב היתר.

אוסאמה סעדי: בא 157(ח) אמר אני רוצה ליצור חריג לכלל הזה שיאפשר חיבור חשמל בלי לקבל היתר.

אוסאמה סעדי: אבל מה, את המתווה ואת כל התנאים קבעו במתווה ולא בחוק.

אוסאמה סעדי: ולכן החוק הוא כוללני ואין בתוכו בשר.

אוסאמה סעדי: ולכן צריך את הבשר הזה, את כל התנאים האלה, את השנה ואת התנאים ואת הקריטריונים לשים בחוק.

אוסאמה סעדי: ואז הפרשנות של המילה "רשאי" זה במובן של חייב.

אוסאמה סעדי: זה המשמעות, הפרשנות.

אוסאמה סעדי: רשאי, חייב להפעיל את הסמכות שלו.

וליד טאהא: אבל מי צריך את הסמכות שלו?

אוסאמה סעדי: לא, רשאי, אם יתקיימו הקריטריונים האלה, חייב למלא את זה.

מופיד מרעי: אני הייתי מחליף את זה במקום "שר הפנים רשאי" ל-"שר הפנים יאשר לאחר התייעצות".

וליד טאהא: אם התמלאו שני התנאים, כוללנית והקליטה.

וליד טאהא: עקרונית אין לי בעיה.

וליד טאהא: יש לי בעיה עם אלה שהמגירות שלהם מלאות בבניות שלא רוצים לאשר.

וליד טאהא: נניח לא אישר בחלוף 30 יום.

וליד טאהא: כי אז מה?

וליד טאהא: למי לעתור?

מופיד מרעי: שאלה מצוינת.

זאב בנימין בגין: בית משפט.

וליד טאהא: לעתור לבית המשפט נגד השר?

וליד טאהא: ואוו.

וליד טאהא: על זה שלא חתם על צו של חיבור מתחם.

וליד טאהא: וואלה, יהיה זן לכל הישובים לעתור.

וליד טאהא: ומי עותר נגד שר?

מופיד מרעי: לא, יש לי עצה אדוני יושב הראש.

וליד טאהא: אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים מה יגיד על זה.

מופיד מרעי: לא, אני רוצה להציע פה.

מופיד מרעי: שר הפנים יאשר.

מופיד מרעי: ואם תוך 30 יום לא יאושר, חברת החשמל תחבר את הבית לחשמל בטופס 2.

וליד טאהא: בוא נשמע את משרד המשפטים.

רוסלאן עותמאן: אני רציתי דווקא להתייחס לנקודה קודמת שעלתה, לגבי מספק הצווים.

רוסלאן עותמאן: הוזכר שיש ארבעה צווים.

רוסלאן עותמאן: אז בהקשר הזה צריך לזכור שבשביל להוציא צו צריך פנייה, בקשה של הרשות המקומית הרלוונטית.

קריאה: רגע, איפה זה כתוב?

קריאה: אני לא מבין מאיפה אתה לוקח את זה.

רוסלאן עותמאן: מישהו צריך להניע את ההליך.

קריאה: השר צריך להניע את התהליך.

מופיד מרעי: הרשות המקומית מגישה את התכנית.

רוסלאן עותמאן: לא, אבל בסוף צריכה לבוא רשות מקומית מסוימת ולפנות לשר ולהגיד לו יש פה תכנית מפורטת שהופקדה ואנחנו מבקשים לחבר לחשמל.

מופיד מרעי: בזה אתה צודק, כן.

מופיד מרעי: מי שצריך לרכז את זה, זה הרשות המקומית.

רוסלאן עותמאן: אני חייב להגיד שיש ראשי רשויות.

רוסלאן עותמאן: אני כמובן לא אנקוב בשמות, שלא מעוניינים בדבר הזה מסיבות כאלה ואחרות.

רוסלאן עותמאן: יש ראשי רשויות שרוצים להבטיח שאותו בן אדם ילך ויוציא היתר בשביל לשלם היטל השבחה.

רוסלאן עותמאן: והם לא רוצים להגיע למצב שמקבעים אותו.

וליד טאהא: אבל היטל ההשבחה, דרך אגב, רוסלאן, רוסלאן.

וליד טאהא: חכה שנייה.

וליד טאהא: היטל ההשבחה אף אחד לא צריך להתווכח על זה.

וליד טאהא: אף אחד לא עושה טובה לרשות המקומית שהוא משלם היטלי השבחה.

וליד טאהא: זה שרוצה להתחבר לחשמל הוא לא עדיף עליי.

וליד טאהא: אני שילמתי היטלי השבחה.

וליד טאהא: אז לא מתווכחים על זה.

וליד טאהא: על כן גם טענתי נגד אלה שטענו נגד הסעיף הזה.

וליד טאהא: כי אין פה איפה ואיפה בין האזרחים.

וליד טאהא: אחד יכול להתחבר כשהוא משוחרר מכל ההיטלים ואחד צריך לעבור את כל התהליך.

וליד טאהא: אבל אני אומר מצד שני, אנחנו לא רוצים להביא סעיף ולהכניס לו גורם סיכול.

וליד טאהא: הבנקים בחברה הערבית, ידוע איך שהם מתפקדים מול האזרחים.

אוסאמה סעדי: אם בכלל יש בנקים.

וליד טאהא: קשה מאוד לאזרח ערבי, בגלל הקשיים הכלכליים ללכת לסגור על סכום גדול של ערבות בנקאית.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לקדם את העניין הזה.

וליד טאהא: אני לא רוצה סתם להעביר זמן של כולם.

וליד טאהא: כדי להתקדם עם זה אנחנו צריכים להביא סעיפים שאפשר יהיה ליישם אותם.

וליד טאהא: גם מול האזרח וגם מול הרשות המקומית.

וליד טאהא: גם מול הוועדה המקומית.

וליד טאהא: על כן גם אנחנו מתווכחים עכשיו על סעיף ששר יכול לקבור אותו במגירות שלו ואפילו לא ידע איפה וייפול בין הכיסאות ואז יגיד שיגישו פעם נוספת.

וליד טאהא: אני אומר רוסלאן, אין פה ירידה מכדי חובה.

וליד טאהא: יש פה עניין עקרוני.

וליד טאהא: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה הזאת.

וליד טאהא: נשאלו פה הרבה מאוד שאלות ואף אחד לא יודע לתת תשובות.

וליד טאהא: כאילו אנחנו במשטר אפל, שאנחנו לא יודעים פרטים.

וליד טאהא: כל מה שקשור בחברה הערבית אין פרטים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חור שחור.

וליד טאהא: זה צווים וחוסר פרטים וכל הזמן חשדות.

וליד טאהא: אנחנו מדברים על עשרות אלפי בתים שהמדינה לא עושה להם כלום ולא רוצה מהם כלום.

וליד טאהא: ולא רודפת אותם בשום ערכאה משפטית.

וליד טאהא: למה לא לחבר אותם לחשמל?

וליד טאהא: זה כל כך קל ולא מסובך.

אוסאמה סעדי: אני רק רוצה להוסיף.

וליד טאהא: אני רציתי, אוסאמה, לתת לתומר, כי אנחנו צריכים לסיים.

אוסאמה סעדי: לפני תומר, מה שאמר רוסלאן.

אוסאמה סעדי: הוא צודק, כי יש רשויות ואנחנו יודעים שיש רשויות, ובאמת אתה יודע גם שיש רשויות שיכלו לקבל צו לפי 157 ואמרו אנחנו לא רוצים.

איתן גינזבורג: אבל למה לא?

אוסאמה סעדי: כי חוששים.

וליד טאהא: לא, אין את הערבות הבנקאית שם.

אוסאמה סעדי: לא, אז אנחנו הצענו, לא.

וליד טאהא: יש?

וליד טאהא: אבל ערבות, כל אזרח צריך לחתום עליה?

אפרת ברנד: כל מבקש חיבור.

וליד טאהא: מי מגיש את הבקשה?

וליד טאהא: הרשות או השר?

תומר רוזנר: לא, השר זה הרשות.

אפרת ברנד: השר חותם על שטח, צו על השטח.

אפרת ברנד: תנאי לחיבור הפרטני של כל מבקש חיבור - - -

וליד טאהא: אז מי יפנה את דורש החיבור?

אפרת ברנד: לא, זה כבר לא מול השר.

וליד טאהא: לא, בשביל הערבות, מי יפנה אותו?

וליד טאהא: הרשות או הוועדה?

קריאה: הוועדה המקומית תגיד לו שאם הוא רוצה שהיא תטפל בבקשה שלו לחיבור, אז הוא צריך להפקיד ערבות בנקאית.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו, תומר, אנחנו הצענו הצעה אדוני יושב הראש.

אוסאמה סעדי: אני מבין את החשש של הרשויות ואנחנו גם בצד של הרשויות, רוצים שהרשויות יעבדו.

איתן גינזבורג: והם צודקים.

וליד טאהא: כן, הם צודקים.

אוסאמה סעדי: אמרנו שכל מבקש חיבור חשמל, אחרי שהתמלאו כל התנאים ויש את התכנית וכל זה.

וליד טאהא: אמרו על התכנית הזאת 'עולה הרבה כסף', התכוונו לזה.

אוסאמה סעדי: אז אמרנו, כל מבקש חיבור חשמל יחתום על תצהיר ועל אישור הוא מקבל חיבור זמני.

וליד טאהא: ללא ערבות?

אוסאמה סעדי: שנייה.

אוסאמה סעדי: והוא מתחייב שברגע שיש תכנית פרטנית והוא יוכל להוציא היתר שהוא יפנה ויבקש היתר.

אוסאמה סעדי: ואם לא, אז החיבור הזמני, הוא נותן רשות לחברת החשמל לנתק אותו מהחברה.

וליד טאהא: לא, לא, אז עדיף לשים ערבות אוסאמה.

וליד טאהא: לא בכל הסכום, אבל עדיף ערבות.

וליד טאהא: כאשר הוא בא להתחבר אז הוא משלים.

וליד טאהא: אבל אין מצב בלי ערבות.

וליד טאהא: תשמע, זה תהליך שכל אזרח שהוציא היתר עשה.

וליד טאהא: הוא לא שונה מזה.

מופיד מרעי: כשמשלמים, הנה, יושב פה ראש עירית כפר קאסם.

מופיד מרעי: כשבן אדם בא, משלם לתאגיד, משלם ארנונה, משלם היטל השבחה.

מופיד מרעי: נותן צ'קים, פורש את זה, עושה תשלומים.

מופיד מרעי: אי אפשר לבוא ולהגיד לו יאללה, תשים איזה בוכטה.

וליד טאהא: אבל בהצעה של אוסאמה אתה נכנס למשחק של לחבר ולנתק.

וליד טאהא: אנחנו רוצים להגיע למצב של חיבור תוך כדי השלמת ההיתר.

איתן גינזבורג: אבל אם הוא לא משלים, מה אתה עושה?

וליד טאהא: אבל הוא שילם שם סכום שהוא צריך רק להשלים.

אוסאמה סעדי: הוא לא משלים.

וליד טאהא: אז מאז החיבור מציבים לו מועד.

אוסאמה סעדי: אבל זה מה שאני אומר.

איתן גינזבורג: אם הוא לא עמד במועד, מה עושים?

וליד טאהא: אם הוא לא עמד במועד, כן, אז מגישים בקשה לנתק אותו.

איתן גינזבורג: בסדר, משהו אחר.

תומר רוזנר: לא, אבל מחלטים את הערבות.

וליד טאהא: א' מחלטים את הערבות.

וליד טאהא: על השאר, על הסכום הנוסף כן, הוא יהיה נתון לסנקציות.

זאב בנימין בגין: זה כשנגיע לסעיפים, אדוני יושב הראש.

וליד טאהא: בסדר.

וליד טאהא: אבל צריך לנסח את הסעיפים.

וליד טאהא: אתה יודע, אתה מדבר, אבל אנחנו צריכים לנסח.

זאב בנימין בגין: לא, לכן אני מחקה כבר את תומר.

וליד טאהא: הישיבה הזאת כמובן, היא ישיבה כללית עבור המשתתפים.

וליד טאהא: עבור הוועדה, יו"ר הוועדה והצוות היא ישיבה לניסוח סעיפים.

וליד טאהא: אז אני רוצה סיכום של אגף ימין שלי.

אוסאמה סעדי: אגף ימין יצא.

אוסאמה סעדי: הוצאת את כל האגף הימני.

וליד טאהא: רוסלאן, מיכל, אפרת.

איתן גינזבורג: גם בני בגין הוא באגף הימני.

זאב בנימין בגין: אני באגף השמאלי, לא?

וליד טאהא: לא נתתי לתומר.

וליד טאהא: אני ואתה מרכז, איתן.

איתן גינזבורג: אני בטוח לא מרכז.

וליד טאהא: בבקשה תומר.

וליד טאהא: עד שתחליטו מי ידבר שם, אני נותן לתומר.

תומר רוזנר: תודה אדוני יושב הראש.

תומר רוזנר: אני כחובב היסטוריה בדקתי את הדברים ככה ברמה ההיסטורית.

תומר רוזנר: מתברר שחוק התכון והבנייה וחיבור לחשמל לא ירדו שלובים ואחוזים מן השמיים, לא בתקופת המנדט וגם לא כשנחקק חוק התכנון והבנייה.

תומר רוזנר: בשנת 1981 הגיש חבר הכנסת משה קצב הצעת חוק פרטית, שעניינה התניית חיבור לחשמל בכך שמדובר בבניין שנבנה לפי היתר.

תומר רוזנר: ובעקבות הצעת החוק הזאת התקבל החוק כפי שאנחנו מכירים.

וליד טאהא: איזה שר הוא היה?

תומר רוזנר: הוא היה חבר כנסת.

איתן גינזבורג: הוא היה חבר כנסת חדש.

תומר רוזנר: חבר הכנסת משה קצב הגיש את ההצעה כהצעת חוק פרטית.

תומר רוזנר: הממשלה תמכה בה בזמנו.

וליד טאהא: אבל לפני זה, איך זה עבד?

תומר רוזנר: היה מותר לחבר בלי קשר.

וליד טאהא: מה זאת אומרת?

תומר רוזנר: היה מותר לחבר לחשמל בלי קשר.

תומר רוזנר: לא בדקו אם יש היתר בנייה או לא.

מופיד מרעי: עד איזה שנה?

איתן גינזבורג: 1981.

וליד טאהא: היום, דרך אגב, לא נותנים רישיון לעסק אם אין היתר.

אוסאמה סעדי: איזה שנה תומר?

תומר רוזנר: 1981.

אוסאמה סעדי: אז עד 1981, מ-1948 עד 1981, תראו, כמעט 40 שנה, כמה?

אוסאמה סעדי: עבדו ולא נפלו השמיים.

אוסאמה סעדי: לא נפלו.

תומר רוזנר: מכל מקום, החוק שהתקבל בעצם התנה חיבור לרשת החשמל, לרשת המים ולטלפון, בזמנו שהיה כנראה מאוד חשוב.

תומר רוזנר: גם טלפון הותנה בכך שהבניין נבנה בהיתר בנייה.

תומר רוזנר: וגם למעשה שני תנאים: שניתן היתר בנייה וגם שהבנייה הושלמה.

תומר רוזנר: מה שאנחנו מכירים בעגה הציבורית כטופס 4.

תומר רוזנר: או השלמה מלאה או שצריכים להשלים פרטים מסוימים, אבל ניתן טופס 4, מה שקוראים בעגה המקצועית.

תומר רוזנר: מהר מאוד הסתבר שההסדר הזה הוא גזרה שלמעשה הציבור לא יכול לעמוד בה.

תומר רוזנר: ואלפים ועשרות אלפים של מבנים לא חוברו לתשתיות האלה.

תומר רוזנר: וכבר בשנת 1986, חמש שנים לאחר חקיקת החוק, נחקק המסלול העוקף הראשון שזה הסעיף שאנחנו דנים בו היום, שזה סעיף קטן (ח).

תומר רוזנר: שבעצם הגדיר ארבעה תנאים לאפשר עקיפה של הכלל, שבעצם המטרה של הכלל היא בעצם אכיפת שלטון החוק.

תומר רוזנר: למעשה אומרים אנחנו לא נחבר בית לחשמל, מים וטלפון אם הוא לא חוקי.

תומר רוזנר: אם הוא נבנה ללא היתר ולא ניתן טופס 4 לאישור החיבור.

תומר רוזנר: כבר בשנת 1986 נכלל החריג הראשון, שבעצם הוא קובע ארבעה תנאים שדיברנו עליו באריכות: צו של שר הפנים, התייעצות עם הוועדה המחוזית, תכנית מופקדת שהמבנה תואם אותה וחוות דעת של הוועדה המקומית.

תומר רוזנר: הרשות המאשרת זה נראה בחוק.

תומר רוזנר: שלא תהיה מניעה לאשר את הבנייה.

אוסאמה סעדי: תכנית מופקדת הכוונה זה תכנית כוללנית מופקדת?

תומר רוזנר: לא, תכנית מפורטת מופקדת.

תומר רוזנר: שחל על אותו מבנה.

תומר רוזנר: הסעיף הזה בעצם נותר, כפי ששמענו, במשך שנים רבות מאוד כאבן שאין לה הופכין.

תומר רוזנר: אני תכף אחזור אליו.

תומר רוזנר: אבל בשנת 1987 ושוב בשנת 1996 נחקק מה שנקרא חוק אספקת החשמל (הוראות מיוחדות) שהובל בזמנו על ידי השר משה שחל, שר האנרגיה דאז.

תומר רוזנר: ובעצם הוא קבע מסלול עוקף במירכאות לקביעת החוק בחוק התכנון והבנייה, ואפשר חיבור לחשמל באמצעות רשימות שעליהם חותם שר האנרגיה.

וליד טאהא: מבנים ספציפיים, לא מתחמים.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: שהשר חותם עליהם ספציפית ברשימות שפורסמו.

תומר רוזנר: ואני זוכר את זה עוד כמתמחה, ברשימות עבות כרס שממש פרטו כל מבנה ומבנה ובסוף היה חתום השר.

וליד טאהא: והוא היה קורא כל מבנה ומבנה?

וליד טאהא: הוא חתם על הספר.

רוסלאן עותמאן: זה רק מבנים שנבנו עד 1986.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: זה מבנים שנבנו עד שנת 1987.

תומר רוזנר: ההוראה הזאת חודשה בשנת 1996 לעוד 11 שנים, עד שנת 2007.

אוסאמה סעדי: 2007.

אוסאמה סעדי: שלא תגידו 87.

תומר רוזנר: אבל גם היא התייחסה למבנים שנבנו עד 1987.

אוסאמה סעדי: אבל בכל מקרה הוא חל על מבנים שנבנו עד 2007.

וליד טאהא: נכון אוסאמה.

תומר רוזנר: היא אפשרה את החיבור שלהם גם בשנים המאוחרות יותר, למרות שהם נבנו לפני 1987.

תומר רוזנר: ואז ב-2014, בעצם לאחר שכפי שאמרתי, סעיף קטן (ח) שאנחנו מדברים בו כרגע, לא הופעל במשך שנים כה רבות, נקבע מתווה שלראשונה נקבע על ידי השר גדעון סער, שר הפנים דאז.

תומר רוזנר: תוקן פעמיים על ידי שר האוצר שאליו הועברו הסמכויות בנושא תכנון ובנייה.

תומר רוזנר: ולמעשה קובע היום מעבר לארבעה תנאים שציינתי קודם, חמישה תנאים נוספים להפעלת הסעיף.

ג'ידא רינאוי-זועבי: איזה חמישה תנאים?

תומר רוזנר: אני אמנה אותם מיד.

תומר רוזנר: אני כמובן לא מדייק בזה, אני מדבר בכותרות.

תומר רוזנר: כמובן הדברים מפורטים בצורה הרבה יותר מפורטת במסמכים שהונחו בפניכם היום.

תומר רוזנר: הם נמצאים, אנחנו ביקשנו לצרף אותם כחומרי רקע לוועדה, אבל אני אמנה את התנאים.

תומר רוזנר: קודם כל, המתווה הגביל את עצמו רק לחיבור מבנים שמיועדים למגורים.

תומר רוזנר: למרות שהחוק לא מגביל את השר בחיבור מבנים מסוגים שונים.

תומר רוזנר: אז השר קבע שהמתווה יוגבל למבנים המשמשים למגורים.

תומר רוזנר: התנאי השני הוא שתינתן הסכמת בעלי הזכויות במקרקעין לנושא של החיבור.

תומר רוזנר: התנאי השלישי, כפי ששמענו, זה הפקדת ערבות בגובה מלוא התשלומים שחייבים לרשות המקומית ולוועדה המקומית.

תומר רוזנר: התנאי הרביעי זה שבעצם אין צווים שיפוטיים או מנהליים כנגד המבנה הזה.

תומר רוזנר: למעט אם ביצועם של צווים כאלה הוקפא באמצעות עיכוב ביצוע, מה שאנחנו קוראים באמצעות בית המשפט שבעצם עיכב את ביצוע הצו.

תומר רוזנר: לכן, בסוגריים, אני לא כל כך מבין את השינוי השני במירכאות.

תומר רוזנר: כי אם יש עיכוב ביצוע, אז ממילא מותר.

זאב בנימין בגין: סליחה תומר, עיכוב הביצוע הוא מוגבל בזמן, לא מוגבל בזמן?

תומר רוזנר: זאת שאלה מעניינת האמת.

תומר רוזנר: כי בחוק התכנון והבנייה שעליו הסתמך שר הפנים בעת שהוא קבע את הדבר הזה, לא הייתה הגבלה.

תומר רוזנר: בתיקון 116 נקבעו מגבלות מאוד מאוד קפדניות על אפשרות עיכוב הביצוע.

תומר רוזנר: שלא כל כך מתיישבות, שוב אני אומר, עם ההצעה שמדובר פה במשהו של שנתיים.

תומר רוזנר: אני ממש לא הבנתי את התנאי המוזר הזה שדיבר עליו נציג משרד המשפטים.

תומר רוזנר: כי לכאורה, לפי החוק הקיים אי אפשר לעכב ביצוע של צו יותר משנה אחת בכל מקרה, אז זה קצת לא כל כך ברור.

וליד טאהא: אז אם הוא התעכב שנתיים אז לא רלוונטי אתה אומר.

תומר רוזנר: אבל אני לא חושב שאפשר לעכב לפי החוק החדש יותר משנה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מדברים על בתים שנבנו לפני חוק קמיניץ.

מופיד מרעי: כן, בדיוק.

מופיד מרעי: אז רוב הצווים הם לפני.

תומר רוזנר: אז מן הסתם כבר עברו הרבה יותר משנתיים.

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: לכן יש בתים כאלה שיש עיכוב.

תומר רוזנר: והתנאי החמישי, שאני לא זוכר מה הוא.

תומר רוזנר: וכמובן, כפי שנאמר, שזה רק מבנים שנבנו עד 2014.

תומר רוזנר: כמובן, זה התנאי החמישי.

תומר רוזנר: למעשה, כפי שנאמר כאן, בעצם הצעת החוק שמונחת לפניכם - - -

וליד טאהא: מתי תוקן, ב-2014?

תומר רוזנר: המתווה של שר הפנים ב-2014 והוא תוקן פעמיים.

תומר רוזנר: פעם אחרונה ב-2019.

תומר רוזנר: אבל הנושא הזה של שנת 2014 לא תוקן.

תומר רוזנר: זאת אומרת, גם היום המתווה ששר הפנים קבע בזמנו עדיין עומד בתוקפו.

וליד טאהא: למה קבעו 2014?

וליד טאהא: מה יש שם?

תומר רוזנר: אם אני מנחש, זה היה מועד התיקון של תיקון 101 או משהו בסגנון.

אפרת ברנד: לא, לא, אז פשוט יצא המתווה.

תומר רוזנר: אה, במועד המתווה.

מופיד מרעי: המתווה.

מופיד מרעי: שר הפנים התחיל ב-2014.

וליד טאהא: אותה שנה.

וליד טאהא: אז עכשיו אנחנו באים לפרסם מתווה חדש.

וליד טאהא: למה לעשות 2018 ולא 2021?

וליד טאהא: יעני מה?

וליד טאהא: סער יותר?

זאב בנימין בגין: מה לא מספיק במתווה הקודם?

זאב בנימין בגין: זו שאלה שלפנינו.

מופיד מרעי: שלא ישמו אותו.

מופיד מרעי: היה מתווה, אבל לא ישמו אותו.

תומר רוזנר: קודם כל, הוא קובע רף מאוד מאוד קבוע של תכנית מופקדת לתכנית מפורטת מופקדת, זה רף יחסית מאוד גבוה.

תומר רוזנר: בדרך כלל תכנית מופקדת זה שלב מאוד מאוד מתקדם.

וליד טאהא: אתה יודע להגיד הבדלי זמנים בינו לבין מה שמוצע היום?

תומר רוזנר: אני לא יודע להגיד לגבי החברה הערבית.

תומר רוזנר: מן הסתם נאמר כאן, אם לעו"ד ברנד יש את הנתונים ההפרש בין מועד הגשה למועד החלטה על הפקדה.

תומר רוזנר: אז אני לא יודע אם יש לכם.

וליד טאהא: יצאת מזה, תמשיך.

תומר רוזנר: לא, אני לא יודע.

תומר רוזנר: אני לא עובד במוסדות התכנון.

תומר רוזנר: אני יודע שבהחלט, כפי שנאמר כאן קודם על ידי חברת הכנסת זועבי, בהחלט ידועים מקרים שחולף זמן רב מאוד בין מועד הגשת תכנית למועד החלטה על הפקדתה.

תומר רוזנר: ובוודאי ובוודאי בין מועד החלטה על הפקדה על מועד הפקדה בפועל.

תומר רוזנר: זה לוקח הרבה זמן.

תומר רוזנר: למרות שהממוצעים בשנים האחרונות בהחלט יורדים ברמה הארצית.

תומר רוזנר: אינני יודע מה הנתונים שקשורים למגזר.

תומר רוזנר: כי כפי שנאמר, הנתונים האלה לא מתפרסמים בדוח השנתי של מנהל התכנון.

תומר רוזנר: הנתונים האלה לא מתפרסמים בפילוח לפי מגזרים או סוגים שונים של פילוחים אחרים, שאולי אפשר היה ללמוד מהם על השוני בעניין הזה.

תומר רוזנר: אז כפי שאמרתי, מתוך תשעת התנאים שדיברתי עליהם כאן, בעצם הוצע לשנות ארבעה תנאים.

תומר רוזנר: ארבעה מתוך התשעה הוצע לשנות.

תומר רוזנר: אז צו של שר הפנים, לפי הצעת החוק כרגע נשאר.

תומר רוזנר: התייעצות עם הוועדה המחוזית נשאר.

תומר רוזנר: שנת 2014, כפי שנאמר פה על ידי נציג משרד המשפטים, הוצא לשנות במתווה ולא בהצעת החוק ל-2018.

תומר רוזנר: נושא של מבנה שהוא למגורים נשאר כתנאי.

תומר רוזנר: נושא הערבות הבנקאית עובר מהמתווה שהוא כיום נמצא בו לתוך הצעת החוק, כך שמוצע שיעוגן בתוך הצעת החוק שנדרשת ערבות בנקאית בגובה הסכומים שצריך לשלם.

תומר רוזנר: כלומר, במלוא שיעור האגרות וההיטלים.

תומר רוזנר: נושא הצווים השיפוטיים, נאמר פה איזה שינוי שאני ממש מתקשה להבין את משמעותו אבל אולי יוסבר בהמשך, שרוצים לעשות שינוי.

תומר רוזנר: והנושא המשמעותי ביותר זה הנושא של השלב התכנוני שבו מצויים.

תומר רוזנר: כפי שנאמר, היום נדרשת תכנית מופקדת ולפי ההצעה שאדוני הגיש מדובר בשתי אפשרויות להקדים את המועד הזה.

תומר רוזנר: אפשרות אחת זה להקדים למועד ההגשה, שזה באמת מועד מאוד מוקדם.

תומר רוזנר: אבל אז התנאי הוא שמדובר בתכנית שהוגשה על ידי גורם ממלכתי לצורך העניין נקרא לו.

תומר רוזנר: משרד ממשלתי או רשות שהוקמה בחוק, שאיננו רשות מקומית.

תומר רוזנר: והאפשרות השנייה זה בעצם להקדים בשני שלבים משמעותיים שזה להקדים השלב המאוד מאוד מוקדם.

וליד טאהא: אני גם מכיר הרבה מתחמים שאנשים פרטיים הגישו עבורם תכניות, כי לא רצו לחכות.

וליד טאהא: גם הם לא בתוך זה.

תומר רוזנר: גם הם לא בתוך זה.

תומר רוזנר: זו אפשרות אחת.

תומר רוזנר: והאפשרות השנייה היא להקדים לשלב שנקרא החלטה על הפקדה.

תומר רוזנר: זה שלב שקודם להפקדה כפי שנאמר, ואני אסביר שוב.

תומר רוזנר: כשמוסד תכנון דן בתכנית שהוגשה ועברה את כל השלב התכנוני המקדמי, בעצם הוא מחליט להפקיד אותה בתנאים.

תומר רוזנר: בדרך כלל זו רשימה כמעט בלתי נגמרת של תנאים שחלקם סטנדרטיים, חלקם ספציפיים לאותה תכנית.

תומר רוזנר: לעיתים לוקח זמן קצר להשלים אותם ולעיתים לוקח זמן הרבה יותר ארוך.

תומר רוזנר: לעיתים אפילו נוצר חסם שלא מאפשר להתקדם בתכנון.

תומר רוזנר: אם למשל, לצורך דוגמה, ועדה מחוזית מתנה הפקדת תכנית בכך שיימצא פתרון לנושא הקמת מחלף כזה או אחר, ואין תקציב למשרד התחבורה לעשות את אותו מחלף, אז התכנית תישאר תקועה בשלב החלטה על הפקדה ולא תקודם עד שלא יימצא.

תומר רוזנר: זו סתם דוגמה, תיאורטית כמובן.

תומר רוזנר: זה לא משהו שאני מכיר באופן ספציפי ממקרה ספציפי, אבל זה דבר שיכול לקרות.

תומר רוזנר: אבל גם כאן בעצם לא הוצגו נתונים לגבי הפער בין שלב ההחלטה על הפקדה על הפקדה.

תומר רוזנר: מהניסיון שאנחנו מכירים משנים קודמות, אני לא יודע מה המצב היום, זה בהחלט פער שיכול להיות משמעותי ברמה של חודשים ואפילו שנים בין החלטה על הפקדה להפקדה.

תומר רוזנר: אלה השינויים שבעצם החלטת החוק מציעה.

תומר רוזנר: אז כפי שאמרתי, יש פה שילוב של שינויים שהם במתווה שלא בא לידי ביטוי בהצעת החוק.

תומר רוזנר: שבעצם המתווה הזה, כפי שנאמר, מתווה את שיקול דעתו של שר הפנים, או במקרה שלנו שרת הפנים, בהפעלת סמכותה לתת את הצווים הללו.

תומר רוזנר: אז חלק מהשינויים באים לידי ביטוי באותו מתווה וחלק מהשינויים, בעצם שניים מהשינויים באים לידי ביטוי כאן, זה נושא העיגון בעצם של הערבות הבנקאות במסגרת החוק.

תומר רוזנר: והנושא של הקדמת המועד לאחת משתי האפשרויות: או החלטה על הפקדה במקרה שזה גוף שאיננו ממלכתי.

תומר רוזנר: או מועד ההגשה, כשמדובר בגוף שהוא ממלכתי.

תומר רוזנר: זה בעצם מה שמופיע כאן בהצעת החוק.

מופיד מרעי: אם זה לא גוף ממלכתי, אז אותו תנאי שזה הפקדה.

אפרת ברנד: לא, תומר, אם אני יכולה רק לדייק.

אפרת ברנד: גם לשאלתך.

אפרת ברנד: במידה וזה הוגש על ידי גורם פרטי או על ידי רשות מקומית, אבל זה תואם את התכנית הכוללנית שהוגשה לישוב, גם פה שלב ההגשה - - -

וליד טאהא: רגע, תחזרי על המשפט.

אפרת ברנד: אם זה הוגש על ידי משרד ממשלתי או על ידי רשות שהוקמה על פי חוק, אז גם אם התכנית חורגת מהתכנון הכוללני שנעשה לישוב, אז כבר שלב ההגשה יש שיקול דעת לשר הפנים לחתום על צו.

אפרת ברנד: ככל שזה הוגש על ידי גורם פרטי או על ידי רשות מקומית, אבל זה תואם את הכוללנית.

וליד טאהא: אבל זה בתוך?

אפרת ברנד: זה כתוב.

אפרת ברנד: גם בהגשה.

אפרת ברנד: כלומר, לשאלתך קודם אם גורם פרטי מגיש.

אפרת ברנד: אם הוא תואם את התכנית הכוללנית שאושרה לישוב הוא מושווה למשרד ממשלתי.

איתן גינזבורג: אני לא מבין למה רשות מקומית לא מושוות לרשות מקרקעי ישראל או למשרד ממשלתי.

איתן גינזבורג: זה לא ברור לי ההבחנה בין רשות מקרקעי ישראל ורשות מקומית.

איתן גינזבורג: איך אתם עושים השוואה בין רשות מקומית ליזם פרטי ואתם לא משווים אותה לרשות מקרקעי ישראל.

איתן גינזבורג: זה נשגב מבינתי.

איתן גינזבורג: רשות מקומית זה רשות ממשלתית לכל דבר ועניין.

וליד טאהא: בטח.

וליד טאהא: היא זרוע של השלטון המרכזי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: והיא סטטוטורית.

וליד טאהא: זרוע של השלטון המרכזי.

וליד טאהא: דרך מי מנהלים את האנשים?

וליד טאהא: דרך הרשויות המקומיות.

וליד טאהא: אוקיי תומר.

תומר רוזנר: זהו.

תומר רוזנר: אני הצגתי בפניכם את השינויים שרובם, כפי שנאמר, הם לא במסגרת הצעת החוק אלא הם שינויים שמוצהר עליהם כשינויים שעתידים לקרות במתווה של שרת הפנים.

תומר רוזנר: כפי שנאמר גם דחיית השנה משנת 2014 ל-2018.

תומר רוזנר: גם הנושא של משהו שקשור לצווי הריסה שאני לא מבין.

תומר רוזנר: ומה שייכנס בתוך הצעת החוק זה בעצם שני השינויים.

וליד טאהא: זה לא היה קיים במתווה הקודם?

תומר רוזנר: הנושא של צווי הריסה?

תומר רוזנר: לדעתי כן.

רוסלאן עותמאן: בוודאי, הוא קיים.

רוסלאן עותמאן: אנחנו בסך הכל מקלים.

תומר רוזנר: אתם לדעתי מחמירים.

תומר רוזנר: כי גם שם כתוב שאם יש עיכוב ביצוע אז התנאי לא חל.

רוסלאן עותמאן: לא שנייה, אני רוצה להסתכל מה כתוב בדיוק במתווה.

תומר רוזנר: כתוב שאם יש צו עיכוב ביצוע לפי סעיף 207 אז לא חל האיסור.

אפרת ברנד: לא, אבל פה האמירה תומר זה לא שיש עיכוב ביצוע.

אפרת ברנד: אלא שיש צו והוא פשוט לא מומש בתוך שנתיים.

תומר רוזנר: בלי שאין עיכוב ביצוע?

תומר רוזנר: מה זאת אומרת?

אפרת ברנד: זו האמירה שהייתה.

אפרת ברנד: אין אמירה של עיכוב ביצוע.

רוסלאן עותמאן: יש פסק דין, עברה תקופה של שנתיים מיום מתן פסק הדין ולא הייתה הריסה יהיה אפשר לחבר לחשמל.

רוסלאן עותמאן: זה לא אומר שפסק הדין בטל.

תומר רוזנר: מה?

תומר רוזנר: שיחברו אותו לחשמל ואז יהרסו?

רוסלאן עותמאן: שוב, אני בסך הכל בא ואומר שאם עברה תקופה של שנתיים ובמהלכה לא פעלו נגד אותו מבנה, אז מבחינתנו אפשר לחבר לחשמל.

רוסלאן עותמאן: אם המשמעות של הדבר הזה היא שהצו השיפוטי בטל?

רוסלאן עותמאן: ממש לא.

תומר רוזנר: זאת אומרת שאפשר יהיה להרוס אותו.

רוסלאן עותמאן: אני לא יכול לבטל צו שיפוטי במתווה.

מופיד מרעי: אפשר להרוס אותו אחרי שהתחבר לחשמל.

רוסלאן עותמאן: תיאורטית כן.

רוסלאן עותמאן: זאת התשובה, כן.

רוסלאן עותמאן: שוב, אני מסייג את זה רק למקרים שעברה תקופה של שנתיים ואנחנו יוצאים מנקודת הנחה שאם עברה תקופה של שנתיים ולא פעלו נגד אותו מבנה, אזי לא יפעלו.

רוסלאן עותמאן: זה הרציונל.

זאב בנימין בגין: אבל אנחנו כשכתבנו כאן למעשה את הטיוטה של הנחיות היועץ המשפטי לאכיפה בחוק קמיניץ, אז באמת בתים פרטיים שנבנו על קרקע פרטית הם בדירוג מאוד נמוך מבחינת האכיפה.

וליד טאהא: טוב חברים.

וליד טאהא: אני מבין שאנחנו כבר שלוש שעות של דיון.

וליד טאהא: יש כאלה שיושבים, מחכים שאנחנו נסיים.

וליד טאהא: אבל חבר הכנסת בני בגין.

וליד טאהא: אנחנו נאכזב אתכם סדרנים, אתם עוד תישארו.

וליד טאהא: צריך לבוא עם נוסח אחר, כדי לאשר אותו לקריאה ראשונה.

וליד טאהא: זה מה שעולה מכל הדיון הזה.

וליד טאהא: הנוסח הקיים הוא נוסח לא עונה על כל התהיות.

אוסאמה סעדי: כל הבעיות שמעורר שצריך לפתור את זה.

תומר רוזנר: אבל אם אתם רוצים נוסח לקריאה ראשונה אתם צריכים להגיד מה אתם רוצים שיהיה בו.

וליד טאהא: מהדיון עלה, יש הרבה דברים.

תומר רוזנר: צריכים להגיד מה.

תומר רוזנר: אני לא יודע לנחש.

וליד טאהא: אתה לא יודע לנחש, נכון.

וליד טאהא: ואני לא רוצה להגיד את זה ברגל אחת.

וליד טאהא: אני ארצה להוציא את הוועדה להפסקה.

וליד טאהא: אנחנו חייבים לאשר נוסח לקריאה ראשונה, חבר הכנסת בני בגין, וחייב היום, לא במועד אחר.

וליד טאהא: כי זה צריך להגיע בתחילת שבוע הבא לקריאות בכנסת.

וליד טאהא: זה לא נושא שאפשר לקבור אותו בוועדות ויאללה, סלמאת.

וליד טאהא: זה נושא שצריך להתקדם.

וליד טאהא: ועל כן אנחנו רציניים לקדם אותו.

איתן גינזבורג: אבל גם אפשר ביום ראשון, לא?

וליד טאהא: לא, אבל אנחנו עד יום ראשון אנחנו צריכים להיות עם נוסח בהצבעה כאן.

וליד טאהא: הנוסח שיוצע כדי שייכנס לתהליך של כניסה למליאה, צריך לצאת מפה בנוסח שהצבענו עליו.

וליד טאהא: אפשר לשנות בהמשך, אבל להביא אותו לקריאה ראשונה צריך לפרסם אותו ברשומות.

אוסאמה סעדי: לא, אבל אם זה לא מחייב ועדת שרים.

וליד טאהא: לא, החוק הגיע לוועדה, לא דובר על ועדות שרים.

אוסאמה סעדי: אפשר שתנסחו את זה וביום ראשון בבוקר נבוא ונאשר את זה, מה הבעיה?

איתן גינזבורג: נעשה דיון על הנוסח ונצביע.

אוסאמה סעדי: אם זה לא מחייב ועדת שרים ביום ראשון, שתאשר אותו לעלות למליאה ביום שני.

וליד טאהא: טכנית זה צריך ועדת שרים?

וליד טאהא: אז בוא תסביר את זה משפטית.

תומר רוזנר: לא, זה לא עניין משפטי, זה עניין טכני.

תומר רוזנר: הנסחים שלנו עובדים כרגע במלא המרץ על חוק ההסדרים.

וליד טאהא: אוקיי, אז ניקח לנו נסח אחד.

תומר רוזנר: זה לא כל כך פשוט.

וליד טאהא: זה כל כך פשוט כשרוצים, תאמין לי תומר.

וליד טאהא: אני כבר למדתי את זה.

תומר רוזנר: אתה צריך לסגור את זה עם היועצת המשפטית לכנסת.

תומר רוזנר: אני לא יודע לומר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ולמה לא היום?

וליד טאהא: בואו נשמע עד הסוף.

וליד טאהא: אם היום או אפשר ביום אחד.

תומר רוזנר: מכל מקום, אם רוצים להניח את זה, מתי אתם רוצים להניח את זה על שולחן הכנסת בקריאה ראשונה?

תומר רוזנר: ביום שני כאילו?

וליד טאהא: השאיפה היא כן, שביום שני יגיע לשולחן הכנסת.

תומר רוזנר: קודם כל, אז למעשה, אפשר לגבש נוסח ביום ראשון, אבל אתה צריך לסגור את זה מבחינה טכנית עם הנסחים.

תומר רוזנר: אם הם יוכלו לעשות את זה.

תומר רוזנר: זה לא משהו שהוועדה צריכה להיות מוטרדת בו.

תומר רוזנר: אם יש אפשרות לסגור את זה עם הנסחים שהם יעבדו על זה ביום ראשון, כדי שאפשר יהיה ביום שני בבוקר לשלוח את זה לדפוס.

זאב בנימין בגין: אבל יש לנו עוד סבב בלאו הכי, זה ירד מטרומי.

תומר רוזנר: לא, אנחנו צריכים לפרסם את זה לקריאה ראשונה זה פרסום ברשומות.

תומר רוזנר: זה לוקח זמן.

תומר רוזנר: זה עניין של סגירה מול הנסחים, אם הם יכולים להתפנות לזה וכו'.

איתן גינזבורג: השאלה היא בעצם תומר, אם אנחנו דנים בנוסח ביום ראשון ומצביעים עליו ביום ראשון בצהריים.

תומר רוזנר: אני לא יכול להתחייב בשמם, אם הם יספיקו לעשות את זה.

תומר רוזנר: אני חושב שבהפסקה שווליד יעשה.

וליד טאהא: אבל רגע, אם הוועדה בונה כדי לטפל בנושא, אז מה?

וליד טאהא: הם יחליטו אם יש להם זמן או לא?

וליד טאהא: זה נשמע לא הגיוני בעליל.

תומר רוזנר: אבל יש גם דרישות של הממשלה ושל הנהלת הקואליציה לסיים דברים.

איתן גינזבורג: אפשר לצאת להפסקה, לבדוק עם היועצת המשפטית מה היא אומרת.

תומר רוזנר: כן, בדיוק.

תומר רוזנר: זה מה שצריך לעשות.

וליד טאהא: טוב.

וליד טאהא: אנחנו יוצאים להפסקה איזה רבע שעה, 20 דקות.

וליד טאהא: אני אברר את הסוגיה מול היועצת המשפטית של הכנסת.

יחזקאל ליפשיץ: יחזקאל ליפשיץ, היועץ של שרת הפנים.

יחזקאל ליפשיץ: אני רק רוצה לציין שבוועדת שרים לחקיקה נקבע שקידום החוק יעשה בתיאום עם משרד הפנים ועוד משרדים אחרים שרלוונטיים.

יחזקאל ליפשיץ: אז ככל שעכשיו רוצים להציע.

וליד טאהא: אז אתם פה.

וליד טאהא: אנחנו בדיוק עושים את זה.

יחזקאל ליפשיץ: אוקיי, אז בוא נשמע.

וליד טאהא: אתה יודע, הוועדה לא התכנסה לבד בלי משרדים.

וליד טאהא: כל המשרדים פה.

איתן גינזבורג: בשביל זה יצאנו להפסקה.

איתן גינזבורג: אבל רק עוד מילה אחת.

וליד טאהא: דרך אגב, כל חוק צריך לעשות באותו סגנון.

וליד טאהא: כן?

איתן גינזבורג: באותו חוק, אבל לא באותו עניין.

איתן גינזבורג: אנחנו אישרנו לאחרונה את חוק הרישוי העצמי והכנסנו לשם את כל סוגיית ביטול עולם ההקלות.

איתן גינזבורג: ואנחנו דיברנו תוך כדי הוועדה על כך שזה צריך להיות בתקופה קצרה יחסית ואיכשהו כנראה חמק וזה נדחה לתקופה ארוכה יותר ממה שדיברנו פה בוועדה.

וליד טאהא: את ביטול ההקלות.

וליד טאהא: אתה רוצה לבטל לאלתר.

איתן גינזבורג: לא, לאלתר אי אפשר.

איתן גינזבורג: אבל לצמצם את התקופה, כי לפחות לפי מה שנחשפתי אחריו, כנראה שזה היה פקשוש שלי, התקופה שהצבענו עליה היא תקופה מאוד ארוכה לביטול ההקלות.

איתן גינזבורג: הייתי מציע לצמצם את התקופה, גם שבהפקדה ולעשות על זה דיון מהיר מאוד.

איתן גינזבורג: רק בעניין התקופה.

איתן גינזבורג: כי נראה לי שפספסנו את הכוונה של הוועדה הזאת.

תומר רוזנר: רגע, אני רוצה להבין, חבר הכנסת גינזבורג, אתה מבקש להכניס בהצעת החוק הזו הוראה שמתייחסת לנושא הזה?

איתן גינזבורג: כן.

תומר רוזנר: אנחנו צריכים לשמוע את עמדת משרדי הממשלה כמובן לפני שנקבל החלטה.

תומר רוזנר: אז אני מבקש מנציגי הממשלה להיערך גם לעניין הזה.

איתן גינזבורג: בסדר, אחרי הפסקה.

איתן גינזבורג: אחרי הפסקה, מה הבעיה?

תומר רוזנר: אני לא יודע אם זה מספיק זמן בשבילם להיערך, אתה יודע.

איתן גינזבורג: יערכו, יערכו.

איגור סטפנסקי: בכל זאת, רשות החשמל אם יהיו השינויים בנוסח של הצעה, אז אנחנו צריכים לעבוד על זה, לראות את זה.

איגור סטפנסקי: זה לא כמו שאתה אמרת, ברגל אחת.

איגור סטפנסקי: זה לא הולך כך.

וליד טאהא: כן, זה ברגל אחת לקריאה ראשונה.

תומר רוזנר: ועדת השרים לא ביקשה תיאום עם משרד האנרגיה, עד כמה שאני זוכר.

וליד טאהא: לא, בסדר.

וליד טאהא: עניתי לך תשובה מתאימה.

יחזקאל ליפשיץ: יש גם ממשרד האנרגיה תיאום בוועדת שרים לחקיקה, ככה נקבע בפרוטוקול.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: אז אנחנו יוצאים עד 18:00, מבררים את הסוגיות.

וליד טאהא: טוב חברים, תודה רבה על ההמתנה.

וליד טאהא: הארכנו את ההפסקה יותר מפעם אחת.

וליד טאהא: הולך להיות אירוע שהוא מעבר לדיון הוועדה.

וליד טאהא: אנחנו נתמודד בו במקום המתאים לו.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לכל אלה שהגיעו, השתתפו כאן בוועדה, גם בזום.

וליד טאהא: אני פתחתי את הישיבה כדי לנעול אותה.

וליד טאהא: תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.