ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 82, 2021-10-26 11:10

מיכאל ביטון: בוקר טוב.

מיכאל ביטון: ממשיכים עם דיווח על יישום החוק של שכחת ילדים ברכב.

בצלאל סמוטריץ': תקנות, לא חוק.

מיכאל ביטון: תקנות שנובעות מחוק, אבל אתה צודק, שר התחבורה לשעבר.

מיכאל ביטון: משרד התחבורה תיקן את התקנות הללו והוועדה הזאת נדרשה לאשר אותן בראשית עבודתה.

מיכאל ביטון: באותו שלב קיבלנו בקשה ממשרד התחבורה לדחות את היישום של החוק בשנה.

מיכאל ביטון: סירבנו כמובן, אבל אפשרנו דחייה של יישום החוק בחצי שנה.

מיכאל ביטון: סירבנו לדחות בשנה כדי לא להגיע לקיץ הבא, שהוא אזור הסכנה הגדולה, סירבנו לדחות בשנה כי בשנה בעוונותינו ולצערנו יש לנו 40 ילדים שנהרגים משכחה ברכב.

מיכאל ביטון: זה מספר קשה.

קריאה: מה?

קריאה: ארבעה.

בצלאל סמוטריץ': בעשר שנים.

מיכאל ביטון: בעשר שנים, 40 ילדים בעשור האחרון.

מיכאל ביטון: לצערנו אחרי שהחוק הגיע לידינו היה מקרה טרגי של אחיין של חבר הכנסת קרעי.

מיכאל ביטון: זה אומר שהסכנה לפתחנו והקיץ לפנינו ולכן נתנו הסכמה למשרד התחבורה לדחייה של חצי שנה ביישום החוק עם הטיעונים שלהם שיש ממשלה חדשה, שאין מספיק אמצעים טכנולוגיים, לא אושרו כל האמצעים הטכנולוגיים ועוד כהנה וכהנה שאלות שבעצם לא אפשרו את יישום החוק באזור אוגוסט-ספטמבר.

מיכאל ביטון: התנאי שלנו לדחייה בחצי שנה כלל דיווח של משרד התחבורה בנוכחות שרת התחבורה כבר בנובמבר וזה מתקיים עכשיו, זה המפגש עכשיו, איך המשרד נערך ליישום של החוק במרץ.

מרב מיכאלי: עכשיו נובמבר?

מיכאל ביטון: אני אגיד לך איך זה קרה, היינו צריכים לפגוש אותך בנובמבר, ידענו שאת באה לדבר על בטיחות בדרכים, חיברנו וחסכנו לך פגישה.

מרב מיכאלי: שמחה בשמחה.

מיכאל ביטון: אבל אנחנו רוצים מהשרה והצוות שלה סקירה מה מצב יישום החוק ואיך אנחנו נגיע למרץ כשהוא נכנס לתוקף, כשזה בעצם התחלת האביב-קיץ ואזור הסכנה ונהיה מוכנים בשטח.

מיכאל ביטון: בבקשה השרה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

מרב מיכאלי: סליחה שאני פה נטפלת לשפה, אבל במקומותינו זה חשוב, לא מדובר בחוק, מדובר בתקנה.

מיכאל ביטון: כן, תיקן אותי השר לשעבר, אמרתי תקנה שנובעת מחוק.

מיכאל ביטון: זה בסדר, בשבילנו כל דבר הוא חוק, אבל זה עניין של דקדוק משפטי.

מרב מיכאלי: כן, מדובר בתקנה ולא יודעת אם היא תיכנס לתוקף או לא תיכנס לתוקף, אנחנו הרי לקחנו זמן בשביל לבחון האם באמת נכון להכניס אותה לתוקף משום שגם אלה שחושבים שהדבר עצמו הוא נכון אני חושבת שלא הייתה מחלוקת על כך שהדברים לא התקבלו בצורה ראויה ומקצועית וסדורה כמו שצריך ולכן לקחנו את הזמן בשביל לבדוק את זה ולראות את המסקנות שנביא בצורה מוסדרת.

מיכאל ביטון: אז רק לתקן את התיקון, התקנה בתוקף, היא נכנסת לתוקף במרץ.

מרב מיכאלי: לא, אמורה.

מרב מיכאלי: כרגע דחינו אותה למרץ.

בצלאל סמוטריץ': הדחייה התבקשה כדי שהמשרד יוכל לבחון - - -

מיכאל ביטון: אבל במרץ היא בתוקף.

בצלאל סמוטריץ': אלא אם עד אז השרה תבטל אותה.

מיכאל ביטון: לא, לא היה דיון האם היא בתוקף, היה איך נערכים לכניסה שלה לתוקף.

מרב מיכאלי: לא, לא, לא.

מיכאל ביטון: חברים, אנחנו היינו הוועדה, אנחנו אישרנו את הדחייה ותעיינו בסיכום הפגישה, בסיכום הוועדה, ותשמעו שמשרד התחבורה ידווח איך מיישמים את התקנה הזאת, לא האם היא תהיה - - -

אביר קארה: התקנה היא בסמכות השרה, השרה מתקינה את התקנה.

מיכאל ביטון: אנחנו מאשרים אותה, או מאשרים דחייה שלה, אבל היא נכנסה לתוקף בלעדינו.

אבתיסאם מראענה: השרה מיכאלי, לא שומעות אותך, אפשר לסדר את המיקרופונים?

אביר קארה: אנחנו דווקא שומעות נהדר.

מרב מיכאלי: אני אגיד מצד משרד התחבורה וזה מה שבאנו איתו לוועדה.

מרב מיכאלי: דחינו כדי לבחון מחדש בצורה הרבה יותר יסודית ורצינית האם באמת יש הצדקה לתקנה הזאת.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד, אדוני, ברשותך, אתה יודע, נניח עכשיו, בחוק ההסדרים, כשרוצים הרבה פעמים לבטל רגולציה ופעמים רבות מבלבלים בין רגולציה ובירוקרטיה, אני בצד שלא ממהר לבטל רגולציה, ויושב פה חבר הכנסת אביר קארה, ויש דברים שפה אנחנו – אבל אני חושבת שבפירוש כשממשלה באה להטיל חובה על האזרחיות והאזרחים שלה אז היא צריכה לעשות את זה עם סיבה מאוד מאוד טובה, היא לא יכולה לעשות את זה רק בשביל שהיא תרגיש שהיא כתבה איזה חוק וכאילו עכשיו הכול בסדר.

מרב מיכאלי: בכל הכבוד, אני חושבת שאנחנו חייבות וחייבים, אם אנחנו רוצות להטיל כזאת חובה היא חייבת להיות מוצדקת ביעילות ובאפקטיביות אמיתית.

מרב מיכאלי: בשביל שהדבר הזה יהיה נדרשות פה בדיקות ואני חייבת להגיד לך שממה שעולה עד כה, ואבנר פלור, סמנכ"ל המשרד, יפרט, לא בטוח שמתמלאים התנאים האלה, ממש לא בטוח, אני באמת חושבת שאין הצדקה להטיל על אזרחיות ואזרחים חובה.

מרב מיכאלי: אגב, זה לא רק העניין של ההוצאה הכספית, שהרבה תשומת לב ניתנה לעניין ההוצאה הכספית, אבל יש פה חובה שבגינה יש סנקציה.

מרב מיכאלי: אתה מעמיד אזרחיות ואזרחים במצב שבו הם יהיו כפופים לסנקציה על אם הם לא ימלאו משהו שלא בטוח שיש בכלל תועלת בצדו.

מרב מיכאלי: אני חושבת שלממשלה אסור בשום אופן לעשות דבר כזה.

מרב מיכאלי: אני אבקש מאבנר קודם כל לתאר את מה נעשה עד עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': נדמה לי שאחרי הפתיח הזה אני מיותר פה.

אביר קארה: אני חושב שכולנו מיותרים פה אחרי הפתיח הזה.

מיכאל ביטון: לא הבנתי, אתה לא בעד שיהיה את ההתקן הטכנולוגי הזה?

בצלאל סמוטריץ': ממש לא, אני התנגדתי לו מהרגע הראשון.

בצלאל סמוטריץ': אני אבקש זכות דיבור אחר כך, אני אסביר מה אני כן בעד, אבל גם מה לא.

אביר קארה: אותו דבר.

אבנר פלור: כמו שהשרה אמרה, אנחנו למעלה מהחודשיים האחרונים בעצם ביצענו עבודת מטה שטרם הסתיימה וחלק מזה שהיא טרם הסתיימה זה מכיוון שאין איזה שהיא תקינה או רגולציה בין לאומית שאנחנו יכולים לקחת ולאמץ אותה כמות שהיא, פרט לאיטליה, ואני תיכף אפרט.

אבנר פלור: מבדיקה שעשינו גם שם עדיין אין איזה שהם ממצאים לגבי האפקטיביות של המערכת עצמה ולכן יש קושי לקבוע אם המערכת אפקטיבית או לא.

אבנר פלור: ועוד משהו חשוב.

אבנר פלור: תיקון התקנה שהיה בוועדה זה גם היה כהוראת שעה וזה גם בגלל הסיבות האלה, מכיוון שהיו המון המון שאלות פתוחות שלא היו להן תשובות.

אבנר פלור: בחודשיים האחרונים אנחנו ביצענו בדיקה לגבי הנתונים הכמותיים.

אבנר פלור: אני יכול להגיד לכם, עוד לפני היישום של התקנה ובכלל כל הדיונים, מתחילת 2021 אנחנו נותנים תמריצים לכלי רכב חדשים שמגיעים עם המערכות האלה בלי קשר לתקנה והיום יש כ-15,000 כלי רכב חדשים שמצוידים במערכת שמגיעים מהיצרן, זאת אומרת זו מערכת שמקבלת איזה שהוא אינסנטיב.

אבנר פלור: שתיים - - -

מיכאל ביטון: לא הבנתי.

מיכאל ביטון: אתם אומרים שזה לא חשוב לשים את ההתקן הזה ועכשיו אתם מחייבים רכבים חדשים לשים את זה?

בצלאל סמוטריץ': אין דיון.

בצלאל סמוטריץ': היושב ראש, זה לא דיון.

מיכאל ביטון: רגע, אני לא מבין את הלוגיקה.

בצלאל סמוטריץ': תן לו להסביר.

מיכאל ביטון: אתם מסבירים שהתקנה הזו לא נחוצה ואתם דורשים מרכבים חדשים את ההתקן הזה?

בצלאל סמוטריץ': לא דורשים, מעודדים דרך הטבת מס.

אבנר פלור: אנחנו מעודדים דרך הטבת מס, כמו שיש המון מערכות - - -

מיכאל ביטון: מעודדים, אז אפילו מוכנים לשלם על זה.

בצלאל סמוטריץ': נכון.

מיכאל ביטון: אז למה אתם לא מוכנים לשלם לאזרח על התקן כזה?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא רוצים להטיל עכשיו על אזרחי ישראל אלפי שקלים מס.

מיכאל ביטון: אם אתה נותן הטבת מס, מדינת ישראל מממנת.

בצלאל סמוטריץ': אבל הם כן מוכנים.

בצלאל סמוטריץ': חכה, הם יגיעו לזה.

מיכאל ביטון: רגע, שנייה, אבל מדינת ישראל מממנת.

בצלאל סמוטריץ': אבל הם מוכנים שהמדינה תממן, אני לא רוצה שהאזרח יממן.

מיכאל ביטון: אבל הם לא מוכנים שהמדינה תממן את ההתקן שחסר ברכבים ותיקים.

מיכאל ביטון: אני חייב להבין את הלוגיקה, אתם אומרים שאתם לא רוצים את התקנה, נותנים הטבת מס של המדינה לרכב חדש, שמים יד בכיס.

אביר קארה: כן, אבל הם הגיעו עם מסקנות מאיטליה, הם הגיעו עם מסקנות מהמקום היחיד שזה קרה.

מיכאל ביטון: אתה מפריע לי לסיים את דבריי.

מיכאל ביטון: שמים יד בכיס לרכב חדש שיביא את זה כבר עם הטכנולוגיה, כי זה חשוב לכם, אבל לרכב ותיק, למישהו עני, אתם לא תממנו את ההתקן ואומרים שזה לא חשוב.

בצלאל סמוטריץ': אבל התקנות לא מממנות.

מיכאל ביטון: אז תעשה מממנות.

מיכאל ביטון: אבל אתה אמרת קודם שההתקן לא חשוב.

בצלאל סמוטריץ': זה לא מה שאמרנו.

מיכאל ביטון: אז אל תצדד בעמדה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אבל לא נתת לו להסביר.

אביר קארה: מיכאל, אם היית יודע שהתקנה של מכשיר מעלה את מספר המקרים?

מיכאל ביטון: אתה איש של לוגיקה, אז לוגיקה היא חיה גם על רכב חדש וגם על רכב ותיק.

בצלאל סמוטריץ': תן לאבנר להשלים.

מיכאל ביטון: מדינה שמוכנה לממן התקן ברכב חדש אומרת שברכב ותיק זה לא חשוב?

אביר קארה: אדוני היושב ראש, אם היית יודע שהתקנה הזאת יכולה להעלות את מספר המקרים, זאת אומרת התקנה כזאת ברכב שמחליפה את האחריות של ההורה וגורמת להורה להיות תלוי באיזה שהוא מכשיר, עדיין היית הולך על זה?

מיכאל ביטון: אבל, קארה, אתה אוהב דיון מבוסס נתונים.

אביר קארה: כי לא רואים בשום מקום בעולם שהמכשיר הזה הוריד את מספר המקרים.

מיכאל ביטון: אבל אתה אוהב דיון מבוסס נתונים.

אביר קארה: נכון, הנה, הם הביאו נתונים.

מיכאל ביטון: אתה חבר ממשלה ואתה סגן שר בממשלה, ואל תבוא לנו כל פעם בכנסת להיות עוין של החלטות ממשלה.

אביר קארה: לא, אבל זו לא החלטת ממשלה.

אביר קארה: יושבת פה השרה, היא עשתה בדיקה מקצועית והיא אומרת בעצמה שזה לא - - -

מיכאל ביטון: רגע, הממשלה החליטה לממן בהטבת מס את התקן הבטיחות לילדים ברכב חדש.

אביר קארה: אני לא בטוח שזה נכון, אדוני היושב ראש.

מיכאל ביטון: אבל היא לא תממן לרכב ותיק, לעניים שיש להם רכב שהוא 5,000 שקל.

אבתיסאם מראענה: זה לא מה שאמרה השרה.

אביר קארה: זה לא מה שאמרו.

מיכאל ביטון: בוא נשמע.

אביר קארה: ויש מסקנות.

מיכאל ביטון: אני רוצה לשמוע, בינתיים היא אמרה שהיא לא בטוחה שצריך את התקנה הזאת.

מיכאל ביטון: זה מה שמדאיג אותי.

אביר קארה: כולנו חושבים כמוה, לדעתי.

מיכאל ביטון: ואני חושב שצריך להציל חיים וגם את התקנה.

אביר קארה: השאלה אם זה מציל חיים.

מיכאל ביטון: ועכשיו אני מבין שהמדינה כבר החליטה לעשות את זה ברכבים חדשים ולממן את זה.

בצלאל סמוטריץ': היושב ראש, אבל זה לא הדיון.

בצלאל סמוטריץ': אין דיון על המה, יש דיון על האיך.

אביר קארה: נראה לי שהלילה הוא ישן במלון ולא בבית.

מיכאל ביטון: תשמע, אי אפשר לאחוז במקל משני קצותיו.

בצלאל סמוטריץ': תן לי להסביר.

מיכאל ביטון: אני אתן לך, אבל כשאתה מגבה עמדה שאומרת שהתקנה לא חשובה ואז מגלים שהמדינה מממנת ברכב חדש והיא לא מוכנה ברכב של אדם עני לממן.

אביר קארה: היא לא מממנת, היא נותנת הטבת מס.

בצלאל סמוטריץ': אני אמתין בסבלנות לזכותי להסביר.

אביר קארה: אני חושב שהמדינה צריכה לבטל את הטבת המס ולהעביר את הכסף לדברים אחרים.

מיכאל ביטון: מזל שלא שאלו אותך כשעשו את זה, אבל זה כבר אבוד לך.

אביר קארה: לא, הנה, עכשיו אני אומר, אולי נשתמש בזה, אנחנו צריכים את הכסף הזה.

מיכאל ביטון: אדוני, תמשיך, אבנר.

מרב מיכאלי: אדוני, אני רק רוצה להגיד לך שהדיון המקורי היה עד 11 וחצי ואני לצערי ב-11 וחצי בכל מקרה אצטרך ללכת.

מיכאל ביטון: בסדר גמור, פשוט רצינו שתהיי שותפה לסיכום.

מרב מיכאלי: גם אני רוצה להיות שותפה לסיכום, אבל אני רק אומרת לך.

מיכאל ביטון: כן, עסקנו בנושאים חשובים.

מרב מיכאלי: חד משמעית.

מיכאל ביטון: אבנר, בבקשה.

אבנר פלור: אני שוב חוזר ואומר, בשום מדינה בעולם לא מחייבים, פרט לאיטליה, בשום מדינה בעולם לא מצאנו אפקטיביות של המערכות האלה.

אבנר פלור: מה שאני אומר, ואמרתי, משנת 2012 אנחנו מחייבים מערכות בטיחות, לתת אינסנטיב, לתת תמריץ, אבל לא מחייבים בתקנות.

אבנר פלור: זה משהו שהמדינה - - -

מיכאל ביטון: אבל אם לא מצאתם אפקטיביות למה אתם מעודדים את זה?

מיכאל ביטון: אם זה לא אפקטיבי למה אתה מעודד ברכב חדש?

אביר קארה: זה לא בהחלטה שלהם, זה בהחלט קודמת.

אביר קארה: זה לא משהו שהיה תלוי בהם.

מיכאל ביטון: לא הבנתי את הדבר והיפוכו הזה.

מרב מיכאלי: תודה לאביר קארה שהבהיר את הדבר הזה, שזה היה קודם, זאת לא החלטה שהתקבלה בתקופתנו.

מרב מיכאלי: לא ביטלנו אותה עדיין.

אבנר פלור: לגבי התקנות מקומיות, ישנן 22 מערכות שמשווקות על ידי 22 יבואנים.

אבנר פלור: עלות המערכת נעה בין 150 שקלים ל-500 שקלים כשהרוב הוא בין 200 ל-300 שקלים, מרבית המערכות, ויש מערכות שמגיעות גם ל-1,000 שקלים.

מיכאל ביטון: וכמה הטבת המס לרכב שמגיע?

מיכאל ביטון: מה הוא מקבל, מה השווי?

אבנר פלור: ממש מעט.

מיכאל ביטון: כמה זה?

אבנר פלור: אני אשיב לך על הכול, אדוני היושב ראש, אבל אני רוצה להתייחס למה שביקשתם בדיון הקודם.

מיכאל ביטון: אבל תענה לי על השאלה, כמה כסף שווה הטבת המס לרכב חדש בהתקן הזה?

אבנר פלור: הטבת המס הכוללת עשר מערכות בטיחות זה 2,400 שקלים הפחתה במס הקנייה.

מיכאל ביטון: כמה כסף זה לרכב?

מרב מיכאלי: אבל זה לעשר מערכות בטיחות.

מיכאל ביטון: 2,400?

מרב מיכאלי: לעשר מערכות.

מיכאל ביטון: זאת אומרת מערכת אחת תהיה 240 שקל, בממוצע.

בצלאל סמוטריץ': לא, היושב ראש, זה רכב שמגיע עם עשר מערכות בטיחות שונות.

מיכאל ביטון: מתוכם ההתקן הזה.

מיכאל ביטון: בממוצע 240 למערכת.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יודע כמה הוא שווה, יכול להיות שיש מערכות יותר יקרות.

מיכאל ביטון: בממוצע 240.

בצלאל סמוטריץ': מערכת מובילאיי יותר יקרה.

מיכאל ביטון: אבל בממוצע.

מיכאל ביטון: אז 240 שקל נתנו לרכב חדש על התקן לבטיחות לילדים ולאדם עם רכב שעולה 5,000 שקל לא ייתנו 240 שקל?

אבנר פלור: בתוך עשר המערכות, אדוני היושב ראש, יש מערכת שעולה אפילו יותר מ-2,000 שקלים.

אבנר פלור: למערכת אחת אני מדבר, וכל ההטבה שניתנת זה 2,400 לעשר מערכות.

מיכאל ביטון: אני מבין, כולל המערכת הזאת.

אבנר פלור: במידה שהרכב מגיע עם המערכת הזאת.

מיכאל ביטון: לא, אתה אומר שחדשים מגיעים עם המערכת הזו.

אבנר פלור: אבל הם לא מחויבים, לא כולם.

מיכאל ביטון: מה אחוז הרכבים שמגיעים?

אבנר פלור: אז הסברתי, עד 5% זה בקושי.

אבנר פלור: מתוך 300,000 כלי רכב שמובאים מדי שנה, כמו שאמרתי, עד היום רק ב-15,000 כלי רכב יש את המערכת הזו.

מיכאל ביטון: אבל בתקנה לא הייתה דרישה לרכבים חדשים?

אבנר פלור: לא, לא.

מיכאל ביטון: הציגו לנו פה שרכבים חדשים בתקנה נדרשו לבוא עם זה מוכנים.

מיכאל ביטון: אתם מוכנים לבדוק את זה?

אבנר פלור: אז אני מסביר, התקנה מתייחסת לכל סוגי כלי הרכב הפרטי, חדשים וקיימים.

אבנר פלור: מה שאני אמרתי, שנותנים הטבה לכלי רכב חדשים שמגיעים עם ההתקן הזה.

מיכאל ביטון: אני שואל עוד פעם, היבואן, הוא קיבל הוראה בגלל התקנה הזאת לייבא רכבים עם ההתקן הזה?

אבנר פלור: לא.

מיכאל ביטון: נאמר לנו בפעם הקודמת שברכבים חדשים כבר לא תהיה בעיה כי יהיה התקן.

מיכאל ביטון: זה מה שהוצג לנו פה.

אבנר פלור: היבואן לא חויב.

בצלאל סמוטריץ': עבדו עליך.

מיכאל ביטון: לא, הציגו לי ממשרד התחבורה.

בצלאל סמוטריץ': לא, לא היה.

בצלאל סמוטריץ': אין את זה בתקנות.

דוד טמיר: מה שנאמר לאורך כל הדרך זה שאנחנו בעצם מייצרים תמריץ מס לצורך התקנת המערכות ברכב חדש, לא נאמר בשום שלב - - -

מיכאל ביטון: אתה היית בדיון הקודם, טמיר?

דוד טמיר: כן, לא נאמר בשום שלב שמטילים חובה - - -

מיכאל ביטון: לא נאמר שם שהבעיה נשארת ברכבים הוותיקים ובחדשים היא נפתרת?

מיכאל ביטון: לא הצעתם את זה?

דוד טמיר: מה שנאמר שאנחנו מייצרים תמריץ מס שנכנס לתוקף החל משנת 2021 שמדבר על זה שחצי נקודה מתוך ציון ההטבה ניתן עבור מערכות מהסוג הזה כאשר זה היה אמור לתת פתרון ביחס להתקנות ברכבים חדשים.

דוד טמיר: בשום שלב לא הוטלה חובה על רכב שהמערכת האלה יותקנו כתנאי ליבוא של הרכב.

מיכאל ביטון: אבל ברגע שידעתם שהתקנה נכנסה לתוקף ובמרץ היא תיכנס לתוקף אז לא יכולתם לעזור לרוכש החדש שלא יקנה כבר אוטו בלי זה ולהקל עליו?

מיכאל ביטון: אם זה נכנס לתוקף אז לא יכולתם לחשוב על האינטרס של הצרכן לא להכביד עליו שהוא יעשה התאמות לרכב חדש?

דוד טמיר: אפשר להסביר גם את זה, כבוד היושב ראש?

מיכאל ביטון: ודאי, תסביר.

דוד טמיר: הרוב המכריע של המערכות מהסוג הזה זה לא מערכות של הרכב עצמו, אלא זה מערכות שמתקינים ברכב.

דוד טמיר: נגיד המערכת הרגילה זו מערכת שמתקינים אותה על מושב הבטיחות של הרכב.

דוד טמיר: המשמעות היא שזה לא מערכת שיצרן הרכב מוציא אותה מפס הייצור.

מיכאל ביטון: אין יצרנים אורגינליים שמייצרים רכבים כאלה מוכנים עם מערכת כזאת?

דוד טמיר: יש מערכות שמותקנות כבר בפס הייצור ולכן אנחנו הענקנו תמריץ במס.

דוד טמיר: אמרנו שרכב שבו מותקנת מערכת כזו, ובגלל זה גם נתנו את תמריץ המס, רכב כזה בעצם ייחשב כמי שמקיים אחר הוראות התקנה.

מיכאל ביטון: אבל השאלה, אני חוזר עליה, אם ידעתם, הדיון היה פה, לא יודע, באוקטובר, אוגוסט?

איתי עצמון: בסוף יולי.

מיכאל ביטון: ביולי, לפני שנה.

איתי עצמון: לא.

מיכאל ביטון: השנה, ועכשיו יהיה יבוא שנה הבאה, מינואר עוד רכבים חדשים באים, ואתם יודעים שחלה התקנה הזאת, לא היה ראוי שהיבואנים כבר יקלו על הצרכנים וברכב חדש זה יהיה?

אביר קארה: אבל לא בטוח שאנחנו רוצים את התקנה הזו בפנים, לא בטוח שהם רוצים אותה.

אביר קארה: הממשלה התחלפה, אדוני היושב ראש.

מיכאל ביטון: אם אתה לא רוצה למה אתה נותן הטבות מס ותמריצים?

אביר קארה: הממשלה התחלפה, אדוני היושב ראש.

אביר קארה: זה היה משהו שהיה לפני כן.

מרב מיכאלי: בדיוק.

אביר קארה: מה שקרה כאן עם התקנות הספציפיות האלה, אנחנו לא חושבים, בגדול, הסדרה צריכה בסוף להשיג את המטרות שלה, מה שאנחנו רואים זה שיש כאן רגולציה שבסוף לא תשיג את המטרה שלה.

אביר קארה: יש מדינה אחת בעולם שעשתה את זה והיא גם הביאה נתונים שההתקנים האלה לא משיגים את המטרה, רק איטליה עושה את זה.

אביר קארה: אני חושב שבעניין הזה אנחנו תמימי דעים בדברים שכן אפשר לעשות ובנושא הזה ספציפית אנחנו חושבים, אני חושב שיש גם קונצנזוס סביב השולחן, שזה לא ישיג את המטרה שלו.

מיכאל ביטון: ולשכוח ילדים ברכב לא מצדיק אמצעי טכנולוגי?

אביר קארה: זה לא יציל ילדים וזה יעלה לציבור מיליארד שקל.

מיכאל ביטון: מיכל שיר היא אמא לילדים, לא מצדיק שאוטו חדש שהיא תקנה, שהיא תקבל בכנסת, לא יהיה בו אמצעי טכנולוגי?

אביר קארה: לי יש ילד בן שנתיים ותשע ואני אומר לך שיש לי מספיק אחריות ואני חושב שהדבר הזה לא יפתור את הבעיה, הוא יחמיר אותה.

אביר קארה: לא רק זה, אם היו נתונים מאיטליה שירדו מספר המקרים בשנה - - -

מיכאל ביטון: מה זה התשובה מספיק אחריות?

מיכאל ביטון: כל אמצעי של בטיחות מניח שהבן אדם עושה טעות, יש לו מנגנון אי סטייה מנתיב, מנגנון שמירת מרחק, מנגנון אי נעילת גלגלים.

אביר קארה: רגע, אבל אם זה מעביר את האחריות מבן אדם למכשיר?

מיכאל ביטון: אז רק בלשכוח ילדים הבן אדם יחשוב על זה לבד, אבל על הנתיב הוא לא יודע לחשוב לבד, ועל שמירת מרחק הוא לא יודע לחשוב לבד?

מיכאל ביטון: זה כדאי שיהיה באוטו?

אביר קארה: אני חושב, אדוני היושב ראש, שהעובדות במקרה הספציפי הזה פשוט הטעו אותך.

אביר קארה: אם היינו יודעים, אם יש פה מישהו סביב השולחן שהיה יודע שמספר המקרים בשנה יירד, אני חושב שאף מאיתנו לא היה מגיע לכאן לדון בזה.

מיכל שיר סגמן: אז בואו ניתן לעוד ילדים למות ברכב עד שיהיו לנו מספיק נתונים.

מיכל שיר סגמן: זה נשמע הגיוני.

מיכאל ביטון: אם כל הרכבים יהיו עם אמצעי למה שזה לא יירד?

בצלאל סמוטריץ': היושב ראש, בוא נעשה דיון מסודר.

מיכאל ביטון: ודאי, אתה צודק.

בצלאל סמוטריץ': לא נתנו להציף טיעונים, לא נתנו לאבנר לסיים, לא נתנו לשרה.

מיכאל ביטון: אבנר, תסיים ואז אתה.

אביר קארה: הם הביאו נתונים מאיטליה, שבאיטליה זה לא הוריד את מספר המקרים.

אביר קארה: יש רק מדינה אחת בעולם שמטילה את החובה הזאת של הסדרה על כל הציבור.

מיכאל ביטון: קארה, תן לאבנר לסיים את הדברים, בבקשה.

אביר קארה: באמת צריך להיות נתונים, אז בנתונים קחו את הדברים בחשבון.

מיכאל ביטון: קארה, תן לאבנר לסיים, בבקשה.

אבנר פלור: אני אומר שמבדיקה שעשינו באיטליה, שגם שם זה התחיל בסוף 2019 ואין שם מידעים ונתונים, לא לגבי הכמויות ולא לגבי האפקטיביות של המערכות.

אבנר פלור: ונקודה אחרונה שאני רוצה להדגיש אותה, עובדה היא, אדוני היושב ראש, שזה לא מופיע בשום תקינה בין לאומית, זאת אומרת בניגוד למערכות סטייה מנתיב, שמירת מרחק, שכבר נמצאים במסגרת תקינה בדירקטיבה אירופאית פה לא מדובר בשום תקינה.

מיכאל ביטון: גם מובילאיי לא היה בין לאומי, מישהו ממציא את הגלגל.

מיכאל ביטון: מישהו ממציא ABS ואז פתאום זה לכולם.

מיכאל ביטון: ככה זה אמצעי בטיחות, הראשון ממציא ויום אחד זה קורה.

מיכאל ביטון: אז מדינת ישראל, אלופת הטכנולוגיה, המציאה את המובילאיי, עכשיו יש בכל העולם מובילאיי.

מיכאל ביטון: אז הייתם אומרים, לא, יש בישראל המציאו מובילאיי, אסור בעולם להשתמש במובילאיי.

אביר קארה: אבל אם היו יודעים שהדבר הזה יפגע בנהגים האם היית עדיין מתעקש להתקין אותו?

אביר קארה: גם פה, יש פה תקנה שאנחנו לא משוכנעים שהיא תשיג את המטרה שלה.

אביר קארה: לא רק שאנחנו לא משוכנעים בזה אנחנו חושבים - - -

מיכאל ביטון: מי זה לא משוכנעים?

מיכאל ביטון: אתה מבין בנושא הזה?

אביר קארה: כן, התשובה היא כן.

מיכאל ביטון: מה אתה מבין?

אביר קארה: אני מגיע מאגף רגולציה במשרד ראש הממשלה.

מיכאל ביטון: אז חכה לתורך, אתה לא מדבר עכשיו.

מיכאל ביטון: הוא צריך לסיים את דבריו ואז אתה תגיד.

מיכאל ביטון: יש פה שר תחבורה לשעבר לפניך.

אבנר פלור: לגבי הנושא של איטליה, אז כמו שאמרתי, אין שם נתונים ומידעים לגבי היעילות של המערכות האלה, וגם לא בוצעה שם אכיפה, כלומר אין אכיפה, בגלל זה גם לא יודעים את הכמויות ולא יודעים מידעים נוספים.

מיכאל ביטון: כן, תודה.

מיכאל ביטון: שרת התחבורה, את רוצה לדבר?

מיכאל ביטון: כי סמוטריץ' רוצה להתייחס.

מיכאל ביטון: מה שאתם מחליטים.

בצלאל סמוטריץ': אני לא ממהר.

מרב מיכאלי: אני ממהרת, אבל אני אשאר בכל זאת, כי זה מאוד חשוב בעיניי.

מיכאל ביטון: אז תתחילי את, בבקשה.

מרב מיכאלי: אדוני, אני רוצה להגיד, ובמיוחד בהמשך לדבריה של מיכל שיר.

מרב מיכאלי: השאלה היא קודם כל האם זה עוזר.

מרב מיכאלי: כשיש אמצעי בטיחות, יש כרית אוויר, אתה יודע שזה מציל חיים, נקודה, אז לכן אתה מחייב כרית אוויר.

מרב מיכאלי: אבל כשיש משהו, יסלחו לי באמת, שהוא בגדר משאלת לב, כי אנחנו רואות את המקרים האלה שנשכח ילד או ילדה באוטו וזה מזעזע אותנו ברמות עמוקות ביותר כי זה באמת מחריד, אבל השאלה היא האם מצאנו את הפתרון.

מרב מיכאלי: התשובה לצערי היא כנראה לא.

מרב מיכאלי: ואני רוצה לתת לך דוגמה מקבילה.

מיכאל ביטון: אבל רק שנייה, הוא אמר שיש 22 מערכות כאלה.

מרב מיכאלי: זה לא משנה שיש 22 מערכות כאלה, אין אף הוכחה שמשהו מכל 22 המערכות האלה פותר את הבעיה הזאת.

מרב מיכאלי: ברשותך, אדוני.

מרב מיכאלי: אני הייתי עכשיו ארבעה שבועות בפגייה בפנסילבניה, אני שמעתי השכם והערב, חזור ושטוף מוח, יש תופעה של מוות בעריסה, תינוקות מתים בעריסה, וחזרו ואמרו, אל תסמכו על אף פתרון אלקטרוני, לא בייבי סנס ולא בייבי אמו, אל תסמכו על הדבר הזה.

מרב מיכאלי: מה שאפשר וצריך לעשות זה לשים את התינוקות לישון רק על הגב, בלי שום דבר במיטה, בלי שמיכות, בלי בובות, בלי כל דבר כזה, ואל תסמכו על אף אחד מהאמצעים האלקטרוניים הרבים שמוצעים למכירה שיכולים למנוע את התופעה הזאת.

מרב מיכאלי: לכן אני אומרת אותו דבר, יש אמצעים אלקטרוניים למכירה, ומי שמרגיש או מרגישה שהיא מועדת לפורענות תלך אחר כבוד ותעשה מחקר שוק ותראה מה מכל הפתרונות האלה יעזור לה או לו אולי חס וחלילה להימנע מהתקלה הזאת.

מרב מיכאלי: אבל כל זמן שזה לא פטנט שאשכרה מוציא את הילדה או הילד מהאוטו ולוקח אותה יחד עם ההורה או עם מי שזה לא היה שלקח אותה, אז לא מצאת באמת פתרון.

מרב מיכאלי: לבוא ולנסח תקנה שהיא מטילה על הציבור, שוב אני אומרת, יותר מאשר עול כלכלי, היא מטילה עליו משהו שהוא חשוף לסנקציה.

מרב מיכאלי: כשאין בצד השני תועלת מוכחת אני באמת חושבת שהוועדה צריכה לשקול בכובד ראש להימנע מלעשות את הדבר הזה.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב ראש, אני באמצע דיון.

מיכאל ביטון: אתה באמצע ועדה, ואתה איש הבטיחות בדרכים שלנו.

מיכאל ביטון: בבקשה.

בועז טופורובסקי: אני מצטער.

בועז טופורובסקי: שמעתי שיש את הדיון, אני פשוט בוועדת החינוך עכשיו על הנושא של בטיחות בסביבות בית הספר וביקשתי שם רשות שנייה לעלות לכאן, כי אני רוצה להגיד משהו.

בועז טופורובסקי: אני הייתי בכל התהליך הזה של המערכת לשכחת ילדים ואני אגיד את זה בקצרה.

בועז טופורובסקי: היו אותם אנשים ממשרד התחבורה, אני לא מדבר על השרים והמנכ"לים שהתחלפו, אבל האנשים המקצועיים ישבו איתי ואחר כך ישבו איתנו בוועדות והסבירו למה זה חשוב וישבו עם יבואנים גם ולחצו אותם להביא כמויות אדירות של מוצרים של שכחת ילדים, לחצו אותם, אמרו להם שב-1 באוגוסט ייכנס.

בועז טופורובסקי: אני לא יודע אם יש כאן אנשים, אבל הכניסו והייתה ודאות.

בועז טופורובסקי: עכשיו גם אמרו לציבור, והיה לנו דיון מקצועי כאן בוועדה, כי זה היה נראה לנו גם, מה, איך אנחנו מכריחים אנשים?

בועז טופורובסקי: וקיבלנו, אמרנו אמצעים טכנולוגיים, ולא על זה גם הסבירו לנו, ובטח, אבנר, אתה יודע את זה גם, שעוד מעט ב-NCAP האירופי זה הולך להיות גם חובה, הולכת להיות מערכת שכחת ילדים חובה באירופה.

בועז טופורובסקי: זה לא התחיל רק עכשיו, בכל מקרה זה גם יהיה בארץ, אז עכשיו באים ואומרים – אז אני מבין את החשש, וזה בסדר שיש שינוי מדיניות, הכול בסדר, אני רוצה להגיד רק את דעתי, קודם כל למחיר של חיים של ילדים, ואני לא מאחל לאף אחד לאבד ילד, אי אפשר לדמיין את היכולת אם אפשר למנוע את זה.

בועז טופורובסקי: לדעתי, וגם דיברנו על זה בוועדה, מדינת ישראל צריכה לממן כזה דבר.

בועז טופורובסקי: זה לא לבוא להגיד לכולם: אתם חייבים את זה, תשלמו 100 דולר, אתם חייבים את זה, תשלמו 50 דולר, היא צריכה לעזור ולממן.

מיכאל ביטון: היא עוזרת, רק לרכבים חדשים.

מיכאל ביטון: היא נותנת להם הטבת מס.

בועז טופורובסקי: היא נותנת להם חצי נקודה.

מיכאל ביטון: זה כסף.

מיכאל ביטון: חישבנו את זה.

בועז טופורובסקי: נכון, אין בעיה, רכבים חדשים זה חשוב, אני גם אומר את זה, זה נוגע להרבה דברים שנוגעים לרכבים חדשים.

אביר קארה: אבל מי זה מדינת ישראל?

אביר קארה: זה כל אזרח בישראל בסוף.

בועז טופורובסקי: אם יש לי קאיה פיקנטו שהיא משנת 2019 החיים של הילד שלי לא שווים פחות.

בועז טופורובסקי: אבל אני יודע, זה כאילו קצת אמירות פופוליסטיות, אני לא רוצה, אני רוצה ללכת עם הפן המקצועי, כי זה בסדר שאנשים לא רוצים את הבירוקרטיה, לא רוצים לגזור את העלות, אבל זה לא בסדר שיש תהליכים מקצועיים, שבאו ושכנעו אותנו, זה היה הכי לא פופולרי, אנחנו היינו אז באופוזיציה ולקחנו חלק.

בצלאל סמוטריץ': בועז, אבל זה לא נכון, כולם התנגדו.

בועז טופורובסקי: לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': כל אנשי המקצוע באוצר ובמשרד ראש הממשלה - - -

מיכאל ביטון: סמוטריץ', אתה לא שמעת את אנשי המקצוע.

בצלאל סמוטריץ': ואני אומר לך ש - - -

מיכאל ביטון: סמוטריץ', אתה לא היית בוועדה בזמן הזה והציגו את זה כפתרון.

בצלאל סמוטריץ': אני הייתי, זה לפני תקופתך, ודאי שהייתי.

מיכאל ביטון: לא, אבל הוא ליווה את הדיונים האלה.

אביר קארה: כולם התנגדו לזה.

בצלאל סמוטריץ': גם אני, ודאי שגם אני הייתי.

אביר קארה: משרד ראש הממשלה היום מתנגד, משרד האוצר מתנגד.

בצלאל סמוטריץ': אני הגשתי על זה רביזיה.

אביר קארה: גם משרד התחבורה מתנגד.

אביר קארה: אני לא יודע על איזה מומחה אתם מדברים.

אביר קארה: איזה מומחה הציג את זה חוץ משניים שאולי קיבלו פה הטבה מיוחדת כלוביסטים?

מיכאל ביטון: אביר, אל תפריע.

מיכאל ביטון: אני קורא אותך קריאה ראשונה.

מיכאל ביטון: בבקשה, בועז.

בועז טופורובסקי: אני יודע שזה צעד לא פופולרי, אני אומר את דעתי ודעתי היא כזאת.

בועז טופורובסקי: דבר ראשון, לדעתי צריך לעשות את המערכות האלה.

בועז טופורובסקי: מה זה מערכות?

בועז טופורובסקי: זה כרית עם איזה ביפר או מחזיק מפתחות, זה לא מערכות ש – אם לוחצים הם יכולים גם לעלות פחות מ-100 שקל.

בועז טופורובסקי: לדעתי המדינה צריכה להכניס את היד לכיס ולעזור לממן את זה, זו דעתי, ולדעתי גם הוועדה הזאת צריכה להתייחס ברצינות לעצמה כשבאים ועושים את התהליך ולא פתאום באים ואומרים: אה, התהליך הזה זה שטויות והכול לא רציני.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אני, ברשותך, בקצרה, רוצה להתייחס למסגרת ולתוכן.

בצלאל סמוטריץ': אני אתחיל מהמסגרת, רק חמור לא משנה את דעתו, מותר להחלטה כזאת להתקבל ומותר גם להפוך אותה.

בצלאל סמוטריץ': עובדתית, עובר לקבלת התקנה בכנסת הקודמת, לפני שאדוני נכנס לתפקידו, עמדת כל גורמי המקצוע, צריך לומר, וזה בסדר, משרד התחבורה הציג תמיכה מכיוון שזו הייתה עמדת השרה ואנחנו חיים במדינה דמוקרטית ואנשי מקצוע צריכים לייצג, כך קובע התקשי"ר, את עמדת השר הממונה עליהם בוועדה, לכן אין לי שום טענות לאנשי משרד התחבורה, אבל גם גורמי המקצוע בתוך משרד התחבורה, גם גורמי המקצוע במשרד האוצר וגם גורמי המקצוע באגף ה-RIA, מה שנקרא אז אצל ראש הממשלה, לא רק התנגדו, הטענה שלהם הייתה זה שלא בוצע תהליך סדור שבחן את זה.

בצלאל סמוטריץ': הם באו ואמרו שלא הובאו נתונים, לא ניתנו סטטיסטיקות.

בצלאל סמוטריץ': הרי הדוגמה הפשוטה, אדוני דיבר בהתחלה על 40 ילדים בשנה, אחר כך התברר, זה גם פחות מהמספר הזה, וצריך לדעת לפלח את זה לקבוצות אוכלוסייה שבהן זה קיים וזה קיים בקבוצות אוכלוסייה מאוד מסוימות, ופה אני רוצה לגעת בתוכן, אדוני יושב הראש, ויש לוגיקה.

מרב מיכאלי: 40 ילדים זה היה במצטבר.

בצלאל סמוטריץ': לא, זה גם לא 40, זה פחות, זה 25 ילדים.

מיכאל ביטון: בעשור.

מיכאל ביטון: לא, זה לא נכון, זה היה 38 ואמרתי 40.

בצלאל סמוטריץ': לא, אמרתי שהוא פתח בזה.

בצלאל סמוטריץ': הוא פתח ותיקן.

מיכאל ביטון: והאחרונים, ספרת אותם?

קריאה: האחרונים, אפשר להוסיף אותם גם.

מיכאל ביטון: 38 בעשור, זה היה המספר.

אביר קארה: כמה ילדים נוסעים ביום ברכב?

בצלאל סמוטריץ': מיכאל, תן לי.

בצלאל סמוטריץ': ברשותך, אני רוצה לדבר על התוכן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו בעולמות של רגולציה, וכפי שציינה נכון השרה, יש פה אלמנט כפול, אתה מטיל מס על האזרחים, מחייב את האזרחים להוציא כסף, וזה בדרך כלל לא רכב אחד ולא שניים, ואם יש סבא וסבתא שמוציאים מהגן אז זה גם לא שלושה וארבעה רכבים, זה סכום מאוד גדול, אבל אמרה נכון השרה, אתה גם בסוף חושף אותם לסנקציה סמי פלילית של קנס מנהלי של עבירת תנועה.

בצלאל סמוטריץ': כשאתה רוצה להטיל רגולציה, אנחנו לא חיים בעולמות של אחד או אפס, אנחנו חיים בעולמות של מבחני עלות תועלת, זה מבחן ה-RIA הידוע.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו מוקמת רשות רגולציה וזה דבר שאמור להיבחן.

בצלאל סמוטריץ': אין ולא יכול להיות חולק על כך שמדובר בתופעה נוראה ואיומה שצריך מאוד להתאמץ לפתור אותה, אבל חייב להיות מתאם בין התופעה שבה אתה רוצה לטפל לבין הכלי שבאמצעותו אתה מטפל.

בצלאל סמוטריץ': ופה צריך לשאול שאלה כפולה, על הכלי הטכני ועל הכלי החוקי.

בצלאל סמוטריץ': דהיינו, האם הכלי הטכני של אמצעי כזה אכן פותר בעיה או לא.

בצלאל סמוטריץ': זו שאלה שאנחנו לא יודעים לענות עליה תשובה ובאף מקום בעולם לא יודעים לענות עליה תשובה.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול בסברות להגיד לך המון סברות לכאן ולכאן, כמו שנותנים סוגיה בעיון בבית המדרש, אנחנו לא יודעים.

בצלאל סמוטריץ': יש משמעות לזה שאנחנו לא יודעים, כי אני חושב שצריך לעודד, כיוון שאם יש סיכוי שזה מועיל צריך לעודד.

בצלאל סמוטריץ': אבל מישור הדיון השני זה האם הכלי החקיקתי שמטיל חובה כלכלית וסנקציה, האם זה הכלי הנכון.

בצלאל סמוטריץ': מה שהתחיל לעשות עכשיו משרד התחבורה זה לעודד את היבואנים דרך הטבת מס, אגב באמת מינימלית, כי כמו שציין אבנר נכון, יש חבילה, סל של עשר מערכות בטיחות שיבואן שמתקין אותן ברכב מקבל הטבת מס מסוימת.

בצלאל סמוטריץ': הכניסו לתוך הסל הזה גם את המערכת הזאת, בסוף יש נוסחה, אז הוסיפו פה חצי נקודה.

מיכאל ביטון: אז פתאום המערכת הזאת כן טובה?

בצלאל סמוטריץ': אבל אני אמרתי - - -

מיכאל ביטון: לא, סליחה, המערכת הזאת לא עובדת, לא אפקטיבית.

בצלאל סמוטריץ': מיכאל, אתה לא הקשבת לי, זה לא יפה.

מיכאל ביטון: הקשבתי מצוין.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא הקשבת לי, כי אם הקשבת זה לא מה שאמרתי.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי שאנחנו לא יודעים למדוד את האפקטיביות שלה וכיוון שאנחנו לא באפס או אחד, אתה שואל אותי?

בצלאל סמוטריץ': לדעתי כדאי לעודד אותה כי אם יש סיכוי מסוים שהיא מובילה שווה לעודד, אבל לעודד מרצון, וזה ההבדל.

בצלאל סמוטריץ': אגב מה עשו במובילאיי?

בצלאל סמוטריץ': אתה דיברת על המובילאיי.

בצלאל סמוטריץ': במובילאיי ברכב חדש חייבו, ברכב חדש לא חייבו - - -

מיכאל ביטון: אתה איש מעשי.

בצלאל סמוטריץ': רגע, תן לי.

מיכאל ביטון: אבל קודם כל תצטרך לקצר כי הזמן קצר.

בצלאל סמוטריץ': אני אקצר.

מיכאל ביטון: אבל אתה איש מעשי, אני שואל אותך שאלה.

מיכאל ביטון: נניח כמה רכבים מייבאים בישראל?

בצלאל סמוטריץ': 300,000 בשנה.

מיכאל ביטון: אז 15,000, אמרו 5% מגיעים עם המערכת.

אביר קארה: חלק ממכלול של מערכות.

מיכאל ביטון: תקשיב לשאלה, אז אנחנו כבר הסכמנו כמדינה לסבסד מרכיבי בטיחות ל-300,000 רכבים.

בצלאל סמוטריץ': נכון, ואני רוצה לסבסד לכולם, אתה לא נתת לי לסיים.

מיכאל ביטון: רגע, אז אני אומר, אני מוכן לבטל את התקנה ושיהיה 300,000 ערכות שאדם יקבל בחינם להתקין באוטו שלו.

בצלאל סמוטריץ': אבל אם היית נותן לי לסיים, לשם הייתי הולך.

בצלאל סמוטריץ': מה עשתה המדינה במובילאיי?

בצלאל סמוטריץ': באה ואמרה, מי שכבר יש לו רכב בארץ ורוצה להתקין מובילאיי יילך ויתקין ויקבל חלק מן הסכום בהחזר, נדמה לי שבהתחלה זה היה אפילו את מלוא הסכום.

מיכאל ביטון: ברישיון רכב.

בצלאל סמוטריץ': בדיוק, בהנחה.

מיכאל ביטון: איפה הורידו לו את התשלום?

בצלאל סמוטריץ': באגרת הרישוי לרכב.

מיכאל ביטון: ברישוי, אם שמת מובילאיי הנחה.

בצלאל סמוטריץ': יפה.

בצלאל סמוטריץ': ואני אומר לך שכשאני הייתי שר, עוד פעם, לא הספקתי, זה הכול היה קצר, בממשלת מעבר, האוצר הסכים שאנחנו נתמרץ, נניח שהמערכת עולה 300 מי שיתקין יקבל 150, 50% מזה הוא יקבל באגרת הרישוי, ואז אתה קודם כל מעודד, למרות שאני לא בטוח באפקטיביות, אבל איך אומרים?

בצלאל סמוטריץ': אני מוכן לקחת את הסיכוי, כדי שהדבר הזה יקרה.

מיכאל ביטון: הבנו, הבנתי אותך היטב ואני אפילו איתך.

מיכאל ביטון: אם אתה תקדם מהלך - - -

בצלאל סמוטריץ': אבל השרה מקדמת, תראה בסעיף ד', זה כתוב במסמך שהציגה לך.

מיכאל ביטון: לא, אבל היא לא מקדמת את הסבסוד לרכבים הקיימים.

בצלאל סמוטריץ': זה כתוב, בימים אלה המשרד בוחן יחד עם משרד האוצר מנגנונים המאפשרים לצורך מתן תמריצים כלכליים לקניית מערכות ההתראה תוך בחינת מדרג החלופות למתן הסיוע.

מיכאל ביטון: קדימה.

מיכאל ביטון: תקציב המדינה מאושר עוד שבועיים.

בצלאל סמוטריץ': זה לא צריך תקציב כי ברגע שאתה נותן את ההטבה - - -

מיכאל ביטון: אתה מסבסד, אתה מאבד הכנסות.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא צריך, ברגע שזה בצד ההכנסה אתה לא צריך להכניס את זה בתקציב.

מיכאל ביטון: לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': אל תגיד לי לא נכון, אני שש שנים בוועדת הכספים.

מיכאל ביטון: אתה מאבד הכנסה.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא צריך את זה בתקציב, תקציב הוא תקציב הוצאות, הוא לא תקציב הכנסות.

בצלאל סמוטריץ': שר התחבורה, בהסכמת משרד האוצר, יכול להחליט שהוא מסבסד דרך אגרת הרישוי לרכב בכמה גרושים, לא צריך בשביל זה תקציב מדינה, לא צריך כנסת.

מיכאל ביטון: איזה הליך חקיקתי הוא צריך?

בצלאל סמוטריץ': לא צריך הליך חקיקתי.

מיכאל ביטון: צו?

מיכאל ביטון: מה הוא עושה?

בצלאל סמוטריץ': צריך החלטה של שר האוצר ושר התחבורה, יש פה יועץ משפטי שאולי ידייק אותי בזה.

בצלאל סמוטריץ': אני רק אומר בגדול, כשאתה עכשיו מטיל על מיליוני אזרחים חובה לא ממוקדת, אתה מטפל בנשק לא קונבנציונלי באיום רגיל.

מיכאל ביטון: אני אשמח לשמוע את ההחלטה הזאת, סמוטריץ', הלוואי.

בצלאל סמוטריץ': זה עוד לא החלטה, הם בוחנים וצריך לתת להם את הזמן לבחון.

מיכאל ביטון: אנחנו באנו לעדכון על הבוחנים, אבל במרץ זה נכנס לתוקף.

מיכאל ביטון: אז אם יודעים להביא לי בינואר - - -

בצלאל סמוטריץ': אני רק אומר לפרוטוקול, לדעתי גם אם היה ודאות במאה אחוז שזה מועיל עדיין במבחני עלות-תועלת להטיל על כל האוכלוסייה בשביל מספרים כאלה – אני מציע שנאסור בכלל להסיע ילדים - - -

מיכאל ביטון: הלוואי שתצא הודעה של הממשלה ושרת התחבורה והאוצר שהם עושים את המהלך כמו של מובילאיי ברישיון, עידוד והשתתפות בכסף.

בצלאל סמוטריץ': יחד עם הסברה.

בצלאל סמוטריץ': אגב, לדעתי באוכלוסיות יעד, בציבור הערבי, אני מוכן לסבסד, שהמדינה תחלק בכניסה לגנים.

מיכאל ביטון: אם יש החלטה כזאת אנחנו נסיים את הדיון.

בצלאל סמוטריץ': זה עולה פחות למדינה מלהטיל את הרגולציה הזאת על כל אזרחי ישראל בחישובי עלות תועלת.

אביר קארה: יש, הם הביאו החלטה כזאת.

מיכאל ביטון: אין.

מיכאל ביטון: עכשיו תורך לדבר, קארה.

אביר קארה: קודם כל, אדוני היושב ראש, בוקר טוב.

אביר קארה: אנחנו נמצאים פה באיזה שהיא מערכה כזאת, סיומת של חוק ההסדרים, היום אנחנו מדברים על הקמת רשות הרגולציה, אני מקווה שנצביע בסוף לחיוב על כל הדברים הנכונים.

אביר קארה: אני חושב שזו פעם ראשונה בישראל שעושים באמת חשיבה של עלות מול תועלת, להקים איזה שהוא גוף כזה.

אביר קארה: פתאום כשאנחנו נמצאים בתוך המהלך הזה ואנחנו מגיעים לנושאים שפה נמצאים ומדברים עליהם, אני זוכר שכשהתחילו לדבר על התקנות האלה דיברו על עלויות של 300 מיליון שקל לציבור בשנה ולא לקחו בחשבון את המכוניות של סבא וסבתא ולא לקחו בחשבון מכוניות אחרות.

אביר קארה: אני חושב שזה נטל מאוד מאוד כבד להטיל על כלל הציבור בישראל על תקנה שאתה לא משוכנע שמחר היא יכולה להיות מספיק איכותית ולהשיג באמת את המטרות שלה.

אביר קארה: אני חושב שיש פה סביב השולחן הזה קונצנזוס בנושא הזה.

אביר קארה: הייתם פה בדיון קודם, ישב פה חבר הכנסת בועז טופורובסקי, שאני מאוד מעריך את הרצון שלו ואת הדחיפה שלו בנושאים החשובים של בטיחות בדרכים, ונדמה לי שמה שעשיתם פה בדיון זה בדיוק היפוך של הדברים הקודמים.

אביר קארה: מה שאדוני היושב ראש עשה פה בדיון זה קצת היפוך של הדברים הקודמים, כי דיברתם על תאונות דרכים קטלניות ועל מספרים הזויים ממש שהגענו אליהם בבטיחות בדרכים בצורה מאוד מאוד קשה.

אביר קארה: דיברנו שם על הסברה לציבור ועל דברים שיכולים לשפר את זה, אבל אדוני רוצה במקרה הספציפי הזה על ארבעה מקרים בשנה, שזה באמת מקרים מזעזעים - - -

מרב מיכאלי: כן, וכל אחד מהם עולם ומלואו.

אביר קארה: אבל למה דומה הדבר?

אביר קארה: שהיית מקבל פה החלטה בוועדה קודמת לסגור את כל הכבישים במדינת ישראל, שאף אחד לא יוכל לנהוג.

מיכאל ביטון: קודם כל ארבעה מקרים בשנה באירוע הזה זה 1.5% מההרוגים בתאונות דרכים.

מרב מיכאלי: זה לא ארבעה מקרים.

אביר קארה: לא, לא.

מיכאל ביטון: מה לא? זה המספרים.

מיכאל ביטון: 350 הרוגים וזה ארבעה.

אביר קארה: אבל אתה מציע לפתור את הבעיה, דומה הדבר לזה שאתה רוצה לפתור - - -

מיכאל ביטון: אתה לא רוצה לטפל ב-1.5% מבעיה?

מיכאל ביטון: זו בעיה שולית 1.5%?

מרב מיכאלי: אבל זאת לא הבעיה, הם גם לא נספרים - - -

מיכאל ביטון: לא, אתה רוצה לטפל בבעיה.

אביר קארה: אדוני היושב ראש, אם היה מכשיר ששולף ילד מתוך הרכב ומוציא אותו החוצה אני חושב שאולי לא היינו מתווכחים על הנושא.

אביר קארה: הדבר הזה לא קורה פה, המכשיר הזה, אני דווקא חולק בעניין הזה על החברים, גם בנושא התמריץ, אבל אני רוצה ללכת צעד אחד קדימה, אני רוצה להגיד לך מה כן, אבל בנושא התמריץ אני לא משוכנע שהמערכת הזאת לא תזיק יותר מאשר תועיל, זה דבר ראשון, והייתי רוצה לראות קודם כל כשעושים אז לאסוף נתונים, אבל כן לאפשר למי שרוצה בכך לקבל.

מיכאל ביטון: בגלל זה אפשרנו חצי שנה למשרד.

מיכאל ביטון: אנחנו לא ציפינו שבנובמבר הוא יסיים את עבודתו, אבל רצינו לראות שנעשית עבודה.

אביר קארה: רגע, מיכאל, אני רוצה להציע לך פתרון.

אביר קארה: אני חושב ש-66% או 70% מהמקרים, ותקנו אותי אם אני טועה, קורים לצערנו בחברה הבדואית ובחברה הערבית, אני חושב ששם זה מקומות שאנחנו צריכים להשקיע בהם הרבה יותר בנושאים של הסברה ולנהל קמפיין מאוד מסיבי בנושא.

אביר קארה: אהבתי את הרעיון שלך בנושא הקמפיין, ואני חושב שאם הרעיון הוא לתמרץ את אותו אזור ספציפי שבו יש בעיה אני מציע בטיפת חלב, לחלק את אותן ערכות במתנה.

אביר קארה: המדינה תחלק באזורים שבהם יש בעיה.

אביר קארה: הורה שרוצה וחושב שזה חלק שהוא חשוב לו, ייסע וייקח את הערכה הזאת וישתמש בה, בחינם, אנחנו נתמרץ אותה.

אביר קארה: העניין הוא שההבדלים פה הם בין עלות של מיליון שקל בשנה לעלויות של עד מיליארד שקל בשנה לציבור.

מיכאל ביטון: ההצעה הזאת היא חלקית למדי, אני גם לא אסכים שיטילו רק על האוכלוסיות האלה שילד יישכח.

אביר קארה: לא, חס וחלילה, אבל אני אומר כחלק מהקמפיין, בוא נחלק שם בחינם.

מיכאל ביטון: אדוני, תן לי לסיים.

מיכאל ביטון: הבת שלי נשכחה באוטו ב-40 מעלות חום, היא כמעט מתה.

מיכאל ביטון: הבת שלי, ולא חרדים ולא ערבים, אלא אם כן אתה חושב שאני יהודי ערבי כי שפת אמי היא ערבית.

מיכאל ביטון: יכול להיות שאני בסטטיסטיקה של הערבים, אז אני אקבל הסברה בערבית הביתה.

מיכאל ביטון: הבת שלי כמעט מתה באוטו והיא לא ערבית ולא חרדית.

מיכאל ביטון: הסכנה לשכחת ילד לא חלה רק על ערבים וחרדים, תפסיקו להגיד את זה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אף אחד לא אמר את זה.

בצלאל סמוטריץ': אמרנו שהנתונים הסטטיסטיים מלמדים על אוכלוסיות - - -

מיכאל ביטון: אז בואו תרגיעו את הדבר הזה והפתרונות לא יהיו רק לערבים וחרדים.

אביר קארה: להיפך, אנחנו רוצים להשקיע במקומות האלה, אנחנו לא אמרנו שאנחנו רוצים להזניח את המקומות האלה.

מיכאל ביטון: הסכנה בעידן המודרני במערכת הלחצים - - -

אביר קארה: היושב ראש, אמרתי שאני רוצה להשקיע באותם מקומות.

מיכאל ביטון: במערכת הלחצים שהורים נמצאים בה הסכנה לשכחת ילד חלה על כולם.

אביר קארה: במקום שיש בו בעיה אני רוצה שהמדינה תתמקד.

מיכאל ביטון: עכשיו אני מבקש מאבתיסאם ואז היועץ המשפטי שלנו.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אבתיסאם מראענה: אדוני היושב ראש, תודה על הדיון הכול כך חשוב.

אבתיסאם מראענה: הוא מהותי, הוא בהחלט נורא מטלטל.

אבתיסאם מראענה: אין ספק שההסכמה היא די גורפת, שכל דבר שמדינת ישראל צריכה לעשות בשביל להציל את הילדים שלה, כל מה שצריך אנחנו צריכות בהחלט לעשות.

אבתיסאם מראענה: החשש שלי מכל התקנה הזאת שנגיע לסוגיה שיש מכשיר שיעלה 1,000 שקל ומישהו ירצה לקנות מכשיר ב-1,000 שקל, כי מה?

אבתיסאם מראענה: הילד שלו והילדה שלו כל כך יקרים לו אז הוא יקנה ב-1,000 שקל ו-1,500 שקל ולא יקנה ב-100 שקל כי כל אחד, גם אם אין לו יכולת כלכלית, אנשים יהיו בסיטואציה של גם חרדה וכולנו רוצים להוכיח שאנחנו אימהות ואבות מאוד טובים ומצוינים ונעשה הכול בשביל הילדים שלנו ונגיע למצב שבו בעצם אין פיקוח על כל המערכות האלה.

אבתיסאם מראענה: אני הייתי רוצה שכן ניקח את הזמן להבין מה זה המערכות האלה, איך הן עובדות בכלל, האם זה עוד צלצול שיהיה לי באוטו?

אבתיסאם מראענה: הרי המכוניות שלנו של הכנסת, אתה שוכח אור, אתה משאיר מראה פתוחה, אתה משאיר משהו הכול מצלצל.

אבתיסאם מראענה: תאמין לי כשאתה בלחץ גם כשהכול מצלצל אתה – השאלה מה זה המערכת הזאת, אני גם אמא ויש לי ילדה בת שבע וכל פעם שילד או ילדה נשכחו ברכב זה טלטל את עולמי, אבל ידעתי תמיד שזה יכול לקרות לכולנו.

אבתיסאם מראענה: לא קשור אם אני ערבייה, יהודייה, אשכנזייה, שיער מתולתל, שיער חלק, זה בהחלט יכול לקרות לכל אחד מאיתנו, זה לא קשור איפה אתה גר ובאיזה צבע עור אתה.

אבתיסאם מראענה: אני הייתי רוצה, בתור אזרחית שאכפת לי נורא מהמקום הזה ומהילדים שלנו ובכלל, לדעת שאם אני רוכשת איזה שהוא מכשיר שמציל חיים אני רוצה לדעת בוודאות שאף אחד לא עובד עליי ואני לא משלמת סכומי עתק בשביל שזה יעבוד על המוסר שלי.

מיכאל ביטון: ואם המדינה מסבסדת יבואן שיביא מערכת כזאת אין סיבה שאת כרוכשת לא תקבלי סבסוד.

אבתיסאם מראענה: על הכיפק, אבל שתהיה מוכחת.

מרב מיכאלי: אבל אין מערכת כזאת.

מיכאל ביטון: יש, עובדה שאתם מסבסדים אותה.

מרב מיכאלי: אין מערכת כזו.

מיכאל ביטון: את אומרת דבר והיפוכו, אתם מסבסדים ברגע זה מערכות כאלה.

מרב מיכאלי: אבל אין מערכת שיעילותה מוכחת.

מיכאל ביטון: אז למה אתם מסבסדים מערכות?

מרב מיכאלי: אני שוב אגיד, זו החלטה מלפניי, אבל - - -

מיכאל ביטון: אבל לא ביטלתם אותה, ההחלטה הזאת עובדת.

מיכאל ביטון: ההחלטה הזאת עושה כסף למישהו.

מרב מיכאלי: אבל, שוב, הסביר השר סמוטריץ', לא מממנים את המערכת הזאת בנפרד, זה חלק מחבילה.

מיכאל ביטון: אבל כללתם אותה בדרישות ליבואן כתנאי לסבסוד.

בצלאל סמוטריץ': אז אתה רוצה שגם את זה יבטלו?

בצלאל סמוטריץ': אז נכון, יש סיכוי מסוים שזה מועיל.

מיכאל ביטון: כן, אם לא חשוב אז לא חשוב.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה לא עובד שחור-לבן.

מיכאל ביטון: ולמה אוטו חדש נהנה מסבסוד ואוטו ישן לא נהנה?

מיכאל ביטון: לא הבנתי.

בצלאל סמוטריץ': זה לא עובד שחור-לבן.

מיכאל ביטון: למה אוטו חדש כן ואוטו ישן לא?

מרב מיכאלי: בסדר, אז אפשר להתמודד עם השאלה הזאת שלך ויכול להיות שצריך להשוות ולהחליט איך להתמודד עם העניין של אוטו ישן ואוטו חדש, אבל, אדוני, ברשותך, אני מאוד מבינה את הנסערוּת ואני מזדהה איתה משום שהתחושה שכל פעם שמתפרסם מקרה כזה ואת אומרת לעצמך, פחד מוות, כאילו שזה יכול לקרות לכל אחד ואחת, זה ברור, ואני גם חייבת להגיד לכם עוד משהו, אנחנו כנבחרות ונבחרי ציבור, ואנשים שיש עלינו אחריות לדאוג שהדברים במדינה הזו יתנהלו בצורה יותר מתוקנת, יש לנו תסכול מחוסר האונים וקוצר היד שלנו פעמים רבות לתקן דברים, אבל אין המשמעות היא שבהכרח התקנה הזאת היא הפתרון.

מרב מיכאלי: לכן צריך לגשר על הפער הזה וצריך להבין שעם כל, באמת, משאלת הלב שלנו שנוכל להביא פה פתרון – תראה, נמצא פה למשל ארגון 'בטרם' וגם המועצה לשלום הילד ויש פסק דין של בית משפט שהכיר בדבר הפשוט ששכחת ילדה או ילד ברכב זה לא תאונת דרכים, זה בדיוק לא חלק מהסטטיסטיקה העגומה והקשה שדיברנו עליה קודם.

מרב מיכאלי: זה ממחלקה אחרת, התאונות שקורות לילדות וילדים בבית, הדברים האיומים שמתרחשים לילדות וילדים, טביעה של ילדות וילדים בשלוליות, בגיגיות, באמבטיות.

אבתיסאם מראענה: דריסה ברברס של הורים.

מרב מיכאלי: דברים איומים שקורים לילדות וילדים בקרב האנשים שהכי אוהבים אותם והכי רוצים לדאוג להם.

מרב מיכאלי: יש לי, אתה יודע, תכנית שלמה והצעת חוק שאני אשמח אם תצטרף אליה בהזדמנות, לתמיכה להורים, תמיכה למשפחות במדינת ישראל שעל ההורים יש עול באמת כל כך גדול הרבה פעמים שהם מוצאים את עצמם שהם מתקשים להתמודד עם כל החזיתות של החיים.

מרב מיכאלי: זה פשוט ממחלקה אחרת וצריך להתמודד עם זה בכלים אחרים.

מרב מיכאלי: אילו הייתה לנו פה באמת תשובה אמיתית שפותרת את הבעיה אז היינו מדברים על משהו אחר, זה לא המצב.

מיכאל ביטון: בוא נשמע את היועץ המשפטי, בבקשה.

איתי עצמון: אני רוצה להגיד משפט קצר, כמובן אני לא מתייחס להכרעה אם כן לחייב בחקיקה או בחקיקת משנה התקנת מערכות, כן או לא, זו הכרעת מדיניות שכבר התקבלה בוועדת הכלכלה בכנסת ה-23, אחרי דיונים ממושכים, משמעותיים, שקיימה הוועדה.

איתי עצמון: אגב, על בסיס עמדות אנשי המקצוע במשרד התחבורה בכלל ובממשלה ועל בסיס העמדות האלה אישרה ועדת הכלכלה - - -

בצלאל סמוטריץ': לא בממשלה.

מיכאל ביטון: למה לא בממשלה?

מיכאל ביטון: הממשלה באה לוועדת הכלכלה וביקשה ממנה לעשות תקנות - - -

בצלאל סמוטריץ': אני אומר רק משרד התחבורה, כשאני ביקשתי - - -

מיכאל ביטון: ואנשי המקצוע הגנו על התקנות הללו והן נכנסו לתוקף ואנחנו רק התבקשנו לדחות את התקנות.

בצלאל סמוטריץ': אז זו הייתה טעות ואני לא רוצה לרמוז למה האינטרסים.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מאשים כמובן חברי כנסת, אבל מה היו האינטרסים שעמדו מאחורי התקנה הזאת אני לא רוצה לרמוז.

איתי עצמון: אני כמובן לא מתייחס לזה, אני רק מתייחס למצב המשפטי הקיים עכשיו, שהתקנות האלה שאושרו בוועדת הכלכלה אמורות להיכנס לתוקף ב-1 במרץ והדיון הזה, ואני שוב ממקד את הדיון, הוא לא בעיניי דיון האם כן לחייב או לא לחייב בחקיקת משנה את התקנת המערכות, אלא איך משרד התחבורה, איך המשטרה נערכים לאכיפה שלהם, ליישום של התקנות האלה.

איתי עצמון: אגב, המרכיב שחסר בדיווח של כבוד שרת התחבורה, מכיוון שהיא התייחסה להיצע המערכות, מחירים, הצעות למימון, כלומר כל המרכיבים שכללנו בתקנה שעוסקת בדיווח לוועדת הכלכלה, אבל המרכיב הראשון, שהוא היישום והיערכות ליישום והיערכות לאכיפה, המרכיבים האלה לא נמצאים.

בצלאל סמוטריץ': כי הכוונה כנראה לבטל ולא להיערך.

בצלאל סמוטריץ': רק, השרה, גברתי, צריך לבטל מהר כדי שגם יבואנים וגם הורים לא סתם יוציאו כסף.

בצלאל סמוטריץ': אם אתם מחליטים לבטל.

מיכאל ביטון: אנחנו לא נמהר לבטל עד שלא נראה 300,000 ערכות ממומנות על ידי הממשלה, כמו בחדשים, להורים וסבים וסבתות שרוצים לקבל ערכה כזאת במימון מלא מהמדינה.

מיכאל ביטון: בבקשה, אני מוכן לבטל את התקנה, תעמידו 300,000 ערכות.

מרב מיכאלי: אם משרד האוצר מומן לממן את הסבסוד הזה או את הרכישה הזאת.

מיכאל ביטון: בבקשה.

מיכאל ביטון: אריאל הבר מהאוצר, אתה איתנו בזום, אנא התייחס, גם לעובדה שיש כבר הטבת מס ליבואנים בנושא הזה והאם אתם יכולים לעשות את ההסדר שבוצע עם מובילאיי סביב התקנת מכשיר לשכחת ילדים ברכב.

מיכאל ביטון: כפי שהייתה הוזלת תשלום אגרת רכב תמורת התקנת מובילאיי תעשו הורדת מחיר באגרת רכב תמורת התקנת מכשיר - - -

מרב מיכאלי: אדוני, לצערי אני נאלצת ללכת.

מיכאל ביטון: תודה לך, השרה, על הנוכחות הארוכה ונמשיך את הקשר על כל הדברים.

מרב מיכאלי: על כל הדברים.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

אריאל הבר: אני אתייחס בקצרה.

אריאל הבר: אני מתחבר למה שהציגו משרד התחבורה.

אריאל הבר: הם פנו אלינו כדי שנבחן את הנושא ואנחנו ממש בראשיתה של בחינה כזו.

אריאל הבר: לגבי הנקודות שהזכרת, התמרוץ של היבואנים, גם זה כרגע דנים בנושא הזה ויש איזה שהיא כוונה להעלות את התמריץ הזה באמת כדי לטפל ברכבים שנכנסים לארץ.

אריאל הבר: אני מזכיר לכולנו שרכבים חדשים שנכנסים לארץ באיזה שהוא שלב גם הופכים ליד שנייה וזה מגדיל את המודעות למערכות האלה, שאני חושב שזו הייתה הכוונה של הוועדה גם בזמנו.

אריאל הבר: והנקודה האחרונה שאני אזכיר, יש סכנה בסבסוד.

אריאל הבר: כלומר בוודאי לא כל סבסוד יגיע לצרכן ואנחנו מאוד חוששים מההצעות האלה לסבסוד, בטח סבסוד מלא, וכרגע מה שנבחן זה באמת איך מעלים את המודעות ושוב, זה מתחבר לכל הדברים שנאמרו לפניי, אני לא אחזור עליהם.

מיכאל ביטון: מספיק שתינוק אחד מת וכל ערוץ 1 וערוץ 2 מספרים שהוא מת, מודעות יש.

מיכאל ביטון: אנחנו לא בסוגיית מודעות עכשיו, אנחנו בסוגיית פתרונות.

מיכאל ביטון: אתם ידעתם לעודד התקן בטיחות של מובילאיי כדי לגרום לנהג לשמור מרחק, כי אתם לא סומכים עליו שהוא שומר מרחק.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים התקן שעוזר להורה, שבעידן המודרני מוצף והטלפון והרעשים ועוד ילדים באוטו, עלול לשכוח ילד.

מיכאל ביטון: הסכמתם לסבסד רכב חדש, אנא לסבסד כמו מסלול מובילאיי, בעלות מופחתת, כי העלות של זה היא הרבה פחות.

מיכאל ביטון: אם תגידו לנו שזה הולך לקרות יכול להיות שלא נידרש לתקנה, אבל בלי הבנה מה אתם הולכים לעשות בתחומים הללו התקנה הזאת תישאר בתוקף.

אריאל הבר: אז שוב, ברכב חדש זה לא בדיוק סבסוד, המנגנון טיפה שונה, ומובילאיי זו מערכת שנעשתה בחינה מעמיקה לגביה ואחרי שהוכחה יעילותה היא קיבלה, לא סבסוד, אבל צורה דומה, הנחה באגרת רישוי.

אריאל הבר: ושוב, לבקשת משרד התחבורה אנחנו בוחנים את הנושא הזה ואני מניח שהוועדה תעודכן בהתאם.

מיכאל ביטון: אז אנחנו נתנו לחוק הזה חודשים רבים ואנחנו לא מוותרים בקלות.

מיכאל ביטון: אמרנו שנעקוב בנובמבר ובסוף אוקטובר אנחנו כבר עוקבים.

מיכאל ביטון: הדיון הבא יהיה בדצמבר, ב-20 בדצמבר יהיה פה דיון, לקראת סוף דצמבר, דיון מעקב על יישום, המילה 'יישום', יישום ההיערכות של משרד התחבורה.

בצלאל סמוטריץ': או חלופות.

מיכאל ביטון: יישום ההיערכות של משרד התחבורה והאוצר לתקנת אי שכחת ילדים ברכב.

מיכאל ביטון: אם תהיה בשורה שאתם מסוגלים לסבסד למאות אלפי רכבים ותיקים את ההתקן הזה יכול להיות שהוועדה תשקול לדחות את יישום התקנה בשנה-שנתיים ולהסתפק בסעיף תקציבי ובידיעה שהעסק עובד.

מיכאל ביטון: שיהיה סבסוד, שאומרים להורים ולסבים ולסבתות, כל פעם שאתם הולכים עכשיו, או לרישיון או תבואו ותקבלו התקן לא לשכוח ילדים ברכב.

מיכאל ביטון: אם אתם יודעים לעשות את זה נשקול לדחות את תוקף התקנה.

מיכאל ביטון: אם אתם לא יודעים לעשות את זה התקנה הזאת בתוקף.

מיכאל ביטון: זה מה שאני רוצה שתדע.

מיכאל ביטון: משה בקר, בבקשה.

משה בקר: אני הייתי רוצה להתייחס לשלוש נקודות.

משה בקר: קודם כל אם נתייחס לאביזר מבחינה טכנולוגית שמתרה על העובדה שמישהו שכח ילד כמו לבוסטר של מושב של ילד, ואתם מכירים את התופעה שההורים לפעמים לוקחים את הילד ויש ילד קטן ולפי החוק הוא צריך לשבת בצורה מוגבהת עם החגורה על ידי בוסטר, אז צריך להתייחס גם לתופעה הזאת של אביזר שמתרה על שכחה של ילד כמו לעניין של בוסטר, אבל בהבדל הבא, ולעניין הזה אני באמת רוצה לומר דברים ברוח הדברים שהיושב ראש העלה את העניין.

משה בקר: אם הלכו ואמרו תקנה והיא תחייב לגבי עניין של רכב חדש, כך או אחרת, אז יש לנו בעיה של הרבה מאוד, סדר גודל של כ-15% מצי הרכב שנמצאים בבעיה הזאת של ילדים עד גיל שש שהם מסיעים אותם בשעות מסוימות של היממה.

משה בקר: הפתרון הוא ללכת בסגנון כמו שיש עם 'יד שרה'.

משה בקר: אתם מכירים ב'יד שרה', אנשים באופן זמני מוגבלים בהליכה, בכיסא גלגלים וכך הלאה, גם הנושא של הסעת ילדים ברכב זה נושא זמני שלוקח שלוש, ארבע שנים, אולי חמש שנים.

מיכאל ביטון: משפחה עם חמישה ילדים זה נמשך 15 שנה.

מיכאל ביטון: ככה זה היה אצלנו.

משה בקר: יכול להיות, אבל כל אדם שלא רכש רכב חדש לפי התקנה שמחייבת אביזר מתרה, לבוא לנקודה מסוימת ששר התחבורה יקבע, כמו שחילקו בזמנו את ערכות האב"כ, אז יש ערכות לצורך זיהוי ילדים שנשכחו ברכב.

משה בקר: הוא מקבל את האביזר הזה תמורת פיקדון לא גדול במיוחד והוא מתחייב להחזיר אותו כשהילד יגיע לגיל מסוים.

משה בקר: עכשיו, כמו שעם הבוסטר, הוא יכול לקחת מהילד שלו - - -

מיכאל ביטון: משה, אתה צריך לסיים.

משה בקר: דבר נוסף שלדעתי חשוב מאוד, אם יחכו עם מימוש התקנה ויסדירו עם העניין הזה של בחינם רק תמורת פיקדון את הסדרת העניין של האביזר הזה מבחינה טכנולוגית ברכב, לדעתי לא נעשה מספיק בנושאים של העלאה, לא המודעות, התזכורת למודעות, תזכורת להורים, בטלוויזיה, ברדיו, באינטרנט דרך הטלפון הסלולרי.

משה בקר: צריך לעשות קפיצת מדרגה בחשיפה של הציבור לעובדה שלא שוכחים ילד ברכב.

מיכאל ביטון: תודה רבה.

מיכאל ביטון: נירה שפק, בבקשה.

נירה שפק: תודה.

נירה שפק: הגעתי כי זה נושא שבליבנו והוא חשוב.

נירה שפק: אני חושב שזה מחויב לקרות, אבל גם מחויב לתפור את כל החורים בתוך זה.

מיכאל ביטון: ביקשנו ישיבת מעקב על יישום, קיבלנו את כל התשובות חוץ מיישום.

מיכאל ביטון: לא הבינו את ההוראה, אבל ב-20 בדצמבר הנושא יהיה רק יישום, אני אתן את ההוראות יותר ברור בסוף הדיון הזה, אולי משרד התחבורה יבין מה התכוונו.

נירה שפק: אנחנו ראינו גם שבמסמך מדובר גם על הסברה ופרסום.

נירה שפק: אנחנו יודעים שקמפיין שמצליח להגיע לאנשים ולדבר אליהם הוא קמפיין שעובר.

נירה שפק: אנחנו מדברים כאן בחיים של אנשים, ואני מזכירה את הקמפיין שהיה עם 'מדליק מי שמקליק ראשון'.

נירה שפק: בסוף כמה שניסו לעשות שאנשים יהיו עם חגורת בטיחות לא הצליחו, פנו לקהל המשפיע, פנו לילדים, עשו קמפיין מטורף על 'מדליק מי שמקליק ראשון' וזה היה השיח.

נירה שפק: אף הורה לא הצליח להניע אוטו כי הילדים אמרו:

נירה שפק: אם אנחנו לא חגורים לא נוסעים.

נירה שפק: זה מה שלימדו את הילדים לעשות.

מיכאל ביטון: את כל כך צודקת, נירה.

נירה שפק: זה לא יכול להיות שאנחנו מזניחים את הדבר הזה.

נירה שפק: אנחנו בסוף מתקנים תקנות, מביאים אמצעים, אם לא נטמיע אותם - - -

מיכאל ביטון: אנחנו גם עושים צחוק מעצמנו, ממשלה מחוקקת, ממשלה מביאה לנו תקנות, מסבירה לנו שזה חשוב, הוועדה מאשרת את התקנות, גמרה את העבודה שלה ואומרים לה: בואו נדחה את זה בשנה, למה?

מיכאל ביטון: כי אנחנו לא יודעים.

מיכאל ביטון: אז למה הבאתם את זה?

נירה שפק: אז אני רוצה להגיד, אם לא היה ברור, שלושה דברים.

נירה שפק: אחת, זה חייב שזה ייעשה, ושתיים, כדי שזה ייעשה משרד התחבורה חייב לסיים את כל העבודה.

נירה שפק: והדבר השלישי - - -

מיכאל ביטון: כן, ולעשות הסברה בלי קשר, לא לחכות לכלום.

נירה שפק: לא צריך לחכות, עם נושא ההסברה אפשר להתחיל אתמול בבוקר.

מיכאל ביטון: תודה רבה, נירה.

מיכאל ביטון: עורכת דין לילי אבן חן, דוברת אחרונה ואני מסכם את הפגישה, אלא אם כן אנשי המקצוע ירצו, כי אתם חשובים לי.

מיכאל ביטון: נילי אבן חן, דברים קצרים, בבקשה.

נילי אבן חן: דברים קצרים.

נילי אבן חן: אני מנכ"לית עמותת 'רווח נקי' והפרויקט המרכזי שאנחנו עושים זה בחינה של כל דוחות ה-RIA שמתפרסמים, בודקים את ההערכה של התהליך.

נילי אבן חן: הנתונים שלנו הוצגו עכשיו ברפורמה הרגולטורית והיוו את התשתית לרפורמה שדיבר עליה סגן השר אביר קארה ובמסגרת הנתונים האלה אנחנו ראינו שכל תהליך קביעת התקנות, ה-RIA, הנתונים ששמו בפני הוועדה היה אחד מהתהליכים הגרועים ביותר שנעשו במדינת ישראל.

נילי אבן חן: אני רוצה להגיד שה-RIA הזאת והרגולציה של שכחת ילדים ברכב נהפכה למשל ולשנינה בקרב גם ה-OECD, היא נחשבת לרגולציה שכשרוצים לתת דוגמה לרגולציה גרועה זה שכחת ילדים ברכב.

נילי אבן חן: מרוב שזה כבר נהפך בשיח אז אומרים לתת דוגמאות אחרות, אבל שכחת ילדים ברכב כבר באקדמיה היא מדוברת בתור הרגולציה הגרועה ביותר.

נילי אבן חן: ולמה הרגולציה הגרועה ביותר?

נילי אבן חן: כי לא עשו עבודת הכנה לפני שהגיעו לפה לכנסת.

נילי אבן חן: הנתונים, משרד התחבורה היה צריך להציג נתוני אמת.

נילי אבן חן: הוא הציג בהתחלה נתונים, הוא גם לא בדק שום נתונים משל עצמו, כל הנתונים היו נתונים מחוץ לממשלה, של ארגון 'בטרם', שיש לי הרבה כבוד לארגון הזה, אבל כשממשלה רוצה להעביר אז ראוי שהנתונים יהיו נתונים משל עצמה.

נילי אבן חן: בסיכומו של דבר גם הצבענו על טעויות בנתונים.

נילי אבן חן: צודק יושב ראש הוועדה שבהתחלה זה היה 40, אבל אחרי שהראינו להם שטעות בידם זה ירד על 25 ילדים.

נילי אבן חן: מדובר על 25 ילדים בעשור, אבל יותר מזה, גם לא נבחן מה שקורה בעולם.

נילי אבן חן: מסתבר לנו עכשיו, בדוח שהביאה שרת התחבורה, שה-OECD בכלל סירב לטפל.

נילי אבן חן: אולי כדאי להבין למה ה-OECD חושב שזה לא בעיה שצריך לטפל בה באמצעים האלה ואנחנו גם רואים שאיטליה לא מבצעת, לא אכיפה ואפילו לא יודעת להגיד שהמערכות האלה הן מערכות שעוזרות במשהו.

נילי אבן חן: ואני רוצה להגיד עוד משהו, לכולנו חיי אדם חשובים מאוד, אבל אולי יש אמצעים אחרים שהם אמצעים רכים יותר.

נילי אבן חן: ברגולציה ללכת על תקנות זה האמצעי הכי קשה שיש.

נילי אבן חן: וכמו שדובר פה קודם, אמצעי הסברה לקהל הרלוונטי, למי שבאמת שם נמצאת הבעיה.

נילי אבן חן: יכול להיות שבמבחן התוצאה האפקטיביות תהיה פי כמה יותר גדולה.

נילי אבן חן: אנחנו גם יודעים של'יד שרה' יש מנגנונים ב-30 שקלים.

מיכאל ביטון: תודה.

נילי אבן חן: אני רוצה להגיד עוד משהו, משרד התחבורה מחויב לקוהרנטיות בעבודה שלו, זה לא בשיח ש - - -

מיכאל ביטון: לא ראינו קוהרנטיות בעבודה, ראינו את המשרד דוחף אותנו לתקן תקנות ואז הוא אומר לנו שהן לא חשובות ובמקביל מסבסד התקנים כאלה ליבואנים.

נילי אבן חן: כיוון שאף אחד לא רוצה לשים את זה על השולחן אז אולי אני אשים את זה.

נילי אבן חן: אנחנו יודעים שהתקנות האלה הגיעו מלחץ פוליטי, לא כי נעשתה עבודה מקצועית כמו שצריך, והגיע הזמן שתיעשה עבודה מקצועית ושפה, בוועדת הכלכלה, כשמה היא - - -

מיכאל ביטון: בגלל זה נתנו חצי שנה.

נילי אבן חן: נכון, והם צריכים לבוא עם עבודה מקצועית שתסביר איך הילדים האלה שמתו ברכבים, באיזה אופן, על ידי מי.

נילי אבן חן: לא נעשתה שום עבודת תשתית שיכולה לכוון את הרגולציה שתהיה רגולציה ייעודית שתעזור.

מיכאל ביטון: תודה.

נילי אבן חן: ואני רוצה רק לסיים במשפט.

מיכאל ביטון: לא, לא, לא, אמרת עוד משפט ואמרת עוד הרבה משפטים אחריו ואנחנו באיחור.

נילי אבן חן: תודה רבה.

מיכאל ביטון: אני רוצה להקריא לכם את מה שכתבנו בסיכום הוועדה הקודמת כהנחיה למשרד התחבורה.

מיכאל ביטון: שר התחבורה והבטיחות בדרכים, כן, זה שמו, הוסיפו לשמו את 'הבטיחות בדרכים', ידווח לוועדת הכלכלה של הכנסת בדיון שתקיים הוועדה בהשתתפותו.

מיכאל ביטון: זה התקיים.

מיכאל ביטון: לגבי 'היערכות ליישומן', שלב ההיערכות, 'או יישומן לפי העניין של תקנות אלה, ובכלל זה היערכות לאכיפתן, זמינות מערכות להתראה של השארת ילדים ברכב, כאמור בתקנות אלה, לרכישה בישראל, מחיריהן, הצעות למימון או השתתפות של המדינה בעלויות רכישה', בקיצור, ביקשנו יישום, ביקשנו פתרונות, קיבלנו הסברים.

מיכאל ביטון: לא עשו את המשימה.

מיכאל ביטון: זה מובן, כי מישהו חושב שהתקנות האלה לא ייכנסו לתוקף וגם לא מביא אלטרנטיבה.

מיכאל ביטון: אז אני אגיד לכם מה ההחלטה שלנו ואיך נתקדם.

מיכאל ביטון: ב-20 בדצמבר או בקרוב למועד הזה, יהיה דיון מעקב נוסף, הדיון יעסוק רק ביישום התקנה הזאת, רק בפתרונות, לא באגדות, לא בהסברים, לא איך נולדו התקנות האלה וכו'.

מיכאל ביטון: יש שני מסלולים, מסלול אחד שהתקנות נכנסות לתוקף ויש אכיפה ואנחנו נעשה בקרה, מסלול אחר, שמשרד התחבורה והאוצר יציגו לנו איך הם מאפשרים לבעלי רכב ותיק לקבל ערכה כזאת בסבסוד ממשלתי באותו היקף של רכבים חדשים לפחות.

מיכאל ביטון: אם מוכרים 300,000 רכבים חדשים בישראל כל שנה, 300,000 ערכות.

מיכאל ביטון: לכל סבא וסבתא או לכל הורה שיש לו תינוקות, שהוא יוכל לבקש את הערכה הזאת ולקבל אותה, בין אם הוא רכש וקיבל החזר בהוצאות הרישיון שלו ובין אם הוא קיבל את זה חד פעמי.

מיכאל ביטון: אם המדינה תראה לי מאמץ כזה וסבסוד כזה ואיזה תכנית הסברה לפי הציבורים, עבור כלל הציבורים עם מיקוד במקומות שזה יותר בשכיחות, אבל ההסברה היא לכלל הציבור, אז אנחנו נגיד שנדחה את התקנה הזאת בשנה-שנתיים ונפתור את הבעיה הזאת במסלול של עידוד, תמרוץ, סבסוד, מודעות, הסברה.

מיכאל ביטון: אבל רק אם נראה תכנית כזו מתוקצבת ופתרונות מעשיים, אם לא נראה את זה במרץ התקנה תיכנס לתוקף.

מיכאל ביטון: ובדיון הבא, ב-20 בדצמבר, זה דיון של פתרונות, לא הסברים.

מיכאל ביטון: זה מצער מאוד שאנחנו עושים מעקב על יישום ומקבלים בכלל הסבר למה לא צריך את התקנה הזאת.

מיכאל ביטון: אמרתי מתי נשקול לעכב את התקנה, כשנראה שהמדינה מתייחסת לזה כמו שהתייחסה למובילאיי או להתקנים אחרים.

מיכאל ביטון: לכבוד הגעתו של חבר הכנסת סימון, אני מקדם אותו בברכה, אנחנו מסיימים את הדיון הזה, הדיון הוא על האמצעים ואנחנו מסיימים.

מיכאל ביטון: אני נועל את הישיבה הזו ותיכף נתחיל את הפגישה הבאה.