ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 37, 2021-10-17 10:00

איתן גינזבורג: טוב, בוקר טוב חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: מתנצל על האיחור הקל.

איתן גינזבורג: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום ראשון י"א בחשון, תשפ"ב.

איתן גינזבורג: 17 באוקטובר 2021.

איתן גינזבורג: אנחנו עוסקים היום בפרק י"ג (רישוי עסקים) מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית, המכונה כחוק ההסדרים.

איתן גינזבורג: אורחים יקרים, אנא שמרו על שקט.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אנחנו ממשיכים בדיון על חוק רישוי עסקים והתיקונים השונים.

איתן גינזבורג: אנחנו צריכים להמשיך גם בהקראה וגם לסגור נושאים שלא נסגרו עד הסוף בישיבות האחרונות.

איתן גינזבורג: אז אני מציע מהיעוץ המשפטי לדייק אותנו איפה עצרנו בהקראה.

איתן גינזבורג: זה עמוד 38?

איתן גינזבורג: בנוסח הרגיל אנחנו עובדים.

תומר רוזנר: אוקיי.

תומר רוזנר: אנחנו נעצרנו בהקראה בעמוד 28, פסקאות 17 ו-18, שלמעשה לא צריך לקרוא אותן, בגלל שהן הפכו להיות מיותרות בגלל שינויי מיקום, אז אין צורך בהן.

תומר רוזנר: סיימנו את התיקון בחוק העיקרי ואנחנו עוברים לתיקונים עקיפים.

תומר רוזנר: שזה תיקונים לחוקים שונים, שנובעים מהתיקון הראשי בחוק רישוי עסקים.

איתן גינזבורג: אנחנו בסעיף 70?

לירון אדלר: סעיף 70, כן.

איתן גינזבורג: אז אנחנו נעשה כך: נקרא את כל הסעיפים, תסבירו אותם וכו'.

איתן גינזבורג: נדון בהם, אבל גם נחזור אחר כך לדברים שנשארו פתוחים, כי יש לא מעט דברים שנשארו פתוחים.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: מישהו מחברי הוועדה רוצה להתייחס למשהו?

איתן גינזבורג: לא.

לירון אדלר: הסעיפים האלה בעצם לא מופיעים בנוסח המשולב בכלל, כי זה תיקונים.

איתן גינזבורג: לא בנוסח המשולב.

איתן גינזבורג: זה לא בנוסח המשולב כי זה תיקון לחוקים אחרים.

איתן גינזבורג: הנוסח המשולב הוא נוסח רק של רישוי עסקים.

איתן גינזבורג: עמוד 28 בנוסח רק של הצעת החוק עצמה, בנוסח דיון.

איתן גינזבורג: בנוסח הזה, תראו, תסתכלו אליי.

איתן גינזבורג: עמוד 28, סעיף 70.

רון כץ: בפעם האחרונה שדיברנו, דיברנו על הרכב הוועדה ומה קורה לעניין ---

איתן גינזבורג: אנחנו לא סיימנו את הדיון הזה, אנחנו נחזור לזה.

רון כץ: אנחנו חוזרים גם לעניין מה קורה בנושא של אי הסכמה?

רון כץ: אוקיי.

איתן גינזבורג: כן, כן.

איתן גינזבורג: אנחנו נגיע לכל הדברים.

איתן גינזבורג: החוק הזה לא יצא בלי שנדון בכל הנושאים הללו.

איתן גינזבורג: נגמור את הסעיפים היום שזה תיקונים עקיפים לחוקים אחרים, שנוגעים לרישוי עסקים ואז נחזור לדברים שבמחלוקת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

לירון אדלר: אוקיי.

לירון אדלר: אז סעיף 70.

לירון אדלר: תיקון חוק רישוי עסקים, תיקון מספר 34.

לירון אדלר: בחוק רישוי עסקים תיקון מספר 34, תשע"ח, 2018, סעיף 48 בטל.

לירון אדלר: 71.

תומר רוזנר: רגע, נסביר.

תומר רוזנר: בתיקון 34, שזה הרפורמה הקודמת מ-2018, זה היה בתקופתו של יואב קיש כיושב ראש הוועדה.

תומר רוזנר: הוועדה ביקשה והוכנס סעיף שמטרתו הייתה להביא לכך שהמפרטים ייכתבו.

תומר רוזנר: שהם ייכתבו בתוך שנתיים.

תומר רוזנר: ואם לא, אז אפשר היה להאריך בעוד שנתיים נוספות.

תומר רוזנר: זה אמנם הביא לכך שנכתבו באמת הרבה מפרטים שלא היו קודם.

תומר רוזנר: אבל לדעת הממשלה, ההסדר החדש שיוצרת ועדת ההסדרה וכו' מייתרת את הצורך בקביעת לוח הזמנים ההוא ולכן מבקשים לבטל אותו.

איתן גינזבורג: מה לוחות הזמנים היו?

תומר רוזנר: תוך שנתיים ועוד שנתיים.

איתן גינזבורג: שנתיים ועוד שנתיים.

לירון אדלר: זה היה שנתיים ועוד שנתיים.

לירון אדלר: וגם הייתה שם אמירה שאם לא קובעים את המפרט תוך התקופה הזאת בעצם אי אפשר יהיה לתת דרישות ברישיונות עסק.

לירון אדלר: זה היה סעיף מאוד חריג, כדי להביא את כולם לעמוד בזמנים.

לירון אדלר: אבל כאמור, עכשיו המהלך הוא שונה ולכן מבטלים בעצם.

יצחק פינדרוס: צריך פשוט לתקן שאי אפשר למנוע.

תומר רוזנר: לא, זה היה הסעיף.

תומר רוזנר: הסעיף היה שאם לא קובעים את המפרט, אז אי אפשר לקבוע תנאים אחרים.

יצחק פינדרוס: אי אפשר לקבוע.

לירון אדלר: אבל עכשיו גם לוחות הזמנים אחרים בגלל שיש לנו את הוועדה והוועדה צריכה להתכנס.

יצחק פינדרוס: נשמע לי דווקא טוב.

תומר רוזנר: זה עשה את העבודה.

יצחק פינדרוס: נשמע לי דווקא סעיף טוב.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: ביטול המפרטים נדרש מבחינתך?

יצחק פינדרוס: בוא נגיד, רצית לטייל ולהיות בחופש, תמשיך את החופשה שלך.

יצחק פינדרוס: זה הכל.

שקד כסלו: זה לא ביטול המפרטים, זה ביטול לוחות הזמנים שנקבעו למפרטים.

שקד כסלו: כיוון שכרגע הסמכות לשינוי ולפרסום עברה לוועדה להסדרה.

שקד כסלו: ואם אתם זוכרים, היה את סעיף לוחות הזמנים, שגם לגביו אני מניחה שנחזור לדבר בסעיף אחר.

איתן גינזבורג: עמדו בלוחות הזמנים הללו?

שקד כסלו: המשרדים עד כה?

איתן גינזבורג: כן.

שקד כסלו: ככלל, לא.

שקד כסלו: חלקם.

מעין ספיבק: היו חלק שדחו.

מעין ספיבק: אבל החלק העיקרי כן עמד.

מעין ספיבק: כן מרבית המפרטים.

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: אמרו שמרבית לא.

איתן גינזבורג: לא, היה פה תיקון.

איתן גינזבורג: מרבית כן.

מעין ספיבק: בלוחות זמנים שנקבעו מרבית המפרטים פורסמו.

מעין ספיבק: פשוט היו עוד מפרטים רבים שלא היו בלוחות הזמנים עד כה.

רון כץ: ובדיון הקודם דיברנו שייקח ארבע שנים ביקשו?

רון כץ: אני לא זוכר.

רון כץ: ביקשו הרבה זמן לתקן את המפרטים.

רון כץ: כמה בסופו של דבר?

רון כץ: מה ההסכמה?

תומר רוזנר: אנחנו נדבר על זה כשנגיע.

תומר רוזנר: יש עוד הרבה נושאים פתוחים.

רון כץ: אה, זה גם אחד הנושאים?

תומר רוזנר: אנחנו מבקשים להקריא רק את הסעיפים שעוד לא הקראנו עד הסוף, שהם פחות במחלוקת.

תומר רוזנר: ואז נוכל לחזור לכל הסוגיות שעוד פתוחות.

איתן גינזבורג: טוב.

יצחק פינדרוס: אז כרגע אנחנו נמצאים עוד על ארבע שנים.

תומר רוזנר: בהצעת הממשלה?

תומר רוזנר: כן.

רון כץ: אנחנו נמצאים שלא מסכימים.

יצחק פינדרוס: מתי המשרדים צריכים לסיים את המפרטים.

יצחק פינדרוס: ארבע שנים?

מעין ספיבק: נחזור לזה פשוט.

מעין ספיבק: ואז נדבר על זה, אני מניחה לפי סדר הדיון.

אלון טל: אם הבנתי נכון, יש הגבלות של זמן על משרד להגנת הסביבה מבחינת הטיפול בזה ועל הוועדה המייעצת אין מגבלות של זמן.

אלון טל: האם הבנתי נכון?

אלון טל: שזה חוסר סימטריה.

תומר רוזנר: לא, יש הצעה של הממשלה לקבוע את לוח הזמנים.

תומר רוזנר: שהוועדה בישיבה הקודמת הביעה חוסר שביעות רצון ממנו.

תומר רוזנר: ואני חושב שנחזור לדון בזה בהמשך.

תומר רוזנר: אבל אני מציע שנעבור על התיקונים כי זה אחד הנושאים שעדיין לא נסגר זה הנושא הזה של לוחות הזמנים.

אלון טל: אבל זה יהיה בערך מקביל אני מניח, זה כיוון הוועדה, סימטריה מסוימת בין הציפיות משני הגופים.

אלון טל: נכון?

אלון טל: מבחינת פרק הזמן שעומד לרשות.

תומר רוזנר: לוועדה אין לוח זמנים ספציפי למפרט ספציפי, אלא מסגרת לוחות זמנים, כרגע לפי הצעה ממשלתית.

אלון טל: אוקיי.

אלון טל: אז אני חושב שכדאי לדבר על זמן ספציפי, אם ככה.

יצחק פינדרוס: אתה מציע שהגנת הסביבה תחויב תוך שנה?

אלון טל: לא מבין, לא ברור לי למה חוסר סימטריה.

איתן גינזבורג: אני מציע כשנגיע לסעיף הרלוונטי.

איתן גינזבורג: בואו נמשיך בהקראה של הסעיפים הרלוונטיים.

איתן גינזבורג: אם יש הערות ספציפיות לסעיף ספציפי, אז בואו נתייחס.

איתן גינזבורג: אם לא, אנחנו נתקדם.

יצחק פינדרוס: לא, אני אומר הערה פה היא קריטית.

יצחק פינדרוס: כי בעצם כשאתה משנה את לוח הזמנים ואם לוח הזמנים היה עד היום עד שנתיים ואתה מבטל את לוח הזמנים הזה, אתה צריך לקבל איזה שהוא כיוון לאן אנחנו הולכים.

שקד כסלו: נכון.

שקד כסלו: רק נזכיר שהוועדה לא בהכרח היא תקבע לעצמה את סדרי העדיפויות, לפי ההשפעה על המשק.

שקד כסלו: אבל לא בהכרח היא מיד תטפל במפרטים שכלל לא פורסמו עדיין.

שקד כסלו: יתכן שהיא תמצא שיש מפרט שכבר פורסם על ידי נותן האישור כדי לעמוד בלוחות הזמנים או מכל סיבה אחרת.

שקד כסלו: והיא תמצא שיש מקום לתקן אותו, לשנות אותו.

יצחק פינדרוס: בהסכמת השר כמובן.

שקד כסלו: בהסכמת השר הממונה על רשות הרגולציה.

שקד כסלו: ולכן אין בהכרח חפיפה בלוחות הזמנים כפי שנקבעו בתיקון 34.

איתן גינזבורג: טוב, בואו נמשיך ב-71.

לירון אדלר: אוקיי.

לירון אדלר: 71.

לירון אדלר: תיקון חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה.

לירון אדלר: בחוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, תשע"ב, 2012, בסעיף 126(א) א, המילים "מפרט אחיד כמשמעותו בסעיף 7(ג)(1) לחוק רישוי עסקים" ימחקו.

לירון אדלר: ובמקום לחוק האמור יבוא לחוק רישוי עסקים.

תומר רוזנר: התיקון הזה בעצם מבהיר שהוועדה המייעצת המקבילה לענייני כבאות לא תטפל יותר במפרטים האחידים שעוסק בענייני כבאות.

תומר רוזנר: סליחה.

תומר רוזנר: הוועדה המייעצת תטפל במפרטים לעניינו כבאות, אבל הוועדה להסדרה היא זו שבעצם תקבע את המפרטים עצמם.

תומר רוזנר: המפרטים האלה יעברו לטיפול הוועדה להסדרה ולא יישארו בתחום עבודתה של הוועדה המייעצת.

תומר רוזנר: אני מקווה שאני מדייק, אני לא בטוח.

לירון אדלר: לא, התקנות לפי חוק רישוי עסקים נשארו אצל הכבאות.

לירון אדלר: המפרטים יהיו בוועדה להסדרה שלנו.

שקד כסלו: נכון.

שקד כסלו: רק לגבי המפרטים האחידים.

לירון אדלר: 72.

לירון אדלר: תיקון חוק מכוני כושר (רישוי ופיקוח).

לירון אדלר: בחוק מכוני כושר (רישוי ופיקוח) תשנ"ד-1994.

לירון אדלר: 1.

לירון אדלר: בסעיף 1 הגדרות חוק רישוי עסקים ורישיון ימחקו.

לירון אדלר: 2.

לירון אדלר: סעיף 2 בטל.

לירון אדלר: 3.

לירון אדלר: בסעיף 6 במקום סעיפים 2 או 3, יבוא סעיף 3.

איתן גינזבורג: מה זה סעיף 2?

תומר רוזנר: סעיף 2 קובע שאי אפשר לפתוח מכון כושר ללא רישיון עסק.

תומר רוזנר: וסעיף 6 בעצם קובע את העבירה הפלילית על פתיחת מכון כושר ללא רישיון עסק.

תומר רוזנר: למעשה יש פה כפילות, כי גם בחוק רישוי עסקים, בצו לפי חוק רישוי עסקים מכון כושר מופיע כפריט רישוי.

תומר רוזנר: ולכן ממילא צריך רישיון לפי חוק רישוי עסקים.

תומר רוזנר: והעבירה הפלילית קיימת גם בחוק רישוי עסקים ולכן יש פה בעצם כפל שביקשו להסיר אותו.

איתן גינזבורג: אבל בחוק מכוני הכושר, רישוי ופיקוח, יש הבנה של מי שקורא אותו, חייב רישיון עסק?

תומר רוזנר: לא.

איתן גינזבורג: אז מה?

איתן גינזבורג: אז אנחנו מכשילים פה אנשים.

סימון דוידסון: אני מבין שהיום עד 800 מטר, נכון?

סימון דוידסון: לא צריך רישיון, לא צריך רישוי עסקים.

איתן גינזבורג: רגע, אני רוצה להבין לגבי התיקון הזה.

איתן גינזבורג: מי פה ממשרד, מי ניסח את החוק?

שקד כסלו: משרד האוצר.

איתן גינזבורג: משרד האוצר.

איתן גינזבורג: רק אגב לפרוטוקול, רק לציין את השם ואת התפקיד, כי מבקשים שהדברים יהיו ברורים.

איתן גינזבורג: אם אני מבין נכון, סעיף 2 בעצם היום קובע שמכון כושר מחייב רישיון עסק.

איתן גינזבורג: אתם מבטלים את הסעיף הזה.

איתן גינזבורג: האם בחוק מכוני כושר, אדם שרוצה לפתוח מכוני כושר, דבר ראשון באופן טבעי יפתח את החוק הזה.

איתן גינזבורג: מה הוא יבין ממנו?

איתן גינזבורג: שהוא צריך רישיון או לא צריך רישיון?

שקד כסלו: אז אני רוצה להפנות לעמוד 18 בנוסח, שעומד בפני הוועדה.

שקד כסלו: לסעיף אחר שתיקנו.

שקד כסלו: שבו נקבע כי אם קבע שר הפנים בצו כי מכון כושר הוא עסק טעון רישוי.

שקד כסלו: כלומר, יתכן שזה לא יהיה עסק טעון רישוי ואז לא הכשלנו.

שקד כסלו: זה בפסקה 13.

שקד כסלו: סעיף חדש שהוספנו.

שקד כסלו: סעיף 11(א)(1), בעמוד 18.

שקד כסלו: זה סעיף שכבר הוקרא.

שקד כסלו: ולכן לו יקבע שמדובר בעסק טעון רישוי, כלומר לא בהכרח זה יהיה עסק טעון רישוי ולכן אין כאן הכשלה.

שקד כסלו: אם יקבע שזה עסק טעון רישוי, אז גם מוסיפים את הסמכויות של שר התרבות והספורט.

איתן גינזבורג: כלומר, אם שר הפנים לא יקבע בצו כי מדובר בעסק טעון רישוי, נכון לעכשיו לפי הנוסח הקבוע כרגע, אין צורך ברישוי עסק למכוני כושר.

שקד כסלו: נכון לעכשיו זה קבוע בצו ולכן יש צורך.

שקד כסלו: כמו שיש לגבי שאר העסקים שהם עסקים טעוני רישוי, וזה קבוע בצו.

שקד כסלו: זה לא קבוע בחוק אחר.

שקד כסלו: לו הוא יקבע בעתיד שזה לא עסק טעון רישוי, השינוי יעשה רק בצו ולא בחוק מכוני כושר.

איתן גינזבורג: מה חוק מכוני כושר קובע מבחינת רישוי ופיקוח?

שקד כסלו: בהקשר הזה אנחנו מציעים שהוא לא יקבע.

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: שאלתי מה חוק מכוני כושר ברישוי ופיקוח קובע?

איתן גינזבורג: מה קובע הסדר החוק?

איתן גינזבורג: בגדול.

תומר רוזנר: בגדול זה לגבי סוגי מתאמנים ואישורים רפואיים ואחרים שהם צריכים.

שקד כסלו: הצהרת בריאות שמתאמן צריך להביא.

שקד כסלו: מה קורה כשמדובר בקטין.

איתן גינזבורג: אז למה קוראים לזה רישוי ופיקוח?

איתן גינזבורג: לא, כאילו חבר'ה, אנחנו כותבים פה חוק, בסדר?

איתן גינזבורג: אני מכבד את החוק.

איתן גינזבורג: אם כותבים פה, עושים תיקון לחוק מכוני כושר.

איתן גינזבורג: מוסיפים רישוי ופיקוח ומורידים את העובדה שצריך להיות בכלל רישוי, זה הטעיה של מי שקורא את החוק.

איתן גינזבורג: נו, מה אני אגיד לכם?

שקד כסלו: אז צריך לתקן גם את הכותרת.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: תעשו מה שצריך.

איתן גינזבורג: אבל אי אפשר לכתוב משהו, שהדבר הזה לא יופיע בתוך החוק.

איתן גינזבורג: ואז מי שיקרא אותו בכלל לא יודע שהוא צריך לקבל רישיון עסק.

יצחק פינדרוס: מה אתה מציע?

יצחק פינדרוס: שיכתבו פה בסעיף ב', יפנו אותם לחוק אחר?

איתן גינזבורג: ככל שקבוע בצו.

איתן גינזבורג: אני לא יודע.

רון כץ: זה גם מסובך אבל.

איתן גינזבורג: אני לא יודע, אבל הם מוחקים.

שקד כסלו: הוא לא נקבע בחוק הספציפי.

שקד כסלו: מרכול לא נקבע באיזה חוק מרכולים.

יצחק פינדרוס: אז מורידים את הסעיף הזה.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: אז תמחקו גם את המילים "רישוי ופיקוח".

איתן גינזבורג: נראה לי.

תומר רוזנר: זה צריך להיבדק.

איתן גינזבורג: אז תבדקו את זה.

איתן גינזבורג: אבל נראה לי שאם מורידים את הסעיף שמחייב רישוי ומשאירים רק את החובה לבדוק ביטוח בריאות ונוכחות של מאמן, נראה לי שרישוי ופיקוח זה קצת מרחיק לכת, כהגדרת הדבר הזה.

תומר רוזנר: טוב, צריך לבדוק.

איתן גינזבורג: אם אפשר בבקשה למצוא מקום לחברת הכנסת, אני אודה לכם.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

לירון אדלר: סעיף 72(א).

לירון אדלר: תיקון חוק למניעת מפגעים.

לירון אדלר: בחוק למניעת מפגעים תשכ"א-1961, בסעיף 11, אחרי סעיף קטן ב(1) יבוא: ב(2)(1).

לירון אדלר: משבש פעולתו של התקן מד רעש שהותקן באולם שמחות, בגן אירועים או בדיסקוטק לפי הוראות חוק רישוי עסקים תשכ"ח-1968, סעיף קטן חוק רישוי עסקים, דינו קנס כאמור בסעיף 61(א)(1) לחוק העונשין.

לירון אדלר: לעניין זה התקן מד רעש, התקן המודד את עוצמת הרעש במקום, מתריע על מפלס רעש העולה על מפלס הרעש שנקבע בתקנות לפי חוק רישוי עסקים ומביא לניתוק זרם החשמל למערכת ההגברה באולם השמחות, בגן האירועים או בדיסקוטק לאחר פרק זמן של התראה שנקבע בתקנות.

לירון אדלר: 2.

לירון אדלר: הוראות סעיף קטן זה לא יחולו על מי שחלות לגביו הוראות סעיף 14 לחוק.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: הסבר?

תומר רוזנר: בחוק רישוי עסקים היה סעיף שעניינו התקני מד רעש באולמות שמחות וגני אירועים ובדיסקוטקים.

תומר רוזנר: כך מכונים בחוק רישוי עסקים מועדונים וכאלה.

תומר רוזנר: הסעיף הזה מבקשת הממשלה לבטל אותו, כדי ליצור הסדר אחיד, שבעצם כל הדברים האלה נקבעים בתקנות.

תומר רוזנר: באותו סעיף אבל היה סעיף עונשין שחל לאו דווקא בעלי העסקים, אלא על כל הציבור.

תומר רוזנר: שזה הסעיף שמונח בפניכם.

תומר רוזנר: אין שינוי בתוכנו של הסעיף.

תומר רוזנר: הסעיף פשוט במירכאות "עובר דירה".

תומר רוזנר: מחוק רישוי עסקים לחוק למניעת מפגעים.

תומר רוזנר: כך שהעבירה שהייתה קיימת בחוק רישוי עסקים, נשמרת גם בחוק הזה.

תומר רוזנר: כאשר היא מופנית לכלל הציבור, שאסור לשבש מד רעש שמותקן כדי להבטיח את רמת הרעש במקומות האלה.

תומר רוזנר: כמובן שהמעטפת העונשית עכשיו היא תהיה המעטפת של חוק למניעת מפגעים, שיש בה הסדרים משלימים גם בנושא עבירה נמשכת.

תומר רוזנר: בנושא עבירות בנסיבות מחמירות וכל השאר.

תומר רוזנר: אבל זו עבירה שפשוט עוברת דירה וכל יסודות העבירה הם יסודות זהים ליסודות שקיימים היום בחוק.

תומר רוזנר: אין פה חידוש בעבירה.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: התייחסויות?

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה שאלת הבהרה מהמשרד לאיכות הסביבה.

יצחק פינדרוס: מישהו נמצא פה?

גילי צימנד: כן, בבקשה.

יצחק פינדרוס: שאלת הבהרה.

יצחק פינדרוס: יש הבדל בכללי הרעש בין אזור מגורים ללא אזור מגורים?

יצחק פינדרוס: או שזה אותו רמה של רעש שאתם מחייבים?

גילי צימנד: יש בתקנות.

יצחק פינדרוס: יש בתקנות הבדל?

יצחק פינדרוס: אני מבין שזה תלוי בתקנות פה, כי פה לא כתוב את מד הרעש.

יצחק פינדרוס: אבל אתם אומרים שיש הבדל בין אזור מגורים ללא אזור מגורים.

גילי צימנד: יש תקנות ויש שם הנחיות, כן.

איתן גינזבורג: טוב, הלאה.

איתן גינזבורג: סעיף 73, בבקשה.

לירון אדלר: 73.

לירון אדלר: תיקון חוק רישוי עסקים, תחילה והוראות מעבר.

לירון אדלר: א.

לירון אדלר: תחילתו של חוק רישוי עסקים כניסוחו בסעיף 69 לחוק זה, למעט ביטול סעיפים 2(ג) ו-2(ד) כאמור בסעיפים 69(1) ו-2 לחוק זה ולמעט הסעיפים כאמור בסעיף קטן (ד)(2) ביום כ"ז בכסלו תשפ"ב, 1 בדצמבר 2021.

לירון אדלר: פרק זה יום התחילה.

לירון אדלר: ב.

לירון אדלר: ביטול סעיף 2(ג).

יצחק פינדרוס: לא הצלחתי להבין את מה לא רוצים לבטל.

תומר רוזנר: הנה, זה הסעיפים שעכשיו באים.

לירון אדלר: ביטול סעיף 2(ג) שזה חלק מ-ד.

לירון אדלר: כאמור בסעיף 69(1) לחוק זה יכנס לתוקפו בתום שלוש שנים מיום התחילה.

לירון אדלר: ג.

לירון אדלר: ביטול סעיף 2(ד) כאמור בסעיף 69(2) לחוק זה, יכנס לתוקפו בתום שנה מיום התחילה.

לירון אדלר: ואולם, אם עד למועד האמור התקין שר התרבות והספורט תקנות לפי סעיף 11(ב)(1) לחור רישוי עסקים, כנוסחו בסעיף 69(13) לחוק זה, יהיה ביטולו של הסעיף האמור ביום תחילת התקנות.

לירון אדלר: על אף האמור הסיפא לסעיף 2(ד)(1) החל במילים "כי לקוחותיו של מכון הכושר" תימחק ביום התחילה.

תומר רוזנר: רגע, אני רק אסביר את זה.

יצחק פינדרוס: מה בעצם רוצים לעשות?

תומר רוזנר: בעיקרון נקבע יום תחילה אחיד לכל החוק, שהוא ב-1 בדצמבר.

תומר רוזנר: לגבי שני הסדרים ספציפיים: ההסדר של ביטול ההסמכה הספציפית של השר לביטחון פנים ושר הבריאות לקבוע שלטים בנושא משקאות משכרים, עסקים שמוכרים משקאות משכרים, משהים את תחילת התוקף לשלוש שנים.

תומר רוזנר: ולגבי סמכותו של שר התרבות והספורט לקבוע תקנות לגבי מכוני כושר, משהים את הביטול של הסעיף הקיים בשנה אחת.

תומר רוזנר: למעט ההסדר שקובע חובת ביטוח של המתאמנים, שאותו מבקשים שהוא יתחיל מיד.

תומר רוזנר: כלומר, ביום התחילה ב-1 בדצמבר.

סימון דוידסון: זאת אומרת, יותר קשה לעשות שלטים מאשר לעשות שינוי בתקנות של חדרי כושר.

סימון דוידסון: זה גאוני.

יצחק פינדרוס: לא, אבל לשאלתו של סימון מקודם.

יצחק פינדרוס: מבחינה פרקטית, מכוני הכושר שכיום לא דורשים מהם רישוי.

רון כץ: עד 800 מטר.

יצחק פינדרוס: מה קורה יום אחרי החוק?

רון כץ: כן, זה מה שלא הבנתי גם.

יצחק פינדרוס: השאלה אם אתה משנה את המצב שלהם?

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: החוק לא משנה את צו רישוי עסקים.

תומר רוזנר: אם צו רישוי עסקים קובע היום מכוני כושר מסוימים שהם צריכים רישיון ואחרים שלא, אז המצב הזה נשאר.

תומר רוזנר: זה לא משנה.

רון כץ: כלומר מתחת ל-800 מטר, גם אחרי התיקון לא צריך רישוי?

יצחק פינדרוס: לא, אבל אם לא ביטלת את הסעיף.

יצחק פינדרוס: אני שואל, אם לא ביטלת את הסעיף אז הוא נשאר מחויב על פי חוק רישוי ופיקוח מכוני כושר?

תומר רוזנר: זה כל מכון כושר.

יצחק פינדרוס: לא, אבל שאלה נכונה.

יצחק פינדרוס: איתן שאל שאלה נכונה.

יצחק פינדרוס: כרגע אני פותח את החוק.

יצחק פינדרוס: הוא מחייב אותו רישוי.

יצחק פינדרוס: נכון?

תומר רוזנר: חוק מכוני כושר קובע שהוא צריך.

יצחק פינדרוס: לפני שביטלתי את סעיף ב.

תומר רוזנר: חוק מכוני כושר קובע שהוא צריך רישיון לפי חוק רישוי עסקים.

לירון אדלר: לא, אבל גם החוק הקודם בעצם יכול היה לפטור בצו.

לירון אדלר: גם בחוק הקודם.

יצחק פינדרוס: הבנתי.

יצחק פינדרוס: הוא כתב בשני חוקים בעצם.

תומר רוזנר: נגיד מכון כושר בבית מלון, הוא פטור מההסדרים הספציפיים שיש.

תומר רוזנר: נגיד מקומות עבודה, ששם נגיד אין חובת נוכחות מאמן, לצורך העניין.

יצחק פינדרוס: זה סקרנות לעיתונאים למה מעל 800 מטר ועד 800 מטר.

תומר רוזנר: זו שאלה אחרת.

יצחק פינדרוס: מי היה לוביסטים של עד 800 ומ-800, אבל בסדר.

תומר רוזנר: זו שאלה אחרת, שאין לי מענה עליה כמובן.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: הלאה.

לירון אדלר: מינוי חברי הוועדה להסדרת רישוי עסקים לפי סעיף 12(ב) לחוק רישוי עסקים, כניסוחו בסעיף 69(14) לחוק זה יעשה בתוך שלושה חודשים מיום התחילה.

לירון אדלר: לא ימונה חבר מחברי הוועדה בתקופה האמורה.

לירון אדלר: יראו את המנהל הכללי של המשרד או מי מטעמו כחבר הוועדה, עד שיפעיל הגורם הממונה את סמכותו בעניין.

לירון אדלר: על אף האמור, היועץ המשפטי של הוועדה להסדרה, כאמור בסעיף 12(ב)(ב)(2)(א)(1) לחוק רישוי עסקים, כניסוח בסעיף 69(14)(ג)(2)

לירון אדלר: (ב) לחוק זה, יהיה היועץ המשפטי של משרד ראש הממשלה או של הרשות להסדרה בהתאם לאמור בסעיף 75(ג)(2) לחוק זה או מי מטעמו.

לירון אדלר: 2.

לירון אדלר: תחילתם של סעיף 7(א)(4) ו-7(א)(5) כניסוחם בסעיף 69(5)(ד) לחוק זה.

לירון אדלר: 7(ג)(5) עד 2 עד א(5) בעצם נמחקו אז אותם אני לא אקרא.

לירון אדלר: כנוסחו בסעיף 69(10) לחוק זה, בתום שלושה חודשים מיום התחילה או במועד שבו הודיע יושב ראש הוועדה להסדרה על הקמתה של הוועדה, לפי המוקדם ביניהם.

לירון אדלר: הודעה כאמור תפורסם ברשומות.

לירון אדלר: ה.

לירון אדלר: מפרטים עתידיים שפורסמו לפני יום התחילה לא יפגע תוקפם בהוראות סעיף 6(יג)(1) לחוק רישוי עסקים.

לירון אדלר: כנוסחו בסעיף 69(4) לחוק זה לא יחולו עליהם כל עוד לא שונו או בוטלו.

לירון אדלר: ו.

לירון אדלר: קביעתם של סוגי עסקים שלגביהם לא יפורסם מפרט אחיד או שלגביהם יפורסם מפרט אחיד חלקי, לפי סעיף 7(ג)(1)(ג) לחוק רישוי עסקים כנוסחו ערב יום התחילה, בצו רישוי עסקים, עסקים טעוני רישוי תשע"ג-2013 לא יפגע תוקפה עד למועד שבו תופעל הסמכות כאמור על ידי השר הממונה על רשות ההסדרה לפי סעיף 7(ג)(1) לחוק רישוי עסקים כנוסחו בסעיף 69(6) לחוק זה.

תומר רוזנר: אז פה יש לנו בעצם את הסדר הביניים לתקופה של עד מינוי ועדת ההסדרה.

תומר רוזנר: שבעצם בעקבות הלקחים מההסדר הקודם, שבעצם מה שקרה זה שמי שהיה צריך למנות את חברי הוועדה לא מינה אותם.

תומר רוזנר: נקבע פה שבאופן אוטומטי המנהל הכללי יהיה החבר, עד שימנו את החבר הקבוע.

תומר רוזנר: לגבי שמירת התוקף.

תומר רוזנר: יש פה שמירת תוקף גם של המפרטים הקיימים וגם של הצו רישוי עסקים הקיים, שקובע את העסקים טעוני הרישוי.

תומר רוזנר: כי הסמכות הזאת עוברת עכשיו משר הפנים לשר לענייני הסדרה.

תומר רוזנר: ולכן רצו לשמור את התוקף גם של המפרטים הקיימים וגם של הצו הקיים.

תומר רוזנר: בעקבות זאת כמובן הובהר שהסעיפים שבעצם משנים את ההסדר לגבי החובה לצרף תכנית עסק וכו' לא יחולו לגבי המפרטים הקיימים.

תומר רוזנר: כך שלא תידרש קביעה מפורשת באותם מפרטים קיימים לגבי אותן דרישות ספציפיות.

לירון אדלר: הם בנתיים בעצם כן צריכים.

תומר רוזנר: אלא אם כן הם יופטרו בצו שר הפנים.

איתן גינזבורג: כן, 74.

לירון אדלר: 74.

לירון אדלר: תוקף תקנות.

לירון אדלר: תקנות כמפורט להלן שהותקנו לפי סעיפים 2(ג)(3) ו-2(ו) לחוק רישוי עסקים, ערב יום התחילה, יראו אותם כאילו הותקנו לפי סעיף 10(א) לחוק האמור.

לירון אדלר: 1(א) תקנות רישוי עסקים, הודעת אזהרה תשע"ג-2013.

לירון אדלר: 1.

לירון אדלר: תקנות רישוי עסקים התקן מד רעש באולם שמחות וגן אירועים תשס"ו-2006.

לירון אדלר: 2.

לירון אדלר: תקנות רישוי עסקים, התקן מד רעש בדיסקוטק תשע"ד-2014.

לירון אדלר: אז בעצם את 1(א) צריך אולי לתקן פה את ההפניה.

לירון אדלר: זאת אומרת, ההתקנה היא לא לפי סעיף 10(א) אלא לפי סעיף אחר.

לירון אדלר: אנחנו נתקן את ההפניה.

איתן גינזבורג: בסדר, תמשיכו.

תומר רוזנר: לא, רק מה שמבהיר זה שהתקנות לגבי אותם מדי רעש וכו' ממשיכות להיות בתוקף.

תומר רוזנר: אין שינוי בהסדר.

איתן גינזבורג: ברור.

איתן גינזבורג: כן, הלאה.

לירון אדלר: 75.

לירון אדלר: תיקון חוק רישוי עסקים, הוראות שעה.

לירון אדלר: א.

לירון אדלר: בתקופה שמיום התחילה עד יום א' בטבת תשפ"ה, 1 בינואר 2025 יראו כאילו בסעיף 6(א)(2) לחוק רישוי עסקים.

לירון אדלר: 1.

לירון אדלר: בסעיף קטן (א) פסקה 1 נמחקה.

לירון אדלר: 2.

לירון אדלר: בסעיף קטן (א)(1) פסקה 1 נמחקה.

לירון אדלר: ב.

לירון אדלר: בתקופה שמיום התחילה עד יום הקמתה של רשות ההסדרה לפי חוק יסודות ההסדרה תשפ"ב-2021 יראו כאילו בכל מקום במקום השר הממונה על רשות ההסדרה, ראש הממשלה.

לירון אדלר: ג.

לירון אדלר: בתקופה שמיום התחילה עד יום מינויים של יושב ראש הוועדה להסדרה ושל היועץ המשפטי לוועדה להסדרה על ידי יושב ראש מליאת רשות ההסדרה, יראו כאילו 1.

לירון אדלר: סעיף 12(ב)(ב)(2)(א) לחוק רישוי עסקים חל כנוסחו ערב יום התחילה.

לירון אדלר: 2.

לירון אדלר: בסעיף 12(ב)(ב)(2)(א)(1) כנוסחו בסעיף 69(14)(ג)(2)(ב) לחוק זה במקום היועץ המשפטי של רשות להסדרה בא היועץ המשפטי של משרד ראש הממשלה.

תומר רוזנר: יש פה בעצם הסדר לגבי תקופת הביניים לגבי רשות ההסדרה, עד שהיא תוקם.

תומר רוזנר: שבעצם מבהיר שכל עוד היא לא קמה אז בעצם הסמכויות בידי ראש הממשלה והיועץ המשפטי מטעם משרד ראש הממשלה.

תומר רוזנר: ולגבי הסעיפים האחרים הם פשוט משמרים את ההסדרים שהיו קיימים קודם ונותנים איזה שהיא הוראת שעה.

תומר רוזנר: לגבי הוראת השעה.

תומר רוזנר: הוראת השעה בעצם נועדה לאפשר, לפי החוק הרגיל האפשרות להגיש בקשה לרישיון עסק במסלולים המקוצרים, באמצעות תצהיר או במסלול מזורז וכו', מותנה בכך שלא תפתח את העסק לפני שאתה מגיש.

תומר רוזנר: מתוך הנחה שאתה תקבל את הרישיון תוך 21 יום ולכן אין סיבה שתעבור על החוק ותפתח את העסק לפני שיש בידיך רישיון.

תומר רוזנר: כדי לאפשר לעסקים תקופת ביניים שבה הם יוכלו להכשיר פעילות שנעשתה שלא בדרך של קבלת רישיון, נקבעה כבר בתיקון הקודם תקופת היערכות שבה הסעיפים האלה לא חלו.

תומר רוזנר: כך שגם עסקים שפעלו בפועל ללא רישיון יכלו להגיש בקשות מזורזות לרישיון ולהסדיר את פעילותם.

תומר רוזנר: כאן מבקשת הממשלה בעצם להאריך את התקופה הזאת שהייתה כבר קיימת קודם, עד 2025.

תומר רוזנר: לנו זה נראה תקופה טיפה ארוכה.

איתן גינזבורג: כן, למה כל כך הרבה זמן?

תומר רוזנר: תקופה ארוכה מידי.

שקד כסלו: כמו שהיועץ המשפטי של הוועדה הסביר, באמת הרעיון היה לתת תקופת היערכות לעסקים שפעלו ללא רישיון.

שקד כסלו: כיוון שחלק מהתפקיד של הוועדה להסדרה כמו שאנחנו מקווים שהוא יהיה עכשיו, יהיה גם לטייב מפרטים קיימים.

שקד כסלו: אנחנו סבורים שיש להאריך את תקופת ההיערכות הזאת.

שקד כסלו: כלומר, עד היום תקופת היערכות ניתנה למפרטים הקיימים, שאנחנו חושבים שיש מקום לטייב את חלקם.

שקד כסלו: ולכן בהתאמה נכון גם להאריך.

תומר רוזנר: אני רוצה לברך אתכם על עזרה לעסקים.

תומר רוזנר: כל הכבוד.

איתן גינזבורג: טוב, אוקיי.

איתן גינזבורג: עד כאן הקראה.

איתן גינזבורג: נחזור לנושאים שעוד נותרו פתוחים וטרם הוכרעו.

איתן גינזבורג: אז אני מציע שנתחיל ראשון ראשון, אחרון אחרון.

לירון אדלר: זהו.

לירון אדלר: יש פה בעצם סימנו בצהוב כל מיני דברים ששונו בעצם מאז הדיון הקודם.

לירון אדלר: גם בעקבות דברים שנאמרו בוועדה וגם ככה הסתכלנו עוד פעם על הסעיפים.

לירון אדלר: ויש עוד כמה תיקוני נוסח שצריך לעשות.

לירון אדלר: אז אנחנו את הדברים הפשוטים נקריא מהר ונתעכב איפה שהדברים פתוחים.

איתן גינזבורג: כן.

לירון אדלר: אז בעמוד 1, עכשיו הנוסח המשולב הוא כן רלוונטי אם אתם רוצים.

שרון רופא אופיר: רק לירון, תפני אותנו לסעיף בנוסח המשולב, כי לא קיבלנו את הנוסח לדיון היום.

רון כץ: איזה סעיף רק?

שרון רופא אופיר: באיזה סעיף בנוסח המשולב אנחנו מדברים?

שרון רופא אופיר: כי אין לנו את הנוסח.

איתן גינזבורג: סעיף 6(ג)(1).

לירון אדלר: סעיף 6 בעמוד 14.

לירון אדלר: אז אני קוראת רק את מה שמסומן בצהוב.

לירון אדלר: בסעיף 6(ג)(1).

לירון אדלר: ב.

לירון אדלר: בפסקת משנה א במקום "של אותו נותן אישור" יבוא "לעניין חלקו של אותו נותן אישור".

רון כץ: רגע, אני לא מוצא את זה.

שרון רופא אופיר: רגע, רגע, אנחנו לא מסונכרנים איתך.

איתן גינזבורג: אל תעבדי על הנוסח המשולב.

איתן גינזבורג: תעבדי על הנוסח של החוק.

איתן גינזבורג: הנוסח הזה, הרגיל.

איתן גינזבורג: לא, קיבלת גם נוסח רגיל.

לירון אדלר: בנוסח הרגיל זה בעמוד 1.

איתן גינזבורג: לא, זה הנוסח המשולב.

לירון אדלר: אוקיי.

לירון אדלר: אז בנוסח המשולב זה בעמוד 14.

איתן גינזבורג: שנייה חברים, תעצרו שנייה.

איתן גינזבורג: תפתחו בטאבלטים, יש לכם את המסך הזה.

רון כץ: איזה עמוד?

שרון רופא אופיר: לא, אבל יותר נוח לעבוד על ---

איתן גינזבורג: רגע שנייה שרון.

איתן גינזבורג: בסדר, אבל עדיין אין, אז את רוצה לא לעקוב בכלל?

יצחק פינדרוס: רק תגיד לנו עמוד.

איתן גינזבורג: עמוד 1 בנוסח הזה.

איתן גינזבורג: במה שמסומן בצהוב.

שרון רופא אופיר: לא, אז איפה זה קיים פה, שאני אוכל לעקוב.

איתן גינזבורג: אז כתוב חוק רישוי עסקים, סעיף 6(ג).

לירון אדלר: תראי, זה בעמוד 14 בנוסח המשולב.

איתן גינזבורג: יהיה לך קשה לעקוב ככה אבל, כי הוא לא מסומן לך בצבעים שרון.

שרון רופא אופיר: קשה לעקוב גם ככה.

איתן גינזבורג: אז תביאי לה נוסח כזה, היא חברת כנסת.

איתן גינזבורג: כי היא רוצה נייר.

איתן גינזבורג: מה, אנחנו נתווכח?

איתן גינזבורג: לך יש נייר אבל?

לירון אדלר: בסעיף 6(ג)(1) ב.

לירון אדלר: בפסקת משנה א במקום "של אותו נותן אישור" יבוא "לעניין חלקו של אותו נותן אישור".

לירון אדלר: ג.

לירון אדלר: בפסקת משנה ג במקום "שהתנה נותן האישור ופורסמו" יבוא "שפורסמו" ואחרי צד מפרט האחיד יבוא "לעניין חלקו של נותן אישור".

לירון אדלר: זה תיקוני נוסח שנובעים מזה שבעצם עכשיו מי שמפרסם את המפרט זה לא נותן אישור דווקא, אלא הוועדה להסדרה, השר הממונה להסדרה.

יצחק פינדרוס: ועד היום שר הפנים הרי, אז בואו.

לירון אדלר: יש התאמה פה לנוסח.

יצחק פינדרוס: בואו לא נעשה פה דרמה.

לירון אדלר: לא, זה ממש לא.

יצחק פינדרוס: עד היום שר הפנים, היום זה שר ההסדרה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, בואו נמשיך.

איתן גינזבורג: חברים, אנחנו רוצים להתקדם.

לירון אדלר: 3(ב) ב.

לירון אדלר: בסעיף קטן ב במקום 7(א) יבוא 7(א)(1), זה גם תיקון של הפנייה.

לירון אדלר: בסעיף 6(א)(1) פסקה ג'.

לירון אדלר: בסעיף קטן (ו)(1)(ג) במקום "שהתנה נותן האישור ופורסמו" יבוא "שפורסמו".

לירון אדלר: שוב, זה אותה התאמה.

לירון אדלר: פסקה 4 בסעיף 6(ב).

לירון אדלר: התיקונים של סעיף 6(ב) כתבנו כאן דרישת מסמכים לפי סעיף קטן (א) לא תחול על עסק שהשר הממונה או הרשות להסדרה פרסם או שינה מפרט אחיד לעסקים מסוגו.

לירון אדלר: למעט שינוי מפרט אחיד בשל קביעת תנאי אחיד לפי סעיף 7(א)(2) או מפרט אחיד חלקי.

לירון אדלר: הנושא הזה דובר בעצם בדיון הקודם.

לירון אדלר: הרעיון הוא שכשהשר הממונה על רשות ההסדרה יפרסם עכשיו מפרט מחדש, אז בעצם שם לא יצטרכו יותר להגיש מפה מצבית ותכנית עסק, אלא אם כן זה נקבע במפרט.

לירון אדלר: אבל ההבהרה פה שאם יש מפרט אחיד חלקי או שיש איזה שהוא שינוי של רשות ההסדרה בעקבות קביעת תנאי אחיד.

לירון אדלר: זאת אומרת, לא שינוי של המפרט האחיד כולו, אז כן תחול חובת הגשת המסמכים.

לירון אדלר: בסעיף 7 בפסקה 3 זה ממה תיקון נוסח.

לירון אדלר: במקום בהוראות לפי סעיף זה, זה יהיה בחוק זה.

איתן גינזבורג: מנגנון ההכרעה.

לירון אדלר: סעיף 7 בעצם.

לירון אדלר: בסעיף קטן (א)(2).

לירון אדלר: 1.

לירון אדלר: האמור בו יסומן 1.

לירון אדלר: ובוא אחרי "בהחלטה מנומקת ובכתב" יבוא "מצא גורם מוסמך ארצי כי תנאי כאמור לסעיף קטן (א)(1() או (2) נדרש באופן דחוף, לעניין שיעור ניכר של העסקים מאותו סוג, בחוק זה תנאי אחיד יקבע את התנאי לתקופה שלא תעלה על שנה מיום תחילת תוקפו, אלא אם כן התנאי נקבע עד המועד האמור בחיקוק במפרט האחיד או במפרט הרשותי ובהתאם להוראותיו.

לירון אדלר: 2.

לירון אדלר: אחרי פסקה 1 יבוא (2) הגורם המוסמך הארצי יודיע על קביעת התנאי האחיד לוועדה להסדרה בתוך שבעה ימים ממועד קביעתו.

לירון אדלר: והודעה על קביעתו תפורסם לצד המפרט האחיד, כאמור בסעיף 7(ג)(2).

לירון אדלר: רק כמה הבהרות: בעצם הסעיף הזה מאפשר, גורם מוסמך ארצי יכול לדרוש תנאים שהם חורגים מהמפרט האחיד במצבים שהם דחופים או בפסקה 3 שנמצאת עכשיו בסעיף 7, הוא יכול לדרוש גם משהו לעסק מסוים לפי הנסיבות הייחודיות של העסק המסוים.

לירון אדלר: אנחנו ביקשנו להבהיר כאן שאם התנאי הייחודי הזה שהוא קובע בגלל נסיבות מיוחדות הופך לתנאי אחיד, זאת אומרת שהוא רוצה לקבוע אותו לעניין שיעור ניכר של עסקים מאותו סוג, מדובר בתנאים שנדרשים בשל הדחיפות ולא בתנאי שנמצא שם בפסקה 3 שאומר שאפשר לקבוע.

לירון אדלר: כי כל המהות של פסקה 3 זה תנאי לעסק מסוים בשל מאפייניו הייחודיים.

לירון אדלר: זה לא יכול לעבוד על משהו שהוא לשיעור ניכר של עסקים.

לירון אדלר: אז זו ההבהרה בפסקה אחת.

לירון אדלר: גם הוספנו כאן את הנושא של המפרט הרשותי.

לירון אדלר: זאת אומרת גם ברשות מקומית, אם רוצים לחרוג מהמפרט שלהם עצמם.

רון כץ: איפה זה מופיע?

לירון אדלר: זה התיקונים שהקראתי עכשיו.

איתן גינזבורג: זה אותו סעיף, 3.

רון כץ: זה גם לרשות המקומית?

איתן גינזבורג: הוסיפו את המפרט הרשותי.

לירון אדלר: הדיון עכשיו הוא לא הדיון המהותי על המפרט הרשותי, אלא רק על הנושא הזה שאם הם חורגים ממה שהם פרסמו, אז שזה לא יעלה על שנה.

לירון אדלר: ואם זה עולה על שנה, הם צריכים לפרסם את זה במפרט שלהם.

לירון אדלר: לגבי פסקה 2, אנחנו הוספנו פה בעקבות הדברים שנאמרו בוועדה, שהגורם המוסמך הארצי, אנחנו צריכים להבהיר כאן שפסקה 2 נוגעת דווקא לנותני האישור ולא לרשויות המקומיות.

לירון אדלר: גורם מוסמך ארצי מקרב המשרדים המקצועיים שקובע תנאי אחיד כזה, צריך להודיע לוועדה להסדרה תוך שבעה ימים.

לירון אדלר: וצריך לפרסם את קביעת התנאי האחיד לצד המפרט האחיד באינטרנט.

לירון אדלר: לא ברשומות, אני אבהיר כאן שזה לא ברשומות.

לירון אדלר: כדי שבעצם הוועדה להסדרה תוכל לעקוב אחרי הדברים האלה שקורים ושגם הציבור ידע שיש תנאי כזה.

יצחק פינדרוס: הממשלה לא נוסח על הנושא של הרשויות המקומיות שיושב ראש הוועדה ביקש?

לירון אדלר: כן, אבל זה בהמשך.

יצחק פינדרוס: לפי הנוסח אני לא ראיתי.

לירון אדלר: זה פה בהמשך.

איתן גינזבורג: מי שמתפרץ אל תרשמו אותו, כי הוא מתפרץ.

איתן גינזבורג: מאיפה את?

ליאורה עופרי: משרד להגנת הסביבה, ליאורה עופרי, מהלשכה המשפטית.

ליאורה עופרי: שאלה לגבי התוספת בפסקה 1.

איתן גינזבורג: כן?

ליאורה עופרי: הוסף שם, לירון, הנושא שנקבע עד המועד האמור בחיקוק במפרט האחיד או במפרט רשותי.

ליאורה עופרי: חשוב רק לעשות את ההבחנה בין גורם מוסמך ארצי שהוא נותן אישור והתוספת היא לא רלוונטית למפרט הרשותי.

ליאורה עופרי: וככל שיש גורם מוסמך ארצי זה צריך להיות נכון לגבי רק המפרט הרשותי.

איתן גינזבורג: לפי העניין.

תומר רוזנר: לפי העניין.

תומר רוזנר: להוסיף את המילים "לפי העניין".

לירון אדלר: בסדר גמור.

איתן גינזבורג: התווסף.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: עוד משהו, מנגנון מוסדר, הכל בסדר?

תומר רוזנר: לא, זה בהמשך, כן.

לירון אדלר: אוקיי.

לירון אדלר: התיקונים הבאים זה בעמוד 4.

לירון אדלר: רגע.

לירון אדלר: בנוסח המשולב זה עמוד 23.

לירון אדלר: סעיף קטן (א)(4) בתוך סעיף 7.

לירון אדלר: תנאי אחיד כאמור בסעיף קטן (א)(2) שקבע גורם מוסמך ארצי כאמור בפסקות 2 עד 4 לסעיף קטן (ה) אשר מחייב ששינוי במבנה בו פועל העסק לא ייקבע אלא באישור הוועדה להסדרה.

לירון אדלר: לא החליטה הוועדה להסדרה כי היא מסרבת לאשר את התנאי האחיד בחלוף 30 יום יראו את התנאי כאילו אושר על ידה.

לירון אדלר: סירבה הוועדה להסדרה לאשר תנאי כאמור תודיעה על סירובה לשר הממונה על רשות ההסדרה ולשר נותן האישור הנוגע בדבר.

לירון אדלר: בעצם הבהרנו כאן שהנושא הזה של אישור תנאי לגבי שינוי במבנה, שוב, תקף רק לתנאים של נותני האישור המשרדיים, משרדי הממשלה.

לירון אדלר: ולא למה שקורה ברשויות המקומיות.

לירון אדלר: והוספנו כאן שצריכה להיות הודעה גם לשר הממונה על רשות ההסדרה וגם לשר נותן האישור הנוגע בדבר.

לירון אדלר: (א)(5) בעצם מדובר פה על דיווח לוועדה להסדרה על תנאים שקבע גורם מוסמך ארצי.

לירון אדלר: אנחנו הוספנו כאן שהדיווח לגבי התנאים יהיה בצירוף ההנמקות לקביעתם.

לירון אדלר: הדיווח יועבר במועדים ולפי מתכונת שעליה יורה יושב ראש הוועדה להסדרה.

תומר רוזנר: אתם מבקשים שגם הרשויות המקומיות יודיעו לכם על כל תנאי שהם קובעים לכל עסק?

תומר רוזנר: הממשלה?

שי עג'מי: לא.

לירון אדלר: בסעיף א(5) זה היה נוסח אני חושבת.

תומר רוזנר: לגבי תנאי יחודיים, אתם מבקשים שגם הרשויות המקומיות יודיעו לוועדה להסדרה?

תומר רוזנר: זה קצת נראה לי,

רון כץ: בסדר, אז לא צריך להתעכב על זה.

רון כץ: אם הם אומרים שלא, אז בואו נוריד את זה.

רון כץ: בואו נוריד את זה.

שי עג'מי: לדעתי לא, אבל בואו נחשוב שנייה על העניין.

מעין ספיבק: לא, לא.

מעין ספיבק: אין כוונה שהרשויות המקומיות.

לירון אדלר: אז רק נותן אישור?

לירון אדלר: אוקיי.

תומר רוזנר: אוקיי.

תומר רוזנר: אז אנחנו נתקן שזה מדובר רק על נותני אישור שהם במשרדים הממשלתיים מה שנקרא.

לירון אדלר: אוקיי.

לירון אדלר: ה.

לירון אדלר: בסעיף קטן (ד) במקום "דרישות רשות הרישוי" יבוא "והמפרט הרשותי".

לירון אדלר: זה תיקון נוסח.

איתן גינזבורג: עמוד 6.

לירון אדלר: בעמוד 6 זה גם בעצם תיקון נוסח.

לירון אדלר: מדובר כאן על תנאים ומסמכים שבעצם הם מתחייבים לפי חיקוק, לפי תקנות או דברים כאלה, שמתפרסמים במפרט.

לירון אדלר: ומוסיפים פה את המינוח "בחוק זה מסמכים ותנאים שפורסמו לצד המפרט האחיד".

לירון אדלר: השימוש במינוח הזה מופיע לאורך כל החוק וגם בתקנות, ולכן רצינו להוסיף את השם.

לילך דחוח: לירון, רגע, אפשר שאלה קטנה?

לירון אדלר: כן?

לילך דחוח: לילך דחוח, שופרסל.

לילך דחוח: רק כדי להבין, סעיף קטן (ה) שאומר בסעיף קטן (ד) במקום "לדרישות רשות הרישוי" יבוא "המפרט הרשותי", לאיזה סעיף בחוק זה מתייחס התיקון?

לירון אדלר: זה בתוך סעיף 7.

לירון אדלר: מה שהיה כתוב שם "ולדרישות רשות הרישוי", אנחנו בעצם הרי לאורך כל החוק החלפנו את הנושא של דרישות רשות הרישוי למינוח "המפרט הרשותי" והתיקון כאן הוא תיקון של נוסח.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: זה תיקונים טכניים.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אני פסקה 2 לא הצלחתי להבין שם.

יצחק פינדרוס: יצאתי מבולבל לגמרי.

לירון אדלר: באיזה סעיף?

איתן גינזבורג: מה, אתה מחזיר אותי אחורה?

איתן גינזבורג: איזה עמוד?

יצחק פינדרוס: סעיף 7(ג)(1)(א)(2).

אביר קארה: תאר לך מה בעל עסק צריך לנסות להבין.

מעין ספיבק: אם הוא היה צריך לנסות להבין את חוק רישוי עסקים.

איתן גינזבורג: לא הבנתי, עמוד 6 אתה מתכוון?

יצחק פינדרוס: עכשיו אנחנו לומדים ---

איתן גינזבורג: אתה רוצה להתייחס לדברים או שאתה רוצה זה?

איתן גינזבורג: מה לא הבנת, באיזה עמוד?

יצחק פינדרוס: תודה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להבין שורה תחתונה.

יצחק פינדרוס: גם פה בסעיף הזה, איך זה עובד?

יצחק פינדרוס: השר פוטר, ברירת המחדל הרי זה שאין כרגע מפרט.

לירון אדלר: על הפטור מהמפרט האחיד?

לירון אדלר: פטור מכתיבת המפרט האחיד?

יצחק פינדרוס: אז הוא פוטר רק בהסכמת השר?

תומר רוזנר: רק בהסכמת השר.

לירון אדלר: באופן עקרוני מדובר, הרי יש צו כבר היום שקובע איזה עסקים צריכים לפרסם מפרט אחיד ואיזה לא.

לירון אדלר: הכוונה תמיד הייתה שעסקים שהם בתוך חוק רישוי עסקים, שבאמת יש עסקים רבים מסוגם וסך הכל הדברים הם דומים.

לירון אדלר: מרכולים, מסעדות, בתי קפה - להם יש מפרט אחיד.

לירון אדלר: אבל תחנות כוח ומתקני התפלה, אין להם מפרט אחיד.

לירון אדלר: ועוד דברים כאלה.

לירון אדלר: מפעלים גדולים ודברים אחרים שנמצאים בחוק רישוי עסקים.

לירון אדלר: יש חלוקה שהיא כבר היום קיימת וההבהרה כאן שעדיין זה נשאר בהסכמת השר המקצועי שאחראי על הסדרת אותו תחום.

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה להבין הפוך.

יצחק פינדרוס: בואי נגיד ששר החקלאות.

יצחק פינדרוס: ניקח בכוונה חקלאות, כי לא גורר פה אף אחד לאנטגוניזם.

יצחק פינדרוס: שר החקלאות לא רוצה לפרסם מפרט אחיד.

יצחק פינדרוס: הוא יכול לעשות את זה בלי שר ההסדרה?

יצחק פינדרוס: זה מה שלא הצלחתי.

יצחק פינדרוס: עכשיו את יודעת מה לא הצלחתי להבין בסעיף הזה?

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: התשובה היא כן.

תומר רוזנר: הוא לא ייתן את הסכמתו לפרסום מפרט אחיד.

יצחק פינדרוס: מה?

תומר רוזנר: כן, התשובה היא כן.

תומר רוזנר: הוא יגיד שהוא לא מסכים לפרסם מפרט אחיד.

יצחק פינדרוס: ושר ההסדרה אומר אני דורש ממך מפרט אחיד.

לירון אדלר: אבל זה עניין פרטני.

לירון אדלר: זה צו שקובע איזה סוגי עסקים בפנים.

לירון אדלר: זאת אומרת, זה בצו.

יצחק פינדרוס: אני מבין.

יצחק פינדרוס: רק פה כתוב שאני יכול לפטור ממפרט אחיד.

יצחק פינדרוס: שר ההסדרה בהתייעצות עם שר החקלאות, יכול לפטור.

תומר רוזנר: בהסכמה.

יצחק פינדרוס: אני שואל מה קורה בסיטואציה הפוכה?

יצחק פינדרוס: שר החקלאות לא רוצה.

יצחק פינדרוס: כי החוק הרי מחייב אותו פה עכשיו לפרסם מפרט.

יצחק פינדרוס: הוא לא רוצה.

יצחק פינדרוס: מסיבותיו הוא.

יצחק פינדרוס: שר ההסדרה דורש ממנו.

יצחק פינדרוס: ואז הוא אומר לו לא התייעצת איתי.

יצחק פינדרוס: את הבנת מה אני מתכוון?

לירון אדלר: לא, אבל ברירת המחדל היא שמפרסמים מפרט אחיד לכל העסקים, למעט העסקים ---

יצחק פינדרוס: ואם השר לא רוצה לפרסם מפרט אחיד ולא קיבל אישור משר ההסדרה?

לירון אדלר: אבל הוא היום קבוע בצו כעסק שצריך להיות לו מפרט אחיד?

לירון אדלר: אז הוא לא קיבל פטור.

לירון אדלר: אז הוועדה להסדרה אמורה להסדיר את זה בעצם.

יצחק פינדרוס: אמורה לחייב?

לירון אדלר: את הפרסום של המפרט עצמו, אם זה קבוע בצו, הוועדה להסדרה אמורה לעשות.

יצחק פינדרוס: אני לא הצלחתי להבין אם הסעיף הזה, אני חוזר לסעיף.

יצחק פינדרוס: אני לא מבין בסעיף הזה מה הוא מנסה לומר.

לירון אדלר: הרעיון הוא כזה: קודם כל, יש צו שקובע לאיזה עסקים יש מפרט אחיד ולאיזה לא.

לירון אדלר: אם יש עסק שכבר בצו של היום קבוע שהוא חייב לפרסם מפרט אחיד, אז אם לא פורסם המפרט אחיד עצמו זה יהיה תפקיד הוועדה להסדרה.

יצחק פינדרוס: הוועדה להסדרה יכולה לחייב אותו.

לירון אדלר: כן.

יצחק פינדרוס: הם לא יכולים להתכסות בחליפה של השר.

לירון אדלר: אם הוא רוצה לפטור את עצמו לגמרי בצו מהחובה לפרסם מפרט אחיד אז הוא צריך לפנות לשר לממונה להסדרה ולבקש לפטור אותו בצו.

יצחק פינדרוס: הבנתי.

יצחק פינדרוס: זה מה שכתוב בסעיף הזה?

תומר רוזנר: כן.

יצחק פינדרוס: הבנתי אותו נכון?

יצחק פינדרוס: מה שאת אמרת, זה מה שכתוב בסעיף?

לירון אדלר: כן.

איתן גינזבורג: הלאה.

לירון אדלר: אני בעמוד 7, בסעיף קטן (ג).

לירון אדלר: השר הממונה על רשות ההסדרה יפרסם את המפרט האחיד או כל שינוי בו לפי הצעה שתגיש לו הוועדה להסדרה או שר נותן אישור.

לירון אדלר: והכל בכפוף להוראות סעיף זה.

לירון אדלר: אנחנו בעצם הוספנו כאן, תראו בהמשך ההקראה, הוספנו עוד איזה שהוא הסדר שקצת עושה את ההתאמות לגבי שינוי במפרט, שרוצה ליזום השר המקצועי עצמו.

לירון אדלר: זאת אומרת, כל מה שהיה בהצעה שקראנו עד עכשיו היה שינויים שיוזמת הוועדה.

לירון אדלר: עכשיו נניח שר נותן אישור קבע איזה שהוא תנאי אחיד כזה, והוא רוצה להכניס אותו לפרט והוא רוצה לעשות את השינוי ביוזמתו או מסיבה אחרת.

לירון אדלר: יש מפרט שלא דנים בו כרגע, אבל השר רוצה להכניס איזה שהוא שינוי במפרט שנראה לו שהוא דרוש.

לירון אדלר: אז אנחנו הכנסו כאן בהמשך איזה שהוא הסדר לגבי זה.

לירון אדלר: אז נגיע לזה עוד מעט.

לירון אדלר: עכשיו באותו עמוד למטה יש בעצם את הנושא של לוחות הזמנים, של הוועדה.

תומר רוזנר: כן, זה הנושא הראשון בעצם נשאר פתוח בוועדה הקודמת.

תומר רוזנר: נושא לוח הזמנים להכנת המפרטים על ידי הוועדה להסדרה.

תומר רוזנר: וכפי שאתם רואים, כרגע הממשלה לא הציעה משהו אחר ממה שהיא הציעה מלכתחילה, שבעצם לגבי 50% מהעסקים יהיו מפרטים עד יוני 2025.

תומר רוזנר: הוועדה ביקשה משהו אחר, אבל משיח מוקדם שערכנו עם הממשלה, הם יסבירו יותר טוב ממני.

תומר רוזנר: אבל הם חושבים שזה לוח הזמנים הריאלי מבחינתם.

איתן גינזבורג: כן, הממשלה?

שי עג'מי: שי עג'מי, משרד ראש הממשלה.

שי עג'מי: בעצם עשינו את השיח הפנים ממשלתי כדי להבין את לוחות הזמנים, אם אפשר לקצר אותם.

שי עג'מי: לצערנו זה יחסית מורכב.

שי עג'מי: אני אנסה קצת להסביר.

שי עג'מי: בעצם אנחנו עכשיו באוקטובר 2021.

שי עג'מי: אנחנו מניחים שעד דצמבר 2022, ייקח זמן עד שימנו אנשים לוועדה.

שי עג'מי: היא תקבע את נהלי העבודה שלה.

שי עג'מי: אני מניח שתוך כדי הדרך הוועדה תעשה הרבה טעויות בתהליכי עבודתה ותלמד איך עושים נכון את כל התהליך החדש הזה.

שי עג'מי: אני מניח שגם יהיו הרבה אזורים של צורך לייצר יחסי אמון בין כל החברים בוועדה.

שי עג'מי: ולכן אני מניח שעד דצמבר 2022 אנחנו נהיה יחסית בהרצה בוועדה.

שי עג'מי: ומאז נוכל בעצם לעבוד בכל הכוח.

שי עג'מי: זאת אומרת שמינואר 2023 עד יוני 2025, שזה שנתיים וחצי, להגיע ל-50% מהעסקים, שאני אזכיר שזה אומר לפעמים לכתוב מפרט חדש, לפעמים לתקן מפרט קיים ולפעמים לעסוק בבלת"מים שקשה לצפות אותם, שזה לדוגמה בקשות של גורם מוסמך ארצי לפי הסעיפים הדחופים.

שי עג'מי: אולי בקשות לשינוי מטעם שרים שרוצים לעשות שינוי שאולי הוועדה לא רואה את זה לעצמה.

שי עג'מי: וייכנסו בקשות ולגיטימי שנדון בהן ונצטרך להתכנס.

שי עג'מי: ולכן שנתיים וחצי להגיע ל-50% מהעסקים נראה - - -

יצחק פינדרוס: כמה אחוז אנחנו נמצאים היום?

שי עג'מי: היום יש 75 מפרטים, שזה בערך 80% מהעסקים.

שי עג'מי: החבר'ה ממשרד הפנים, תקנו אותי אם אני טועה.

יצחק פינדרוס: 70% מהמפרטים.

שי עג'מי: 75 מפרטים מתוך 190.

עידו מירז: 202.

יצחק פינדרוס: על כמה עסקים הם משפיעים אבל?

שי עג'מי: אז זה אומר משהו כמו 80% מהעסקים.

יצחק פינדרוס: ואז אתה מבקש ממני לרדת ל-50?

שי עג'מי: לא, רגע, אני לא הולך למחוק.

שי עג'מי: רגע, רגע, אני לא הולך למחוק.

שי עג'מי: אם רוצים לעשות רביזיה מתוך כלל העסקים, בעצם שהוועדה תדון ותשפר מפרטים המשפיעים על 50% מהעסקים, אוקיי?

שי עג'מי: שכרגע קשה להגיד בדיוק מה זה.

שי עג'מי: לפעמים זה יהיה לכתוב מפרט מאפס, כי יש איזה שהוא אזור שהוא בעייתי וצריך לשכתב אותו וליצור אותו מחדש, הוא היום לא כתוב.

שי עג'מי: ולכן אני חושב ששנתיים וחצי ---

יצחק פינדרוס: אבל אם החוק של 2018 הביא אותך ל-80%.

שי עג'מי: לא, לא, החוק מ-2010 הביא אותנו ב-2021 מאפס ל-75 מפרטים, כעשור.

יצחק פינדרוס: אני מדבר על 80% מהעסקים.

יצחק פינדרוס: אני חוזר על הייחוס, אני מנסה להישאר על אותו מסלול.

יצחק פינדרוס: אני מדבר על הייחוס שאתם עשיתם פה בחוק.

שי עג'מי: כן.

שי עג'מי: אז אני אומר, אני שנייה שם את כל התמונה ואני רוצה שנייה שזה יהיה לנגד עיניכם.

שי עג'מי: כשבעצם החוק כרגע לפי הסעיף אומר שצריך לבוא ולתקן מפרטים הנוגעים ל-50% מהעסקים, זה יכול להיות שזה אומר לגעת ב-20 מפרטים.

שי עג'מי: יכול להיות שזה אומר לגעת ב-50 מפרטים ויכול להיות שזה לגעת בנקודה, בכמה נקודות ב-50 ולעשות רביזיה מלאה ב-15.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: זה אירוע שהוא מורכב.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: בוא נאמר אותו.

שי עג'מי: ובעצם אם משאירים לוועדה משהו כמו שנתיים וחצי.

שי עג'מי: כי תהיה תקופת התארגנות ותקופת הרצה לוועדה, זה נראה לי די ברור לכולם.

שי עג'מי: זה משהו יחסית חדש שקם.

שי עג'מי: אז אם אנחנו שמים את זה, פלוס בלת"מים שיגיעו מהשטח.

שי עג'מי: כי לפי החוק הוועדה צריכה לדון בבלת"מים.

שי עג'מי: בין אם זה דברים דחופים, בין אם השרים יגלו בעוד שנה או משהו שצריך לעשות איזה שהוא שינוי שהוועדה צריכה לדון בו.

שי עג'מי: אני חושב שבסוף, בשנתיים וחצי לייצר תיקונים ל-50% מהעסקים כולל הבלת"מים, לטעמנו זה המון עבודה.

שי עג'מי: אני לא רוצה להבטיח דברים שיהיה לנו קשה לקיים.

שי עג'מי: אני אומר בכנות בפורום הזה.

מוסי רז: לא תספיקו?

יצחק פינדרוס: תראה יושב הראש, אני מרגיש קצת מבולבל.

יצחק פינדרוס: ואני אגיד לך למה.

יצחק פינדרוס: כי מה שאני הבנתי, עוד פעם, מה שהחוק מנסה לעשות בעצם זה לגרום ליותר, אם אמרתם מתוך 190 יש לנו 90, אנחנו רוצים להעלות את ה-90 האלה ליותר.

יצחק פינדרוס: מצד שני, אתה אומר לא.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להתמקד ב-90 האלה, כי הם משפיעים על 80% מהעסקים.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, אנחנו צריכים להיות קצת יותר מדויקים מה אנחנו רוצים לעשות?

יצחק פינדרוס: בואו נחליט עכשיו.

יצחק פינדרוס: נעזוב את הנושא הזה של מפרט האחיד, כרגע את ה-100 שאין.

יצחק פינדרוס: ניקח את ה-90 שיש היום.

יצחק פינדרוס: בואו נתמקד בהם ונעזוב את הכל.

יצחק פינדרוס: זה מה שאתה בעצם אומר לי.

יצחק פינדרוס: אנחנו רוב הזמן התמקדנו, לפחות בדיונים פה, באותם 100 שעוד לא פורסמו.

יצחק פינדרוס: אתה אומר לא, ה-100 שלא פורסמו לא משפיעים על רוב העסקים.

יצחק פינדרוס: ה-90 שפורסמו משפיעים על 80% מהעסקים.

יצחק פינדרוס: ושם אני רוצה לתקן.

שי עג'מי: אני אגיד יותר מזה.

יצחק פינדרוס: אנחנו באירוע אחר לגמרי.

יצחק פינדרוס: החוק די מבלבל בעניין הזה.

מעין ספיבק: רגע, זה לא מדויק.

מעין ספיבק: זה לא מדויק.

מעין ספיבק: כלומר, סליחה, כן?

יצחק פינדרוס: אני מנסה להבין.

מעין ספיבק: כן.

מעין ספיבק: אנחנו אומרים דבר כזה: אנחנו יודעים שיש היום בעיה גם במפרטים שפורסמו וגם במפרטים שלא.

מעין ספיבק: עכשיו הוועדה צריכה לשבת ולבחון מה התועלת הגדולה יותר למשק.

מעין ספיבק: האם התועלת הגבוהה יותר היא בתיקון המפרטים ---

יצחק פינדרוס: אבל אתם אומרים שזה משפיע על 80%.

איתן גינזבורג: שנייה, שנייה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פינדרוס, רק אני מבקש שתאפשר לה תשובה שלמה.

יצחק פינדרוס: לא, לא, זה שאלות הבהרה.

יצחק פינדרוס: אני לא מתווכח.

איתן גינזבורג: כן, אבל ברגע שאתה שואל שאלת הבהרה היא מתנתקת ממה שהיא רצתה להגיד.

איתן גינזבורג: היא תלך להבהרה ואנחנו לא נדע מה היא רצתה להגיד במקום.

מעין ספיבק: סליחה, לא הצגתי את עצמי גם, מעין ספיבק מאגף תקציבים.

מעין ספיבק: אז אני אומרת דבר כזה: יכול להיות שהוועדה תתכנס, תגיד יש לנו שני מפרטים שהתועלת מהתיקון שלהם היא מאוד גבוהה.

מעין ספיבק: שאר המפרטים כרגע הם מספיק טובים כדי להשאיר אותם כפי שהם ועדיף להתמקד במפרטים שטרם פורסמו ולפרסם אותם.

מעין ספיבק: בהקשר הזה הוועדה תצטרך להתחיל את העבודה שלה ולנתח בדיוק מהי רגולציית היתר שנמצאת במפרטים הקיימים וכמה עסקים במצב הקיים נדרשים למפרטים שטרם פורסמו.

מעין ספיבק: אז בגלל זה כתבנו גם בנוסח החוק גם מפרטים שפורסמו ודורשים תיקון וגם מפרטים שטרם פורסמו.

סימון דוידסון: אני יכול הערה?

סימון דוידסון: יש לי שאלת תם.

איתן גינזבורג: רגע, רק שנייה.

איתן גינזבורג: רון ביקש ואז אתה.

יצחק פינדרוס: זה לא 50%.

יצחק פינדרוס: 50% זה החיים קלים.

יצחק פינדרוס: אם אנחנו מתעסקים כבר ב-80%.

איתן גינזבורג: רגע, אבל נתתי את הזכות לרון.

רון כץ: אז קודם כל, אני שמח דרך אגב, שהוועדה הזאת באמת עובדת יחד, בלי קשר לכלום.

רון כץ: כי המטרה שלנו היא אחת, להקל על רגולציה של עסקים במדינה.

רון כץ: אני קשוב לדברים שנאמרים פה.

רון כץ: ואני חוש שהכוונה היא טובה, אבל יש בעיה שאתם לוקחים אובר מקדם בטיחות לכל.

רון כץ: אפילו מקביעת חברים לוועדה.

רון כץ: למה אתם צריכים שלושה חודשים?

רון כץ: בשביל לקבוע מי יהיו החברים בוועדה?

שי עג'מי: אגב, זה סעיף תקדימי.

שי עג'מי: אני חייב להגיד.

שי עג'מי: אין אפילו שלושה חודשים.

שי עג'מי: אנחנו נתקעים לפעמים עשרה חודשים.

רון כץ: למה?

שי עג'מי: לא, אני אומר, שמו פה סעיף תקדימי של שלושה חודשים.

רון כץ: אני מנסה שתבין מה אני אומר.

רון כץ: קודם כל, זה כבר אתה יכול להסכים שאפשר שיהיה הרבה פחות.

רון כץ: אפשר לכתוב חודש, זה יהיה אותו דבר.

רון כץ: אם תגיד שלושה חודשים אתם תחכו חודשיים ואז תעבדו.

רון כץ: ובוא נגיד חודש זה אותו דבר.

רון כץ: וזה אני חושב שתהיה פה הסכמה.

רון כץ: הדבר השני שאני אומר, לגבי משך הזמנים.

רון כץ: משך הזמנים שאתם אומרים זה יהיה בתיאוריה שאולי נגיע אליהם.

רון כץ: אין שום היגיון.

רון כץ: כמו שאמרו פה, שמעתם את חבריי, אני לא אחזור על הדברים.

רון כץ: אין שום הגיון לעשות את זה.

רון כץ: בואו נקצר את הזמנים, כי רוב המפרטים,

אביר קארה: לא יותר משנה וחצי.

שרון רופא אופיר: אם אתם זוכרים, הרי כולנו העלינו את זה בדיון הקודם וביקשנו מכם שזה לא יהיה עד יוני 2025.

שרון רופא אופיר: וזה נותר עד יוני 2025.

שרון רופא אופיר: אז מה הטעם?

רון כץ: שי, בוא אני אנסה להסביר לך.

רון כץ: שי, אני אנסה להסביר את מה שאני אומר.

רון כץ: קודם כל, רוב המפרטים אתם כבר מכירים אותם.

רון כץ: אנחנו מדברים על זה שהמפרטים לא קיימים.

מוסי רז: זה לא מה שהוא אמר.

מוסי רז: הוא רוצה לבדוק את הקיימים.

רון כץ: גם לבדוק את הקיימים, אין בעיה.

רון כץ: מי שבסופו של דבר משלם את המחיר על זה שאנחנו לוקחים את הזמן הזה, זה בעלי העסקים.

רון כץ: עכשיו, אתם יכולים לשבת, אתם הממשלה.

רון כץ: והנה, נציג הממשלה נמצא פה גם.

רון כץ: תגידו מה אתם צריכים.

רון כץ: לא פה, תעשו חשיבה ביניכם.

רון כץ: מה אתם צריכים כדי לקצר את הזמנים האלה?

רון כץ: ואני בטוח שתקבלו את זה.

רון כץ: כי אני בקשר טוב עם השרים שמאוד רוצים לקדם את זה.

רון כץ: בוא, אנחנו מבקשים לקצר את הזמנים.

רון כץ: איתן, זה זמנים לא הגיוניים.

יצחק פינדרוס: 50% זה גם לא הגיוני אם אתה נמצא היום ב-80%.

שרון רופא אופיר: הרי ביקשנו את זה.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דוידסון.

יצחק פינדרוס: זה לא הגיוני.

יצחק פינדרוס: הם אמורים לדעת מה משפיע על ה-80% האלה.

רון כץ: ומה שכן, יש הסכמה לגבי המינוי של החברים לקצר את הזמנים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דוידסון.

סימון דוידסון: אני יש לי שאלת תם.

סימון דוידסון: בסופו של דבר אנחנו יושבים ורואים פה המון סעיפים, 17(ג), 17.

סימון דוידסון: בסוף אנחנו רוצים לשפר את איכות השירות לבעלי עסקים.

סימון דוידסון: כמובן לא לפגוע באיכות מתן רישוי עסקים.

סימון דוידסון: ויש פה המון המון סעיפים.

סימון דוידסון: אנחנו דיברנו על שני דברם שהם מרכזיים.

סימון דוידסון: אחד זה הנציגים שיהיו בוועדה.

סימון דוידסון: והדבר השני שאני באמת רוצה שתסביר לי.

סימון דוידסון: הרי מחכים למפרטים, בעיקר משרד הבריאות ואיכות הסביבה, שנים.

סימון דוידסון: מ-2010 ו-2008 לדעתי, מחכים.

סימון דוידסון: בסוף הפקידות מצליחה בצורה כזאת או אחרת לדחות את המועד, לדחות את המועד.

סימון דוידסון: איך חברי הוועדה, אנחנו נצא מפה בהרגשה שאנחנו עשינו שירות לבעלי העסקים?

סימון דוידסון: שהצלחנו לקצר את זמן רישוי העסקים ובסופו של דבר שמפרטים שהם בעייתיים, ואני אומר לך כבעל עסקים לשעבר, זה משרד הבריאות ואיכות הסביבה.

סימון דוידסון: שאתה צריך להיות גאון, דוקטור או פרופסור לכימיה כדי להבין מה כתוב במפרט.

סימון דוידסון: ולא בטוח שהם מבינים.

סימון דוידסון: איך אנחנו נצא מפה בהרגשה שתוך, כמה חודשים רציתם?

רון כץ: עד יוני 2025.

שרון רופא אופיר: לא, אנחנו לא מוכנים.

רון כץ: לא, בסדר.

רון כץ: הוא שאל מה כתוב.

סימון דוידסון: איך אנחנו נדע שעד יוני 2023 לפחות הדברים המרכזיים שזה משרד הבריאות ואיכות הסביבה יהיו ברורים, קריאים וישימים?

סימון דוידסון: ופה סימן השאלה.

שי עג'מי: אני מבין.

שי עג'מי: אני רק רוצה לשקף את ההיבטים האלה.

שי עג'מי: כיום יש מפרטים ל-80% מהעסקים.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: אני אומר לך, אני מגיע מאגף רגולציה ממשרד ראש הממשלה.

סימון דוידסון: אז משרד הבריאות זה ב-20 האלה שלא נמצאים?

שי עג'מי: לא, זה לא קשור.

שי עג'מי: יש נניח משרד הבריאות מתוך, לא יודע מה, 50 מפרטים, אז אולי יש להם 40 מפורסמים.

שי עג'מי: נניח, אני לא רוצה להגיד.

שי עג'מי: אני אומר כתיאור.

שי עג'מי: זה לא עניין של משרד הבריאות כחטיבה אחת.

שי עג'מי: זה לפי סוגי עסקים.

אביר קארה: שי, אבל אתה מדמה לעצמך מצב שהיום אתה עובד עם ---

איתן גינזבורג: רגע, רגע, סגן השר.

אביר קארה: כל המטרה זה להרחיב את זה.

אביר קארה: תנסה לחשוב בראש.

איתן גינזבורג: סגן השר קארה, תן לו רק להשלים משפט.

שי עג'מי: אני אומר לך, כל תפקידי היום באגף רגולציה, אנחנו עובדים עם המשרדים על שינויים.

שי עג'מי: הדברים האלה לוקחים זמן.

שי עג'מי: אמיתי אני אומר, זה החיים שלנו ביום יום, בממשלה.

שי עג'מי: הדבר הזה זה על ספידים.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: תחשבו על זה, שישה משרד ממשלה על משהו כמו בוא נגיד בהערכה גסה, 50% מהמפרטים, שישה משרדי ממשלה כפול לא יודע מה, 40-50 סוגי עסקים.

שי עג'מי: שזה יכול להיות במטריות שונות.

רון כץ: אנחנו סומכים עליך שי.

שי עג'מי: לא, בסדר, אני רק שם את התמונה.

שי עג'מי: זה יכול להגיע בוא נגיד, זה 120 סוגיות, בסדר?

שי עג'מי: לכבאות זו יכולה להיות סוגיה של הגנה על התקהלות, על מסחר, על תעשייה.

שי עג'מי: זה כל אחד עולם אחר וחשיבה שונה.

שי עג'מי: במשרד הבריאות יש היבטים של שפכים, תברואה במטבח, חומרים בבריכות שחייה.

שי עג'מי: זה וקטורים מסוימים.

שי עג'מי: משרד להגנת הסביבה זה פלטות, זה זיהומים.

שי עג'מי: משרד החקלאות זה בעלי כנף.

שי עג'מי: זה כאילו, זה המון מטריות.

שי עג'מי: בכנות אני אומר, אפשר לעשות מה שאתם רוצים.

שי עג'מי: אני שם לפניכם שנייה את המורכבות של האירוע.

שי עג'מי: להגיד לכם הכל טוב?

שי עג'מי: זה אירוע מורכב.

שי עג'מי: זו פעם ראשונה שהדבר הזה קורה.

שי עג'מי: יהיו חבלי לידה.

סימון דוידסון: אני אגיד לך משפט אחד מאוד פשוט.

סימון דוידסון: אתה יודע, בסוף, אני מגיע מהשטח כמו חלק מחבריי.

סימון דוידסון: אני אתן לך דוגמה: לקבל אישור היתר רעלים לבריכת שחייה, אתה מחכה היום יותר משנה.

סימון דוידסון: יש במדינת ישראל שלושה פקחים על כל מדינת ישראל.

אביר קארה: בכל עסק, סימון.

סימון דוידסון: על נושא של היתר לחומרים מסוכנים, זאת אומרת כלור, חומצה.

סימון דוידסון: באמת באמת, אני רוצה לצאת מהחדר הזה שאני סימון דוידסון הקטן הצליח לשנות משהו קטן.

סימון דוידסון: שלא יהיו שלושה פקחים על כל מדינת ישראל.

סימון דוידסון: שהנושא הזה יהיה מהיר יותר, קל יותר.

שי עג'מי: אז כמות המפקחים אנחנו לא הולכים לבדוק.

סימון דוידסון: אתה יודע, זה דבר קטן.

סימון דוידסון: אבל יש כל כך הרבה פריטים, שבסוף אנחנו יוצאים מהחדר אחרי רפורמה.

אביר קארה: חלק מהפריטים אנחנו הולכים לבטל בכלל.

סימון דוידסון: והאם זה קורה בכלל.

נפתלי קאייקוב: רגע, אבל הובטח פה גם, תראו, אני הייתי בכל הרפורמות.

נפתלי קאייקוב: ואני רואה שהדברים מ-2010.

נפתלי קאייקוב: רק משפט.

איתן גינזבורג: כן, רק משפט.

איתן גינזבורג: אבל לא הצגת את עצמך.

איתן גינזבורג: וגם לקחת רשות דיבור בלי אישור, אז זה שני חטאים בבת אחת.

נפתלי קאייקוב: כן, צהוב אחרי זה אדום, נכון?

נפתלי קאייקוב: אז אני נפתלי קאייקוב ואני יושב ראש איגוד ארצי של רישוי העסקים בשלטון המקומי וראש אגף הרישוי עסקים של נתניה.

נפתלי קאייקוב: תראו, אנחנו בקצב הזה נגיע גם ל-2100.

נפתלי קאייקוב: כי הצבא צועד קיבתו.

נפתלי קאייקוב: גם הוועדה הזאת זימנה פה את נציבות שירות המדינה.

נפתלי קאייקוב: אם לא יהיו אנשים שיעשו את המפרטים, לא יהיה לך מפרטים.

נפתלי קאייקוב: משרדי הממשלה ממלאים את פיהם מים, לא יגידו כלום.

נפתלי קאייקוב: כי הם מחויבים לעמוד בהוראות של מדינה וממשלה וזה בסדר.

נפתלי קאייקוב: אבל בסוף אתה רואה שהאנשים האלה במשרדים לא יכולים לכתוב את המפרטים.

נפתלי קאייקוב: הם לא יכולים גם את זה וגם את זה וגם לפקח.

נפתלי קאייקוב: אז אם אנחנו באמת רוצים לעשות שינוי, חייב שיהיה פה תקינה ותקנים שיהיו רשומים ודיווח לוועדה על התקדמות.

איתן גינזבורג: בסדר, אבל אנחנו לא רושמים תקינה וחקיקה ראשית.

נפתלי קאייקוב: עוד משפט אחד.

נפתלי קאייקוב: כתבו 75 מפרטים.

נפתלי קאייקוב: אבל אתה יודע שאת ה-75 מפרטים האלה קבעו אותם רק בתקופה האחרונה.

נפתלי קאייקוב: זה רק מ-2018.

נפתלי קאייקוב: כן, בוא, מ-2010 היה ממש אדמה חרוכה ואז איזה פיק אחד מסוים.

נפתלי קאייקוב: ועכשיו אנחנו עוד פעם ניתקע.

נפתלי קאייקוב: עכשיו תראה, גם את המפרטים האלה רוצים לפתוח אותם מחדש.

נפתלי קאייקוב: שזה בסדר גמור.

נפתלי קאייקוב: אבל עדיין, הציבור שעומד, בעלי העסקים שעומדים מול הזירה הזאת כזירה משתנה, איך הם יעמדו כל פעם שהשינויים האלה משתנים לעיתים תכופות?

נפתלי קאייקוב: הדברים האלה חייבים לבוא להסדרה.

נפתלי קאייקוב: אז אני אומר, יש פה איזונים ובלמים.

נפתלי קאייקוב: צריך להיות פה כוח אדם ראוי, שיעשו את העבודה.

נפתלי קאייקוב: ולקבוע לוח זמנים ברור, כדי שסימון לא יגיע ל-2050 וישאל אותי מה קורה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: כן, חבר הכנסת טל.

אלון טל: יש כאן נציגים ממשרד להגנת הסביבה.

אלון טל: יש לנו שניים פה אם אני זכרתי נכון.

אלון טל: אנחנו פשוט בדיונים קודמים בוועדות אחרות שמענו על מצוקה אמיתית בכוח אדם.

אלון טל: והיה ואנחנו מקדימים את המועד.

אביר קארה: איזה מצוקה?

אביר קארה: איפה?

אביר קארה: במשרדי הממשלה?

אלון טל: אני שואל שאלה.

אלון טל: האם אתם יכולים לתעדף את הדבר הזה?

אלון טל: הרי זה עושה שכל מה שאומר חבר הכנסת דוידסון, ש-25 זה המון זמן לחכות.

גילי צימנד: אני אגיד.

אלון טל: מה היכולת שלכם כדי לעמוד בזמנים?

גילי צימנד: יש סיכום עם משרד האוצר להקצאת תקנים לרפורמה הזאת.

גילי צימנד: סוף סוף אחרי שתי רפורמות שהממשלות העבירו בלי לתת אמצעים לבצע אותן.

גילי צימנד: ככל שהתקנים האלה יתקבלו בזמן סביר, יתכן וניתן יהיה לצמצם.

גילי צימנד: כי אנחנו היום עובדים עם אדם אחד שאמור לעשות את כל הדברים.

גילי צימנד: זה לא יכול להיות.

אביר קארה: אז הוא מדבר כבר עם אדם אחד.

גילי צימנד: לא.

גילי צימנד: מה שהוא אומר, ואם יורשה לי, יש לנו ניסיון בקליטת כוח אדם.

גילי צימנד: זה לא פעם ראשונה.

גילי צימנד: זה לוקח זמן עד שהמדינה מפרסמת מכרזים.

גילי צימנד: זה לוקח זמן עד שהוועדות, לקלוט את האנשים.

אביר קארה: אז בואו נקבע עכשיו בחוק תהליך, שאנחנו מקצרים את התהליך הזה.

גילי צימנד: יש אנשים שמגישים ערעורים מדוע מועמדותם לא התקבלה.

גילי צימנד: זה פשוט, יש לנו ניסיון לצערנו שהדברים האלה לוקחים זמן.

גילי צימנד: בהחלט האוצר נרתם, נתן תקנים.

גילי צימנד: ואנחנו מקווים שזה ירוץ.

איתן גינזבורג: כן, שרון, בבקשה.

שרון רופא אופיר: התחושה שלי, שאנחנו בשידור חוזר.

שרון רופא אופיר: פשוט כולנו יושבים עכשיו מול המסך ועושים play לדיון שהיה פה שבוע שעבר.

שרון רופא אופיר: ואני מזכירה לחבריי את אותם נושאים העלה חברי רון כץ, בדיוק שבוע שעבר.

שרון רופא אופיר: וגם אתה אלון, העלית שבוע שעבר.

שרון רופא אופיר: ודיברנו על התאריכים ושאלנו איך זה יכול להיות ולמה כל כך הרבה זמן ואיפה הבשורה.

שרון רופא אופיר: וגברתי מהמשרד לאיכות הסביבה, כמדומני, נכון?

שרון רופא אופיר: ענתה גם שבוע שעבר שהיא רק אדם אחד.

שרון רופא אופיר: ואז שאלו איך אפשר להגדיל את התקנים.

קרן ברק: אבל איתן לא מקשיב.

קרן ברק: איתן.

איתן גינזבורג: כן שרון.

שרון רופא אופיר: וענית את אותה תשובה גברתי, אם זיכרוני אינו מטעני.

שרון רופא אופיר: ואנחנו יושבים כאן היום לדיון מאוד ארוך בוועדה, כי אנחנו רוצים להתקדם.

שרון רופא אופיר: וזה ברור שנרצה להתקדם.

שרון רופא אופיר: נקבעו לנו אני חושבת היום דיונים מ-10:00 בבוקר עד 22:00 בלילה.

שרון רופא אופיר: אבל אני רוצה שהדיונים האלה יהיו דיונים ענייניים.

שרון רופא אופיר: ומרגיש לי שכל הנושאים שאנחנו מעלים כאילו חוזרים אלינו חזרה כלעומת שבאו, בלי תיקונים, בלי בשורות, בלי שום דבר.

שרון רופא אופיר: אז מה הטעם לכל הדיון הזה?

שרון רופא אופיר: כאילו שכל פעם נהיה ב- repeat?

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: כן, חבר הכנסת פינדרוס.

יצחק פינדרוס: אני בכלל יש משהו אחד שאני לא הצלחתי להבין.

יצחק פינדרוס: מהשאלות ששאלתי ואני שואל את היועץ המשפטי של הוועדה.

יצחק פינדרוס: לפי מה שתיארו כאן כרגע יש 75 מפרטים אחידים מפורסמים באתר, שמשפיעים על 80% מהעסקים.

יצחק פינדרוס: לו אני הייתי גב' ברנע במשרד ראש הממשלה, שעכשיו בתיקון הכנסנו אותה כאחראית על רשות ההסדרה, הייתי מעדכן את האחראי על ההסדרה במשרד ראש הממשלה, בעוד שלושה שבועות, את שי, שהוא עמד בהוראות החוק.

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: יש מפרטים שמשפיעים על 80% מהעסקים ולפי החוק צריך לדאוג למפרטים אחידים ל-50% מהעסקים.

יצחק פינדרוס: בעצם בפועל, ביום החוק, הוא עמד בו.

יצחק פינדרוס: לא קרה כלום.

שי עג'מי: רגע, זאת לא הכוונה, זו טעות כתיב.

שי עג'מי: זו לא הכוונה.

יצחק פינדרוס: אני מציע לו לצאת לירח דבש עם אשתו עד 2025 ולחזור ביוני 2025 לדווח לנו.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מוסי רז.

יצחק פינדרוס: לא, אני שואל באמת.

איתן גינזבורג: לא, מה, באמת, נו.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: אני שואל את היועץ המשפטי, האם מבחינת ---

איתן גינזבורג: לגבי ירח הדבש שלו?

יצחק פינדרוס: לא, לא הבנת.

יצחק פינדרוס: אני אומר הוא עמד בחוק.

יצחק פינדרוס: חבר'ה, אתם, איתן, לא הבנת?

יצחק פינדרוס: גם מקודם הפרעת לי באמצע.

יצחק פינדרוס: כנראה לא הבנת את מה שאני שואל ולא הבנת את קו המחשבה.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך בכנות איתן.

יצחק פינדרוס: אם לפי החוק הוא צריך מפרטים אחידים שמשפיעים על 50% מהעסקים.

יצחק פינדרוס: המצב כרגע הוא שיש לך מפרטים שמשפיעים על 80% מהעסקים.

יצחק פינדרוס: הוא מקבל את זה כמות שהוא.

יצחק פינדרוס: ובעצם, אני אומר, אם אני הייתי ברנע, הייתי אומר לו תדע לך, אתה יכול לעשות השלמות, זה בסדר גמור.

יצחק פינדרוס: אבל עמדת בחוק.

יצחק פינדרוס: סיימת.

יצחק פינדרוס: אני לא מבין על מה הוויכוח אם יוני 2025.

יצחק פינדרוס: אני מבחינתו הייתי אומר בכלל יוני 2022, כי הוא עומד בהם.

יצחק פינדרוס: הכל בסדר.

יצחק פינדרוס: טכנית, אני לא אומר את זה אישית.

איתן גינזבורג: בסדר, אנחנו נטפל בסעיף הזה.

איתן גינזבורג: כן, חבר הכנסת רז.

מוסי רז: לא, לא, אני לא רציתי להגיד כלום.

מוסי רז: רק רציתי להגיד ששמעתי ששי אומר שזה אולי טעות כתיב.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: האופן שבו הדבר מנוסח, פינדרוס צודק.

איתן גינזבורג: אין כוונה כזאת כמובן, זה יתוקן בהתאם.

יצחק פינדרוס: ברור לי.

יצחק פינדרוס: אני שואל מבחינת החוק.

איתן גינזבורג: אבל זה לא כוונת החוק.

איתן גינזבורג: כן, משרד ראש הממשלה, משרד האוצר.

מעין ספיבק: רציתי שתי הבהרות: אחת, לגבי הסוגיה של ה-80% של מפרטים שכבר פורסמו.

מעין ספיבק: רק לעשות בזה סדר.

מעין ספיבק: זה לא מניח את דעת חברי הכנסת לגבי לוחות הזמנים.

מעין ספיבק: אבל כן חשוב לי לחדד פה משהו.

מעין ספיבק: בבוטות אני אגיד, מבחינתנו זה לא משנה אם 80% מהמפרטים כבר פורסמו.

מעין ספיבק: אנחנו מתייחסים לזה כאילו יתכן שכל אחד מהמפרטים שפורסמו דורש תיקון.

מעין ספיבק: ולכן העובדה ש-80% פורסמו היא לא רלוונטית לענייננו.

יצחק פינדרוס: זה מה שמופיע בחוק.

איתן גינזבורג: זה לא מופיע, ויתוקן.

איתן גינזבורג: אבל פינדרוס, מה שהיא אומרת, עצם העובדה שפורסמו מפרטים זה לא אומר שהם טובים.

איתן גינזבורג: זה לא אומר שאין אובר רגולציה.

איתן גינזבורג: זה לא אומר שצריך לתקן אותם.

יצחק פינדרוס: כל מה שאתה אומר לא כתוב בחוק.

אביר קארה: לא, את הכל צריך לתקן.

איתן גינזבורג: אבל אני אמרתי שלוש פעמים שזה יתוקן בנוסח.

יצחק פינדרוס: לא, זה לא יתוקן, זה מהות.

יצחק פינדרוס: כי זה לא מהות החוק.

יצחק פינדרוס: אמרתי, מהות החוק הוא תפרט מפרטים אחידים.

יצחק פינדרוס: זה מה שהולך לכל אורך הדרך.

מעין ספיבק: לא, לא, סליחה.

מעין ספיבק: אני מצטערת, זה לא נכון חבר הכנסת.

מעין ספיבק: המהות של החוק, ודיברנו על זה גם היועץ המשפטי של הוועדה פירט לגבי זה.

מעין ספיבק: וגם אנחנו בישיבה הראשונה במצגת, דיברנו על זה שהבעיה המהותית היא שהמפרטים, אין בעיה, אני רק אומרת.

איתן גינזבורג: שנייה.

איתן גינזבורג: תמשיכי בבקשה.

מעין ספיבק: זאת לא מהות החקיקה.

מעין ספיבק: שהבעיה היא באיכות המפרטים והאם ניתן מתוקף המפרטים שכבר יצאו לצאת למהלך של רישוי עצמי.

מעין ספיבק: שזו הייתה המטרה המקורית של אותו תיקון 34.

מעין ספיבק: ברגע שהמפרטים לא מאפשרים את זה, צריך לתקן אותם.

מעין ספיבק: וזה מה שאנחנו באים לעשות עכשיו.

מעין ספיבק: זה לגבי ה-80%, 50% ולמה עדיין 50% זה יהיה משמעותי.

מעין ספיבק: שוב, חברי הכנסת יכולים לאתגר את הממשלה בנושא, כמובן.

רון כץ: אני רוצה רק שזה יהיה שנייה ברור.

מעין ספיבק: רגע, רק רגע אחד.

מעין ספיבק: לגבי השאלה שהופנתה שוב ושוב להגנת הסביבה.

מעין ספיבק: תרשו לי לחדד ואם הגנת הסביבה לא מסכימים אז גילי תתקן.

מעין ספיבק: היום יש אדם אחד שמטפל בזה.

מעין ספיבק: אנחנו במסגרת הדיונים עם הוועדה.

מעין ספיבק: אדם אחד שכותב את המפרטים במשרד להגנת הסביבה.

מעין ספיבק: אני אומרת, היו על זה דיונים בעבר וויכוחים, האם זה באשמת משרד האוצר שלא תקצב או באשמת תיעדופים פנימיים של המשרד להגנת הסביבה.

מעין ספיבק: ברפורמה הזאת החלטנו שאנחנו לא מתעסקים בוויכוח הזה ולא מעניין אותנו לצאת צודקים.

מעין ספיבק: מעניין אותנו שהיא תהיה אפקטיבית.

מעין ספיבק: ולכן תקצבנו תקנים ותקצבנו לטובת הנושא אפילו תקציבים.

סימון דוידסון: שמה זה אומר?

סימון דוידסון: מבחינת מספר אנשים.

סימון דוידסון: אם היום יש אחד, כמה יהיו?

קריאה: הם קיבלו עוד חמישה, לא?

מעין ספיבק: כן, חמישה.

מעין ספיבק: עכשיו רגע אחד.

מעין ספיבק: אני אגיד, בעצם מה אומרת נציגת הגנת הסביבה?

מעין ספיבק: גילי, אם אני טועה תתקני אותי.

מעין ספיבק: מה שמטריד אותה עכשיו זה מהירות הקליטה של אותם האנשים.

מעין ספיבק: לטובת הדיון על מהירות הקליטה בדיון הקודם הגיע נציג מנציבות שירות המדינה שהתחייב להליכים מהירים יותר.

מעין ספיבק: וגם בשיתוף עם משרד ראש הממשלה לגבי איזה שהוא מכרז שיזרז את התהליכים.

מעין ספיבק: ולכן שני הדברים האלה ביחד אמורים לאפשר עבודה מהירה וחלקה.

מעין ספיבק: משמעותית יותר מה שהיה עד כה לגבי הנושאים האלה.

סימון דוידסון: מעולה, אז לא צריך חמש שנים.

סימון דוידסון: נקצר את זה.

שרון רופא אופיר: רק היה מצוין במשפט וזה היה פותר את כל השאלות של כולם.

מעין ספיבק: הנה ציינתי.

שרון רופא אופיר: אחרי שחצי שעה כולנו דיברנו ושאלנו שאלות.

שרון רופא אופיר: נראה לי, לא? או שאולי אני היחידה שלא הבנתי?

קרן ברק: לא, רק אבל רק משרד להגנת הסביבה קיבל תקנים?

מעין ספיבק: הסוגיות של התקנים הן סוגיות שיידונו מול כל אחד מהמשרדים בנפרד.

מעין ספיבק: והדברים באו לכדי סיפוק מול כל אחד מהמשרדים.

מעין ספיבק: תרשו לי לסיים בזה, תודה.

אביר קארה: הפערים היו בבריאות ובהגנת הסביבה.

רון כץ: לא, יפה מאוד.

רון כץ: טוב שהבינו את הבעיה שם וטוב ששמעו אותה והתקדמו.

רון כץ: זה מה שהיו צריכים לעשות.

איילת וסרמן: אם אפשר קצת לתת נתונים לוועדה.

איתן גינזבורג: אני לא יודע מי מדברת.

איילת וסרמן: קצת נתונים לוועדה, כי אנחנו כל הזמן מדברים על כל המפרטים.

איילת וסרמן: נכנס כאן סעיף חשוב שאומר שרוצים לעשות את 50% מהמפרטים, בין אם לטייב כמו שמעין אומרת ובין אם לכתוב אותם מחדש, בכמה שנים הקרובות.

איילת וסרמן: אם אנחנו מסתכלים בשיטת פרטו, וזו הדרך שאנחנו צריכים לעבוד פה, מדובר במספר מאוד קטן של מפרטים.

איילת וסרמן: זה משהו כמו 5-6 מפרטים.

איילת וסרמן: הרי רוב העסקים במדינה זה בתי אוכל.

איילת וסרמן: זה מרכולים, זה בתי קפה, זה מסעדות, זה מספרות, זה טיפולי יופי.

איילת וסרמן: למה אי אפשר את ה-5-6 מפרטים האלה לכתוב בין חצי שנה עד שנה?

אביר קארה: תוך כמה זמן להערכתך כותבים?

קרן ברק: היא אומרת חצי שנה, שנה.

קרן ברק: היא אמרה לך.

איילת וסרמן: תחלקו את הסעיף הזה לפי פרטו.

איילת וסרמן: בואו נתמקד קודם כל ברוב שקיים במדינה.

איתן גינזבורג: זה מה שהציע גם היועץ המשפטי של הוועדה בפעם הקודמת.

איתן גינזבורג: אבל הממשלה אמרה שהם לא יכולים.

איילת וסרמן: אין דרך אחרת.

איילת וסרמן: אין דרך אחרת.

איתן גינזבורג: מאה אחוז, תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אביר קארה: יש דז'ה וו לדיון.

איתן גינזבורג: כן, בסדר, אנחנו יודעים.

איתן גינזבורג: אבל מעלים את זה והתשובות הן אותן תשובות מה שנקרא.

איתן גינזבורג: העמדות לא השתנו.

קרן ברק: להבדיל מהם, אתה מצביע.

איתן גינזבורג: אה, כן?

איתן גינזבורג: וואלה.

איתן גינזבורג: טוב לדעת.

איתן גינזבורג: תודה.

קרן ברק: לפחות אנחנו תורמים לדיון.

איתן גינזבורג: שבוע טוב לך גברת ברק.

רון כץ: קרן, את תמיד תורמת לכל דיון.

קרן ברק: אני תורמת תמיד.

קרן ברק: אני רק אומרת אם מדובר בחמישה מפרטים.

איתן גינזבורג: חס וחלילה.

איתן גינזבורג: אני וקרן דווקא בדברים של רישוי עסקים רואים הרבה דברים עין בעין.

קרן ברק: בהרבה דברים.

קרן ברק: אבל אני אומרת, היא מדברת איתך על חמישה מפרטים או עשרה, לא משנה מה.

קרן ברק: אז תן לזה סעיף משל עצמו ותגמור את זה.

איתן גינזבורג: זה עלה בישיבה הקודמת.

קרן ברק: אז עלה.

קרן ברק: והם צריכים להביא לך תשובה ויש לך פה תמיכה מקיר לקיר.

קרן ברק: ותקדם את זה.

קרן ברק: בסוף לא הם מצביעים, אתה מצביע.

איתן גינזבורג: כן, תומר.

תומר רוזנר: אני אתן לך רק את האיפכא מסתברא, מה שנקרא.

תומר רוזנר: הרצון הזה היה קיים גם בוועדה של 2018.

תומר רוזנר: ובאמת הוועדה בסופו של דבר כפתה על הממשלה לוח זמנים של שנתיים פלוס שנתיים.

תומר רוזנר: והתוצאה הייתה לא טובה.

קרן ברק: נכון.

תומר רוזנר: התוצאה הייתה לא טובה.

תומר רוזנר: מה שקרה זה שהמשרדים אכן עמדו בלוח הזמנים שהוועדה קבעה, אבל המפרטים שיצאו היו פחות טובים.

תומר רוזנר: אוקיי?

תומר רוזנר: זאת אומרת, כדי לעמוד בלוח הזמנים כתבו מפרטים פחות טובים.

תומר רוזנר: אני משתמש בלשון המעטה.

רון כץ: לא.

רון כץ: אז זה תקלה של מי שרשם את המפרטים.

איתן גינזבורג: כן, תומר.

איתן גינזבורג: אבל בסוף רק כדי לעמוד בלשון החוק ולעמוד בזמנים יצא מוצר לא טוב.

איתן גינזבורג: אז עכשיו צריך לזכור שיש כבר מפרטים קיימים.

איתן גינזבורג: לא מבטלים אותם עדיין, נכון?

איתן גינזבורג: הרי הם נשארים תקפים.

איתן גינזבורג: לכן בואו לא נשפוך את התינוק עם המים.

איתן גינזבורג: יש פה מהלך ענק של הממשלה, שבאה להקל על העסקים.

איתן גינזבורג: אפשר תמיד לעשות טוב יותר.

איתן גינזבורג: ואם אפשר עוד עכשיו במהלך הזה נעשה כמה שיותר טוב.

איתן גינזבורג: מה שאומר פה בעצם היועץ המשפטי לממשלה זה אם נאתגר את הממשלה מידי, כמו שעשו פעם קודמת, בסוף יצא שכרנו בהפסדנו.

איתן גינזבורג: כי מי שיפגע מזה הכי הרבה זה בעלי העסקים.

איתן גינזבורג: שקיבלו מפרטים לא טובים, שאי אפשר לעמוד בהם.

קרן ברק: קח את המסקנה שלך זה שהם לא עמדו בדרישות החוק ותעשה עוד פעם ---

יצחק פינדרוס: איתן, אני אשמח אבל לשמוע מהיועץ המשפטי מה המשמעות.

אביר קארה: איתן, מגיעים אנשים מהשטח.

אביר קארה: הם אומרים לך באיגוד רישוי עסקים תוך חצי שנה אפשר לכתוב את זה.

אביר קארה: גם הם יכולים לכתוב את זה יותר טוב מכולנו.

אביר קארה: הם היחידים שיודעים לקרוא את המפרטים.

אביר קארה: יש עוד מישהו חוץ ממך שיודע לקרוא את המפרטים האלה?

אביר קארה: חוץ ממך יש?

אביר קארה: כמה?

אביר קארה: עוד 20 אנשים בארץ?

אביר קארה: עוד 50?

איתן גינזבורג: כן, תומר, תשיב לפינדרוס.

יצחק פינדרוס: השאלה שלי האם כרגע הוא עומד במשמעות החוק?

יצחק פינדרוס: יש משהו שהוא צריך לעשות כדי לעמוד בחוק מעבר לזה?

תומר רוזנר: יושב ראש הוועדה כבר ענה לך.

תומר רוזנר: ותשובתו היא הנכונה.

תומר רוזנר: הנוסח לא משקף את מה שרצו וצריך לתקן אותו.

תומר רוזנר: בנוסח כפי שהוא כרגע, אכן אתה צודק.

יצחק פינדרוס: אבל אכן הבנתי נכון?

תומר רוזנר: נכון, הבנתי.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אבל אני אמרתי לך את זה שלוש פעמים.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

שי עג'מי: אין ספק שהחשודים המיידיים לתיקון, בסדר?

שי עג'מי: אנחנו יודעים את זה.

שי עג'מי: אני אגיד, אנחנו פעם ראשונה יצרנו את המספרים האלו כדי שנבין איפה הפרטו.

שי עג'מי: אין ספק שהחשודים המיידיים שיטופלו בוועדה זה אלה הנפוצים ביותר.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: אבל לא בטוח שהם הכי משפיעים על המשק.

שי עג'מי: לא בטוח שבהם יש את הבעיות הכי גדולות.

רון כץ: שי, אתה יודע באחוזים כמה עסקים זה?

רון כץ: על כמה מדובר?

שי עג'מי: כן, כן, אנחנו יודעים.

שי עג'מי: אנחנו יצרנו את ה-data base הזה.

שי עג'מי: החמישה הכי גדולים זה משהו כמו 60() עסקים.

רון כץ: כמה זה מתוך נתח שוק של עסקים?

רון כץ: 50%, 40%?

שי עג'מי: זה שליש.

סימון דוידסון: מה המפרט הכי מפורסם שאתה רוצה עכשיו?

שי עג'מי: מרכול.

שי עג'מי: אבל שנייה.

שי עג'מי: אני אגיד שנייה.

איתן גינזבורג: רגע, חבר'ה, שנייה.

איתן גינזבורג: אבל תנו לו להשלים משפט.

איתן גינזבורג: אי אפשר.

איתן גינזבורג: אבל הוא לא יכול להשלים משפט כשכל אחד שואל שאלת הבהרה קטנה.

איתן גינזבורג: על נתון כזה, על עניין כזה.

רון כץ: לא, אני רוצה לדעת על כמה עסקים מדובר שאנחנו רוצים לתקן.

איתן גינזבורג: אבל תן לו להשלים משפט ואז תשאל את כל שאלות ההבהרה שאתה רוצה.

שי עג'מי: ההצעה שלנו ש-50% זה 100,000 עסקים.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: עכשיו, אני אזכיר לכם, 100,000 עסקים שנוגעים בממוצע לשלושה רגולטורים כל עסק.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: זה עסק על ספידים.

שי עג'מי: אני לא יודע אם יש בחקיקה של משרד ספציפי דרישה לכאלו לוחות זמנים על משרד אחד.

שי עג'מי: פה אנחנו מדברים על כשישה משרדים על 100,000 עסקים.

שי עג'מי: אבל אני רוצה שנייה להגיד משהו.

שי עג'מי: אין ספק שהחשודים המיידיים זה אלה הנפוצים.

שי עג'מי: אבל בכנות, לא בטוח שבהם הבעיה הכי גדולה.

שי עג'מי: שהתיקון יוביל ליתרון הכי גדול.

שי עג'מי: ולא בטוח שהם הכי משפיעים כלכלית.

שי עג'מי: זאת אומרת, יש כמה שהכי קל היה להגיד תקשיבו, בואו נהיה ראש קטן.

שי עג'מי: ניגע בארבע האלו, נתקן מה שנתקן, תודה.

שי עג'מי: ואני אצא הכי נחמד.

שי עג'מי: אני אומר לכם בכנות, זו לא הדרך.

שי עג'מי: זו לא השיטה תמיד.

רון כץ: כמה צריך בשביל לתקן?

רון כץ: יש לך שליש שהם המוכרים.

רון כץ: עכשיו אתה יודע יותר טוב מכולנו, חוץ אולי מהחבר'ה של רישוי עסקים.

רון כץ: על כמה עסקים?

רון כץ: מה הנתח שלהם בשוק שאתם מדברים שצריך לתקן, שעדיין אין לנו מפרט עליהם.

שי עג'מי: לא, רגע.

שי עג'מי: אין מפרט על כ-20% מהעסקים.

רון כץ: 20%.

רון כץ: אז בשביל 20% אתם צריכים חמש שנים?

שי עג'מי: לא, לא, לא.

שי עג'מי: אבל זה לא מה שאנחנו טוענים.

שי עג'מי: רגע, אני אבהיר שנייה.

שי עג'מי: אנחנו באים ואומרים אנחנו בוועדה, ביצור החדש הזה שיוולד פה אחרי אישור החוק בעזרת השם, אנחנו הולכים לטפל.

שי עג'מי: בין אם זה לתקן מפרט קיים, בין אם זה ליצור מפרט חדש.

רון כץ: כמה מפרטים זה?

איתן גינזבורג: רגע, רגע.

שי עג'מי: שנייה.

שי עג'מי: אנחנו לא הולכים לדבר על מספר מפרטים, אלא השפעה על המשק, השפעה על כמות עסקים.

שי עג'מי: אנחנו הולכים עד יוני 2025 ליצור תיקונים לכ-100,000 עסקים.

רון כץ: אוקיי.

רון כץ: אז אני מבקש לדעת כמה מפרטים זה.

שי עג'מי: רגע, אני אתן לך דוגמה.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: זה יכול להיות עשרה מפרטים, אם אני אקח את הכי נפוצים.

שי עג'מי: וזה יכול להיות 30 מפרטים אם אני אלך לאלה ---

רון כץ: כמה זה במקסימום?

שי עג'מי: אין לזה מקסימום.

שי עג'מי: זה משחק של תוציא אחד או תכניס חמישה.

רון כץ: לא.

רון כץ: תגיד אני חושב שצריך לטפל ב-40 מפרטים.

רון כץ: זה נראה לך המקסימום?

לירון אדלר: זה חלק מהניתוח של הוועדה.

שי עג'מי: בוא, אני אתן לך, אני רוצה שנייה, השאלה עד כמה אנחנו נכנסים פה לעומק.

איתן גינזבורג: אני רוצה לומר משהו.

איתן גינזבורג: רגע, שנייה, שנייה.

איתן גינזבורג: קרן, סליחה.

איתן גינזבורג: אני רוצה לומר דבר כזה.

איתן גינזבורג: קרן, שנייה.

איתן גינזבורג: אני רוצה לומר דבר כזה.

איתן גינזבורג: ואני אומר את זה דווקא מהכיוון ההפוך, ואני ידוע לא זה שעושה הנחות קלות למשרדי הממשלה.

איתן גינזבורג: אבל אם יש מישהו שרוצה ומחויב לפשט את כל הליך רישוי עסקים עבור בעלי העסקים ועבור העסקים עצמם זה משרד ראש הממשלה.

איתן גינזבורג: לא משרד הפנים, שהוא לא עשה עד היום שום דבר בנושא הזה.

איתן גינזבורג: לא בכדי משרד ראש הממשלה לקח את הנושא לידיים שלו.

איתן גינזבורג: ומי שמטפל בזה זה אגף הרגולציה.

איתן גינזבורג: להפחתת הרגולציה.

איתן גינזבורג: והם באמת מחויבים לדבר הזה.

איתן גינזבורג: ולכן כשאני שומע פה את אנשי אגף הרגולציה אומרים לכם חברים, אנחנו אתכם ברצון הזה להפריט מפרטים, לעשות את הדברים יותר קלים.

איתן גינזבורג: כמה שיותר לצמצם זמנים.

איתן גינזבורג: הם אלה שתמיד נשפו בעורפם של משרדי הממשלה שגררו רגליים.

איתן גינזבורג: והיום, אחרי הרבה מאוד שנים, בא אותו אגף, קיבל את הגיבוי מהממשלה.

איתן גינזבורג: מביא את הצעת החוק הזאת והולך להוביל את זה במקום שמשרד הפנים.

איתן גינזבורג: ולכן אני אומר שחזקה עליהם עכשיו שאם הם אומרים שזה לוח הזמנים שהם חושבים שהוא הכי טוב למשק ולעסקים, שניקח את דבריהם כפי שהם.

איתן גינזבורג: מכיוון שהם באמת אלו שהיו בצד של חברי הכנסת לאורך כל השנים.

רון כץ: איתן, אבל אני פה, לפני שהוא קפץ רציתי להגיד, מי שאמור להיות אחראי על זה אומר שזה יותר מידי זמן.

אביר קארה: סליחה, סליחה, שנייה אחת איתן.

אביר קארה: ההתייחסות של שי, קודם כל החבר'ה שם הם אנשי מקצוע מהטובים שראיתי.

אביר קארה: יחד עם זאת, הם מתייחסים היום לתקנים שיש להם.

אביר קארה: היום הם ארבעה, חמישה אנשים.

אביר קארה: אחרי הרפורמה, בעוד שלושה ארבעה חודשים, צריכים להיות שם עוד אנשים ואנשי מקצוע.

אביר קארה: ויש אנשי מקצוע בישראל, ברוך השם.

אביר קארה: שאנחנו הולכים לעבוד איתם.

אביר קארה: אנחנו רוצים לסיים את האירוע הזה תוך שנה וחצי.

אביר קארה: אז אני מבין, אולי יש לי פה מחלוקת דווקא עם החבר'ה שלנו.

אביר קארה: אבל אני אומר לך שתוך שנה וחצי אנחנו רוצים לסיים את זה.

אביר קארה: צריך להגיד לנו איך כן עושים את זה, לא איך לא.

אביר קארה: איך אנחנו מצמצמים את הפער.

אביר קארה: משנת 2010 כבר עובדים על זה.

אביר קארה: אנחנו רוצים לסיים את זה כמה שיותר מהר.

אביר קארה: אני חושב ששנה וחצי זה צריך, מקסימום יוכלו לבקש הארכה אחת.

קרן ברק: לא, לא הארכה, בלי הארכה.

אביר קארה: בואו נצמצם את הזמנים.

אביר קארה: גם בלי הארכות.

רון כץ: יש לי שאלה, איך יכול להיות שמ-2010.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, שנייה, שנייה.

איתן גינזבורג: לא, הוועדה מתפזרת.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: לא כל אחד ידבר מתי שהוא רוצה.

איתן גינזבורג: אני יכול להיות נחמד, אבל אני גם יכול להיות ווליד טאהא, קשוח כמוהו הכוונה.

איתן גינזבורג: אז שנייה, בואו נעשה את זה בסדר.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: רצה חבר הכנסת דוידסון ואחרי זה אני אתן גם לציבור לדבר, כי גם הם ביקשו.

איתן גינזבורג: בבקשה.

סימון דוידסון: יש פה משרד הבריאות?

סימון דוידסון: איפה?

סימון דוידסון: שאלה.

סימון דוידסון: מדברים כל הזמן על 2010, שמ-2010 מחכים למפרט, מחכים למפרט.

סימון דוידסון: איך נוצר מצב שאנחנו ב-2021, זאת אומרת 11 שנים.

סימון דוידסון: אז איך מדובר פה כל הזמן על 2010?

תומר רוזנר: נכון, הוא צודק.

סימון דוידסון: למה אני לא צודק?

תומר רוזנר: אתה צודק.

סימון דוידסון: אני צודק, אפילו תומר מתקן אותי.

תומר רוזנר: אני לא מתקן אותך, אני אומר שאתה צודק.

סימון דוידסון: מחזק אותי, סליחה.

איתן גינזבורג: אבל חברים, אנחנו רוצים להתמקד לחוק עצמו.

איתן גינזבורג: אז בואו.

סימון דוידסון: אני אגיד לך, כי אני מרגיש שגם בעוד חמש שנים אנחנו נבוא לפה ועוד פעם אנחנו נחזור.

איתן גינזבורג: אבל סימון, מה שאני אומר, אפשר עכשיו להתחיל לעשות תחקיר.

איתן גינזבורג: אבל אפשר גם לבוא ולהכריע.

איתן גינזבורג: אז שמענו את העמדות העקרוניות של משרדי הממשלה.

איתן גינזבורג: בואו נתקדם לקראת פתרון.

סימון דוידסון: לא, אבל יכול להיות שהוא יגיד תשמע, יש לנו בעיה, אנחנו לא יכולים לעשות את זה.

רון כץ: איתן, יש לי משהו פרקטי, שיכול אולי להקל.

סימון דוידסון: אם עברו 11 שנים, יכול להיות שיש בעיה והם לא יכולים לעשות את זה.

רון כץ: אני רוצה לשאול שאלה אחת.

איתן גינזבורג: שנייה, לא, הוא באמצע שאלה.

איתן גינזבורג: אי אפשר ככה.

איתן גינזבורג: שם ותפקיד.

מאיר יצחק הלוי: ב-2010 התקבלה החלטה שינוי עדכון לחוק.

מאיר יצחק הלוי: ומאז לא טיפלו באמצעים להגשים את זה.

מאיר יצחק הלוי: זאת אומרת, הוחלט בחקיקה, אבל האמצעים לא ניתנו.

מאיר יצחק הלוי: בהצעת התקציב הנוכחית סוכם עם משרד הבריאות על הקצאת תקנים לטובת התחום הזה של רישוי עסקים.

מאיר יצחק הלוי: עמידה בחוק רישוי עסקים, ביניהם זה גם הכנה של מפרטים אחידים.

מאיר יצחק הלוי: יש עוד כל מיני משימות שניתנו.

מאיר יצחק הלוי: ואני מניח שלאחר שנקלוט את העובדים, את התקנים נקבל אחרי אישור התקציב.

מאיר יצחק הלוי: נקבל, נתחיל לעבוד על כניסה של תקנים ויוקצו תקנים כדי להתמודד עם הסוגיה הזאת.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד, כשרוצים לעשות עבודה באמת איכותית בעניין הזה ולא לפגוע בציבור על ידי הקלה מיותרת, צריך לראות מה קורה בעולם בתחום הזה.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו בעד לאמץ גישות מהעולם בתחום הזה, מהעולם המערבי.

מאיר יצחק הלוי: וכדי שהעבודה תהיה איכותית, זה לוקח זמן.

מאיר יצחק הלוי: זה לוקח זמן להבין, כשאתה מייצר פה איזה שהוא שינוי.

מאיר יצחק הלוי: באמת מה עשו בעולם ומה הצליחו.

סימון דוידסון: אתה יודע, אני שומע אותך.

סימון דוידסון: זה לא אישי, ממש לא אישי.

סימון דוידסון: אבל 11 שנים, ומה שאתה אומר לי עכשיו כעמדת משרד הבריאות שלא היו מספר תקנים ולא הייתה בנושא הזה כדי לקדם את זה.

סימון דוידסון: 11 שנים לא נעשה דבר כי לא היו תקנים.

סימון דוידסון: קרן, איזה מזל שהחלפנו ממשלה.

מאיר יצחק הלוי: לא שלא נעשה דבר.

מאיר יצחק הלוי: זה לא שלא נעשה דבר.

מאיר יצחק הלוי: פורסמו מפרטים.

מאיר יצחק הלוי: אני אמרתי שזה גרם לעבודה באמת איטית.

איתן גינזבורג: כן, חברת הכנסת ברק.

קרן ברק: פונקציית המטרה שלנו, של כולנו פה, ואת מפריעה לי, גברתי ממשרד להגנת הסביבה.

קרן ברק: פונקציית המטרה שלנו זה שלא נחזור לפה.

קרן ברק: כמו שאמרנו, הייתה רפורמה ב-2010, הייתה רפורמה ב-2018.

קרן ברק: ואנחנו בדיוק, אבל בדיוק באותו מקום.

קרן ברק: עכשיו, תומר, לא מקובל עליי, כאילו אתה מציג את הנתונים נכון, שזה היה בשנת 2018.

קרן ברק: אבל המסקנה שלך מזה שלא קרה כלום היא המוטעית.

קרן ברק: זאת אומרת, אם לא קרה כלום בשנת 2018, כשכולם ישבו פה אנשים לא פחות טובים מאתנו.

קרן ברק: והיו מאוד מחויבים לאירוע הזה ורצו בדיוק את אותו דבר והתוצאה של זה זה כלום מכלום.

קרן ברק: אז משהו במנגנון פה של החקיקה לא עובד נכון.

קרן ברק: בקטע של מי כותב את המפרטים.

קרן ברק: בקטע של אולי בכלל צריכים שחברות חיצוניות.

קרן ברק: איתן תהיה איתי בבקשה.

איתן גינזבורג: אני איתך.

קרן ברק: תכתבו את זה.

קרן ברק: אולי צריך שיהיה סעיף של outsourcing לדבר הזה.

קרן ברק: אולי שרישוי עסקים, שהם בסוף הם הכי מחויבים פה, שהם יתכללו את זה.

קרן ברק: והם ידעו איך באמת לגרום, אם הכוח יהיה אצלם והסמכות, אולי הם יגרמו לזה שזה יקרה.

קרן ברק: משרד האוצר אומר פה כבר נתנו את התקנים.

קרן ברק: כבר נתנו את הכסף לתקנים נוספים.

קרן ברק: אז צריכים להיות בסנקציות, צריך לשנות את הגוף המפקח.

קרן ברק: משהו צריך להשתנות.

קרן ברק: וזה לא שתגיד בואו נגביל את זה בשנתיים, אין טעם להגביל בשנתיים.

קרן ברק: צריך להגביל בשנה או בשנה וחצי מקסימום.

קרן ברק: וצריך לשנות את כל האירוע הזה.

קרן ברק: גם מבחינת סנקציות וגם מבחינת מי הגורם המתכלל הגורם המתכלל צריך להיות מי שיש לו את הכוח בידיים לשים את הסנקציות וזה הדבר הכי חשוב לו בעולם שזה יקרה.

איתן גינזבורג: נו, מצוין.

איתן גינזבורג: זה בדיוק מה שעושה החוק.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, חבר הכנסת כץ.

רון כץ: אני חושב שבשתי דקות של הקשבה אפשר לפתור פה את האירוע.

רון כץ: אז הוועדה הזאת התכנסה ב-2010 ואחרי זה ב-2018 ויושבים פה החברים ואומרים שהוועדה הלחיצה את הממשלה.

רון כץ: הממשלה לא תקצבה את המשרד.

רון כץ: לא משנה מה קרה פה, היו הרבה מאוד דברים.

רון כץ: אבל משהו השתנה בקדנציה הזאת.

רון כץ: ומה שהשתנה זה שמשרד ראש הממשלה לקח על עצמו את הסמכויות ובתוך משרד ראש הממשלה, מי שהאצילו לו את הסמכויות ואמור להתעסק בזה ביום יום יושב פה ואנחנו לא שומעים אותו.

רון כץ: הוא אומר אני לא רוצה את הזמנים שלכם.

רון כץ: אני מבקש מהוועדה הזאת תקדימו לי את הזמנים בשביל שאני אוכל לעבוד יותר טוב.

רון כץ: ואנחנו כולנו מנהלים את הדיון כאילו הוא לא קיים בחדר.

רון כץ: אז יושב פה סגן השר, שזאת האחריות שלו, ומבקש מאתנו להקדים את הזמנים.

רון כץ: אז אני לא מבין מה אנחנו, שי, אני פונה גם אליך.

רון כץ: זה מי שאמור לנהל את האירוע.

רון כץ: מבקש להקדים את זה.

רון כץ: משרד האוצר, יש בעיות, תתקצבו יותר, זה עניין של הממשלה.

רון כץ: אבל נציג הממשלה שאחראי על האירוע אומר הזמנים הם לא ריאליים, זה ארוך מידי, זה לא טוב לי.

רון כץ: זה מה שאנחנו צריכים לשמוע.

רון כץ: אבל זאת האחריות שלו, זאת העבודה שלו.

יצחק פינדרוס: ואם הוא לא יעמוד בזה?

איתן גינזבורג: חברים, אני מציע את ההצעה הבאה.

רון כץ: למה שנתעלם ממנו?

איתן גינזבורג: אני מציע לקצוב זמן.

איתן גינזבורג: אתה רוצה לשמוע מה ההצעה שלי?

איתן גינזבורג: לקצוב זמן, עד שנת 2023, עד 31 בדצמבר 2023.

איתן גינזבורג: ובמידת הצורך, באישור ועדת הפנים יתנו הארכה של עוד שנה ועוד שנה.

איתן גינזבורג: בסדר?

קרן ברק: נו, באמת.

אביר קארה: איתן, אני חושב שזה יותר מידי.

קרן ברק: עוד שנה, יבקשו עוד שנה.

קרן ברק: זה מה שהם עושים כבר שנתיים.

אביר קארה: איתן, תתחום את זה עד יוני 2024.

קרן ברק: לא שנה ועוד שנה.

שרון רופא אופיר: אמרנו עד יוני 2023.

אביר קארה: אבל זה צריך לעבור למשרד הפנים.

איתן גינזבורג: לוועדה, לא למשרד, לוועדה.

איתן גינזבורג: לכאן, לשולחן הזה.

שרון רופא אופיר: אם אתה זוכר איתן, אמרנו שחסר כאן מדרגה.

רון כץ: אז אביר, תגיד מה אתה אומר.

אביר קארה: אני אומר עד יוני 2024 זה צריך להיות המקסימום.

אביר קארה: נגיד עד ל-31 בדצמבר.

אביר קארה: הארכה אחת עד יוני 2024, סה טו.

שרון רופא אופיר: בואו נעשה את זה מדרגה, כמו שאמרתי.

אביר קארה: זה שנתיים ברוטו.

אביר קארה: זה מטורף לעבודה של משרדי ממשלה, זה נכון.

אביר קארה: אבל משרדי הממשלה יצטרכו להתכנס לאירוע הזה ולפתור את הסוגיה הזאת אחרי 73 שנה.

רון כץ: ובעלי עסקים יקבלו שירות סוף סוף במדינה הזאת.

שרון רופא אופיר: זאת הסיבה שאנחנו יושבים כאן ודנים על זה.

תומר רוזנר: סגן השר קארה, הבעיה העיקרית בהקשר הזה, ואני חושב שהמשרדים צודקים בה, היא הקצאת כוח האדם.

תומר רוזנר: אנחנו ביקשנו את זה מנציג הנציבות לבוא לכאן בשבוע שעבר ולתת התחייבות ללוחות זמנים.

תומר רוזנר: זה משהו שלא תלוי במשרדים.

אביר קארה: איפה הוא?

שרון רופא אופיר: הוא היה ביום חמישי.

אביר קארה: והוא נתן התחייבות?

תומר רוזנר: אפילו התחלנו תהליך עבודה.

תומר רוזנר: אני דיברתי איתו.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אי אפשר ככה.

תומר רוזנר: הוא נתן לנו התחייבות שבלעז קוראים לה best efforts.

תומר רוזנר: אנחנו נעשה מאמץ, אנחנו נשתדל ואנחנו נזרז.

תומר רוזנר: הוא לא היה שלילי, כן?

אביר קארה: אנחנו לא יכולים לקבוע להם את זה בחוק?

רון כץ: ברור שיכולים.

תומר רוזנר: לא.

רון כץ: ברור שיכולים.

רון כץ: אתה מחליט, אתה יכול.

תומר רוזנר: לא מקובל.

שרון רופא אופיר: על זה כל הדיון בעצם.

איתן גינזבורג: כן, בסדר?

איתן גינזבורג: עד סוף 2023.

אביר קארה: לא, כמובן שאם לא יתנו לנו לגייס כוח אדם, אז כמובן שהם בבעיה.

איתן גינזבורג: סגן השר קארה, כמי שחווה ממשלה, חווה רשות מקומית, חווה את זה מכל הכיוונים - לגייס עובד אחד, בוא נראה את נציבות שירות המדינה עובדת בקצב שאתה רוצה שיעבדו.

איתן גינזבורג: הלוואי.

אביר קארה: מכיר את זה מקרוב.

איתן גינזבורג: גם נציבות שירות המדינה כפופה לדעתי למשרד ראש הממשלה.

איתן גינזבורג: בהצלחה לך.

שי עג'מי: היא לא כפופה, אבל בסדר.

רון כץ: אני מאמין שתוכלו לדבר.

שי עג'מי: לא, אני אומר, כבר לקחנו על עצמנו ואנחנו מקדמים את זה.

שרון רופא אופיר: למען האמת, אנחנו סומכים עליכם שתדברו.

אביר קארה: אנחנו צריכים להעביר אותם גם משרד, דרך אגב, לא?

אביר קארה: צריך לפנות שם חלק בקומה.

איתן גינזבורג: כן מעיין.

מעין ספיבק: כיוון שכולם מזהים את החסם כחסם של קליטת עובדים, ניתן באמת לייצר פה איזה שהוא דד ליין שרק אם באמת הקליטה התעכבה, אז נותנים לוועדה גם זמן, גם הארכה של לוחות הזמנים.

רון כץ: אולי אפשר להציע מנגנון.

רון כץ: לא יודע מה הנציבות תגיד וזה, אבל יש פרוצדורות של פטורים ממכרז.

תומר רוזנר: לא, לא, לא.

רון כץ: לא, בסדר, אני אומר.

רון כץ: אף אחד לא רוצה את זה ולא רוצה את זה, יש פרוצדורות.

איתן גינזבורג: חברים, אל תבואו לכנסת בדברים שממשלה לא יכולה לעשות.

איתן גינזבורג: כאילו, זה התפקיד שלכם.

רון כץ: לא, אני רק אומר, אם זה הבעיה.

איתן גינזבורג: אפשר לפרק את נציבות שירות המדינה?

איתן גינזבורג: אני גם הייתי מסכים.

איתן גינזבורג: הגיע הזמן אגב, משרד ראש הממשלה, אם כבר מדברים, שגם תהיה רפורמה בנציבות שירות המדינה.

איתן גינזבורג: זה חסם מאוד משמעותי בתוך עבודת הממשלה, לכל האורך.

איתן גינזבורג: מלמעלה עד למטה.

איתן גינזבורג: מלמטה עד למעלה.

רון כץ: אם בעבודת בירוקרטיה עסקינן.

איתן גינזבורג: ואני מאתגר אתכם, בעוד שנה יש שוב חוק הסדרים, בבקשה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, שם ותפקיד.

דוד ביטן: דוד ימין, לשכה משפטית, משרד ראש הממשלה.

דוד ביטן: אני רק רוצה לציין שזה לא רק עניין קליטת העובדים.

דוד ביטן: לקלוט עובד זה משהו אחר.

דוד ביטן: אבל כשהוא יגיע, שוב פעם, אתה לא מביא בן אדם שקלטת אותו אתמול לכתוב מפרט.

רון כץ: דוד, תסתדרו.

דוד ביטן: אני מבין שתסתדרו.

דוד ביטן: זה בסדר, תראו, אנחנו באמת באמת מחויבים לזה.

רון כץ: אני לא מבין למה אתם מתעלמים מסגן השר שאחראי על זה?

רון כץ: הוא יושב מולך.

איתן גינזבורג: בסדר רון, הבנו את האירוע.

דוד ביטן: אנחנו חלילה לא מתעלמים.

דוד ביטן: אנחנו עובדים 12, 14, 16 שעות ביום בזה.

דוד ביטן: זה מה שאנחנו עושים חבר'ה, באמת.

שרון רופא אופיר: אנחנו בטוחים.

דוד ביטן: תקשיבו רגע.

דוד ביטן: שנייה, שנייה.

שרון רופא אופיר: אין פה שום זלזול, חלילה.

דוד ביטן: כשאנחנו באים ואומרים תראו, אם אתה צריך להרכיב מנוע, זה לא משנה אם תביא עוד עשרה אנשים.

דוד ביטן: אם אין לך את הבן אדם שיודע להרכיב את המנוע, תן למוסך עוד עשרה פועלים שלא יודעים להרכיב את המנוע, זה לא יעזור.

דוד ביטן: אז אתם אומרים תגייסו יותר מהר את העשרה האנשים האלה.

רון כץ: דוד, אז אני אתן לך הצעה.

קרן ברק: לא נכון.

קרן ברק: אמרנו לך Outsourcing גם.

דוד ביטן: לא, לא צריך Outsourcing.

קרן ברק: אז אם הבעיה מול שירות התעסוקה ולוקח שנה לגייס עובדים, אז יש מספיק חברות פרטיות שידעו לעשות את זה.

דוד ביטן: זה בסדר גמור.

דוד ביטן: רק שחברות פרטיות, ויש לנו ניסיון איתן, אין אף חברה פרטית שמסוגלת ---

רון כץ: הנה, אתה לא צריך חברה פרטית.

רון כץ: תסתכל מי יושב פה.

רון כץ: הם יודעים לקרוא מפרטים ולכתוב אותם יותר טוב מכולם.

קרן ברק: אף חברה פרטית?

קרן ברק: אני אשאל פה את גורמי המקצוע.

סימון דוידסון: שי, יש לי שאלה בנושא הזה.

איתן גינזבורג: חברים, כן בבקשה, מה שמך?

קרן ברק: יש יועצים בוועדה שהם חברות פרטיות, הם יכולים לעשות את זה.

איתן גינזבורג: קרן, כשתהיי ראש ממשלה תאפשרי ליועצים חיצוניים לעבוד במקום הממשלה.

איתן גינזבורג: ניסיתי לעשות את זה כשהייתי ראש רשות מקומית.

איתן גינזבורג: להביא יועצים חיצוניים למנהל תכנון, שיבדקו דוחות יותר מהר.

איתן גינזבורג: זה לא קרה.

איתן גינזבורג: בבקשה, מה שמך?

קרן ברק: אתה אומר שהחסם הוא שירות התעסוקה?

איתן גינזבורג: לא שירות תעסוקה, נציבות שירות המדינה.

דוד ביטן: הם לא החסם.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

איתן גינזבורג: שם ותפקיד.

רוני סורקיס: ד"ר רוני סורקיס, שופרסל.

רוני סורקיס: אני רציתי להסב את תשומת לב הוועדה.

רוני סורקיס: לכל העסקים, גם מ-2010, לכל העסקים גם שלא היה להם מפרט תמיד היה קו מנחה כיצד הם צריכים לעבוד.

רוני סורקיס: בין אם בתקנות, בין אם בהנחיות, בין אם בחוזרים.

רוני סורקיס: עובדה שמ-2010 כולם מקבלים רישיונות עסקים.

רוני סורקיס: וזה נכון שכולם רצו לעבוד לפי מפרט אחיד, בכדי שכולם יעבדו אותו דבר.

רוני סורקיס: החל מ-2018 אנחנו חווים בעיה רצינית ברישוי עסקים.

רוני סורקיס: והבעיה היא לא נעוצה במפרטים.

רוני סורקיס: הבעיה נעוצה ברשויות.

רוני סורקיס: הרשויות עובדות לא לפי החוק, לא לפי התקנות ולא לפי הצווים.

רוני סורקיס: כלומר, אם כולם היו עובדים לפי הספר שכתבו ב-2018 אנחנו היינו במצב אחר לגמרי היום.

רוני סורקיס: הבעיה היא לא במפרטים.

רוני סורקיס: הבעיה היא בתהליך, הבעיה היא בפרשנות, הבעיה היא בכל מיני דברים שהרשויות, דווקא הרשויות מייצרות.

רוני סורקיס: והן בעצם עושות overruling.

סימון דוידסון: אתה יכול לתת דוגמה?

רוני סורקיס: כן.

רוני סורקיס: אני יכול לתת הרבה דוגמאות.

סימון דוידסון: לא הרבה, אחת.

רוני סורקיס: אני אתן לכם הרבה.

רוני סורקיס: אני יודע שהדבר הזה עבר כבר לוועדה.

רוני סורקיס: בסוף 2018 הוחלט על הרפורמה, הוחלט על שינוי.

איתן גינזבורג: אבל אדוני, שנייה.

איתן גינזבורג: אני מבין את המצוקה.

איתן גינזבורג: מה ההצעה שלך?

רוני סורקיס: ההצעה שלי היא קודם כל שכל הרשויות יעבדו לפי החוק.

איתן גינזבורג: בסדר, אוקיי.

רוני סורקיס: לפי התקנות.

רוני סורקיס: זה לא מה שקורה בשטח היום.

איתן גינזבורג: אני מבין.

איתן גינזבורג: מה ההצעה הנוספת?

רוני סורקיס: זאת ההצעה היחידה, לאכוף את זה.

רוני סורקיס: מישהו צריך לשים למעלה, לאכוף את זה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אני מציע לסכם את הפרק הזה.

איתן גינזבורג: לקבוע בחוק, עד סוף שנת 2023 לאפשר לוועדה הארכה של חצי שנה ועוד חצי שנה וזהו.

איתן גינזבורג: בסדר?

שרון רופא אופיר: מצוין.

תומר רוזנר: רגע, בצו של ראש הממשלה, באישור הוועדה.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בצו, באישור ועדת פנים.

תומר רוזנר: צו של ראש הממשלה.

איתן גינזבורג: כן, השר הממונה על החוק.

איתן גינזבורג: באישור הוועדה הזאת.

רון כץ: איתן, אם אפשר להוסיף שיהיה פה דיווח מה קרה אחרי שנה.

תומר רוזנר: זה כל שנה.

איתן גינזבורג: הם חייבים בכל מקרה על פי חוק, כל שנה.

איתן גינזבורג: כן, אנחנו ממשיכים.

איתן גינזבורג: עד סוף 2023.

איתן גינזבורג: חצי שנה, חצי שנה, בצו השר האחראי, באישור ועדת הפנים של הכנסת.

איתן גינזבורג: כן, הלאה.

לירון אדלר: התיקון הבא בעמוד 9.

איתן גינזבורג: מה זה 8?

לירון אדלר: האמת שזה סומן בטעות.

איתן גינזבורג: אוקיי, אז 9, כן.

לירון אדלר: 9 בעצם אנחנו מוחקים.

איתן גינזבורג: רק לתקן את הנוסח שפינדרוס דיבר עליו.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: לתקן את הנוסח שפינדרוס דיבר עליו.

איתן גינזבורג: אנחנו בעמוד 9.

לירון אדלר: בעמוד 9 בעצם אנחנו מציעים למחוק פה דברים שכבר הקראנו בפעם הקודמת.

לירון אדלר: אנחנו כתבנו שהטיוטה של הצעת הוועדה תפורסם עם דברי הסבר וכל הנתונים והשיקולים ששימשו בסיס להצעה.

לירון אדלר: בעצם הוסבר לנו, זאת אומרת על רוב הדברים גם יש ---

איתן גינזבורג: יש פה בעצם חזרה על דברים ואת מוחקת כפילויות.

לירון אדלר: כן, נכון.

תומר רוזנר: לא, לא, לא.

תומר רוזנר: בישיבה הקודמת הקרינו נוסח שהוא רחב יותר לגבי הפרסום לציבור.

תומר רוזנר: שהוא בעצם מבקש שיפרטו שיקולים ונתונים, הרבה מעבר לדברי ההסבר.

תומר רוזנר: ואז גם היה צורך להגיד שנתונים שהם סודיים לא יפורסמו וכו'.

תומר רוזנר: הממשלה ביקשה לצמצם את הפרסום לטיוטה פלוס דברי הסבר.

תומר רוזנר: ואז גם אין צורך את ההפניה לחוק חופש המידע.

תומר רוזנר: זה כבר עניין של היקף הפרסום.

תומר רוזנר: בעצם הממשלה ביקשה לצמצם אותו ממה שהוקרא ולכן מוצע להשמיט את הדברים.

איתן גינזבורג: הערות לגבי הפרסום?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: הלאה.

לירון אדלר: בסוף הסעיף גם אנחנו מחקנו פה את הנושא של העברה לנותני אישור, לשר הפנים וכל מיני גורמים נוספים שממילא נמצאים בוועדה.

איתן גינזבורג: כן בבקשה.

איתן גינזבורג: איגוד ערים מפרץ חיפה.

ליהי שחר ברמן: בוקר טוב.

ליהי שחר ברמן: שאלה לגבי הפרסום.

ליהי שחר ברמן: מה הבעיה לפרסם לציבור?

ליהי שחר ברמן: מה משרד ראש הממשלה ביקש שלא יפורסם לציבור?

ליהי שחר ברמן: אפשר להבין מבחינת התוכן.

תומר רוזנר: ההצעה הייתה לפרסם את כל הנתונים והשיקולים ששימשו בסיס להחלטה.

תומר רוזנר: הממשלה בעצם ביקשה להסתפק בדברי הסבר, בדומה לפרסום של תזכירי חוק או טיוטות.

ליהי שחר ברמן: אבל למי זה מפריע שהנתונים שהיו הבסיס להחלטה.

איתן גינזבורג: מה הבעיה שיהיה דברי הסבר?

איתן גינזבורג: למה צריך לתת להם עוד פירוט?

ליהי שחר ברמן: שהנתונים יופיעו.

ליהי שחר ברמן: שהנתונים יפורסמו לציבור.

ליהי שחר ברמן: לא רק דברי הסבר להחלטה, אלא שבסיס המידע שעמד בבסיס ההחלטה כן יפורסם לציבור.

ליהי שחר ברמן: אני לא מבינה מה הבעיה עם זה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, משרד ראש הממשלה.

מוסי רז: ברגע שביקשו להוריד, זה מעורר חשד.

מוסי רז: אם זה לא היה בא מלכתחילה אז זה לא היה נראה מוזר.

איתן גינזבורג: זה הוועדה הוסיפה.

שי עג'מי: צריך לזכור, יש פה איזה מרכבות שנוספו על עבודת הוועדה, שלא קיימות בשום חוק.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: צריך שנייה להגיד את זה.

שי עג'מי: ורוצים פה שהכל יהיה כל כך מהר, אבל מצד שני המרכבות הבירוקרטיות נשארו מעבר לכל דבר.

שי עג'מי: העבודה הזו היא לא יותר מאשר חוק, מהאזורים הסביבתיים של חוק של המשרד להגנת הסביבה.

שי עג'מי: ולכן אנחנו בעצם נעשה דברים כמו שמקובל לעשות חקיקה.

שי עג'מי: ואנחנו כמובן מחויבים לפרסם דוח מדויק.

שי עג'מי: שמייצג את כל הרציונל הממשלתי.

שי עג'מי: תהליך העבודה, מה עשינו, על מה התבססנו.

שי עג'מי: וזה נראה לנו מספיק.

שי עג'מי: חבל להעמיס דברים שפשוט יעכבו את העבודה.

ליהי שחר ברמן: אבל אם בסיס הנתונים לוקח בחשבון דברים מסוימים ולא לוקח בחשבון דברים אחרים, למשל ניתוח כלכלי יכול לקחת בחשבון גם נושאים של בריאות וסביבה.

ליהי שחר ברמן: נכון?

שי עג'מי: אז דברים יפורסמו במסגרת חובה שהממשלה מחויבת.

ליהי שחר ברמן: אם הציבור יודע את בסיס הנתונים לא יהיו לו שאלות.

ליהי שחר ברמן: מה הבעיה לפרסם?

תומר רוזנר: מה שהוסבר לנו שדוח השפעות רגולציה, שנקרא בלעז RIA.

תומר רוזנר: בעצם מחויב פרסומו לפי החלטות ממשלה.

תומר רוזנר: ואפשר להסתפק בזה.

תומר רוזנר: אנחנו לפחות זה הניח את דעתנו.

איתן גינזבורג: טוב, הלאה.

לירון אדלר: בעמוד 11, יש פה סעיף, כמו שאמרתי קודם, סעיף חדש שעושה התאמות בנושא של אם שר נותן אישור מבקש ליזום שינוי במפרט.

לירון אדלר: זה סעיף קטן (ו)(1).

לירון אדלר: הגיש שר נותן אישור לוועדה להסדרה ביוזמתו הצעה לשינוי במפרט האחיד או כדי לכלול במפרט תנאי אחיד שנקבע לפי סעיף 7(א)(2) תחליט הוועדה להסדרה אם להציע לשר הממונה על רשות ההסדרה לפרסם את השינוי ויחולו הוראות סעיף קטן (ד) למעט פסקאות 1 ו-2 בו בשינויים המחויבים.

לירון אדלר: 2.

לירון אדלר: סרבה הוועדה להסדרה להציע שינוי במפרט האחיד לפי פניית השר נותן האישור, החליטה להציעה שינוי במפרט האחיד שאינו תואם את הצעת השר נותן האישור או שלא החליטה בעניין בתוך X ימים.

לירון אדלר: אנחנו ככה לא קבענו את זה.

לירון אדלר: רשאי השר נותן האישור להביא את הצעתו בפני השר הממונה על רשות ההסדרה אשר יודיע בתוך 30 ימים אם בכוונתו לפרסם שינוי במפרט האחיד לפי הצעת השר נותן האישור.

לירון אדלר: 3.

לירון אדלר: לא הודיע השר הממונה על רשות ההסדרה על כוונתו לפרסם שינוי במפרט האחיד לפי הצעת השר נותן האישור, רשאי השר נותן האישור להביא את העניין בפני הממשלה ויחולו הוראות סעיף קטן (ה)(3) ו-(4) בשינויים המחויבים.

לירון אדלר: 4.

לירון אדלר: שר נותן אישור לא יוכל להציע הצעה לשינוי במפרט אחיד, כאמור בסעיף קטן זה, לעניין מפרט אחיד שפרסם השר הממונה על רשות ההסדרה במשך תקופה שתיקבע מיום פרסומו, למעט אם השינוי נדרש לשם הכללת תנאי אחיד במפרט.

לירון אדלר: זאת אומרת, אם הייתה פה עבודה באמת של פרסום מחדש של מפרט שכבר פורסם, אז אנחנו לא בדרך של שינויים קטנים ניתן פה את האפשרות לשנות את כל המפרט מחדש.

לירון אדלר: הרעיון של הסעיף הוא באמת לתת איזה מקום אם שר נותן אישור חושב שיש משהו שהוא רוצה לשנות או כדי להכליל תנאי אחיד.

תומר רוזנר: המטרה של הסעיף זה היא בעצם לאפשר לשרים המקצועיים מה שנקרא, להביא הצעות לשינוי.

תומר רוזנר: אבל הם לא יכולים לכפות את דעתם.

תומר רוזנר: בסופו של דבר, אם הם מביאים את הדבר לוועדה להסדרה או לשר והוא לא מסכים, הדרך היחידה שלהם בעצם לקדם את דעתם, אם היא שונה מדעת הגורמים של הרשות להסדרה, היא להביא את זה בפני הממשלה.

תומר רוזנר: בעצם אם הממשלה לא תקבל את דעתם יישאר המצב הקיים.

תומר רוזנר: ואם הממשלה מקבלת את דעתם אז בעצם יבוא השינוי.

תומר רוזנר: אבל בגדול, לשרים המקצועיים אין פה אפשרות בעצם לכפות את דעתם, אלא בדרך המאוד מאוד חריגה שזה החלטת ממשלה.

תומר רוזנר: אבל במקרה הזה, אני חייב להדגיש, החלטת הממשלה צריכה להיות החלטה פוזיטיבית.

תומר רוזנר: זאת אומרת, לקבל את עמדתם.

תומר רוזנר: עצם העובדה שהממשלה לא דנה או כן דנה בעניין זה לא הופך את דעתם לעמדה מחייבת.

איתן גינזבורג: אני רוצה להגיד לך שיש פה בעיה.

איתן גינזבורג: כי בסוף מי שקובע את סדר יום הממשלה זה מזכיר ראש הממשלה.

איתן גינזבורג: והוא יכול להחליט שלא מביא איזה דיון בממשלה.

איתן גינזבורג: והדבר הזה לא ידון בממשלה בכלל.

תומר רוזנר: לא, אבל יש פה כמה ימים.

איתן גינזבורג: ואז מצאנו מצב שבו השר מבקש להביא לממשלה, אבל למעשה לא נכון בממשלה.

איתן גינזבורג: ולכן צריך לחפש פה את המנגנון המאוזן.

איתן גינזבורג: כי אחרת יש פה רמיסה של השרים המקצועיים.

תומר רוזנר: תראה, במנגנון ההפוך בעצם נקבע מה קורה באמת אם הממשלה לא מחליטה תוך פרק זמן.

תומר רוזנר: ופה חשבנו שלא נכון לאמץ את המנגנון הזה, כי הוא בעצם יאפשר לשרים, אוקיי, מה קורה אם הממשלה לא מחליטה בתוך X זמן?

תומר רוזנר: בהצעה הממשלתית בעצם נקבע במצב הזה, אם זו הייתה יוזמה של השר להסדרה, בהצעה הממשלתית נקבע שבסופו של דבר, אם הממשלה לא מחליטה תוך זמן מסוים, השר המקצועי גובר.

איתן גינזבורג: בהצעה המקורית.

תומר רוזנר: בהצעה הממשלתית, כן.

תומר רוזנר: לא, בהצעה של מצב הפוך.

תומר רוזנר: לגבי המצב הזה ההצעה הממשלתית לא התייחסה.

תומר רוזנר: אנחנו מדברים על מצב שבו השר להסדרה יזם תיקון והשר המקצועי לא מסכים לו.

תומר רוזנר: אז הוא יכול להביא את זה לממשלה.

תומר רוזנר: ואם הממשלה לא מחליטה במועד מסוים, אז השר המקצועי גובר.

תומר רוזנר: אלא אם כן השר להסדרה חוזר בו מיוזמתו.

תומר רוזנר: ואז חוזרים לסטטוס קוו שהיה לפני כל התהליך.

לירון אדלר: אני חושבת שהרעיון היה שאם הממשלה לא מחליטה אז משאירים פחות או יותר מצב קיים.

לירון אדלר: זאת אומרת, אם אין החלטה פוזיטיבית של הממשלה כשיש כזאת מחלוקת, אז משאירים.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אבל את מבינה שיש מצב שהשר הממונה הוא ראש הממשלה והוא לא יביא את זה בפני הממשלה.

איתן גינזבורג: כבר היינו בסרטים הללו, אנחנו גם חווים את זה כל יום.

תומר רוזנר: השאלה היא מה ברירת המחדל כאשר הממשלה לא מחליטה.

תומר רוזנר: בהצעה הממשלתית היה מנגנון שאומר שהשר המקצועי גובר, אלא אם כן שר ההסדרה חוזר בו מיוזמתו.

תומר רוזנר: אז אם רוצים כאילו תמונת ראי של הדבר הזה.

רון כץ: מה זאת אומרת?

רון כץ: לא הבנתי, חוזר בו?

איתן גינזבורג: השר האחראי חוזר בו.

תומר רוזנר: אם היוזמה בהצעה הממשלתית, תסתכלו בסעיף ה'.

תומר רוזנר: אוקיי?

איתן גינזבורג: אבל איך את העצם הזאת אתה נותן לסוגיה שהעליתי?

תומר רוזנר: לסוגיה שהעלית צריך לקבוע מה קורה במצב שהממשלה לא מחליטה.

תומר רוזנר: אם אתם רוצים לקבוע מה קורה במצב שהממשלה לא מחליטה.

תומר רוזנר: השיקולים הם מאוד ברורים.

מוסי רז: אז השר המקצועי מחליט.

רון כץ: אבל זה המצב היום.

איתן גינזבורג: או לקבוע איזה הליך אוטומטי.

איתן גינזבורג: כלומר, יש היום בתוך הממשלה, זה בתקנה 19(ב), שנושא מובא בפני השרים שלא בסדר יום הממשלה.

איתן גינזבורג: ואם אין תגובה של מי מהשרים תוך שבועיים לדעתי או עשרה ימים, אז רואים את ההצעה כאילו היא התקבלה.

איתן גינזבורג: אלא אם כן מישהו מעלה דגל ואז זה עולה לדיון בממשלה.

תומר רוזנר: זה אפשר.

איתן גינזבורג: אבל זה בתוך תקנון הממשלה, זה לא בחוק.

תומר רוזנר: אפשר לעשות את זה גם פה, אם תרצו.

מעין ספיבק: בעצם המשמעות היא בפועל שאתה לוקח את ברירת המחדל כרגע ומהפך אותה, לא?

איתן גינזבורג: לא, אני אומר דבר כזה: ההצעה כאן אומרת ככה, השר המקצועי מגיש לוועדה את הבקשה להסדרה.

איתן גינזבורג: הוועדה מחליטה לשר הממונה עליה לפרסם את השינוי.

איתן גינזבורג: אם היא סירבה לכך, לשר הממונה יש זמן מסוים שלא נקבע, תכף אני אגיד מה אני מציע.

איתן גינזבורג: הם צריכים להעביר את זה לשר הממונה תוך X זמן והשר צריך תוך 30 ימים לתת הכרעה.

איתן גינזבורג: נכון?

איתן גינזבורג: במידה והוא לא מכריע, השר שמבקש רשאי להביא את זה לממשלה.

איתן גינזבורג: אני אומר, במידה והשר הממונה על החוק לא נותן את הסכמתו וכו' הנושא יעלה לאישור הממשלה במסגרת 19(ב).

איתן גינזבורג: ואם ירצו לעצור את זה, זה יעלה לממשלה באופן אוטומטי.

לירון אדלר: גם לא חייבים להתכנס, אלא נשלחת הודעה.

לירון אדלר: זה הרעיון.

שי עג'מי: שנייה, זה לא כזה פשוט.

שי עג'מי: סליחה .

איתן גינזבורג: אם אף אחד לא מתייחס לזה, אז ההצעה מתקבלת.

מוסי רז: איזו הצעה?

איתן גינזבורג: של השר המבקש.

שי עג'מי: זה אירוע בדיוק הפוך.

איתן גינזבורג: זה יחייב את ראש הממשלה להביא את זה לדיון בממשלה.

שי עג'מי: אפשר לעשות הפוך.

שי עג'מי: אפשר להגיד שהנושא ידון בממשלה תוך X זמן.

תומר רוזנר: ומה קורה אם לא?

מוסי רז: ואם לא?

איתן גינזבורג: ואם הוא לא מעלה את זה לסדר היום?

איתן גינזבורג: אתה חייב מקל.

שי עג'מי: אני מבין.

שי עג'מי: אבל השאלה מי מקבל את המכה מהמקל.

איתן גינזבורג: חזקה על ראש הממשלה שרואה תמונה רחבה שהדבר הזה יבוא לדיון.

איתן גינזבורג: אבל כבר ראינו מקרים שבהם ראש הממשלה, מסיבות שונות, לא ניכנס אליהן בכלל, מחליט לא לשבץ את הנושא לסדר היום.

איתן גינזבורג: לפעמים זה אפילו לא מגיע אליו, זה נתקע אצל מזכיר הממשלה.

איתן גינזבורג: זה לא חשוב.

איתן גינזבורג: צריך איזה מנגנון שבו אם שר אומר רבותיי, אני צריך פה הכרעה, שהדבר יבוא לכדי הכרעה.

איתן גינזבורג: ולא יהיה דבר נתון בידי אדם אחד, שלעיתים רוצה או לא רוצה.

שי עג'מי: אבל ההצעה היא לא מציעה את הדבר הזה.

שי עג'מי: ההצעה באה ואומרת שאם אין תשובה, בעצם היפוך ה-default.

שי עג'מי: זה לא שמחייבים דיון.

שי עג'מי: אתה אומר בסוף אני רוצה שיהיה דיון בממשלה על הנושא.

שי עג'מי: אני לא רוצה שמשהו יעבור מתחת לרדאר, כי מתחת לרדאר זה יכול להיות או לכיוון הזה או לכיוון הזה.

איתן גינזבורג: אני לא יודע אם יש היום בספר החוקים של מדינת ישראל סעיף שמחייב את הממשלה לדון בנושא מסוים.

איתן גינזבורג: אני לא בטוח שהחוק הראשון שעושה את זה זה חוק רישוי עסקים.

איתן גינזבורג: אבל לכן הצעתי את המנגנון שכבר קיים בתוך תקנון הממשלה, כדי לעזור לממשלה.

איתן גינזבורג: תן לי תשובה אחרת, תן לי הסדר.

איתן גינזבורג: תגיד לי אתה, אתה הממשלה.

שי עג'מי: אני רק אגיד, ההצעה הי בעצם אותה הצעה רק הפוכה.

שי עג'מי: אתה אומר בכל אופן ---

איתן גינזבורג: תגיד לי איך פותרים את הסוגיה.

איתן גינזבורג: אל תגיד לי מה הבעיה, אני צריך את הפתרון.

איתן גינזבורג: איך פותרים את הסוגיה שהנושא בסוף ידון בממשלה?

איתן גינזבורג: קח, תחזור.

איתן גינזבורג: אתה לא חייב.

איתן גינזבורג: יש לנו פה זמן לאורך היום.

שרון רופא אופיר: או שהוא יכול לאמץ את הפתרון שאנחנו מציעים.

שרון רופא אופיר: זה בסדר גמור.

אביר קארה: שמה?

אביר קארה: שאם הממשלה לא התכנסה זה עובר אוטומטית.

שרון רופא אופיר: כן.

מוסי רז: לא, מה זה עובר אוטומטי?

מוסי רז: בקשת השר.

איתן גינזבורג: בקשת השר.

מעין ספיבק: בקשת השר נותן האישור היא זו שמתקבלת.

מעין ספיבק: כלומר, אם השר להגנת הסביבה מציע שינוי, אז זה השינוי שמתקבל.

רון כץ: אם אפשר להציג את מה שדיברנו עליו גם בפעם הקודמת, ממש במשפט.

רון כץ: מה שאנחנו הצענו בפעם הקודמת זה שבמידה ואין הסכמה בין הוועדה לבין השר, הסמכות תהיה לשר שאחראי על הרגולציה.

רון כץ: זו העבודה שלו, אלו החיים שלו ועם זה הוא אמור לחיות.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אבל כשיש מחלוקת, וראינו כבר ---

מוסי רז: השר האחראי על הרגולציה הוא שר בריאות ושר בטיחות.

רון כץ: לא, יש שר בממשלה שאחראי על רגולציה, זה התפקיד שלו.

מוסי רז: אז הוא אחראי עכשיו על הכל.

רון כץ: אם הם לא מסכימים, מישהו צריך לקבל החלטה.

מוסי רז: אז למה שרים?

מוסי רז: שיהיה רק הוא וזהו.

רון כץ: אם אנחנו מחזירים את זה למשרדים, אז זה המצב היום.

רון כץ: אבל זה המצב היום, מוסי.

רון כץ: המצב היום זה להחזיר את זה למשרדים.

שרון רופא אופיר: אבל מוסי, מה הטעם ברשות ההסדרה?

שרון רופא אופיר: אז למה אתה צריך רשות הסדרה?

רון כץ: בדיוק.

רון כץ: אז למה בונים אותה?

מוסי רז: בשביל שתיתן את העצה שלה.

רון כץ: בשביל עצה?

רון כץ: בשביל עצה נקים רשות עכשיו?

רון כץ: אתה יודע כמה תקנים עולים העצה הזאת?

שרון רופא אופיר: התנהלות של אגו, איזה שר כן ואיזה לא.

שרון רופא אופיר: יש רשות הסדרה, היא בסוף תקבל החלטה.

מוסי רז: מה זה קשור לאגו?

מוסי רז: הממשלה יכולה להתכנס ולפסול.

מוסי רז: אם השר עושה את זה מאגו, אז תתכנס הממשלה ותפסול.

רון כץ: היא לא מתכנסת אבל ובעלי עסקים נפגעים.

רון כץ: הקמנו את כל הרשות בדיוק, דרך אגב, אתה גם רואה את ההסכמה, זו הסכמה גורפת בוועדה.

רון כץ: בדיוק בשביל הדבר הזה.

מוסי רז: בסדר, אבל זה הנוסח המקורי.

מוסי רז: אני מודיע שאני לא אצביע בעד במליאה.

רון כץ: אני לא מדבר מי יצביע במליאה.

רון כץ: אני מדבר מה ההצעה שלי.

רון כץ: ההצעה שלי זה שבסופו של דבר במחלוקת זה יגיע לשר הממונה על הרגולציה.

איתן גינזבורג: חברים, בואו, בסף תבוא הממשלה ותיתן את ההצעה.

איתן גינזבורג: אני הצעתי הצעה מסוימת, היא נראית לי מאוזנת.

שרון רופא אופיר: מצוינת.

איתן גינזבורג: ולכן בואו נראה.

מעין ספיבק: ההצעה שיושב הראש מציע מקבילה למנגנון הקיים בהקשר ---

איתן גינזבורג: לא, היא לא מקבילה.

איתן גינזבורג: זה מעוות להציג את זה כך.

איתן גינזבורג: מכיוון שאני מציע שהדבר הזה יפורסם בפני השרים.

איתן גינזבורג: כל שבוע מפורסמים בפני השרים החלטות ממשלה שלא מגיעות להצבעות.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: היום פורסמו חמש החלטות כאלה.

איתן גינזבורג: אני פשוט יודע כי אני מעודכן עליהן, בסדר?

איתן גינזבורג: שונות.

איתן גינזבורג: מכיוון שהשר הממונה על ההסדרה יש לו אינטרס, אם הוא מתנגד או לא השיב, יש לו אינטרס שהדבר הזה יוכרע.

איתן גינזבורג: כנראה זה יהיה ראש ממשלה, הוא צריך לדאוג שהדבר הזה ידון.

איתן גינזבורג: אני חייב איזה מנגנון כלשהו שאומר לו אדוני, אם אתה לא מכריע, משהו קורה.

איתן גינזבורג: והמשהו קורה זה ההחלטה שהרשות לא תתקבל.

אביר קארה: אבל עשית סלט.

איתן גינזבורג: לא עשיתי סלט, זה מאוד מסודר.

איתן גינזבורג: זה גם מאוד מתודי.

אביר קארה: אם עמדת השר באותו משרד, זה יכול להיות שר איכות סביבה, שר ביטחון פנים.

אביר קארה: אם העמדה של שר הבריאות היא מתנגדת לעמדה של הוועדה, רק במקרה זה יעלה לוועדת שרים או לממשלה.

אביר קארה: היה והממשלה לא התקבלה, עמדת הרשות מתקבלת.

מוסי רז: לא.

מוסי רז: אז מה?

מוסי רז: אז אתה אומר אין ממשלה.

מוסי רז: כל דבר הרשות.

מוסי רז: אז זה אותו שר.

אביר קארה: אבל זו כל המטרה של הרשות, אתה רוצה לתת לה כוח.

שרון רופא אופיר: אבל זאת המטרה של הרשות.

אביר קארה: המטרה של הרשות זה לתת לה כוח, שהיא תוכל כבר לשנות.

מוסי רז: הקמת ממשלה.

מוסי רז: כבר אין שר בריאות.

רון כץ: אחרת אין טעם להקים את הרשות, אז אל תקימו אותה.

מוסי רז: מה זה?

מוסי רז: אתם מוחקים את הדמוקרטיה.

איתן גינזבורג: רק שנייה, אנחנו לא מתנגדים לרשות.

איתן גינזבורג: אבל אם שר מתעקש על נושא, רגע מוסי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רז.

אביר קארה: אז שייכנס את הממשלה.

איתן גינזבורג: רק שנייה, הוא לא יכול לכנס את הממשלה אדוני.

אביר קארה: הוא שר בממשלה, מה זה לא?

איתן גינזבורג: אבל הוא לא יכול לכנס את הממשלה.

איתן גינזבורג: המילים לא יעזרו, יש סמכויות במדינה הזאת.

איתן גינזבורג: והסמכות לכנס את הממשלה ולקבוע את סדר יומה נתונה רק לאדם אחד, ראש הממשלה.

איתן גינזבורג: ואם הוא מחליט שהוא לא מכנס, הוא לא דן בנושא הזה, הנושא הזה לא ידון.

איתן גינזבורג: ולכן חייב פה איזה איזון.

שרון רופא אופיר: אם רשות ההסדרה מבקש את זה הנושא לא ידון?

מוסי רז: שידון, אין בעיה.

שרון רופא אופיר: אם מי שעומד בראש רשות ההסדרה, אה, שהם לא ידונו?

איתן גינזבורג: כן.

רון כץ: בעלי העסקים לא צריכים לסבול בגלל שאין להם זמן לדון.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: את יודעת כמה בקשות של שרים מגיעות לממשלה שלא מגיעות לדיון מסיבות שונות?

איתן גינזבורג: ענייניות ושאינן ענייניות.

שרון רופא אופיר: אז אפשר לעשות אחרת.

אביר קארה: איתן, אבל בכל מקרה אתה מפרק לנו את הכל, אז מה אתה עושה?

איתן גינזבורג: אני לא מפרק דבר.

אביר קארה: אין ועדה אחי, עקפת את כל הוועדה מימין.

איתן גינזבורג: אני לא מפרק דבר.

אביר קארה: לא עקפת מימין, עקפת משמאל.

איתן גינזבורג: אני לא מפרק דבר.

איתן גינזבורג: כתוב פה בהצעת החוק, חברת הכנסת קארה, די.

איתן גינזבורג: כל מה שאני אומר הוא שאם השר הממונה על ההסדרה לא עונה.

איתן גינזבורג: למה?

איתן גינזבורג: ככה.

איתן גינזבורג: כי אנחנו יודעים איך הדברים עובדים.

איתן גינזבורג: לספר לך כמה זמן שר התקשורת חיכה לתשובה של שר האוצר?

איתן גינזבורג: ארבע שנים.

איתן גינזבורג: ארבע שנים לתשובה.

איתן גינזבורג: ארבע שנים.

איתן גינזבורג: זה כך זה קורה.

אביר קארה: אבל את שר ההסדרה אתה יכול לחייב.

איתן גינזבורג: אז אני מנסה לחייב.

שרון רופא אופיר: אז את זה תחייב בחוק.

שי עג'מי: איתן, אפשר להציע משהו?

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, משרד ראש הממשלה.

שי עג'מי: אפשר לטעון טיעונים אחרים.

שי עג'מי: ראש הממשלה הרבה פעמים הוא שר שמכריע במחלוקות.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: מתוך אותה ראייה שאתה אומר ראייה רוחבית.

שי עג'מי: אפשר לטעון טענה אחרת.

שי עג'מי: ברגע שמגיע השר המקצועי לראש הממשלה, למי שרואה ראייה רוחבית, ומבקש ממנו לעשות תיקון שחשוב לציבור, שאולי אם הוא לא יעשה יפגע בבריאות.

שי עג'מי: וראש הממשלה מחליט שהוא לא רוצה לעשות את התיקון הזה, זה בסוף גם לגיטימי.

שי עג'מי: ראש הממשלה הוא מכריע במחלוקות.

שי עג'מי: הוא רואה ראייה רוחבית, יש לו אחריות מיניסטריאלית.

שי עג'מי: זה גם דרך להסתכל על זה.

איתן גינזבורג: ואם מחר השר הממונה על ההסדרה הוא שר המודיעין?

איתן גינזבורג: אז זהו.

שי עג'מי: רגע, שנייה, לא.

שי עג'מי: אפשר עדיין לקבוע שראש הממשלה יכריע.

איתן גינזבורג: לא, אבל ראש הממשלה, לא, סליחה.

איתן גינזבורג: לא, לא, לא.

איתן גינזבורג: אתה רגע בלבלת אותי.

איתן גינזבורג: האחריות במדינת ישראל לפי השיטה הנהוגה, זה אחריות מיניסטריאלית כוללת.

איתן גינזבורג: ראש הממשלה, אגב, אם תפתח את החוק שזה חוק ראש הממשלה, אין סמכויות מיוחדות לראש הממשלה.

איתן גינזבורג: מלבד קביעת סדר יומה של הממשלה.

איתן גינזבורג: הוא ראשון מבין שווים.

איתן גינזבורג: ולכן הוא לא מכריע במחלוקות.

איתן גינזבורג: מעצם מעמדו אז מקשיבים לו.

שי עג'מי: בהרבה חוקים הוא מכריע במחלוקות.

שי עג'מי: בין שרים.

שי עג'מי: זה קיים.

שי עג'מי: בחוקים ספציפיים.

שי עג'מי: לכן אם התגלעה מחלוקת מסוימת, תראו, אני מפחד מהסיטואציה הבאה:

שי עג'מי: אדוני יושב הראש הציע הצעה שהוא פחד מזה שאנחנו בעצם מאפשרים לאיזה שהוא משהו מתחת לרדאר שעובר באופן אוטומטי ובעצם אגב מתחת לרדאר התקבלה הצעה כזו או אחרת.

שי עג'מי: אני חושש מאוד שגם ההצעה שהצעת היא אותו דבר, רק לכיוון השני.

שי עג'מי: זה אותו "מתחת לרדאר", רק שההחלטה הולכת לצד האחר.

שי עג'מי: אני מציע אחרת.

איתן גינזבורג: לא, אבל רשות הרגולציה עוקבת פה אחרי הדבר הזה.

אביר קארה: אבל אף שר לא צריך לספור אותה לפי מה שאמרת.

אביר קארה: כי מה שיעשה השר הוא יתנגד, לא תתכנס ממשלה והלכה לו ההחלטה.

אביר קארה: זהו.

איתן גינזבורג: לא הלכה לו ההחלטה, זה הולך לממשלה.

אביר קארה: אבל אתה הרגע אמרת שהממשלה לא תתכנס.

אביר קארה: אתה יודע מה זה ארבע שנים לחכות לתשובה?

אביר קארה: אז אתה רוצה לקבוע ככה רפורמה?

איתן גינזבורג: אבל ההצעה אומרת שכדי ממשלה תתכנס תהיה סנקציה.

איתן גינזבורג: אם היא לא תתכנס.

שי עג'מי: אז אפשר אולי הפוך.

שי עג'מי: אפשר שהשר הממונה על ההסדרה הוא יצטרך להציע את הצעתו.

שי עג'מי: זה מהצד השני.

שי עג'מי: הוא יצטרך להציע את הצעתו לפי סעיף 18 זה.

שי עג'מי: ואם השר המקצועי לא ביקש לקיים דיון בממשלה, אז הצעת ראש הממשלה מתקבלת.

שרון רופא אופיר: זה בסדר גמור.

שי עג'מי: לא, רגע, אני רק מנסה לעשות את הדיון.

שי עג'מי: רגע חברים.

שי עג'מי: אני מנסה להדגיש נקודה שלא פתרנו את הבעיה.

שי עג'מי: אם החשש הוא שאגב משהו שלא באמת נקבע בו דיון מתקבלת החלטה, אפשר לקבוע כל מנגנון.

שי עג'מי: רק השאלה אם ההחלטה תהיה X או Y אבל עדיין לא התקיים סביבו דיון.

שי עג'מי: אני לא חושב שזה מה שאנחנו רוצים.

שי עג'מי: אנחנו רוצים שכן יהיה דיון ותהיה הכרעה X או Y. להבנתי, ראש ממשלה בהרבה חוקים הוא שר שמגיעות אליו מחלוקות.

שרון רופא אופיר: השאלה היא לא אם יגיעו אליו מחלוקות והוא החליט, אלא אם לא נדונה בכלל המחלוקת.

שי עג'מי: אז אני מציע, מגיעה אליו המחלוקת להכרעה.

שי עג'מי: ואם הוא מחליט שלא להכריע.

תומר רוזנר: אבל אם הוא מחליט זה בסדר.

תומר רוזנר: השאלה מה קורה אם הוא לא מחליט?

שי עג'מי: אבל שוב, גם אם הוא מחליט לא להכריע, זו גם הכרעה.

איתן גינזבורג: לא, זה לא הכרעה אדוני, זו פחדנות.

שי עג'מי: אני לא מסכים אתכם.

שי עג'מי: אני חושב שזה קורה לא מעט והרבה פעמים ראש ממשלה ---

איתן גינזבורג: נו, ומה?

איתן גינזבורג: זה טוב כשלא מחליטים?

שי עג'מי: לא, זה לא טוב.

שי עג'מי: אבל זה חלק מהסמכויות שצריך לעשות.

איתן גינזבורג: מה?

איתן גינזבורג: סמכות לא להחליט?

שי עג'מי: הרבה פעמים כן.

מעין ספיבק: להבנתי אנחנו פה, תקנו אותי אם אני טועה, אין הרבה חוקים שדנים בסוגיה מה קורה אם הממשלה לא מכריעה?

מעין ספיבק: יוצאים מנקודת הנחה לרוב שהממשלה מכריעה.

מעין ספיבק: עכשיו, אנחנו פה נמצאים במצב שאתם כן הגעתם לנקודה הזאת.

מעין ספיבק: אנחנו הגענו לנקודה הזאת ומנסים להבין מהו שיווי המשקל.

מעין ספיבק: אני יכולה להציג גם טיעונים לצד השני.

מעין ספיבק: לצורך העניין, כששר נותן אישור לא מסכים ---

איתן גינזבורג: אבל אנחנו לא בדיון פילוסופי.

איתן גינזבורג: תני פתרון אחר.

מעין ספיבק: אני לא בדיון פילוסופי.

מעין ספיבק: אני אומרת דבר כזה: אפשר לוותר ---

איתן גינזבורג: תני לי הצעה, תני לי פתרון למצב שבו כשהשר הממונה על הוועדה, על רשות ההסדרה, לא מכריע - כיצד הדבר הזה מגיע לידי פתרון?

מעין ספיבק: אז אני אומרת, קודם כל אני אומרת שלדעתי אפשר לא להגדיר את זה.

מעין ספיבק: ולהניח שהממשלה כן תגיע פה להכרעה.

רון כץ: היא לא תגיע.

רון כץ: מעין, היא לא תתכנס.

שרון רופא אופיר: לא, אבל איך אפשר להניח?

רון כץ: יש הרבה מאוד דברים שהיא לא תתכנס לגביהם, כי את הממשלה יכול להיות שלא מספיק חשוב.

איתן גינזבורג: מעין, אני חיכיתי לא להכרעת ממשלה, חיכיתי להכרעה של שר.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: להכרעה של שר אוצר במקרה הזה.

איתן גינזבורג: הוא לא הכריע.

איתן גינזבורג: לא הכריע, מה לעשות?

איתן גינזבורג: והדבר הזה היה תקוע.

איתן גינזבורג: עכשיו, מה זה משנה?

איתן גינזבורג: נושא, סוגיה שעליה אני הייתי אמון כשר.

איתן גינזבורג: קודמיי העבירו להסכמת שר האוצר במקרה הזה, לא הייתה הכרעה.

איתן גינזבורג: ארבע שנים לא הייתה הכרעה.

איתן גינזבורג: ואז מה?

איתן גינזבורג: אז הנושא הזה לא ידון?

איתן גינזבורג: כי השר ביקש לתקן משהו בהסדרה, הרשות לא מסכימה, השר לא דן ולא דנים במה שביקש השר המקצועי.

איתן גינזבורג: מה זה?

איתן גינזבורג: צריך לדון בזה.

מעין ספיבק: גם האפשרות שבה השר נותן האישור עמדתו היא זו שמתקבלת זו אפשרות ששמה אותנו בחוסר איזון.

איתן גינזבורג: אז אני מציע לכם ---

מעין ספיבק: אני יכולה רגע לסיים רק?

איתן גינזבורג: אני מציע לכם תביאו מנגנון.

איתן גינזבורג: לא אמרתי לכם מה לעשות.

איתן גינזבורג: תביאו מנגנון.

רון כץ: אבל איתן, אנחנו צריכים לעזור להם.

רון כץ: כי אתה רואה, הם לא מצליחים לבד להביא את המנגנון.

רון כץ: אנחנו צריכים לתת להם איזה שהיא מסגרת שאנחנו מבקשים.

רון כץ: כי המסגרת שלנו זה מה שינחה את הדיונים שלהם.

רון כץ: ואנחנו מבקשים שתהיה הכרעה.

רון כץ: אנחנו לא רוצים לחכות להחלטות ממשלה שלא יתקבלו.

רון כץ: לא רוצים לחכות לכינוסים של הממשלה שלא בטוח יקרו.

רון כץ: אנחנו רוצים לדעת מה קורה.

רון כץ: אם הממשלה מתכנסת, אז הכל טוב.

רון כץ: אנחנו רוצים לדעת מה קורה במצב כמו שאיתן מתאר, שאין החלטה.

רון כץ: לא של ממשלה אפילו, של שר.

רון כץ: במחלוקת הזו רוצים לדעת מי קובע.

איתן גינזבורג: רון, יש מחלוקת.

איתן גינזבורג: ואני עכשיו אשתף אותך בחילוקי דעות בתוך הממשלה.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: בערב אישור החוק הזה.

איתן גינזבורג: יש מחלוקת גדולה בין השרים המקצועיים.

איתן גינזבורג: לא שרי המטה, השרים המקצועיים, שהם אלה שעושים הסדרות.

איתן גינזבורג: לבין רשות הרגולציה שרוצה בעצם לצמצם את כוחם או להגביל או לשלוט.

רון כץ: את זה אנחנו מבינים.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: אז יש מחלוקת.

איתן גינזבורג: והגיעו להכרעה מסוימת ואז חקיקה, אנחנו צריכים לכבד את ההכרעה הזאת.

רון כץ: איתן, ההחלטה הזאת היא לא להחליט.

איתן גינזבורג: מי שהעלה את זה, זה אני.

איתן גינזבורג: אני העליתי את זה ואני מציע שנמצא מנגנון, ויש מספיק זמן כדי למצוא מנגנון לראות מה קורה כשאין הכרעה.

איתן גינזבורג: חייבים, אי אפשר לתקוע ממשלה.

שרון רופא אופיר: כי אם לא, אז מה עשינו פה?

רון כץ: אם לא, לא צריך את הרשות.

שרון רופא אופיר: אם לא נמצא את הפתרון, שאני לא בטוחה שהדרך שאתה מציע היא בהכרח הדרך הנכונה.

שרון רופא אופיר: אני אשמח גם לשמוע אם יש להם הצעה.

שרון רופא אופיר: אבל אני מחזקת את מה שאתה אומר ואומרת אם לא, מה עשינו פה?

איתן גינזבורג: נכון, ברור.

מעין ספיבק: ההצעה שכרגע כתובה היא שיש מנגנון הכרעה.

מוסי רז: הממשלה יכולה לדון ולשלול את השר.

מעין ספיבק: מנגנון ההכרעה הוא שההצעה של השר נותן האישור לא עוברת.

מעין ספיבק: וההצעה שמתקבלת היא זו של השר להסדרה.

שרון רופא אופיר: זה אני תומכת בזה.

מעין ספיבק: זה מה שכרגע כתוב בנוסח של הצעת החוק.

שרון רופא אופיר: עם זה אני אתכם.

שרון רופא אופיר: אבל הוא שאל יושב ראש הוועדה מה קורה ברגע ששר ההסדרה מעלה את זה לישיבת הממשלה, והוא חווה כבר שארבע שנים לא דנים בזה.

מעין ספיבק: אז כתוב כרגע שברירת המחדל היא שההצעה של השר להסדרה מתקבלת.

מעין ספיבק: זה המנגנון כרגע בהצעת החוק.

לירון אדלר: לא, לא נכון.

איתן גינזבורג: זה לא מה שכתוב, מעין.

שרון רופא אופיר: אם זה מה שהיה כתוב, אז לא הייתה בעיה.

איתן גינזבורג: טוב, אני מציע, חברים.

איתן גינזבורג: נתנו משימה לממשלה, שיביאו הצעה.

איתן גינזבורג: בואו נתקדם.

לירון אדלר: אז התיקון הבא, בעמוד 12 בסעיף 7(ג)(2).

לירון אדלר: היה כאן הפניות לכל מיני פרסום של המפרט בכל מיני מקומות באינטרנט.

לירון אדלר: בסופו של דבר הוחלט להוריד את זה ולהשאיר את הפרסום בפורטל ממשל זמין.

לירון אדלר: כמו שהיה עד היום.

לירון אדלר: אז פשוט מחקנו את הסעיף.

לירון אדלר: בעמוד 13, אני בתיקון הבא.

לירון אדלר: אני אגיד רגע מראש, זה נושא שעלה כאן בצורה מאוד משמעותית בפעם הקודמת, כל הנושא של המפרט הרשותי.

לירון אדלר: בעקבות ההערות שעלו כאן בוועדה אנחנו הצענו איזה שהוא נוסח.

לירון אדלר: אני אגיד מראש שההצעה ששמנו פה היא כן הייתה איזה שהיא הצעה ראשונית.

לירון אדלר: לאור כל מיני הערות שעלו.

לירון אדלר: ואנחנו מבינים, זאת אומרת, העלינו את זה ככה כדי שיהיו דברים לדיון, לאור הדברים שעלו כאן בוועדה.

לירון אדלר: אנחנו מבינים שיש קשיים מכל הכיוונים עם הנושא הזה.

לירון אדלר: אני אקריא את זה ככה כמו שהצענו, אבל שוב, זה ממש הוצג כאיזה שהוא נוסח ראשוני על ידינו, בעקבות הדברים שעלו בוועדה.

לירון אדלר: אז בעמוד 13, פסקה 8.

לירון אדלר: בסעיף 7(ג)(3).

לירון אדלר: א(1) במקום כותרת השוליים יבוא מפרט רשותי.

לירון אדלר: א(2) במקום סעיף קטן א יבוא א(1) ראש רשות הרישוי יפרסם מפרט המאחד את כל המסמכים הנדרשים מטעם רשות הרישוי לפי סעיף 6(ד) התנאים הנדרשים מטעמה לפי סעיף 7 וכל החלטה או הוראה אחרת מטעמה לפי חוק זה לעניין סוג מסוים של עסקים.

לירון אדלר: לרבות החלטות לפי סעיף 2 עד 3, 8 ו-8(א) לחוקי עזר לפי סעיף 11(ג).

לירון אדלר: בכל הנוגע לעסקים הכלולים במפרט האחיד ובלבד שהמסמכים, התנאים וההחלטות האמורות הם בעניינים הנוגעים למרחב הציבורי בתחומה של רשות הרישוי או למאפייניה המקומיים.

לירון אדלר: בחוק זה המפרט הרשותי.

לירון אדלר: 2.

לירון אדלר: המפרט הרשותי לא יכלול תנאים בעניינים שנקבעו לגביהם במפרט האחיד תנאים, אלא אם כן אישרה זאת מועצת הרשות המקומית בהחלטתה.

לירון אדלר: 3.

לירון אדלר: בקביעת תנאי במפרט הרשותי תשקול רשות הרישוי חלופות לשם הבטחת המטרה שלשמה נקבע התנאי ובהתחשב בעלויות הנובעות מיישום החלופות השונות.

לירון אדלר: 4.

לירון אדלר: טיוטה של הצעת המפרט הרשותי או הצעה לשינויו בליווי דברי הסבר תפורסם באתר האינטרנט של רשות הרישוי ותעמוד לעיון הציבור במשרדי הרשות.

לירון אדלר: לצד ההצעה יצוינו אופן ומועד להגשת הערות הציבור להצעה.

לירון אדלר: 5.

לירון אדלר: כל אדם רשאי להגיש הרישוי הערות לטיוטת הצעה למפרט הרשותי או לשינויו בתוך 30 יום ממועד פרסומה.

לירון אדלר: רשות הרישוי תדון בהערות ותחליט אם לשנות את ההצעה למפרט הרשותי או לשינויו.

לירון אדלר: 6.

לירון אדלר: המפרט הרשותי יפורסם באתר האינטרנט של רשות הרישוי באופן בולט לעין.

לירון אדלר: במיקום שיועד לכך ושיאפשר מעקב אחר שינויים ותיעודם לאורך זמן.

לירון אדלר: שוב, הסעיף הזה נבע מטענות שעלו כאן בוועדה, שבעצם המפרט הרשותי מה היחס שלו לתנאים שנדרשו במפרט האחיד.

לירון אדלר: האם הוא צריך בעצם להתייחס יותר למרחב הציבורי ולמאפיינים המקומיים של הרשות, או שהוא יכול להתייחס גם לעניינים אחרים.

לירון אדלר: אני מציעה פה לשמוע התייחסות.

איתן גינזבורג: כן, אנחנו נפתח על זה דיון.

איתן גינזבורג: דבר ראשון נשמע את עמדת אביב חצבני, התאחדות תעשיינים.

איתן גינזבורג: נמצא איתנו או היה?

איתן גינזבורג: טוב, עד שהוא יתחבר.

איתן גינזבורג: בועז סיטי משופרסל.

איתן גינזבורג: נמצא?

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

בועז סיטי שדלן: שלום לכולם.

בועז סיטי שדלן: אז כאמור, אני עו"ד בועז סיטי, אנחנו מייצגים בעניין הזה את שופרסל.

בועז סיטי שדלן: אנחנו באופן עקרוני, וזה נאמר גם בדיון הקודם, אנחנו מתנגדים למכשיר של מפרט רשותי.

בועז סיטי שדלן: באופן עקרוני.

בועז סיטי שדלן: כי המכשיר של מפרט רשותי בעצם הלכה למעשה יוצר אפליה בין עסקים.

בועז סיטי שדלן: איגוד לשכות המסחר נתן לוועדה דוגמאות איך כל רשות מקומית קובעת תנאים שונים ואז נוצר מצב שבו עסק בגבעתיים התנאים שלו לפתוח נגיד דוכן פלאפל הם מקלים יותר לעומת עיריית תל אביב או כל עירייה אחרת.

בועז סיטי שדלן: ואנחנו חושבים שהדבר הזה הוא פגיעה, מבחינה משפטית.

בועז סיטי שדלן: זה פשוט פוגע בחופש העיסוק של אותם בעלי עסקים שנמצאים במקומות שהמפרט הרשותי בהם מחמיר יותר או סותר אפילו את המפרט האחיד.

בועז סיטי שדלן: לכן מבחינה עקרונית, כל הרעיון הזה של מפרט רשותי הוא בניגוד למה שניסו לעשות ברפורמה.

בועז סיטי שדלן: שזה ליצור כמה שיותר אחידות בין בתי עסק שונים.

בועז סיטי שדלן: לנסות לייצר כמה שפחות אפליה.

בועז סיטי שדלן: ולכן מבחינה עקרונית כל הרעיון הזה של מפרט רשותי הוא קשה לנו לעכל אותו.

בועז סיטי שדלן: אבל גם אם אנחנו כן הולכים עם הרעיון הזה של מפרט רשותי, אז יש שני עקרונות שחייבים להיות ברורים: הראשון בהם הוא, זה עלה קודם, מפרט רשותי יכול להתייחס אך ורק למאפיינים ייחודיים מוניציפליים של המקום.

בועז סיטי שדלן: מאפיינים יחודיים, אם יש לרשות מסוימת מאפיין ייחודי שמצריך תנאי ייחודי, רק אז אפשר להשתמש במפרט רשותי.

בועז סיטי שדלן: ודבר שני, העקרון השני שאנחנו רוצים לעמוד עליו ושהוא מאוד חשוב כדי למנוע את אותה אפליה.

בועז סיטי שדלן: לא יכול להיות שאם יש מפרט אחיד אז מפרט רשותי יהיה מחמיר ממנו או שיסתור אותו.

בועז סיטי שדלן: כיום כל בעלי העסקים נמצאים היום במצב שבו גם אם יהיה מפרט רשותי, הם לא יודעים למה צריך לציית.

בועז סיטי שדלן: יש גם מפרטים רשותיים, יש גם מפרטים אחידים.

בועז סיטי שדלן: בין מקום למקום, לפעמים הם סותרים אחד את השני, לפעמים המפרט הרשותי מחמיר על מפרט אחיד.

בועז סיטי שדלן: צריך להיות עקרון מאוד ברור וקבוע, כדי למנוע את אותה אפליה.

בועז סיטי שדלן: וזה שאם יש מפרט אחיד, אז הוא מרכז את כל התנאים המקצועיים בעניין הזה.

בועז סיטי שדלן: ראינו בהצעה, וזה המשפט האחרון, שרוצים להפנות את הסמכות למועצת העיר להוסיף תנאים למפרט רשותי, אפילו אם כבר יש מפרט אחיד.

בועז סיטי שדלן: אני מצטער לומר, אנחנו לא חושבים שזה פתרון מספק.

בועז סיטי שדלן: גם מבחינה פרקטית, מועצת העיר לא בהכרח מבינה בעניינים מקצועיים שכרוכים בתנאים האלה.

בועז סיטי שדלן: בכיבוי אש, בהגנת הסביבה.

בועז סיטי שדלן: אלה נושאים מקצועיים שצריך להפריד אותם מהנושא, ממועצת העיר ומהחלטה פוליטית של מועצת העיר.

בועז סיטי שדלן: ולכן אנחנו לא חושבים שהמצב החריג הזה שניתן נותן מענה מספק לבעיות שמעלה המפרט הרשותי.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: הילה אקרמן.

הילה אקרמן: שלום, אני ממרכז שלטון אזורי, ראש תחום סביבה וחקלאות.

הילה אקרמן: אני רוצה לטעון בפניכם שהמפרט הרשותי הוא סופר חשוב ואי אפשר בלעדיו ואני אתן לכם כמה דוגמאות.

הילה אקרמן: ניקח למשל מועצה אזורית בגליל, שבה יש עשרות מסתמות ביישוב אחד.

הילה אקרמן: המפרט של המשרד להגנת הסביבה הוא מפרט כללי לרפתות.

הילה אקרמן: הוא לא נותן מענה למקרה שבו יש ריכוז מסוים של מסתמות.

קרן ברק: מה זה מסתמות?

הילה אקרמן: פיטום עופות.

איתן גינזבורג: לא, תשחררו אותה מה-mute בבקשה, היא ב-mute.

איתן גינזבורג: הילה, את ב-mute ואנחנו לא שומעים אותך.

הילה אקרמן: אתם שומעים?

איתן גינזבורג: עכשיו כן.

הילה אקרמן: דוגמה נוספת, רשות בשרון במרכז הארץ, שבה היו פעם עסקים שלא כל כך הקפידו על תנאים סביבתיים או שתנאים סביבתיים (הפרעות בשידור זום).

איתן גינזבורג: ניתן עוד צ'אנס, את באזור בלי קליטה, את שוב ב-mute.

הילה אקרמן: לא היו, יש לה אזורים שלמים בעיר (הפרעות בשידור הזום) אזורים של זיהום קרקע.

הילה אקרמן: כל עסק שיש בו חשד לזיהום קרקע, כל עסק יעשה בדיקה לגבי זיהום הקרקע, לגבי גזי הקרקע.

הילה אקרמן: למשל דוגמה לרשות שהיה לה מפרט רשותי כזה עכשיו (הפרעות בשידור הזום).

איתן גינזבורג: טוב, אי אפשר לשמוע אותך ככה.

איתן גינזבורג: אנחנו מבינים אבל את העניין.

איתן גינזבורג: נראה לי שנציג שופרסל הציע לקבוע ---

הילה אקרמן: רצו לפתוח (הפרעות בשידור הזום)

איתן גינזבורג: הילה.

הילה אקרמן: כן, כן, אני אתכם.

איתן גינזבורג: אנחנו לא שומעים אותך טוב.

איתן גינזבורג: יש לך בעיה של קליטה, את מקוטעת.

איתן גינזבורג: כל מה שאת חושבת שדיברת ושמענו, לא שמענו.

איתן גינזבורג: הבנו את העניין, את הסיפור של החשיבות של מפרט רשותי.

הילה אקרמן: אני מתנצלת, פשוט הייתה לי שיחה, אז זה נקטע.

איתן גינזבורג: הועלתה פה הצעה, שנייה הילה.

איתן גינזבורג: אי אפשר לדבר.

קרן ברק: מה התפקיד שלה אבל?

איתן גינזבורג: שנייה רגע, שנייה.

איתן גינזבורג: עלתה פה הצעה שמפרט רשותי לא יוכל להחמיר או לסתור.

איתן גינזבורג: לחילופין, יוכל לבוא כשיש מאפיינים ייחודיים למקום.

איתן גינזבורג: זה יכול אולי לתת מענה, אנחנו נדון בזה.

איתן גינזבורג: אבל הבנו את המורכבות ולמה צריך מפרט רשותי וכמה הוא חשוב.

איתן גינזבורג: הבנו את הנקודה הזאת הילה.

הילה אקרמן: ואני רק רוצה להגיד שהוא חייב לאפשר לו בתנאים מסוימים להחמיר.

הילה אקרמן: וגם אני רוצה להגיד עוד דבר.

הילה אקרמן: תראו, אחד מהעסקים שיש הכי הרבה מהם זה בתי אוכל.

הילה אקרמן: עכשיו, בתי אוכל ברשויות מסוימות יכולים לעשות מפגעים סביבתיים כמו למשל ריחות.

הילה אקרמן: המשרד להגנת הסביבה החליט שזה נושא שהוא לא יכול להתעסק בו ולכן אמר לרשויות המקומיות תתעסקו עם זה במסגרת המכרז הרשותי.

הילה אקרמן: לכן כל מיני רשויות, כמו עיריית תל אביב ועיריות אחרות, עשו מפרט רשותי לנושא של בתי אוכל והמפגעים הסביבתיים.

הילה אקרמן: לכן אני אומרת, חייבים לאפשר לרשות המקומית להכניס תנאים רשותיים, גם כשיש מפרט משרדי ממשלה.

הילה אקרמן: וגם לאפשר להם לעשות תנאים יותר מחמירים בהינתן תנאים מסוימים שמתקיימים ברשות.

הילה אקרמן: עכשיו אני חייבת להגיד לגבי מה שהבחור לפניי אמר, שזה מגיע למליאת המועצה.

הילה אקרמן: תראו, לפני שזה מגיע למליאת המועצה, אנשי המקצוע בתוך אותה מועצה או בתוך רשות מקומית דנים ביחד עם היועץ המשפטי.

הילה אקרמן: זה לא מגיע סתם למליאת המועצה.

איתן גינזבורג: אין טעם שזה יגיע למליאת המועצה.

הילה אקרמן: ומסבירים את הדברים בדיוק כמו שמגיע בכנסת, יש אנשי מקצוע שעוסקים בדברים האלה.

הילה אקרמן: לכן אין חשש שמליאת המועצה לא מבינה, כי מביאים לה דברים, מגיעים אנשי המקצוע ומכינים עבודה מסודרת וכך זה בכל הרשויות שאני מכירה.

יצחק פינדרוס: בוא, אני הצעתי את זה.

יצחק פינדרוס: אם אתה זוכר, אני זה שהצעתי.

קריאה: אנחנו לא רוצים שזה יגיע למועצה.

קריאה: שרשות הרישוי, לא מועצה.

איתן גינזבורג: תודה הילה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אביר קארה: רק ראש עיר.

אביר קארה: כן, רק ראש עיר.

קריאה: אם כבר, רק ראש עיר.

איתן גינזבורג: בסדר, אנחנו עוד לא נגענו בנקודה הזאת.

איתן גינזבורג: בסדר.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להסביר את זה.

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

יצחק פינדרוס: הגענו להסכמה ואני חושב שההסכמה היא הגיונית.

קרן ברק: מה ההסכמה פינדרוס?

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

אביתר כהן: אני אביתר, מרשת ויקטורי, לפרוטוקול.

איתן גינזבורג: אביתר מה?

איתן גינזבורג: מה התפקיד?

אביתר כהן: ברוך השם הגעתי לגיל 37, לא נולדתי ב-ויקטורי.

אביתר כהן: תפקידי הראשון בתחום היה כמנהל מחלקה לרישוי עסקים במועצה אזורית.

אביתר כהן: ואני רוצה דווקא להגיב על דבריה של חברה ממרכז המועצות האזוריות, השלטון האזורי.

אביתר כהן: היה וישנן בעיות אי אלו ואחרות, זיהום קרקע, רעש, תנאים למסתמות, whatever, יש גורם ממשלתי שכותב או אמור לכתוב מפרט ארצי בעניין הזה, מפרט אחיד.

אביתר כהן: יש בעיה, אני כמנהל מחלקה לרישוי עסקים, וברוך השם, אחרי ארבע שנים בתפקיד שם, יכול לומר שיש שיתופי פעולה מצוינים לרשויות המקומיות, בסדר?

אביתר כהן: דווקא יש פה נציגה של איגוד ערים.

אביתר כהן: אני עבדתי בשיתוף פעולה עם איגוד ערים, איכות סביבה אשקלון.

אביתר כהן: הייתה לי בעיה, לול שהיה מזהם, שהיה ריחות, שהיה זבובים.

אביתר כהן: טלפון, לא יותר מ-24 שעות, אנשי השטח ידעו להגיע.

אביתר כהן: רעש.

אביתר כהן: אפילו בעיית קרינה.

אביתר כהן: היו תושבים שחששו מקרינה, מאיזה שהוא מתקן.

איתן גינזבורג: מה הצעתך?

אביתר כהן: אז אני מציע, כולנו וגם אני, קודם כל בכלל לא מבינים מה המהות של מפרט רשותי כאשר הוא בא לגעת בעולמות שבהם יש גורם רישוי ארצי.

אביתר כהן: הרשות המקומית רוצה לקדם מפרט רשותי?

אביתר כהן: מצוין.

אביתר כהן: רוצים לסדר?

אביתר כהן: אחלה.

אביתר כהן: במקומות שבהם אין מפרט אחיד.

אביתר כהן: יש גורם ממשלתי, הגורם הממשלתי יתן את הטון.

אביתר כהן: עכשיו, במידה ותתקבל החלטה, בסדר?

אביתר כהן: בסופו של דבר אנחנו פה מנהלים דיון ובסוף הוועדה מקבלת החלטה.

אביתר כהן: תתקבל החלטה שיהיה מפרט רשותי, אנחנו רוצים לדעת מה גובר על מה.

אביר קארה: אביתר, אבל מה עם תנאים מקלים?

אביר קארה: בהנחה שבסביבה, אנחנו רוצים לתת אישור, יש מפרט אחיד, אבל באותה הסביבה אין מדרכה בגודל המתאים.

אביר קארה: בגלל זה אי אפשר לעשות רישוי עסק.

אביר קארה: איפה תנאים מקלים שהרשות יכולה כן לסייע?

אביתר כהן: כל מה שאנחנו מבקשים לדעת, אנחנו מבקשים לדעת בסופו של יום, עיריית נתניה, אני בכוונה משתמש בדוגמה.

אביתר כהן: כי אני מרגיש מאוד מאוד בנוח לדבר עם נפתלי ואל נפתלי.

אביתר כהן: אבל עיריית נתניה קבעה once מפרט רשותי, בסדר?

אביתר כהן: וזה איכשהו, באיזה שהוא סרט מתנגד או סותר או מחמיר או לא משנה מה, למפרט של המשרד להגנ"ס או מפרט של אמיר, של משרד הבריאות או הסביבה.

אביתר כהן: אנחנו רוצים לדעת מה גובר על מה.

איתן גינזבורג: טוב, תודה רבה.

איתן גינזבורג: כן?

ליאורה עופרי: ליאורה עופרי, מהלשכה המשפטית במשרד להגנת הסביבה.

איתן גינזבורג: רק אם תוכלי להוציא את המסכה כשאת מדברת ואחרי זה להחזיר אותה.

ליאורה עופרי: בבקשה.

ליאורה עופרי: אין לנו כמובן התנגדות שיהיה מפרט רשותי של הרשויות המקומיות.

ליאורה עופרי: אנחנו כמובן חושבים שהם רשות מנהלית שלגמרי יש לה סמכויות.

תומר רוזנר: לא שומעים.

איתן גינזבורג: את חייבת להתקרב למיקרופון.

ליאורה עופרי: המצב הוא כזה היום שרשויות מקומיות לא קובעות תנאים סביבתיים כאשר המשרד הממשלתי בשלטון המרכזי קובע את התנאים ומעורב בכתיבת מפרט.

ליאורה עופרי: במיוחד עכשיו, כשיש ועדה להסדרה שמאשרת מפרט תנאים, אין שום סיבה שיהיו גם תנאים שתקבע הרשות המקומית באותם נושאים.

ליאורה עופרי: כאשר מדובר על תנאי מקצועי כזה, המשרדים הם לצורך העניין הגורם המקצועי ואין אותם בתוך רשויות הרישוי.

ליאורה עופרי: ככל שבכל זאת הסעיף הזה יתקדם, כמו שאתה הקראת איזה שהיא חלופה, לחלוטין אסור שבעצם יגברו התנאים של הרשות המקומית בהיבטים של המשרד להגנת הסביבה, ככל שהוא נותן אישור לאותו פריט רישוי.

ליאורה עופרי: ולכן צריך יהיה לכתוב בחוק שהתנאים לא יסתרו את תנאי נותן האישור.

ליאורה עופרי: עכשיו, built-in כאשר רשות רישוי קובעת תנאי בתוך המפרט הרשותי בהיבטי חוץ סביבה, כשהמשרד להגנת הסביבה קבע תנאים, להקל זה סתירה, להחמיר זה מחמיר עם העסקים.

ליאורה עופרי: ופה השאלה מה אנחנו עושים אם אנחנו פה בעד העסקים ולצורך העניין מקלים.

ליאורה עופרי: לא נשכח שמבקשים פה בהרכב הוועדה גם להכניס פה נציג של שלטון מקומי שיכול להביע את דעתו בתוך הוועדה.

ליאורה עופרי: ואולי לבחון וליצור את האיזונים ולקבוע תנאים שונים ברשויות שונות.

ליאורה עופרי: יש פה סיטואציה שבה ככל שהסעיף זה ייכנס, צריך שיהיה קבוע באופן חד משמעי שהתנאים לא יסתרו את תנאי נותן האישור.

סימון דוידסון: אני אגיד לך איפה הבעיה.

סימון דוידסון: אני שמעתי אותך בקשב רב.

סימון דוידסון: הבעיה היא שאם יש בעיה ופונים למשרד, גם לאיכות הסביבה, המענה שבעל העסק יקבל, הוא יכול כבר לסגור את העסק שלו פעמיים ולא לקבל רישיון.

סימון דוידסון: רגע, לפני שאת עונה.

איתן גינזבורג: הוא לא יקבל מענה, זו הבעיה.

סימון דוידסון: הוא לא יקבל מענה.

סימון דוידסון: לכן חברי הכנסת כולם, בלי יוצא מן הכלל, עומדים על זה שלרשות המקומית יהיה say בכל דבר ועניין, וכל זאת למען העסקים.

סימון דוידסון: לא להחמיר איתם.

סימון דוידסון: לא מדובר פה על החמרות.

סימון דוידסון: מדברים פה בסופו של דבר על זה שהעסק יוכל לקבל רישיון כמה שיותר מהר.

סימון דוידסון: בשביל זה אנחנו יושבים פה.

קרן ברק: ולא כמה שיותר לאט.

קרן ברק: כל הוועדה הזאת.

איתן גינזבורג: חברים, שנייה, שנייה.

איתן גינזבורג: אבל תן לי רגע לציבור, כי אנחנו דיברנו.

יצחק פינדרוס: שתי מילים, שנייה.

יצחק פינדרוס: לאיפה הגענו?

יצחק פינדרוס: הגענו להסכמה פה וסתם פותחים את זה שוב.

יצחק פינדרוס: אבל אין בעיה.

איתן גינזבורג: אבל לא הגענו.

איתן גינזבורג: תן לציבור לדבר.

איתן גינזבורג: תן לאנשים לדבר.

איתן גינזבורג: הם הגיעו לכאן לירושלים, הם רוצים לדבר שנייה.

איתן גינזבורג: ישראלה מנו, איגוד לשכות המסחר.

ישראלה מני: שלום לכולם.

ישראלה מני: אני בנושא של הרישוי עסקים מ-2010 ואני יכולה להגיד לכם שגם ב-2018 כשחבר הכנסת קיש היה יושב ראש הוועדה, באנו עם הצעה ואמרנו או או.

ישראלה מני: אתם רוצים לתת את הסמכויות לרשויות המקומיות, סבבה.

ישראלה מני: אבל שלא תיווצר סתירה בין לבין.

ישראלה מני: החליטו בוועדה ב-2018 להשאיר את הכוח אצל נותני האישור, כלומר אצל המשרדים.

ישראלה מני: הסיטואציה של הניסוח כפי שהיא מופיעה כרגע מייתרת את כל הדיונים שהוועדה הזאת עשתה על ועדת ההסדרה.

ישראלה מני: בואו, נשים את הדברים על השולחן.

ישראלה מני: בסדר?

ישראלה מני: וזה לא קשור לשם ספציפי.

קרן ברק: למה?

ישראלה מני: זה לא קשור לא לנפתלי ולא לאיילת.

ישראלה מני: זה קשור, כי כרגע אנחנו לא מתעסקים בהוראה, במתודולוגיה.

ישראלה מני: אנחנו מתעסקים בחוק.

ישראלה מני: והחוק הזה יחייב את כל המשק לאורך זמן.

ישראלה מני: א', זה פתח לשחיתויות מטורפות ברשויות.

ישראלה מני: ברגע שאתה נותנים את הקישור בין עסק לבין ראש עיר או מועצה.

ישראלה מני: איום נורא.

ישראלה מני: זה דבר ראשון.

ישראלה מני: שנייה נפתלי, תן לי לסיים.

איתן גינזבורג: אני כופר בדברים שאת אומרת.

איתן גינזבורג: ממש כופר.

ישראלה מני: מאה אחוז.

ישראלה מני: דבר שני, אני באה ואני אומרת כזה דבר.

קרן ברק: אבל אתה מבין מאיפה התפיסה מתחילה?

ישראלה מני: רק שנייה, רק שנייה.

איתן גינזבורג: בסדר, כולם מושחתים.

ישראלה מני: תנו לי שנייה לסיים, בסדר?

איתן גינזבורג: כן, כולם מושחתים.

ישראלה מני: לא, לא אמרתי שכולם מושחתים.

ישראלה מני: בכלל לא אמרתי, אני לא אמרתי שכולם מושחתים.

קרן ברק: מפה הכל מתחיל.

קרן ברק: אם כולם גנבים.

ישראלה מני: אמרתי שאנחנו פותחים פה פתח.

איתן גינזבורג: כן, כן.

ישראלה מני: עכשיו אני רוצה להסביר עוד דבר אחד.

ישראלה מני: הסיטואציה שבה אם אנחנו מנהלים משא ומתן, דיאלוג עם מגזר עסקי.

ישראלה מני: נגיד מול אמיר יצחקי.

ישראלה מני: ואנחנו מגיעים למפרט אחיד.

ישראלה מני: קשה ככל שיהיה, כי באמת אנחנו מייצגים עסקים שהדיאלוג איתם, זה מפרטים לא פשוטים בכלל.

ישראלה מני: מגיעים.

ישראלה מני: ואז בא רשות מקומית כלשהי, לא נפתלי ולא איילת.

ישראלה מני: ומחליטים לא מתאים להם.

ישראלה מני: הם רוצים עכשיו להחמיר.

ישראלה מני: הם רוצים להחמיר בכב"ה, הם רוצים להחמיר במשטרה.

ישראלה מני: לא מתאים להם.

ישראלה מני: מה אני עושה?

איתן גינזבורג: טוב, הנקודה ברורה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: ניר קפלן, התאחדות המלונות.

איתן גינזבורג: שנייה חבר'ה, כולם ידברו.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: כולם ידברו.

איתן גינזבורג: אתה כמובן, אתה ראשון הדוברים תהיה, פינדרוס.

יצחק פינדרוס: אני לא אמרתי כלום.

איתן גינזבורג: חשבתי שאתה מצביע.

איתן גינזבורג: בגלל שזה שקוף אני רואה את היד שלך מורמת.

ניר קפלן: שלום ליו"ר ולחברי הכנסת ולסגן השר אביר קארה ולשאר חברי הוועדה הנכבדים.

ניר קפלן: וגם לחברנו, נפתלי קאייקוב ואיילת וסרמן, מאוד מעריכים אותם ועובדים ביחד.

איתן גינזבורג: כן, כן, בוא עניינית.

ניר קפלן: אני רוצה לומר איפה הבעיה שלנו.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה ניר, דבר.

ניר קפלן: אני רוצה לומר איפה הבעיה שלנו, ממש בקצרה.

ניר קפלן: ניר קפלן מהתאחדות המלונות.

ניר קפלן: רק נאמר איפה הבעיה שלנו עם המפרט הרשותי בתל אביב.

ניר קפלן: עוד פעם, עיר נהדרת, עירייה נהדרת.

ניר קפלן: בתל אביב יש מפרט רשותי ספציפי לגבי מוזיקה.

ניר קפלן: שאסור שתישמע מוזיקה מחוץ לכתלי העסק בכלל.

ניר קפלן: כאשר בישראל חוק הרעש מדבר על עד 87 דציבלים, עד 23:00 בלילה.

ניר קפלן: יש לנו הרבה מאוד, היום המלונאות החדשה, רשת בראון, יש roof top, בר על הגג או מסעדה.

איתן גינזבורג: ואתה רוצה להשמיע לציבור בכוונה את הרעש מתוך המלון.

ניר קפלן: עזוב, זה מוזיקת רקע, זה מוזיקת צ'יל אאוט.

ניר קפלן: זה לא מסיבות טרנס או מסיבות טבע.

ניר קפלן: היום לוקחים להם את רישיון העסק.

ניר קפלן: עוד פעם, העירייה צריכה שיהיה לה say.

ניר קפלן: היא צריכה שתהיה לה סמכות, אנחנו בעד.

ניר קפלן: השאלה היא איפה עובר הקו.

ניר קפלן: אם אפשר בבקשה מאדוני היו"ר וחברי הוועדה, ובמחילה מאיגוד רישוי עסקים שאנחנו מאוד אוהבים.

ניר קפלן: אם אפשר שהסמכות תהיה בדברים שלנותן אישור אחר אין say בהם, זאת אומרת לא בדברים של איכות סביבה.

ניר קפלן: כי אז יש את גילי צימנד מאיכות הסביבה שהיא תקבע לי.

ניר קפלן: רק בדברים שאין לאף אחד, שיש איזה שטח אפור, אז להם תהיה סמכות.

ניר קפלן: למשל הווטרינרים, אם זה משרד החקלאות ומשרד החקלאות לא רוצה, אז שלא יהיה לי עכשיו את הווטרינרים, רעש וכו'.

ניר קפלן: אגב, רק עוד משהו אחד.

ניר קפלן: רשת שרתון קיבלה כזאת דרישה לשים מסננים על הארובה של הבישול, של המטבח.

ניר קפלן: זה לא סולר.

ניר קפלן: וקיבלו דרישה מהעירייה, גם כן, כמפרט רשותי, לשים מסנן של 300,000 שקל, כמו ששמים באיזה תחנת כוח.

ניר קפלן: אין לנו שם סולר.

ניר קפלן: זה עושים אוכל, זה של בישול.

ניר קפלן: כמו אצל אשתי, רק שאני אשים לה מסתם.

ניר קפלן: רשת שרתון זה שייך למריוט העולמית.

ניר קפלן: סמנכ"ל מריוט של דרום אירופה והמזרח התיכון קיבל את הדרישה, כי הם מפעילים את המלון.

ניר קפלן: הוא נפל מהכיסא.

ניר קפלן: ברשת מריוט העולמית אין שום מדינה שדרשה מסנן של 300,000 שקלים.

איתן גינזבורג: הנקודה ברורה.

ניר קפלן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: רק שנייה חברים.

איתן גינזבורג: נפתלי, עיריית נתניה.

קרן ברק: לא, הוא ראש האיגוד גם.

איתן גינזבורג: והוא גם מעיריית נתניה.

נפתלי קאייקוב: טוב חברים.

נפתלי קאייקוב: קודם כל חבריי היקרים שאנחנו למעשה נותנים להם שירות לכל גופי המסחר למיניהם, בהוצאת רישיון וכן הלאה.

נפתלי קאייקוב: אבל תבינו, כמו שיש חוקי מדינה, יש חוקי עזר.

נפתלי קאייקוב: אם אתם רוצים לבטל את השלטון המקומי, בואו אנחנו נתכבד, נצא החוצה והכל יתנהל לפי השלטון המרכזי.

נפתלי קאייקוב: ואין צורך ברשויות מקומיות.

נפתלי קאייקוב: ההתנהלות בזירה של שלטון מקומי, העסק פוגש אותנו.

נפתלי קאייקוב: הוא פוגש אותנו כשהוא מגיש את הבקשה.

נפתלי קאייקוב: הוא פוגש אותנו כשאנחנו באים לביקורת, הוא באים אותנו כשאנחנו מסיימים את הרישיון.

נפתלי קאייקוב: עכשיו, מה לעשות שהזירה המקומית היא זירה דינמית?

נפתלי קאייקוב: היא זירה משתנה.

נפתלי קאייקוב: היא זירה שיש בה כל כך הרבה השפעות והשלכות.

נפתלי קאייקוב: אם יש לך בניין של 50 קומות ולמטה משמיעים מוזיקה, למרות שהיא לפי התקן, אתה לא יכול לדרוש מהם להוריד את זה.

נפתלי קאייקוב: אבל בנתיים השכנים צועקים לך.

נפתלי קאייקוב: באים ללשכה, משגעים את כל העולם.

נפתלי קאייקוב: מה תגיד להם?

נפתלי קאייקוב: 'לא, כתוב ככה'.

נפתלי קאייקוב: בכלל אותו משרד ממשלתי הוא לא נותן אישור במקרה הזה.

נפתלי קאייקוב: אז תקשיבו, אנחנו ביקשנו וגם הגב' ישראלה מני אמרה את זה מקודם, שאם היו מאצילים את הסמכויות לרשויות לנהל את הזירה של רישוי עסקים במלואה, זה היה מעולה.

נפתלי קאייקוב: אז היה לנו את הכבאי, את השוטר וכן הלאה וכן הלאה.

נפתלי קאייקוב: אבל זאת לא הזירה.

נפתלי קאייקוב: אנחנו מנהלים את מרכז השירות המשותף.

נפתלי קאייקוב: בוא תראה כשמשרדי הממשלה בכלל חלקם מדירים את הרגליים שלהם.

נפתלי קאייקוב: בגלל שאין להם תקציב, אין להם זה.

נפתלי קאייקוב: אבל בנתיים בעל העסק מחפש לקבל שירות.

נפתלי קאייקוב: אנחנו אלה שדחפנו להגדיל את הרישיונות לעשר שנים ולצמיתות אנחנו רוצים.

נפתלי קאייקוב: אבל חברים, אף אחד לא אוהב ללכת לרופא שיניים, אף אחד לא אוהב שמפקחים עליו.

נפתלי קאייקוב: אף אחד לא אוהב שמשרד ההגנ"ס נותן לו הערות.

נפתלי קאייקוב: אף אחד לא אוהב שמשרד הבריאות בא לביקורת.

נפתלי קאייקוב: אבל חברים, צריך לשמור פה על מטרות הציבור.

נפתלי קאייקוב: מטרות הציבור הן דבר מאוד חשוב, מאוד קרדינלי.

נפתלי קאייקוב: אנחנו הפוך, אנחנו רוצים להקל, אבל רוצים לשמור גם על איכות הסביבה, רוצים לשמור על בריאות הציבור.

קריאה: אנחנו רוצים לעשות את זה ברישוי, לא באכיפה.

קריאה: זה ההבדל.

נפתלי קאייקוב: אז הנושא, קודם כל לגבי הנושא השני שדיברו, אנחנו חושבים שנושא של מועצת העיר זה לא המקום לנהל תנאים טכניים.

נפתלי קאייקוב: אני חושב שזה צריך להיות בזירה של ראש העיר בלבד.

נפתלי קאייקוב: כל ההתקשקשויות יכול להגיע לדעתנו לדבר לא נכון ומחטיא את המטרה.

נפתלי קאייקוב: זה לנושא השני.

נפתלי קאייקוב: הנושא הראשון, אנחנו כן חושבים שהרשות המקומית מנהלת את הזירה, כמו שהיא מנהלת בחוקי עזר לעומת חוקי מדינה.

נפתלי קאייקוב: יש לה את ההשפעה שלה ואת הדרך שלה איך הדברים נראים.

נפתלי קאייקוב: והיא זו שצריכה לתת את האינפוט.

נפתלי קאייקוב: דרך אגב, מפרטים רשותיים כתובים בחוק.

נפתלי קאייקוב: ונכתבו בלא מעט רשויות והם תקפים לשלוש שנים ואי אפשר לגעת בהם.

נפתלי קאייקוב: אנחנו גם תומכים שהכל צריך להיות שקוף לכולי עלמא.

נפתלי קאייקוב: שכולם יראו את המפרט, שכולם יעירו על המפרט.

נפתלי קאייקוב: אבל עדיין, צריך לעשות את העבודה ולתת שירות במקרים האלו.

נפתלי קאייקוב: תודה.

איתן גינזבורג: ברור.

איתן גינזבורג: נציג אחד משופרסל, כי פה כל אנשי שופרסל וכבר דיברתם.

איתן גינזבורג: נציג אחד משופרסל, כבר דיבר מישהו מטעמכם.

קרן ברק: כמה אנשים משופרסל עוד ידברו היום?

לילך דחוח: יש הסכמה בין רוני לביני, זה בסדר, אני אדבר.

לילך דחוח: היום, לא רק אנחנו, אנחנו גם מקבלים את זה מעוד הרבה מאוד עסקים אחרים, שהם לא קשורים רק לרשתות שיווק, מול רשויות מקומיות ויש, תודה לאל, המון כאלו.

לילך דחוח: למעלה מ-250 ואנחנו לא מדברים כמובן רק על נפתלי ואיילת.

לילך דחוח: ואני לא אחלק סופרלטיבים, כי זה לא המקום.

לילך דחוח: אבל יש עוד רשויות מקומיות.

לילך דחוח: והיום אנחנו נמצאים במקום שבו אמנם נאמרים פה הרבה מאוד אמירות של הרצון להקל, בפועל זה לא קורה.

לילך דחוח: בפועל יש, ואני אקח למשל את הדוגמה שלנו, של וטרינרים.

לילך דחוח: הווטרינרים הרשותיים מגיעים למקום ומחליטים על דעת עצמם כל מיני דברים.

לילך דחוח: בין אם הם קשורים למפרט, בין אם הם לא קשורים למפרט.

לילך דחוח: לא מחדשים לנו רישיונות עד שלא נתקן כל מיני ליקויים שהם מחליטים עליהם.

לילך דחוח: הם בכלל לא מעבירים את הבקשה ברשות המקומית הלאה.

לילך דחוח: מבחינתנו צריכה להיות ודאות.

לילך דחוח: מבחינתנו כעסקים צריך להיות ברור מי נותן לי את האישור.

לילך דחוח: לא יכול להיות מצב שיש שני נותני אישור על אותו נושא.

לילך דחוח: זה לא סביר באופן שאני לא יכולה להסביר אותו.

לילך דחוח: זה פוגע וחוטא לשורשי הרפורמה הזאת.

לילך דחוח: לא הגיוני שאני כעסק יודעת שאני צריכה לפנות למשרד הבריאות כדי לקבל אישור.

לילך דחוח: אני גם צריכה לעבור את המשוכה של הווטרינר המקומי.

לילך דחוח: לא רק בענייני פיקוח.

לילך דחוח: פיקוח בשטח, ברור, הוא יפקח.

לילך דחוח: הוא יפקח על פי המפרט של משרד הבריאות.

לילך דחוח: הוא לא יוסיף תנאים שלא כתובים במפרט.

לילך דחוח: הוא לא יפרש תנאים על שיטתו, שאין לזה שום אסמכתה, שום היגיון, על מה שכתוב במפרט הארצי.

לילך דחוח: הוא לא יסתור תנאי של המפרט הארצי.

לילך דחוח: הוא לא יביא אותי למצב שבו אני לא אדע מי גובר ושלי לא תהיה ודאות.

לילך דחוח: אני צריכה לדעת שאם אני עומדת בדרישות המפרט יש לי רישיון.

לילך דחוח: תפקידו של הווטרינר, בגלל ענייני כוח אדם, זה לפקח בשטח.

לילך דחוח: לזה הוא קיבל סמכות.

לילך דחוח: אבל על בסיס המפרט האחיד שניתן.

לילך דחוח: אין שני נותני אישור, אין שני מפרטים קיימים, זה לא יכול להתקיים.

איתן גינזבורג: הנקודה ברורה.

לילך דחוח: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

איילת וסרמן: תשמע, אני רוצה רגע שנייה כבוד היו"ר לעשות רגע סדר.

קרן ברק: לא שומעים אותך.

איילת וסרמן: המטרה בין היתר שלנו, של כולנו, אנחנו כל הזמן מדברים על מצב שלבעל העסק כבר יש עסק.

איילת וסרמן: אני רגע עוד לא שם.

איילת וסרמן: אני רוצה לקחת אותנו רגע לשעת האפס.

איילת וסרמן: רגע לפני שבעל עסק שוכר מקום, חושב באיזה רחוב הוא יקים את העסק שלו.

איילת וסרמן: באיזה עיר הוא יקים את העסק שלו.

איילת וסרמן: חשוב שגם לרשות וגם לנותני האישור השונים יש שיקוף מלא למה עלולים או צריכים והוא צריך עצמו לעמוד באותן דרישות.

איילת וסרמן: עכשיו, החוק, ותומר ישב לידך כבוד היועץ המשפטי, הוא יגיד לך, הוא מאפשר לראש רשות הרישוי שבועיים לפני החלת תנאי חדש להגיד לבעל העסק 'הנה, שלחתי לך תנאי חדש' ויגידו את זה גם בעלי העסקים שיושבים פה.

איילת וסרמן: 'תוך שבועיים מהיום עליך ליישם את התנאי הזה'.

איילת וסרמן: אנחנו לא רוצים להיות במקום הזה.

איילת וסרמן: אנחנו רוצים לבוא מראש ולהגיד 'תשמעו, זה רחוב שיש בו בעיות של מטרדים.

איילת וסרמן: דעו לכם שברחוב הזה אנחנו עלולים לבקש מכם במקום 70 דציבל', אני סתם נותנת דוגמה, לא להיתפס למספרים, בסדר?

איילת וסרמן: רק כדי שאנחנו כהדיוטות כולנו נבין במה מדובר.

איילת וסרמן: 'במקום 70 דציבלים אני אבקש ממך 50, תדע שזה רחוב בעייתי'.

איילת וסרמן: יכול להיות שבשעת האפס הזאת הוא יבוא ויגיד וואי, לא מתאים לי.

איילת וסרמן: אני אחפש רחוב שאני כן יכול לעשות 70.

איילת וסרמן: אנחנו מבקשים לשקף את המידע.

איילת וסרמן: זה מה שמהפרט הרשותי אומר.

איילת וסרמן: אני לא חושבת שבכלל יכולים להיכנס לרזולוציה כזאת במפרטים האחידים.

איילת וסרמן: המפרטים האחידים זה חוקי מדינה.

איילת וסרמן: זה כמו שיש חוקי עזר.

איילת וסרמן: וחוקי עזר אנחנו עושים את ההשלמות של הרשויות הספציפיות.

איתן גינזבורג: הנקודה ברורה.

איילת וסרמן: הרי יש חוקי עזר שהם לתל אביב, יש חוקי עזר שאין בתל אביב ויש ברשויות אחרות.

איילת וסרמן: מה שאנחנו צריכים להנחות זה איך באמת המפרטים הרשותיים האלה הופכים להיות ברורים, נהירים וגלויים לציבור.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

קריאה: במה הם לא עוסקים איילת?

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

גילי צימנד: אני חושבת שיש בהחלט מקום למפרט רשותי, אנחנו לא נגד הדבר.

גילי צימנד: רק אסור שהוא יעסוק בדברים שהמפרט האחיד, שהיום כבר יקבע על ידי ועדת ההסדרה, עוסק בהם.

גילי צימנד: צריך לומר, מה שהמפרט האחיד קובע, זה אחיד, זה אושר על ידי הוועדה להסדרה.

גילי צימנד: הרשות יכולה במפרט הרשותי להתייחס לדברים שהמפרט האחיד לא התייחס אליהם.

גילי צימנד: ויש הרבה כאלה.

קרן ברק: תתי סעיפים.

גילי צימנד: מה שלא עוסק המפרט האחיד זה בסדר גמור.

גילי צימנד: אבל איפה שהמפרט האחיד עוסק הוא צריך לגבור וצריך אחידות.

גילי צימנד: אנחנו מקבלים תלונות מתושבים על מקומות.

יצחק פינדרוס: לא הבנתי.

יצחק פינדרוס: את מקבלת מקומות שבחוק היה מותר להם לעשות רעש והרשות לא נותנת להם?

גילי צימנד: אני מקבלת תלונות תושבים שעברו דירה מרשות לרשות והם אומרים ברשות החדשה שלי לא מקפידים.

איתן גינזבורג: טוב, הנקודה ברורה.

יצחק פינדרוס: לא מקפידים, אבל על זה אנחנו לא מדברים, זה כבר קבעת בראש שלך.

איתן גינזבורג: שנייה.

איתן גינזבורג: מירה, שלטון מקומי.

מירה סלומון: תודה רבה.

מירה סלומון: אני האזנתי לדיון בזום.

מירה סלומון: אני שמעתי הכל, אני חייבת להבהיר, כדי שיהיה ברור שאני לא נכנסת ויוצאת.

מירה סלומון: אז עמדתנו היא שקודם כל צריך להכניס בבקשה קצת את הדיון למסגרת המשפטית הנכונה שלו.

מירה סלומון: נותן הרישוי היא רשות הרישוי המקומית.

מירה סלומון: מי שנותן ומסדיר במפרטים אחידים הם נותני האישורים.

מירה סלומון: הם צעד בדרך למתן הרישיון.

מירה סלומון: מי שנותן בסופו של יום את הרישיון, מי שאחראי להיבטים של מתן הרישיון זה רשות הרישוי המקומית.

מירה סלומון: זאת גם הסיבה שבמסגרת תיקון 34 כפו על נציגי הממשלה להגיע, כמו שאמר חברי נפתלי, להגיע לשולחן עגול.

מירה סלומון: כדי לדבר ולתכלל את הדברים באספקלריה מקומית של צרכי המקום, כי ככה צריך לנהל עסקים.

מירה סלומון: באספקלריה מקומית.

מירה סלומון: גם אז, אגב, נותני האישורים לא כל כך אהבו את הרעיון של להגיע לשולחן משותף.

מירה סלומון: עד היום ישנם מרכזי שירות משותפים שהם לא פעילים כי יש בעיות של כוח אדם.

איילת וסרמן: כמעט כולם.

מירה סלומון: כמעט כולם, אומרת איילת, ובצדק.

מירה סלומון: כי יש בעיות של כוח אדם ויש כל מיני בעיות מכל מיני סוגים.

מירה סלומון: אבל תכנון של האופן שבו רישוי עסקים צריך להתנהל באספקלריה מקומית אין.

מירה סלומון: וזה חבל.

מירה סלומון: ובגלל שאין את הדבר הזה, והראייה הארצית, בכל הכבוד, לא יכולה לראות את הצרכים המקומיים, רשות הרישוי המקומית, שהיא זו שנותנת את הרישיון, בל נתבלבל, היא זו שצריכה להוסיף במפרט הרשותי שלה תנאים שרלוונטיים לעסקים בתחומה.

מירה סלומון: זו נקודה אחת שרציתי בבקשה להציג בפניכם, כי זה המתווה של החוק.

מירה סלומון: זה לא המצאה של מרכז השלטון המקומי, זה חוק רישוי עסקים.

מירה סלומון: הנקודה הבאה: מאוד מאוד התפלאתי על מה שנאמר כאן בדיון על ידי נציגת אחד מהארגונים היציגים של העסקים, על החשש שלה משחיתות.

מירה סלומון: פתח לשחיתות.

איתן גינזבורג: בסדר, לא, לא צריך.

יצחק פינדרוס: אף אחד מאתנו לא קיבל את זה.

יצחק פינדרוס: אף אחד.

יצחק פינדרוס: סעיף הבא.

איתן גינזבורג: בסדר, לא צריך.

מירה סלומון: רק רוצה לומר עוד משפט בעניין הזה.

איתן גינזבורג: משפט אחרון בבקשה.

מירה סלומון: אני מבקשת להזכיר שהמפרט הרשותי, כך לפי ההצעה שמונחת בפניכם, מתפרסם לציבור פעמיים: פעם ראשונה מראש, להערת של הציבור.

יצחק פינדרוס: איפה זה מופיע בנוסח?

איתן גינזבורג: זה מופיע בעמוד 14.

מירה סלומון: בנוסח שהונח בפני הוועדה.

מירה סלומון: פעם שנייה לאחר שהמפרט הרשותי גובש סופית.

מירה סלומון: אנחנו לא חושבים שיש מקום לקבוע שצריך או לא צריך לסטות מהמפרט האחיד.

מירה סלומון: המפרט האחיד כבודו במקומו מונח והצרכים של הרשות המקומית ושל הקהילה המקומית צריכים לקבל ביטוי.

מירה סלומון: אנחנו מתנגדים להבאת מפרטים רשותיים טכניים מקצועיים בפני דיון של חברי מועצה.

מירה סלומון: מדובר במשהו שהוא טכני ומקצועי.

איתן גינזבורג: טוב, זה ברור.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברים, אני רוצה רגע לסכם את העניין הזה.

יצחק פינדרוס: סעיף שנכנס היום ודיברנו עליו.

איתן גינזבורג: לא, שנייה.

איתן גינזבורג: הסעיף הזה נוסח על ידי היעוץ המשפטי לאור הערות חברי הוועדה בישיבות הקודמות.

איתן גינזבורג: אז בגלל זה מגיע כאן, בגלל זה מסומן.

איתן גינזבורג: אבל אני רוצה לומר משהו ביחס, אלא אם כן יש חברי כנסת שרוצים לדבר.

איתן גינזבורג: אה, משרד הבריאות, בבקשה.

קרן ברק: אבל פינדרוס עוד לא דיבר, לא?

איתן גינזבורג: לא חייבים, את יודעת.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להתייחס לסעיף זה שנכנס היום.

יצחק פינדרוס: בוא, הייתי פה בכל הדיונים, אני רוצה להתייחס לזה.

איתן גינזבורג: כן, משרד הבריאות.

איתן גינזבורג: בקצרה בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא חולקים על זה שרשות מקומית יכולה להציב כל מיני תנאים.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו חושבים שצריך לעשות חיתוך מאוד ברור באיזה מקומות כן או לא.

מאיר יצחק הלוי: ולכן מה שכתוב פה בסעיף 2, אלא אם כן אישרה מועצת הרשות המקומית, אני חושב שפשוט צריך שם לכתוב, לסיים בנקודה "המפרט הרשותי לא יכלול תנאים בעניינים שנקבעו לגביהם במפרט האחיד".

מאיר יצחק הלוי: אני אתן לכם דוגמה: נניח שבמפרט של בריכת שחייה נקבעים איכות המים וברשות מקומית יחליטו על איכות אחרת.

מאיר יצחק הלוי: זאת אומרת,

סימון דוידסון: לא, לא, דווקא בריכות השחייה זה משהו שאני, זה לא נכון.

איתן גינזבורג: הנקודה ברורה.

איתן גינזבורג: אתה לא רוצה שיקבעו משהו אחר ממה שקבעה הממשלה.

איתן גינזבורג: הבנתי את הנקודה, בסדר.

איתן גינזבורג: לא חייבים לעשות דוגמה עם כל דבר.

איתן גינזבורג: אני רוצה להציע הצעה כזאת לחברי הכנסת ובוא נראה אם זה מקובל עליכם, בסדר?

איתן גינזבורג: אני חושב שיש חשיבות למפרט מקומי.

איתן גינזבורג: בסופו של יום, מי שבא במגע עם העסקים עצמם אלה רשות הרישוי בשלטון המקומי.

איתן גינזבורג: והם אלה שנוגעים בכל עסק ועסק.

איתן גינזבורג: זה לא ברמת המקרו.

איתן גינזבורג: זה ברמת אשכרה המיקרו.

איתן גינזבורג: ולכן אי אפשר לבטל את שיקול דעתם של הרשויות המקומיות, זה בלתי אפשרי.

איתן גינזבורג: המדינה לא תתפקד כך.

איתן גינזבורג: יהיו פה דברים, אי אפשר להגיע לרמת רזולוציות בכל ישוב וישוב, זה נכון.

איתן גינזבורג: אני אקח את זה מעולם אחר, עולם התכנון והבנייה.

איתן גינזבורג: יש שם הנחיות פטור שקבעה המדינה על כל מיני נושאים שבהם יש פטור מרישוי.

איתן גינזבורג: אבל עדיין לרשות המקומית יש סמכות לקבוע תנאים לפטור.

איתן גינזבורג: ולכן אני חושב שגם פה צריך להיות איזה אמירה כזאת.

איתן גינזבורג: בסוף מדינה לא יכולה לקבוע כללים אחידים שיהיו תואמים לכל מקום ולכל ישוב.

איתן גינזבורג: צריך להבין את הדבר הזה.

איתן גינזבורג: ובסוף, אגב, האחריות היא של הרשות המקומית.

איתן גינזבורג: היא זו שאמורה לתת את הרישיון.

איתן גינזבורג: משרדי הממשלה לא נותנים את הרישיון.

איתן גינזבורג: הם נותנים אישורים ספציפיים מקצועיים לנושאים מסוימים.

איתן גינזבורג: בסוף מי שחותם את הרישיון, אני חתמתי על רישיונות, בסדר?

איתן גינזבורג: על אלפי רישיונות.

איתן גינזבורג: האחריות היא עליי כמי שחותם על הרישיון והאחריות עליי לפקח שמבצעים את רישיון העסק כפי שחתמתי עליו וכפי שנתנו כל התנאים.

איתן גינזבורג: ולכן מי שיש לו את האחריות צריכה להיות לו גם הסמכות.

איתן גינזבורג: ולכן אני מציע כך, לפי עמדת היועץ המשפטי: א', אני חושב שהסיפור של מועצת הרשות היא בעייתית.

איתן גינזבורג: נתחיל שעכשיו הפוליטיקאים יתחילו להכניס תנאים, אני חושב שזאת בעיה.

איתן גינזבורג: בבקשה פינדרוס.

יצחק פינדרוס: בשביל זה ביקשתי את זכות הדיבור.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להסביר מאיפה הוא נולד.

יצחק פינדרוס: הוא נולד תוך כדי דיון.

יצחק פינדרוס: איתן, אולי לא היית באותו דיון, אבל היה פה דיון יחד עם ווליד, יחד עם אנשי משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר.

יצחק פינדרוס: והוא לא נולד בחלל ריק.

יצחק פינדרוס: אני מדבר על סעיף 2 בניסוח שלו.

יצחק פינדרוס: ואני רוצה להסביר לרגע, גם בעקבות הערות, ולכן ביקשתי את זכות הדיבור.

יצחק פינדרוס: בעולם נורמלי ומתוקן היה צריך להיות, אם אתה שואל אותי, הרשות המקומית הייתה צריכה לקבוע את התנאים לרישוי עסקים בכלל, הם אלה שנותנים.

יצחק פינדרוס: אין להם את האפשרות לקבוע את הכל.

יצחק פינדרוס: מה קורה בסיטואציה הפוכה?

יצחק פינדרוס: היה צריך להיות במסגרת חוקי עזר עירוניים, ואתה העלית את זה אדוני באותה ישיבה.

יצחק פינדרוס: אמה מה?

יצחק פינדרוס: בעולם המעשה לא כל דבר יכול להיקבע בחוק עזר עירוני מצד אחד.

יצחק פינדרוס: ומצד שני, אני מסכים עם בעלי העסקים.

יצחק פינדרוס: לא יכול להיות שיש איזה פריק של איכות הסביבה באיזה רשות מסוימת, שהוא בא ויש לו ג'וקים בנושא איכות הסביבה, הוא הרבה יותר מחמיר מהמשרד לאיכות הסביבה, לצורך העניין, והוא כתב עזר.

יצחק פינדרוס: כשאתה מגדיר שיש על זה דיון במועצת העיר, יש לזה דיון ציבורי.

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: כי למה זה נוגע הסעיף הזה?

יצחק פינדרוס: בוא נהיה אמיתיים.

יצחק פינדרוס: זה לא שאנחנו רוצים שבכל רשות מקומית יהיה מפרט חדש.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא רוצים.

יצחק פינדרוס: אבל מה שאנחנו כן רוצים זה שאם בנתניה, במרכז העיר, אני אין לי שום בעיה שיפתחו פאבים ברעש שקבע משרד איכות הסביבה מבחינה מקצועית עד 70 דציבלים.

יצחק פינדרוס: בנינו עכשיו בדרום נתניה שכונות גדולות והחלטנו על עירוב שימושים ולהכניס מסחר פנימה ולא הצליחו לבנות שם סופר, לצורך העניין, כי לסופר זה תוכנן.

יצחק פינדרוס: ועושים שם אולם שמחות.

יצחק פינדרוס: הרגת לאנשים את החיים.

יצחק פינדרוס: ואז הם באים ואומרים 'רגע, מותר על פי תנאי איכות הסביבה עד 70 דציבלים עד שעה מסוימת' וראש הרשות עומד עם ידיים קשורות.

איתן גינזבורג: הבנתי, הנקודה ברורה.

יצחק פינדרוס: אתה החלטת במחנה יהודה לעשות.

יצחק פינדרוס: עכשיו, אני אומר את זה מהיום יום.

איתן גינזבורג: יש לי שאלה רק לשלטון מקומי.

יצחק פינדרוס: רשות מקומית שזה בא במועצת העיר, זה לא איזה ג'וק.

איתן גינזבורג: לא, אני מבין, מבין.

איתן גינזבורג: מירה, למה כשמדברים על הנחיות הפטור בתכנון ובנייה זה כן מגיע לדיון בוועדה המקומית?

איתן גינזבורג: כי זה הרי בסוף הנחיות פטור כלליות ויכול להיות מרחביות וגם הנחיות פטור וכו'.

איתן גינזבורג: ופה, כשמדובר על מפרט רשותי כללי, הוא לא פרטני לעסק, הוא כללי, את לא מוכנה שהוא יגיע למועצה?

מירה סלומון: אני אסביר.

מירה סלומון: קודם כל, צודק יושב ראש הוועדה כשמדובר בתכנון ובנייה הדברים נבחנים ושם באמת נבחנת המדיניות.

מירה סלומון: במפרט הרשותי אתה לא מתייחס לשאלות של מדיניות, אתה ממש נכנס לקרביים של האופן שבו העסק מתנהל.

איתן גינזבורג: אבל זה לא מפרט רשותי פרטני.

איתן גינזבורג: שנייה חברים, אני לא צריך עזרה.

איתן גינזבורג: זה לא מפרט רשותי פרטני לעסק.

איתן גינזבורג: הוא מפרט רשותי כמדיניות עירונית.

מירה סלומון: נכון.

מירה סלומון: זה לא, אבל זו בדיוק הנקודה.

מירה סלומון: המדיניות העירונית במפרט הרשותי נכנסת ליישום שלה באופן טכני, באופן מקצועי.

מירה סלומון: אתה צודק אדוני שהמדיניות בבחינה התכנונית כבר הוסדרה.

מירה סלומון: כמו שאמר חבר הכנסת פינדרוס.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: לא גברתי.

איתן גינזבורג: אם יש פטור לצורך הקמת פרגולות, בסדר?

איתן גינזבורג: אבל עדיין יש לה סמכות, לוועדה המקומית, לקבוע כל מיני תנאים לפרגולות.

איתן גינזבורג: וזה מגיע לרזולוציות של גובה, של מרקיזות וכו'.

איתן גינזבורג: של סככות.

איתן גינזבורג: זה מגיע לרזולוציות האלה.

איתן גינזבורג: בסוף זה מגיע לידי פרסום לציבור וזה מגיע לידי דיון בוועדה המקומית.

איתן גינזבורג: מה ההבדל בין זה לבין מפרט רשותי?

איתן גינזבורג: זה לא עוסק ביינות ביתן ברחוב הרצל.

איתן גינזבורג: סליחה על השימוש ביינות ביתן.

איתן גינזבורג: מדובר פה במדיניות עירונית ביחס לתחום מסוים.

איתן גינזבורג: נראה לי סביר שמדיניות תאושר במועצת הרשות.

נפתלי קאייקוב: חוק תכנון ובנייה שונה מחוק רישוי עסקים.

נפתלי קאייקוב: בחוק רישוי עסקים יש את רשות הרישוי, שאתה גם היית רשות.

איתן גינזבורג: מה זה משנה?

איתן גינזבורג: גם בתכנון ובנייה יש רשות רישוי.

נפתלי קאייקוב: אבל מפרט הרשותי לא בא לוועדת הפנים.

איתן גינזבורג: מה קשור ועדת הפנים עכשיו?

איתן גינזבורג: לא הבנתי.

אביר קארה: כי זה ילך ויתבחבש.

נפתלי קאייקוב: הזירה של העסקים היא זירה דינמית.

נפתלי קאייקוב: להביא את זה למועצת עיר, קואליציה, אופוזיציה.

נפתלי קאייקוב: בין 50 ל-70 דציבלים.

יצחק פינדרוס: זה בדיוק מה שאני רוצה.

יצחק פינדרוס: אבל זה בדיוק מה שאני רוצה.

יצחק פינדרוס: ואני אומר את זה כאחד שהיה ראש רשות והיה תמיד בקואליציה.

נפתלי קאייקוב: אנא אנו באים?

נפתלי קאייקוב: הפוך, זה צריך להיות בסמכות של ראש רשות הרישוי של הרשות מקומית.

נפתלי קאייקוב: נראה לי זה על כל מפרט ---

איתן גינזבורג: נפתלי, לא על כל מפרט.

איתן גינזבורג: אנחנו אומרים אמירה כזאת,

קרן ברק: הוא אומר על דציבלים למשל.

איתן גינזבורג: שנייה.

איתן גינזבורג: לא, אני בכוונה לא יורד לרזולוציה.

איתן גינזבורג: מכיוון שבסוף מדובר על מדיניות רשותית.

איתן גינזבורג: ומדיניות רשותית, כשאנחנו לא נוגעים, אני מסכים איתך, כשיש איזה עניין עם עסק מסוים אז לא מועצת העיר צריכה לדון בו.

איתן גינזבורג: אבל כשמחליטה הרשות המקומית האם לקבוע כללים שונים שנוגעים למאפייני הרשות המקומית, מי שנכון שיצביע עליו בסופו של יום, כקו מתווה, זה מועצת הרשות.

איתן גינזבורג: אני לא מבין למה לא.

איתן גינזבורג: זה קורה אותו דבר במליאת הרשות או בוועדת המשנה שדנה בזה.

איתן גינזבורג: זה מפורסם לציבור, זה מגיע לאישור.

איתן גינזבורג: ומהרגע שזה מאושר במועצה, זה הכללים.

איתן גינזבורג: זה כמו חוק עזר.

איתן גינזבורג: זה בדיוק כמו חוק עזר.

תומר רוזנר: רק בלי צורך באישור משרד הפנים.

איתן גינזבורג: כן, לא צריך אישור משרד הפנים פה, מספיק אישור המועצה.

רון כץ: נפתלי, זה גם הוגן כלפי עסקים, שיידעו אם לבוא לעיר.

רון כץ: יש איזה שהיא מדיניות כללית ועסק ידע מה המדיניות הכללית של העיר הזאת.

רון כץ: מה קורה היום?

רון כץ: היום עסקים מגיעים ואז הקריטריונים משתנים תוך כדי תנועה.

רון כץ: הנה, הנציגים פה אומרים לך את זה, זו הטענה המרכזית שלהם.

רון כץ: עכשיו, זה לא שאומרים אל תחליטו.

רון כץ: אומרים בואו, תביאו את זה להחלטה במועצה, שזה הכי לגיטימי בעולם, בתור מי שהיה סגן ראש עיר, ממלא מקום ראש עיר, ורק בקואליציה.

רון כץ: לא רואה עם זה בעיה.

רון כץ: אם ראש העיר רוצה להעביר משהו, הוא מעביר אותו.

איתן גינזבורג: כן קרן?

קרן ברק: אני רוצה רגע לשאול ממה אתם מפחדים?

קרן ברק: כי לצורך העניין, חברי מועצה גם מייצגים רבעים שונים בעיר, בסדר?

קרן ברק: הרי אתה רוצה שמפרטים יהיו שונים.

קרן ברק: הרי זה מה שאמרתם, שבכל רחוב יהיה לו את האופי שלו כביכול.

קרן ברק: ויש שם נציגות של כולם.

קרן ברק: השאלה, מה מלחיץ אתכם?

קרן ברק: למה אתם רואים בזה כזו סכנה?

נפתלי קאייקוב: לא, אם אתה, כבוד יושב הראש, אם אתה מציג שאת המפרט, שנייה.

יצחק פינדרוס: הייתי כראש עיר חבר מרכז השלטון המקומי, זה אחד הדברים הנורא מטרידים אותם שיש בכלל חברי מועצה בעיר.

רון כץ: לכן לא מתגמלים אותם, לכן הם לא מקבלים החזרים.

רון כץ: אם אפשר, שלא יגיעו.

יצחק פינדרוס: אומר את זה כראש רשות לשעבר.

איילת וסרמן: אני חושבת שהלכנו רחוק מידי עם התהליך הזה.

איילת וסרמן: עשינו הפוך על הפוך, יצרנו עוד איזה שהוא כלי להחמרה.

איילת וסרמן: מה שלא היה עד היום.

איילת וסרמן: צריך להסתכל על זה הפוך.

איילת וסרמן: זה פשוט כלי חדש להחמרה שאנחנו לא מבקשים שהוא יהיה.

איילת וסרמן: אנחנו רוצים שיהיה בצד של ההקלות.

תומר רוזנר: מה זאת אומרת?

תומר רוזנר: אתם לא עושים החמרות?

תומר רוזנר: בואי, בואי איילת, אתם לא עושים החמרות היום?

איילת וסרמן: תן לי רק להשלים.

תומר רוזנר: אתם עושים החמרות כשאתם רוצים, שזה בסדר.

איילת וסרמן: אני אומרת, יש פה פתאום כלי חדש להחמרה.

איילת וסרמן: יש לנו היום ככה.

איתן גינזבורג: לא, שנייה איילת.

איתן גינזבורג: שנייה, אני עוצר אותך, שנייה.

איתן גינזבורג: אני מבין מה את אומרת.

איתן גינזבורג: אבל אומרים כאן בעלי עסקים, או חלק מסוים, בסדר?

איתן גינזבורג: באה המדינה, קובעת כללים אחידים.

איתן גינזבורג: באה הרשות המקומית, רוצה את הסמכות לידיה, שזה בסדר.

איתן גינזבורג: אני חושב שהיא צריכה לקבל את הסמכות לידיה.

איתן גינזבורג: את אומרת תשאירו את זה רק בידי ראש העירייה.

איתן גינזבורג: ואנחנו אומרים אם מדובר פה במדיניות עירונית כללית, אז זה צריך להגיע לכדי מי שקובע את המדיניות העירונית.

איתן גינזבורג: הרי ההחלטה היא פעם אחת.

איתן גינזבורג: פעם אחת קובעים את הכללים, מפרסמים.

איתן גינזבורג: ובכך נגמר.

איתן גינזבורג: אני לא מבין למה ההתנגדות.

איתן גינזבורג: אין פה עוד כלי להכבדה.

איילת וסרמן: לא, אין התנגדות.

איילת וסרמן: אנחנו מחדדים.

איילת וסרמן: אנחנו בעד הסעיף הזה, שהוא לא היה עד היום.

איילת וסרמן: רק אנחנו אומרים להוסיף ראש הרשות, ראש העירייה, זה מה שאנחנו אומרים, במקום המועצה.

איילת וסרמן: עכשיו, אנחנו אומרים דבר כזה.

איתן גינזבורג: את לא מסבירה למה.

איילת וסרמן: כי אנחנו אומרים שאנחנו נותנים כלי חדש.

איתן גינזבורג: את לא מסבירה למה זה לא מועצת הרשות.

איילת וסרמן: כלי חדש שהוא בסופו של דבר על נושא שהוא מקצועי טכני.

תומר רוזנר: כל הנושאים שעולים למועצה הם מקצועיים.

איילת וסרמן: רגע, תומר, שנייה.

איילת וסרמן: ויכול להיות ---

יצחק פינדרוס: לא, לא, המקצועי טכני החליטו באיכות הסביבה והבריאות.

יצחק פינדרוס: ממש לא.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא רוצים את המקצועי טכני.

יצחק פינדרוס: כי אנחנו לא רוצים עוד רגולציה.

ישראלה מני: המקצועי טכני זה בידיים של נותן אישור.

איתן גינזבורג: גברתי, את רוצה שאני אנתק לך את המיקרופון?

איתן גינזבורג: לא, לא, גברתי, את הזמן שלך קיבלת.

איילת וסרמן: אז אנחנו מתחילים לחדד את זה שהוא לא יהיה מקצועי טכני, זו בדיוק הנקודה.

יצחק פינדרוס: נכון, נכון.

איתן גינזבורג: שנייה איילת.

איתן גינזבורג: מה שאני רוצה להבהיר הוא ככה: גם כשאני קובע שסככות שאמורות לקבל פטור, ינתן פטור או רק במקרים כאלו ואחרים, ממש טכניים - הדבר הזה מגיע לכדי אישור הוועדה המקומית.

איתן גינזבורג: נזכיר לך, חברי הוועדה המקומית הם חברי מועצת העיר.

קרן ברק: לא, לצורך העניין, אולי גם זה לא טוב?

איתן גינזבורג: אבל זה החוק, מה זה?

קרן ברק: אולי ההליך שכל סככה צריכה לעבור אישור הוא גם לא טוב?

איתן גינזבורג: לא כל סככה.

איתן גינזבורג: זה לא עובד ככה.

איתן גינזבורג: קרן, את אומרת דברים לא נכונים.

קרן ברק: אני שואלת, אני לא אומרת.

איתן גינזבורג: אני אומר שהכללים הכלליים, ההחלטה שיהיו דציבלים מסוימים ברחובות מסוימים, בסדר?

איתן גינזבורג: כהחלטה גורפת לכל העיר, לא פרטנית פר עסק, תהיה החלטת מדיניות.

איתן גינזבורג: ואז רשות הרישוי תוכל לקבוע מזה את האופן שבו היא מתמודדת.

איתן גינזבורג: ולא מצב שבו יבוא מנהל מחלקת רשות רישוי ויחליט בעצמו.

נפתלי קאייקוב: כבוד יושב הראש, אני רוצה להתייחס לנקודה הזאת.

נפתלי קאייקוב: תראה, אנחנו עובדים בזירה של כמעט מול 15 נותני אישור.

נפתלי קאייקוב: חלקם לא נמצאים פה.

נפתלי קאייקוב: משרד התחבורה, משרד אחר.

איתן גינזבורג: מה זה קשור עכשיו נפתלי?

נפתלי קאייקוב: תן לי רגע, אני אגיע.

איתן גינזבורג: שנייה רגע, לא, שנייה אני עוצר אותך.

נפתלי קאייקוב: אבל אני רוצה להתייחס למה ששאלת.

איתן גינזבורג: שמעתי.

איתן גינזבורג: אני עוצר אותך רגע.

איתן גינזבורג: אני לחוץ בזמן עכשיו.

איתן גינזבורג: יש לי שעה לכל הדיון הזה ועוד נושאים שלא נגענו בהם.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: ולכן בקצרה ממש, למה אתה מתנגד שמועצת הרשות?

איתן גינזבורג: תעזוב אותי משרד התחבורה עכשיו.

נפתלי קאייקוב: אז אני לא אחזור על דברים שאמרו קודמיי.

נפתלי קאייקוב: אז אני אומר, אם תהיה ברירת מחדל, אז אני אומר שהמדיניות העירונית של המפרט הרשותי תעבור את האישור של מועצת העירייה.

נפתלי קאייקוב: החמרה רק רשות הרישוי, רק ראש הרשות המקומית.

ישראלה מני: מה פתאום, מה פתאום.

ישראלה מני: זו סמכות מטורפת, מה פתאום.

איתן גינזבורג: הבנתי.

איתן גינזבורג: שמעתי.

איתן גינזבורג: חברים, סליחה גברתי.

איתן גינזבורג: יש לי פלאש ניוז עבורך, זו דעתו.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: זו דעתו.

איתן גינזבורג: לא צריך להגיב על כל דעה.

איתן גינזבורג: זו דעתו וזכותו להגיד אותה, כמו שאת לא רצית וחשבת שזה פתח לשחיתות.

איתן גינזבורג: זו הייתה דעתך וזו דעתו.

איתן גינזבורג: וראוי לה שהיא גם תישמע.

נפתלי קאייקוב: דעתי היא קצת שונה.

נפתלי קאייקוב: אבל מה שכבוד יושב הראש ציין כרגע, לגבי ההקבלה בין הוועדה המקומית לתכנון ובנייה למועצת עיר, לנושא של רישוי עסקים, אז אני אומר, מדיניות הרשות המקומית שהולכת במפרט הרשותי תעבור מי שעוד לא כתב מפרט, או שהיא תעבור למועצת העיר.

נפתלי קאייקוב: מועצת העיר תחליט, תצביע, תאשר את המפרט הרשותי.

נפתלי קאייקוב: עכשיו, כשיש מהלכים, אני אמרתי, הזירה של השלטון המקומי, הזירה של עסקים היא זירה דינמית.

נפתלי קאייקוב: 50-70 דציבלים, עניין של ההחמרות זה מעמד של ראש רשות המקומית.

איתן גינזבורג: תודה.

יצחק פינדרוס: יש לך כל שבועיים או כל חודש ישיבת מועצה.

נפתלי קאייקוב: אני מקבל את מה שכבוד יושב הראש אמר, אני אחרי זה עושה את האיזון הנכון.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: סגן השר קארה ונסכם את הדיון הזה.

אביר קארה: אני רוצה לעבור, יש עוד ועדה בכלכלה שאני רוצה לעבור אליה.

אביר קארה: אז אני אומר את זה רק קצר בעניין הזה.

אביר קארה: היו פה שני דברים, משהו שדיברנו עליו מקודם.

אביר קארה: שאני חושב שאנחנו צריכים להסדיר את זה בינינו קצת יותר את הנושא הזה, על ה-default לאן זה עובר.

אביר קארה: בנושא של מחלוקת, לאן תעבור ההכרעה.

אביר קארה: שאנחנו רומים שיהיה רשות ההסדרה, אם לא התכנסה הממשלה, אז רשות ההסדרה, העמדה שלה תקבע.

אביר קארה: אני חושב שאנחנו צריכים עוד למצות את הדיון בעניין הזה.

אביר קארה: ובעניין הזה של הרשויות המקומיות.

אביר קארה: אני כן חושב שצריך לאפשר לרשות להתערב, אבל באופן שהוא מוגבל, לא באופן שהכל רחב.

אביר קארה: הם לא יוכלו להתערב בכל.

אביר קארה: ובכל מקרה, אני רוצה שגם במקרים האלה, אם יש מקרים שהם חריגים, שבהם בעלי עסקים נפגעים, שתהיה אפשרות לרשות ההסדרה להתערב גם במקרים האלה ולא להשאיר מצב שהוא פרוץ לכל.

אביר קארה: זאת אומרת, שאם רשות מקומית קובעת כללים מסוימים שהכללים האלה הם חריגים ביחס למקומות אחרים וזה פוגע בעסקים בצורה קשה יותר, לרשות ההסדרה תהיה אפשרות להתערב בנושא הזה.

אביר קארה: הרי זה מראש זה הנושא ומראש זאת המטרה - להקל על בעלי העסקים.

אביר קארה: לא להשאיר את הכל.

איתן גינזבורג: על זה פינדרוס יגיד נושא חדש.

איתן גינזבורג: כן, רון כץ.

רון כץ: טוב.

רון כץ: אני שמח שדווקא הנושא של רישוי עסקים זה נושא שככה מעסיק אותנו ויוצר כזה דיון רחב.

רון כץ: כי בסופו של דבר מה שאנחנו מבקשים זה להקל על פתיחת עסקים במדינת ישראל.

רון כץ: דווקא כמי שבא מהרשות המקומית אני רוצה להתייחס לשני דברים: הראשון, אני חושב שהמטרה שלשמה התכנסנו הוא ליצור מפרט אחיד, שיהיה ברור, נוח וקל לפתוח עסקים במדינת ישראל.

רון כץ: זו הנחת המוצא שלי.

רון כץ: לאחר יצירת המפרט האחיד אני חושב, דווקא עוד פעם אני מדגיש, כמי שבא מהרשות.

רון כץ: רשות יכולה להקל, אבל היא לא יכולה להחמיר ככה על דעת עצמה.

רון כץ: תנו לי לסיים לדבר, תגידו מה שתרצו.

רון כץ: רשות שתרצה להחמיר.

איתן גינזבורג: חברים, לכל אחד יש זכות לדעה.

איתן גינזבורג: ותנו לו להביע את דעתו.

איתן גינזבורג: אני לא מבין את העניין הזה.

איתן גינזבורג: תארו לכם שלא כולם חושבים אותו דבר.

איתן גינזבורג: אבל זכות דעה יש לו? כן.

רון כץ: תודה.

רון כץ: עכשיו אני אומר שוב, ואני אסביר גם מה אני מתכוון.

רון כץ: רשות שתרצה להקל, תוכל לפנות לרשות ההסדרה, שבשביל זה היא נועדה, על מנת לקיים דיון מקצועי.

רון כץ: תאשר לה הרשות להקל, היא תוכל להקל.

רון כץ: לא תאשר לה הרשות להקל, היא לא תוכל להקל.

רון כץ: היא תשמע את כל הנציגים המקצועיים ותבין.

רון כץ: יכול להיות שתבוא רשות ותגיד על עסק של מכירת אופניים אני רוצה להקל, לא יודע, אחת, שתיים, שלוש.

רון כץ: לא דברים עקרוניים ברומו של עולם, שרשות תרצה להקל בשביל לעודד פתיחת עסק מסוים בתחום הרשות המוניציפלי שלה.

רון כץ: זה דבר ראשון.

רון כץ: לגבי החמרה של רשויות מקומיות, אני חושב שזה חייב להיות באישור של הוועדה.

קרן ברק: איזה ועדה?

רון כץ: ההסדרה.

רון כץ: ועדת ההסדרה.

רון כץ: אחרת אין משמעות לוועדת ההסדרה הזאת.

רון כץ: אנחנו כל פעם מצמצמים אותה ואין בה שום משמעות.

רון כץ: אז אם אנחנו רוצים שיהיה לה שיניים, אז אנחנו צריכים במידה של כל החמרה מכל תקנה, מכל מפרט אחיד, שהיא תקבל אישור מהוועדה.

רון כץ: אחרת אנחנו לא צריכים אותה.

רון כץ: ולעניין מועצת העיר, אני חושב, בתור מי שכל החיים שלו ישב רק בקואליציה והיה ממלא מקום ראש עיר, חייבת להיות החלטה במועצת העיר.

רון כץ: אחרת ההתנהלות היא התנהלות לא תקינה.

רון כץ: אני לא רוצה לקחת אתכם למחוזות איך מתנהלות רשויות מקומיות פחות טובות מהרשויות שיושבות איתנו.

רון כץ: אבל אני רוצה להפסיק את המנהג הזה שעסק צריך לקחת מישהו שילווה אותו במסדרונות של הרשות.

רון כץ: ובשביל להפסיק את המנהג הזה צריך להיות איזה שהוא מנגנון שמפקח על הדבר הזה.

רון כץ: ומועצת העיר נועדה בשביל לפקח על דברים.

רון כץ: וזו ההצעה שלי.

רון כץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: כן תומר.

תומר רוזנר: תראו, הצעת החוק הממשלתית לא עסקה המפרטים הרשותיים למעשה בכלל.

תומר רוזנר: מתוך החלטה מודעת, לפי הבנתנו.

תומר רוזנר: אנחנו הצבענו על כך שבעצם זה קצת מכרסם בכל הרפורמה הזאת.

תומר רוזנר: מכיוון שזה מותיר את בעלי העסקים עם 256 מפרטים שונים בכל רשות.

תומר רוזנר: במקרה הטוב, אם היא קובעת אותם.

תומר רוזנר: אבל בהינתן שהדבר הזה עלה בוועדה, אנחנו הצענו לכם הצעה ראשונית שמנסה להסדיר את העניין הזה.

תומר רוזנר: ולאחר מכן, לאחר שהצענו אותה, התברר שיש דעות לכאן ולכאן וגם נשמעו כאן בוועדה דעות לכאן ולכאן לגבי תוכן המפרטים.

תומר רוזנר: האם הם יכולים להחמיר, האם הם יכולים להקל, האם הם יכולים לסטות, האם הם יכולים לסתור, האם הם יכולים לקבוע דברים.

תומר רוזנר: לכן אנחנו מציעים בשלב הזה, בהינתן הצעת החוק הממשלתית כפי שהוגשה, זה להסתפק בהסדרת הפרוצדורה של המפרט הרשותי.

תומר רוזנר: כלומר, שהמפרט הרשותי יצטרך להיות מפורסם תחילה לציבור.

תומר רוזנר: דבר שני, שהוא יצטרך להביא בחשבון חלופות ולהיות מבוסס על עיקרון של ניהול סיכונים.

תומר רוזנר: זה תכף התיקונים שהוקראו.

יצחק פינדרוס: לא הבנתי.

יצחק פינדרוס: אתה מציע להוריד את התיקון שהבאתם היום?

תומר רוזנר: לא, לא, אני מציע להוריד את ההתייחסות לתוכן המפרט.

תומר רוזנר: אנחנו לא נוכל להתייחס, בעקבות הדעות השונות שנשמעו, בעקבות זה שהרשויות מעלות את הצורך שלהם בתנאים ייחודיים, לפעמים מקלים, לפעמים מחמירים.

תומר רוזנר: יש בכלל שאלה במחלוקת משפטית, האם במצב המשפטי רשויות מקומיות יכולות להחמיר על המפרט הרשותי.

תומר רוזנר: לי אין ספק שהן לא יכולות להקל ממנו.

תומר רוזנר: אבל השאלה אם הן יכולות להחמיר ממנו, זאת שאלה.

תומר רוזנר: יש שאלה מה התוכן שהוא יכול לעשות.

תומר רוזנר: אני חושב שבשלב הזה, ובהינתן לוח הזמנים שעומד לרשותנו, וזה שהצעת החוק הממשלתית לא התייחסה לזה וכו'.

תומר רוזנר: המירב שאתם יכולים לעשות זה להתייחס לפרוצדורה, לתהליך.

תומר רוזנר: שהמפרט הרשותי יגיע לאישור המועצה.

איתן גינזבורג: כן, אבל תומר, זה משאיר את זה מאוד פרוץ.

יצחק פינדרוס: שהמפרט הרשותי אכן יגיע לרשות המועצה?

תומר רוזנר: יגיע לאישור המועצה.

תומר רוזנר: הוא יתפרסם קודם כל לפני כן להערות הציבור.

תומר רוזנר: ולקבוע את העקרונות היסודיים, כשמכינים אותו, מה צריך לקחת בחשבון.

תומר רוזנר: ניהול סיכונים, בדיקת חלופות וכו'.

תומר רוזנר: להתייחס לאיזה תכנים יכולים להיות או איזה תכנים לא יכולים להיות בו, לפחות אנחנו לא נוכל לספק לכם מענה שהוא מדויק.

יצחק פינדרוס: לא, השאלה מה התוצאה של זה?

תומר רוזנר: התוצאה היא שכרגע החוק לא יתייחס לנושא הזה של תוכן המפרטים, כיוון שזה נושא ---

יצחק פינדרוס: בפועל, אחרי החקיקה, ראש רשות יוכל לקבוע שברחוב הרצל לא יהיה רעש אחרי 19:00 בערב או לא?

יצחק פינדרוס: זאת השאלה.

קרן ברק: באישור המועצה אבל.

יצחק פינדרוס: אישור המועצה, כן.

תומר רוזנר: מה שהוא יוכל לעשות זה באישור המועצה.

תומר רוזנר: אם מותר לו או אסור לו, זאת שאלה אחרת.

תומר רוזנר: אני לא רוצה להיכנס לזה, כי יש פה דעות.

יצחק פינדרוס: לא, אבל אחרי החוק?

תומר רוזנר: אני אומר, אני לא יודע אם היום מותר לו.

תומר רוזנר: אני לא יודע להגיד לך אם היום, מבחינה משפטית, מותר לו או אסור לו לעשות את זה.

תומר רוזנר: יש רשויות שעושות את זה, אני יודע.

תומר רוזנר: כמו שניתנה פה הדוגמה.

יצחק פינדרוס: כן.

יצחק פינדרוס: אבל אם אתה משאיר את סעיף 2.

תומר רוזנר: לא, אנחנו לא רוצים להשאיר.

תומר רוזנר: אנחנו מציעים לא להשאיר אותו.

תומר רוזנר: מכיוון שיש פה דעות לכאן ולכאן.

יצחק פינדרוס: אבל זה היה בהסכמה עם יושב ראש הוועדה שזה ייכנס.

איתן גינזבורג: שנייה, שנייה, תומר.

יצחק פינדרוס: איתן, הייתה הסכמה עם ווליד שזה נכנס.

איתן גינזבורג: משרד האוצר?

יצחק פינדרוס: משרד האוצר לא מתנגד, זו הייתה הסכמה איתם.

מעין ספיבק: בלי לכתוב את היחס למפרט האחיד.

איתן גינזבורג: חברים, שנייה רגע.

איתן גינזבורג: משרד האוצר, ראש הממשלה, מה אתם אומרים?

מעין ספיבק: כן.

מעין ספיבק: אני אגיד באמת שמה שתומר אומר, עלו לנו סוגיות משמעותיות אחרי שבאמת עלתה מתוך הוועדה שאלה לגבי המפרט הרשותי.

מעין ספיבק: האם אנחנו יודעים להגיד שבמצב שאנחנו מפרמלים את הצעדים שהרשות המקומית עושה, אם אנחנו מיטיבים עם העסקים או שאנחנו מריעים את מצבם של העסקים.

מעין ספיבק: כי היום עסקים, יש מגוון פרשנויות לסוגיה הזאת בקרב רשויות מקומיות.

מעין ספיבק: ובחלק מהמקומות העסקים באים ומתווכחים עם הרשות המקומית על האם זה מוצדק או לא מוצדק.

מעין ספיבק: לפעמים מנצחים, לפעמים מפסידים.

מעין ספיבק: והחוק היום לא מבהיר את הנושא.

מעין ספיבק: עכשיו, השאלה מה נכון שיהיה היא שאלה מאוד מורכבת.

מעין ספיבק: ואני אומרת את זה לא מבחינה כלכלית, אלא מבחינת מה הסוברניות של הרשויות המקומיות.

מעין ספיבק: כמה נכון שהן ישפיעו על הכלכלה, המשק הישראלי.

מעין ספיבק: ולצד זאת, יש להם את הזכות לייצר את האוטונומיות המקומיות.

מעין ספיבק: זאת שאלה מאוד מורכבת ואני לא נכנסת אליה.

מעין ספיבק: אני רק אומרת שכדיון צד שאמור להיכנס פה פתאום לתוך החקיקה זה ---

איתן גינזבורג: לא, הוא לא דיון צד.

איתן גינזבורג: בסוף הם מוציאים את הרישיון, לא ועדת ההסדרה.

מעין ספיבק: אני מתכוונת שאנחנו, כשאנחנו הבאנו את ההצעה שלנו לרפורמה לא התייחסנו לזה בגלל מורכבות הנושא ובגלל האמירה שגם אם יש מקום לייצר פה הסדרה לזה, אנחנו לא רואים בהזדמנות הזאת בתור ההזדמנות הנכונה.

מעין ספיבק: השאלה אם ועדת ההסדרה יכולה לדרוש מכל רשות מקומית לאשר אצלה את המפרטים.

איתן גינזבורג: על פי החוק שאתם הבאתם, בלי התוספת הזאת.

איתן גינזבורג: לדעתכם, רשות מקומית יכולה לקבוע תנאים נוספים?

מעין ספיבק: אנחנו לא התייחסנו לזה.

איתן גינזבורג: מה דעתם?

מעין ספיבק: לא, אבל אני אומרת, אני לא משפטנית.

איתן גינזבורג: אבל יש יועץ משפטי.

איתן גינזבורג: הנה, יועץ משפטי של משרד ראש הממשלה.

מעין ספיבק: לא, אבל אני אומרת רגע אחד, אני לא נכנסתי לסוגיה הזאת ואני לא מתכוונת להיכנס אליה ולא מתכוונת לתת את דעתי על רגל אחת בנושא מאוד מורכב, שיש לו גם משמעויות כלכליות וגם משמעויות נוספות.

איתן גינזבורג: זה בסוף זה אבן הראשה.

איתן גינזבורג: מכיוון שרשויות מקומיות עובדות על פי החוק הזה.

מעין ספיבק: לא, אני מצטערת.

מעין ספיבק: לא, מהניתוח שאנחנו עשינו לנושא כשעבדנו מול עסקים רבים ומול רשויות מקומיות ומול נותני אישור, זו לא הסוגיה הכי משמעותית.

מעין ספיבק: זה כשאנחנו היום מנתחים מה הקשיים הכי גדולים של בעלי העסקים הם לא מול הרשויות המקומיות.

מעין ספיבק: אם אנחנו מסתכלים בפרטו מה יותר חשוב לתקן היום במצב הנוכחי, יותר חשוב לתקן את הדרישות של משרדי הממשלה.

איתן גינזבורג: ומה עמדתכם לגבי הסעיף הזה?

מעין ספיבק: עמדתנו לגבי הסעיף הזה, זה כמו שאמרתי לחבר הכנסת פינדרוס, לא ברור לי אם הוא משפר את מצבם של העסקים או מרע אותם.

מעין ספיבק: כי זה מגדיר פה בפעם הראשונה מהם המצבים שבהם מותר לרשות המקומית לדרוש דרישות נוספות.

מעין ספיבק: היום אין דבר כזה.

מעין ספיבק: אין דבר זה וזה גם מוסיף תכליות נוספות.

יצחק פינדרוס: לא, אבל זה קורה בשטח.

יצחק פינדרוס: זה לא נכון.

מעין ספיבק: אין הגדרה.

יצחק פינדרוס: זה לא נכון, זה קורה בשטח.

מעין ספיבק: אני אמרתי שאני מתייחסת להגדרה.

מעין ספיבק: אין הגדרה כזאת.

יצחק פינדרוס: בסדר.

יצחק פינדרוס: אבל פה אתם הולכים להגדיר את חוק רישוי עסקים.

איתן גינזבורג: זה לעצום עיניים.

יצחק פינדרוס: אתם לא יכולים להחזיק את החבל משני הצדדים.

מעין ספיבק: לטעמי, הדיון הזה, בהקשר הזה ---

יצחק פינדרוס: איתן, אתה מבין מה שעושים לנו פה?

איתן גינזבורג: אני הבנתי.

יצחק פינדרוס: הם קובעים חוק רישוי עסקים.

יצחק פינדרוס: אומרים לרשויות המקומיות אנחנו משאירים בחוט.

איתן גינזבורג: פינדרוס, שאלת אם הבנתי.

איתן גינזבורג: הבנתי.

מעין ספיבק: אז אני אומרת, לטעמי בתוך הזמן שיש לנו לדיון, ואני אומרת שוב, באמת בשאלה של מה המשמעויות הכלכליות של זה, שאני יודעת להגיד על שאר הצעת החוק, שהבאנו בדיוק מה אנחנו מבינים, מה המשמעויות - פה אני לא יודעת.

מעין ספיבק: ואני לא הייתי רוצה להכניס את זה באופן שבו זה כתוב כרגע, בהתחשב בזה שאני לא יודע מה המשמעויות של זה כלפי העסקים.

נפתלי קאייקוב: אנחנו מבחינתנו ההצעה של תומר מקובלת עלינו.

איתן גינזבורג: טוב, הלאה.

איתן גינזבורג: אנחנו לא נכריע בכל עכשיו.

איתן גינזבורג: אנחנו נעשה הפסקה רגע לפני הישיבה הבאה ואז נקבל את ההחלטות.

איתן גינזבורג: אבל בואו נמשיך להתקדם.

איתן גינזבורג: אה, יושב ראש הוועדה.

איתן גינזבורג: ברוך הבא.

איתן גינזבורג: נמשיך בנושאים שעוד חסרים.

איתן גינזבורג: זה הרכב הוועדה.

לירון אדלר: כן.

לירון אדלר: יש לנו עוד נושא קטן לפני הרכב הוועדה.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: הדברים הקטנים שלכם.

איתן גינזבורג: כן.

לירון אדלר: זה בעמוד 14 בסעיף 7(ג)(4).

לירון אדלר: אנחנו הערנו בפעם הקודמת.

לירון אדלר: סעיף 7(ג)(4) מתייחס לנושא שאם שונו דרישות במפרט האחיד שכבר פורסמו מפרט אחיד, מתי הדרישות האלה מתחילות לחול.

לירון אדלר: בהצעת החוק הממשלתית, הציעו לקבוע שהצעה תיכנס לתוקף שלוש שנים מיום פרסום הדרישה או ביום חידוש הרישיון, לפי המאוחר.

לירון אדלר: שהמשמעות היא שגם עסקים שיש להם 15 שנה רישיון ו-10 שנים רישיון בעצם שינוי הדרישות יחול רק אחרי 10 או 15 שנה.

לירון אדלר: כשניתנה שם האפשרות לוועדה לקצר את המועדים.

לירון אדלר: אנחנו חשבנו, והצענו גם לממשלה, לעשות איזה שהוא כלל שלא קשור בכלל לחידוש רישיון.

לירון אדלר: שינוי דרישות במפרט האחיד הם יחולו ככלל אצבע בתוך חמש שנים אחרי שינוי המפרט.

לירון אדלר: אלא אם כן הוועדה קבעה איזה שהוא מועד קצר יותר או ארוך יותר, בהתאם לשיקולים של עלויות ושל סיכונים ודברים כאלה.

לירון אדלר: ונשאר הסמכות, שיש פה סמכות גם לגורם מוסמך ארצי ביחס לעסק פרטני לקבוע איזה שהוא מועד שונה.

לירון אדלר: אבל לעזוב את הנושא של מועד חידוש הרישיון.

לירון אדלר: ברגע שיש עסקים שיש להם 10 ו-15 שנים רישיון זה כבר קצת פחות רלוונטי.

לירון אדלר: להשאיר את זה ככלל אצבע של חמש שנים מיום שינוי הדרישות.

לירון אדלר: הממשלה אמרה שזה מקובל עליה.

איתן גינזבורג: טוב, הלאה.

גילי צימנד: אנחנו רוצים לבקש, לפי הצעת החוק שהייתה, קיימת החרגה לעסקים מורכבים שלגביהם היה כתוב תוך שלוש שנים או בתום הרישיון.

תומר רוזנר: זה נשאר.

גילי צימנד: רגע, אני רוצה לוודא שבהחרגה עדיין מדברים על השלוש שנים.

גילי צימנד: החרגה לעסקים מורכבים תישאר, היא צריכה להישאר שלוש שנים או המוקדם מהם.

גילי צימנד: כי זה קריטי מאוד לעסקים מורכבים.

שרון רופא אופיר: את יכולה לתת דוגמה מה זה עסקים מורכבים?

גילי צימנד: אני אתן, כן.

גילי צימנד: אני אתן דוגמה.

גילי צימנד: יש עסקים מורכבים שההשפעות הסביבתיות שלהם הן גדולות, נרחבות ומאוד משמעותיות.

איתן גינזבורג: תחנת כוח למשל.

גילי צימנד: אפילו אני אתן דוגמה תחנות דלק.

לירון אדלר: בסדר, את זה נשאיר.

גילי צימנד: שמזהמות לעיתים את הקרקע ומקורות המים.

גילי צימנד: לגביהם אם יהיה תנאי חדש שיעודכן, אנחנו מבקשים שהוא ייכנס לתוקף תוך שלוש שנים או בתום הרישיון, המוקדם.

איתן גינזבורג: מקובל עליכם, משרד האוצר.

לירון אדלר: אנחנו לא משאירים בכלל את תום הרישיון.

לירון אדלר: לא משאירים.

לירון אדלר: זה יהיה חמש שנים.

איתן גינזבורג: משרד רוה"מ, מקובל?

שי עג'מי: כן, כן.

איתן גינזבורג: כן, מקובל.

איתן גינזבורג: הלאה.

לירון אדלר: אני רק אקריא את זה, בסדר?

לירון אדלר: זה ממש שינוי של נוסח.

לירון אדלר: בעמוד 16, בסעיף 8(ד) יש כאן הוספה של סעיף קטן ב(1).

לירון אדלר: בסעיף קטן ה(1) במקום "בדין ובמפרט האחיד" יבוא "בדין, במפרט אחיד או במפרט רשותי".

תומר רוזנר: זה לא שינוי של נוסח.

לירון אדלר: זה לא שינוי של נוסח?

לירון אדלר: זה בסעיף של הנושא של דרישת תיקון ליקויים.

תומר רוזנר: דרישת תיקון ליקויים, גם בעצם הייתה שם איזה לקונה שכתוב שאפשר לדרוש תיקון ליקויים רק אם זה נדרש במפורש בדין או במפרט האחיד.

תומר רוזנר: וזה ברור שזה צריך להיות גם רק אם זה נדרש במפורש במפרט הרשותי.

תומר רוזנר: זאת אומרת, הרשות המקומית לא תוכל לבוא עם דרישות שלא מופיעות.

תומר רוזנר: לפי העניין כמובן.

איתן גינזבורג: כן, הלאה.

עידן כץ: רק אני רוצה ברשותך.

איתן גינזבורג: רגע, רגע, קצין משטרה.

איתן גינזבורג: כן?

עידן כץ: עידן כץ, מהיעוץ המשפטי של משטרת ישראל.

עידן כץ: אני רק רוצה להגיד שבמשטרת ישראל יש לא מעט פריטי רישוי שמופיעים בצו רישוי עסקים שהם עסקים שתוחלת החיים שלהם, זאת אומרת הרישיון הוא לשנה ולשלוש שנים.

עידן כץ: אני מצטער שאני קצת חוזר אתכם אחורה, אבל זה מאוד מאוד בעייתי לקבוע את זה לכל המאוחר, כי בסופו של דבר גם עסק שחידוש הרישיון שלו ---

תומר רוזנר: אז תתאם את עמדתך עם הממשלה, כי הממשלה חושבת אחרת.

עידן כץ: בסדר.

עידן כץ: אבל היה גם נוסח של לכל המוקדם, שגם אנחנו הצענו בזמנו.

עידן כץ: אבל בסדר, אנחנו צריכים להבין גם כן שיש עסקים שהם גם עתירי סיכון, לא ברמה של מורכבות.

עידן כץ: אבל לצורך העניין נגיד פאבים, סליחה, אצטדיונים ועוד ועוד, קייטנות נוער, מחנה נוער ודברים כאלה, שצריך לתת את הדעת עליהם.

עידן כץ: לא רק בהכרח של עסקים מורכבים, כמו שהציגו הגנת הסביבה, אלא גם אם אנחנו נקבע עכשיו שהשינוי במפרט האחיד יחול לאחר חמש שנים, בוודאי שאין לזה שום אפקט.

עידן כץ: ואנחנו גם לא רוצים כברירת מחדל להשתמש בכלי הזה של קצין מוסמך ארצי.

איתן גינזבורג: אז הוועדה תקבע.

לירון אדלר: כן.

לירון אדלר: הוועדה תוכל לקבוע, לסטות מהכלל הזה.

לירון אדלר: זה יהיה הכלל, קריאת הכיוון.

איתן גינזבורג: ויש לכם שם נציגים והכל בסדר.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

לירון אדלר: אוקיי.

לירון אדלר: במעוד 17, הצענו להוסיף פה סעיף 13(א) שהוא גם תיקון לא רק של נוסח.

לירון אדלר: בסעיף 12(א) במקום "מפרטים אחידים או" יבוא "מפרטים אחידים, מפרטים רשותיים או".

לירון אדלר: ובמקום "מפרטים האחידים או" יבוא "המפרטים האחידים, המפרטים הרשותיים או".

איתן גינזבורג: טוב, בסדר.

איתן גינזבורג: הלאה.

תומר רוזנר: לא, לא, צריך להסביר.

איתן גינזבורג: הוספתם גם את הרשותיים.

לירון אדלר: רק נסביר למה הוספנו אותם, רגע.

תומר רוזנר: סעיף 12(א) מגדיר עקרונות יסוד שעל בסיסם צריכים לקבוע מפרטים.

תומר רוזנר: כלומר, שזה יהיה על בסיס עקרונות של ניהול סיכונים.

תומר רוזנר: ומעבר לשיקולים של מטרות החוק, אלא גם שיקולים של ניהול סיכונים, בגדול.

תומר רוזנר: ובדיקות כלכליות וכו'.

תומר רוזנר: חשבנו שזה נכון שגם מפרטים רשותיים יתבססו על אותם עקרונות ולא רק על מפרטים האחידים.

תומר רוזנר: לכן אנחנו ממליצים להוסיף גם את המפרטים הרשותיים למסמכים שכפופים לאותם עקרונות יסוד.

לירון אדלר: אוקיי.

לירון אדלר: הסעיף הבא שאנחנו בעצם מגיעים אליו זה הנושא של הרכב הוועדה.

מירה סלומון: יש לנו הערה.

איתן גינזבורג: כן, על מה?

איתן גינזבורג: באיזה עניין?

מירה סלומון: בעניין מה שהסבירה הוועדה על הוספת המפרטים הרשותיים.

מירה סלומון: הכנסתם לסעיף 12(א) רבתי לעניין השיקולים שיש לשקול בהכנת המפרטים.

מירה סלומון: אז מפרט רשותי לא צריך להיות שיקול שלו עידוד הפעילות הכלכלית.

תומר רוזנר: למה לא?

מירה סלומון: במובחן ממניעת פגיעה כלכלית בחלופה, בבחינת שיקולים.

איתן גינזבורג: לא, זה נכון, היא צודקת.

מירה סלומון: בבחינת חלופות לרשות המקומית אין תכלית של עידוד פעילות כלכלית של עסקים.

מירה סלומון: זו תכלית לאומית חשובה מאוד.

מירה סלומון: אבל זה לא יכול להיות משהו שהרשות המקומית שוקלת כשהיא מכינה מפרט רשותי.

איתן גינזבורג: אתה מטיל עליהם משהו שאין להם יכולת בכלל לעשות את זה.

שי עג'מי: מה הכוונה?

מירה סלומון: המפרט הרשותי של הרשות.

שי עג'מי: רגע, אני רוצה להציג דעה.

מירה סלומון: שאלת מה הכוונה.

שי עג'מי: לא, הבנתי.

שי עג'מי: קצת בשאלת תם, כי התפלאתי.

שי עג'מי: אני חושב שכל הדיון היה כאן כמה הרשויות המקומיות בעד העסקים ורוצות לדחוף ורוצות לאזן.

יצחק פינדרוס: לא, אבל לפעמים צריך לעצור.

שי עג'מי: לא, רגע, בסדר.

שי עג'מי: אבל הסעיף זה הוא בא ואומר לממשלה חברים, כמו שאתם רוצים להסדר היבטים תברואתיים שהציבור לא ייפגע, אבל אנחנו מבקשים מכם גם לבוא ולייצר את האיזון הזה, שזה יהיה בצורה מאוזנת.

איתן גינזבורג: איזה כלים יש לרשות המקומית?

שי עג'מי: למה שהרשות המקומית לא תהיה מחויבת לאותם דברים?

מירה סלומון: זה לא למנוע פגיעה כלכלית.

יצחק פינדרוס: לא נעים להגיד, היא יותר מחויבת מאשר הממשלה, כי היא רוצה ארנונה.

שי עג'מי: לא, אז לכן אני מתפלא על ההערה.

מירה סלומון: סליחה, אז אני מבקשת להסביר.

יצחק פינדרוס: כשרשות מקומית רוצה לעצור עסק, תאמין לי, זה בגלל שבאמת זה אינטרס ציבורי עליון.

יצחק פינדרוס: בוא, כי אם לא, היא רוצה ארנונה.

מירה סלומון: נכון אדוני, חבר הכנסת פינדרוס.

מירה סלומון: אבל בלי קשר לאמירה, מה לעשות המציאותית הזאת.

מירה סלומון: אני מבקשת להציג את ההתייחסות, את הנוסח שהניחה הוועדה.

מירה סלומון: כשהוועדה דיברה על השיקולים שעל הרשות, אני אקריא את זה פשוט מכאן, כי אני לא אצליח אחרת.

מירה סלומון: כשהצעת הוועדה התייחסה למה המפרט הרשותי צריך לשקול, אז היא הכתיבה שיקולים.

מירה סלומון: היא אמרה צריך לבחון חלופות, לבחון את ההצעה שהכי פחות פוגענית כלפי העסקים.

מירה סלומון: ואלה שיקולים נכונים שנכון שרשות מקומית תשקול אותם.

מירה סלומון: לעודד פעילות כלכלית, כשאתה כותב מפרט רשותי.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: אבל זה הדבר היחידי שמפריע לך בתוך השינוי?

מירה סלומון: סעיף 12(א) רבתי.

מירה סלומון: ממה שאני רואה, כן.

איתן גינזבורג: זה השיקול הכלכלי, לעודד שיקול כלכלי?

מירה סלומון: שזה מייצר איזה שהוא שיקול שלי אין סמכות לגביו.

תומר רוזנר: אנחנו מעניקים לך.

מירה סלומון: כשאני כותבת מפרט רשותי, לי אין סמכות להתייחס לעידוד הפעילות הכלכלית.

תומר רוזנר: אם כתבנו פה שכן, אז למה לא?

שרון רופא אופיר: אני לא מצליחה להבין, למה אין לה סמכות?

תומר רוזנר: לא, הפוך, אנחנו מציעים להעניק לה סמכות.

יצחק פינדרוס: זה לא אמור להיות שם.

יצחק פינדרוס: אני לא רוצה שיהיה להם את זה.

מירה סלומון: לא, זה לא במסגרת התכליות של הרשות המקומית.

שרון רופא אופיר: מה זאת אומרת?

יצחק פינדרוס: רשות מקומית בסוף צריכה לשקול שיקולים ציבוריים, לא מדיניות ממשלתית.

תומר רוזנר: לא, אבל זה לא מדיניות ממשלתית.

יצחק פינדרוס: בשביל זה קיימת הרגולציה הממשלתית.

יצחק פינדרוס: הרשות המקומית מייצגת בסוף את האינטרס של התושבים שלה ושל הציבור שלה.

יצחק פינדרוס: וזה מה שהיא צריכה לעשות.

דוד ביטן: אז אני אשאל אותה שאלה.

דוד ביטן: אם רשות מקומית יש לה שתי אופציות: אחת, פינוי אשפה שיאפשר פתיחת חמישה עסקים ואחת מדיניות פינוי אשפה שיפתח 50 עסקים.

דוד ביטן: ונניח שה-50 עסקים יעלה את הזיהום ב-0.1.

דוד ביטן: אז אסור לה לשקול את זה כי אסור לה לשקול משהו שמזהם ב-0.1 את הסביבה, גם אם זה נותן יותר 50 עסקים?

דוד ביטן: זה לא יכולה להיות האמירה?

מירה סלומון: זה ממש לא השאלה.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך.

יצחק פינדרוס: אם אני ראש רשות מקומית, בסדר?

יצחק פינדרוס: התקבצו כל האנשים הירוקים, בתוך רשות מסוימת, קנו כפר, הפכו אותה לרשות מקומית.

יצחק פינדרוס: הגיעו ל-10,000 תושבים והם רוצים מקום שלא יהיה מזהם, לא יהיה חשמל שם.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך, לא שאני חסיד של זה, אני בעד.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, בסוף רשות מקומית צריכה לייצג אינטרס ציבורי, זה האיזונים.

איתן גינזבורג: כן, אבל מירה, אבל שנייה.

איתן גינזבורג: הסעיף הזה כפי שאני קורא אותו נותן לרשות המקומית, סליחה, פינדרוס.

איתן גינזבורג: מירה?

מירה סלומון: כן, אני איתך אדוני.

איתן גינזבורג: הסעיף הזה מאפשר שיקול דעת רחב יותר האמת.

איתן גינזבורג: אז אני לא מבין על מה ההתנגדות.

איתן גינזבורג: זה מאפשר לכם עוד שיקול דעת במקום שבו אתם קובעים מפרטים.

איתן גינזבורג: ואומרים תשקלו את זה.

איתן גינזבורג: זה לא השיקול היחידי, זה לא השיקול הבלעדי, זה אחד השיקולים.

איתן גינזבורג: אני לא מבין מה ההתנגדות שזה יהיה שם.

מירה סלומון: אני מבקשת להקריא לאדוני איך זה.

יצחק פינדרוס: אני רואה את --- של בעל העסק במחנה יהודה, שהרשות המקומית החליטה במסגרת ההסדר עם התושבים שכך יהיה.

יצחק פינדרוס: ואומרים חבר'ה, אבל זה לא שיקול כלכלי.

איתן גינזבורג: זה לא השיקול היחידי, חבר'ה, זה אחד השיקולים.

איתן גינזבורג: אבל זה אחד השיקולים, זה לא השיקול העיקרי.

יצחק פינדרוס: אבל ישתמשו בזה בעתירה.

מירה סלומון: אדוני, אם אפשר אני רק אקריא את הנקודה.

מירה סלומון: "התקנת תקנות או צווים, פרסום מפרטים אחידים, מפרטים רשותיים או קביעת הנחיות לפי חוק זה יעשו בהתבסס על ניהול סיכונים ובהתחשב, נוסף על כל שיקול אחר" לא בין יתר השיקולים, "נוסף על כל שיקול אחר בשיקולים של עידוד הפעילות הכלכלית ובכלל זה עלויות הכרוכות ביישום התקנות, הצווים, המפרטים האחידים, המפרטים הרשותיים או ההנחיות.

מירה סלומון: ועלות המשקית שעלולה להיגרם".

מירה סלומון: ה-"ובכלל זה" זה בדיוק איפה שאנחנו נמצאים.

מירה סלומון: אבל נוסף שיקולים של עידוד פעילות כלכלית, זה לא תפקידה של הרשות המקומית.

איתן גינזבורג: גם אין לה אפשרות כל כך הרבה האמת.

מירה סלומון: זה מה שאני מנסה להסביר אדוני.

וליד טאהא: אבל למה זה לא תפקידה?

מירה סלומון: זה לא תפקידה.

תומר רוזנר: "בין היתר" זה בסדר?

איתן גינזבורג: כן, מעיין.

מעין ספיבק: יש לסוגיית בחינת המשמעויות הכלכליות יש גם עוד פן מאוד פשוט.

מעין ספיבק: אם רשות מקומית רוצה לייצר כל מדיניות שהיא, והיא בוחרת איזה מדיניות, היא יכולה גם לבחון את החלופות השונות ליישום המדיניות הזאת.

מעין ספיבק: ולבחון את העלויות הכלכליות שלהם על העסקים.

מעין ספיבק: זה נכון שגם הרשות המקומית, כמו שהוועדה להסדרה, כשהיא שואלת איזה דבר נכון, איזה הנחיה אני נותנת, אז היא גם תשאל את עצמה כמה זה עולה.

איתן גינזבורג: אבל אני לא חושב שהנוסח שעכשיו הקראת, מירה, שם את השיקול הזה כשיקול על.

תומר רוזנר: ודאי שלא.

איתן גינזבורג: הוא אחד השיקולים.

איתן גינזבורג: השיקולים האלה ובנוסף גם זה.

איתן גינזבורג: אני לא רואה בעיה עם הנוסח הזה.

מירה סלומון: יש בעיה עם זה.

איתן גינזבורג: אין שום בעיה עם הנוסח הזה.

מירה סלומון: קודם כל, הוועדה סוברנית להחליט מה שהיא תחליט.

מירה סלומון: אבל השיקול שנוסף על כל שיקול אחר, עידוד של פעילות כלכלית.

איתן גינזבורג: בנוסף על כל שיקול אחר.

איתן גינזבורג: אבל זה בנוסף.

איתן גינזבורג: זה לא מעל כל שיקול אחר.

איתן גינזבורג: נראה לי אפשר לחיות איתו.

תומר רוזנר: הרכב הוועדה.

איתן גינזבורג: כן, הרכב הוועדה.

איתן גינזבורג: יש לך מילה אחרת שהיא יותר טובה?

איתן גינזבורג: לא, אין פה בעיה.

יצחק פינדרוס: הוא לא אמור להיות שיקול של שלטון מקומי.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך, הוא לא אמור להיות חלק מהשיקול של שלטון מקומי.

איתן גינזבורג: אני מסכים איתך, אבל זה לא פוגע.

יצחק פינדרוס: זה לא אמור להיות שיקול.

איתן גינזבורג: אבל זה לא מעלה ולא מוריד.

יצחק פינדרוס: שאתה מדבר על השלטון המקומי זה לא אמור להיות שם.

מירה סלומון: מיד לאחר הנקודה הזאת כתוב בדיוק מה שצריך להיות ביחס לרשויות מקומיות.

מירה סלומון: צריך להיות "העלות המשקית עלולה להיגרם עקב המפרט הרשותי, העלויות הכרוכות ביישום המפרט הרשותי" - אלא שיקולים שהרשות המקומית צריכה לשקול.

מירה סלומון: רשות מקומית סבירה צריכה לשקול, כשהיא מכינה את המפרט הרשותי.

מירה סלומון: חד משמעית.

איתן גינזבורג: מה ההצעה, מירה?

איתן גינזבורג: לא להגיד מה לא, מה כן?

יצחק פינדרוס: לא, להשאיר את הסעיף הבא בלי הסעיף הראשון.

מירה סלומון: בסעיף 12(א) ביחס המפרטים הרשותיים, "שיקולים של עידוד הפעילות הכלכלית", אלה השיקולים היחידים שהם פחות רלוונטיים לרשות מקומית.

מעין ספיבק: יש לי שאלה.

מעין ספיבק: אם שיקולי הגנת הסביבה הם שיקולים שכרגע לא אמרנו שהרשות המקומית אינה רשאית לשקול, אז למה אנחנו אומרים שבזה היא כן סוברנית להחליט ובסוגיות כלכליות היא פתאום לא?

מירה סלומון: כי היא פועלת לטובת התושבים, מעיין, זו בדיוק הנקודה.

מירה סלומון: זו בדיוק הנקודה.

איתן גינזבורג: נשאיר את זה ככה, בסדר?

איתן גינזבורג: כן, זה לא נראה לי שזה משהו שהוא ימנע מכם משהו או יפגע ברשות המקומית.

איתן גינזבורג: הוא יפגע?

איתן גינזבורג: הוא לא יפגע.

מירה סלומון: לא, לא, אני מסכימה עם אדוני.

איתן גינזבורג: הרכב הוועדה, קדימה.

תומר רוזנר: הרכב הוועדה המקורי כלל, כזכור לכם, שישה חברים: שני נציגים של משרד ראש הממשלה, שאחד מהם הוא היועץ המשפטי של רשות ההסדרה.

תומר רוזנר: נציג של משרד האוצר, משרד הכלכלה, משרד הפנים ומשרד המשפטים.

תומר רוזנר: ובנוסף לכך, לפי כל חלק במפרט, שני נציגים של נותן האישור הרלוונטי לאותו מפרט.

תומר רוזנר: בנוסף לכך, יתאפשר לכל משרד נותן אישור שהוא רלוונטי באותו מפרט, להצטרף לוועדה בבקשה מנומקת בכתב.

תומר רוזנר: ואז הוא יצטרף עם נציג אחד.

תומר רוזנר: לבקשת הוועדה נוספו בנוסח, כפי שאתם רואים, נציג של הרשויות המקומיות ונציג ציבור.

תומר רוזנר: שהוא נציג שימנה ראש הממשלה לאחר התייעצות עם השרים נותני האישור.

תומר רוזנר: בנוסף לכך, אנחנו צריכים להקריא לכם גם סעיפים שנובעים מכך שהוספתם נציגים שאינם עובדי המדינה לוועדה.

תומר רוזנר: צריך להכניס סעיפים של ניגוד עניינים, גמול וכל הדברים האלה.

תומר רוזנר: אני מציע שלירון תקריא אותם במהירות.

איתן גינזבורג: רגע.

איתן גינזבורג: למה הוספתם שהיועץ המשפטי הוא יהיה גם חבר שם?

דוד ביטן: לא, להיפך, הורידו.

איתן גינזבורג: מה הורידו?

לירון אדלר: הורדנו את היועץ המשפטי, אבל הכנסנו - - -

איתן גינזבורג: "עובד רשות ההסדרה או מי מטעמו, והוא יהיה היועץ המשפטי של הוועדה".

לירון אדלר: לא, לא, רגע, את זה אני אמחק.

לירון אדלר: הוא לא יהיה היועץ המשפטי, אבל הוא יהיה בעצם עוד נציג לרשות ההסדרה.

איתן גינזבורג: אוקיי.

איתן גינזבורג: אז זה יורד.

איתן גינזבורג: בסדר, הוא לא יהיה יועמ"ש.

לירון אדלר: הוא לא יהיה היועץ המשפטי.

תומר רוזנר: אז אם ככה, רק אני מזכיר, בהוראות המעבר שנקראו קודם יש להשמיט את כל ההוראות שמתייחסות ליועץ המשפטי של הוועדה.

תומר רוזנר: יש שתי הוראות שמתייחסות אליו בהוראות המעבר.

תומר רוזנר: אם אינני טועה סעיף 75(ג) וגם בסעיף - - -

דוד ביטן: לא, אני חושב שכן רצית להשאיר אותם, בנוגע למה יקרה עד שתהיה הוועדה להסדרה.

דוד ביטן: אבל בסדר, נבדוק את זה אחר כך.

איתן גינזבורג: טוב, כן?

לירון אדלר: את הנושא של ההרכב המתחלף לא הכנסו פה בנוסח.

לירון אדלר: נותן אישור שהוא נותן אישור באותו מפרט, בעצם יוכל להצטרף נציג אחד שלו בבקשה מנומקת שניתנת ליושב ראש הוועדה.

קריאה: אני אומרת, זה צריך להיות בהנמקה שתיחתם על ידי גורם מוסמך ארצי, וככל שהוא מצטרף לסעיפים ספציפיים כמו שהוצג בוועדה הקודמת, בדיון הקודם.

לירון אדלר: אוקיי.

לירון אדלר: זאת אומרת, הוא צריך לנמק לאיזה נושאים הוא רוצה להצטרף.

ליאורה עופרי: לא, אז סליחה.

ליאורה עופרי: זה עכשיו הצעה שהממשלה מציגה.

ליאורה עופרי: לגבי סעיפים ספציפיים זה קצת מורכב, כי סעיפים תלויים אחד בשני.

ליאורה עופרי: זה לא הגיוני.

ליאורה עופרי: מדובר על כל החלק.

ליאורה עופרי: יש תלות בין סעיף לסעיף ואי אפשר לבקש רק דיון על סעיף ספציפי.

איתן גינזבורג: כן, מעיין.

איתן גינזבורג: דיברנו על זה גם פעם שעברה.

מעין ספיבק: קודם כל צריך להגיד שכל התוספת הזאת לא הייתה חלק מהצעת החוק הממשלתי, כך שלא הייתה הסכמה ממשלתית לגבי זה.

מעין ספיבק: זה דבר אחד.

ליאורה עופרי: לא, רגע, סליחה.

ליאורה עופרי: יכול להיות שהסעיף שאת מדברת עליו זה בעצם החלק כולו של נותן האישור?

מעין ספיבק: לא, לא.

מעין ספיבק: אני מדברת על סעיפים ספציפיים בתוך מפרט.

מעין ספיבק: והאופן שבו נכון מבחינתנו להיכנס לסיפור הזה, זה אחרי שיש טיוטה כל נותני האישור מקבלים את הטיוטה של נותני האישורים האחרים.

מעין ספיבק: ורואים בתוך זה איזה נושאים רלוונטיים אליהם.

מעין ספיבק: אם נותן האישור יגיד שעוד נושאים רלוונטיים כי הם כרוכים, אז הוא יצטרך להסביר איך הם כרוכים.

מעין ספיבק: אבל ברור לכולנו שלהגנת הסביבה אין צורך לדעת באיזה טמפרטורה נשמרים הדגים והבשר, באותה מידה שיכול להיות שיש לה לגבי שפכים.

מעין ספיבק: ולכן יש מקום שכל אחד מנותני האישור יעבוד בלהסביר במה הוא נדרש להצטרף לטובת קיום דיון באופן יעיל וסביר.

יצחק פינדרוס: לצערי הרב יש משרד אחד שדואג לטמפרטורות.

מעין ספיבק: בסוף, כשאנחנו מדברים על ועדה שיש בה למעלה מ-10 משתתפים יהיה מאוד קשה לקדם את עבודת הוועדה.

מעין ספיבק: ואנחנו כן מבקשים גם שהראייה הזאת תהיה נוכח הוועדה.

ליאורה עופרי: אני מצטרפת למעיין במובן הזה שבהחלט זה יכול להיות לפי נושאים.

ליאורה עופרי: אין לנו שום עניין להיות מעורבים על כל החוק.

סימון דוידסון: אבל זה מה שהיא אומרת.

ליאורה עופרי: אולי לפי נושאים, לאו דווקא סעיפים פרטניים 7(3) או 7(4).

סימון דוידסון: אבל זה מה שהיא אומרת.

מעין ספיבק: אם זה יהיה נושא שאת תסבירי למה כל הנושא הוא רלוונטי אלייך, אז אני לא מתכוונת להיות קטנונית בדבר הזה.

תומר רוזנר: בסדר, נושא או סעיף.

יצחק פינדרוס: הבעיה היא למה אתם מאפשרים למשרדים אחרים לקבוע טמפרטורה אחת לדגים, אחת לעופות ואחד לקפואים.

יצחק פינדרוס: ואז הוא צריך לקנות חמישה מקררים וסוגר את החנות.

יצחק פינדרוס: זה אני לא מצליח להבין.

איתן גינזבורג: כן, חברים.

יצחק פינדרוס: אבל ברירת המחדל היא השר המאשר.

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להתפרץ.

איתן גינזבורג: אם תמשיכו להתפרץ, נצטרך להוציא החוצה.

איתן גינזבורג: כן, תומר?

תומר רוזנר: לדעתנו, הנוקדנות הזאת שהם צריכים להגיד נושא או סעיף זה רק יקשה על עבודת הוועדה.

תומר רוזנר: בסעיף הזה הם כן מצביעים, בסעיף הזה הם לא מצביעים, בנושא הזה הם כן מצביעים, תצאו החוצה, תיכנסו.

תומר רוזנר: אבל אם זה מה שאתם רוצים.

לירון אדלר: רק נבהיר שהתיקון הזה הוא תיקון לסעיף 2(א).

לירון אדלר: זאת אומרת, מה שכתוב כאן שהוא סעיף 2(א) ימחק ואנחנו נכניס את ההסדר הזה כפי שהוצג עכשיו.

לירון אדלר: בפסקה 3 הוספנו גם את המשקיף, כפי שנאמר פה בפעם הקודמת.

לירון אדלר: אני אקריא את זה רגע.

לירון אדלר: בפסקה 3. א.

לירון אדלר: בפסקת משנה ג בסופה יבוא "לדיוני הוועדה יוזמן כמשקיף נוסף נציג ציבור שימנה יושב ראש הוועדה להסדרה, לאחר התייעצות עם גופים המייצגים לדעתו את המגזר העסקי בישראל המייצג את הענף שבעניינו מתקיים דיון בוועדה.

לירון אדלר: ב.

לירון אדלר: פסקת משנה ד' תימחק.

לירון אדלר: המשקיף שם היה בעצם נציג השלטון המקומי, שעובר להיות חבר בוועדה.

לירון אדלר: אז אנחנו מוחקים שם את המשקיף.

איתן גינזבורג: הלאה, עמוד 20.

לירון אדלר: עמוד 20 שינינו כאן בפסקה 8: החלטות הוועדה להסדרה יהיו מנומקות ויירשמו בפרוטוקול.

לירון אדלר: הפרוטוקול יפורסם באתרי האינטרנט האמורים בסעיף 7(ג)(2)(א).

לירון אדלר: ובעמוד 21, סעיף קטן ב(7) הוצע כאן למחוק אותו, בעקבות הדיונים שהיו בפעם הקודמת.

לירון אדלר: אבל אני מבינה שהממשלה כן רוצה להשאיר את הסעיף ככה.

לירון אדלר: שבעצם בסיום הדיון, בחלקו של כל נותן אישור במפרט האחיד תקיים הוועדה להסדרה הצבעה לגבי אותו חלק.

לירון אדלר: זאת אומרת הדיונים באמת יהיו בחלקים ולא על מפרט.

ליאורה עופרי: את מבטלת את המחיקה?

לירון אדלר: כן, אני מבטלת את המחיקה.

איתן גינזבורג: איך הם יעבדו ככה מעיין?

איתן גינזבורג: איך אפשר לעבוד בצורה כזאת, שכל תת סעיף תהיה הצבעה.

מעין ספיבק: מפרט, למה תת סעיף?

מעין ספיבק: מפרט.

איתן גינזבורג: אה, חלק.

איתן גינזבורג: בסיום הדיון בחלקו של כל נותן שירות תהיה הצבעה.

מעין ספיבק: חלקו של כל נותן שירות, זה מפרט.

מוסי רז: חלק של משרד הבריאות למשל, מצביעים על החלק של משרד הבריאות.

מוסי רז: יש חלק של כיבוי אש.

איתן גינזבורג: אוקיי, טוב.

איתן גינזבורג: בהצלחה עם זה.

לירון אדלר: הערה אחרונה לגבי הנושא הזה.

לירון אדלר: הערנו את זה פה באחת הפסקאות.

לירון אדלר: בפסקה 3 בחוק הקיים יש קוורום שכבר לא מתאים להרכב הזה כי כתוב שמספיקים שלושה נציגים מחברי הוועדה כדי שיהיה מניין חוקי.

לירון אדלר: אנחנו הצענו שזה יהיה חמישה נציגים.

לירון אדלר: זה חמישה בעצם מתוך עשרה.

ליאורה עופרי: אני מבקשת רגע להתייחס.

לירון אדלר: לא כתבנו כאן הנוסח כהערה בעמוד 19.

לירון אדלר: בנוסח המשולב זה הופיע כהערה.

לירון אדלר: זה בפסקה 5.

לירון אדלר: כתוב: "המניין החוקי לישיבות הוועדה להסדרה הוא שלושה חברים ובהם יושב הראש.

לירון אדלר: הוועדה תקבל את החלטותיה ברוב דעות הנוכחים בישיבה.

לירון אדלר: נחלקו דעות חברי הוועדה, יכריע בדבר יושב הראש".

לירון אדלר: אנחנו מציעים שבמקום שלושה, היות שהוועדה פה גדלה בצורה משמעותית, שזה יהיה חמישה חברים.

איתן גינזבורג: אין בעיה.

איתן גינזבורג: הלאה.

ליאורה עופרי: אפשר?

איתן גינזבורג: מה, על זה גם?

איתן גינזבורג: גם על זה יש בעיה?

איתן גינזבורג: על החמישה או שלושה?

ליאורה עופרי: אני רוצה רגע להגיד משהו.

איתן גינזבורג: כן גברתי, מהר.

ליאורה עופרי: מאחר ובעצם הוצע להגדיל את ההרכב של הוועדה, אז אני חושבת שצריך שבאמת יהיו שישה, כדי שיהיה רוב.

ליאורה עופרי: הדבר הנוסף הוא שכמו שכתוב שחלק מהקוורום זה יו"ר, ככל שמדובר על דיון במפרט של נותן אישור מסוים כן צריך שיהיה כתוב גם שחייב להשתתף הגורם המקצועי.

איתן גינזבורג: ואם הוא לא הגיע?

ליאורה עופרי: אין שום סיבה שהוא לא יגיע.

איתן גינזבורג: אין שום סיבה, אבל הוא החליט לא להגיע, מתוך איזה טקטיקה.

גילי צימנד: ואם היו"ר לא יגיע?

גילי צימנד: אותו דבר.

איתן גינזבורג: בואו, נו, באמת.

ליאורה עופרי: איך אפשר לקיים דיון על נושא מקצועי של משרד כלשהו, מבלי שיהיה נוכח אותו גורם מקצועי?

איתן גינזבורג: זה מה שנקרא זכות וטו.

איתן גינזבורג: כי בכל רגע שבו הוא לא ירצה להיות נוכח לא ידונו בנושא הזה.

גילי צימנד: אז שיהיה לו מחליף.

איתן גינזבורג: התשובה היא: זה לא יקרה.

גילי צימנד: שיהיה מחליף, אבל שיבוא נציג.

איתן גינזבורג: אבל אני שאלתי, אם הוא לא מגיע?

ליאורה עופרי: לא אמור להיות מצב כזה.

איתן גינזבורג: "לא אמור להיות" אני מבין גברתי.

איתן גינזבורג: כמו שאמרת, אנחנו עושים חוק.

איתן גינזבורג: מה קורה אם הוא לא מגיע?

גילי צימנד: מה קורה אם לא מגיע היו"ר?

איתן גינזבורג: אם אין יו"ר אין ישיבה גברתי.

גילי צימנד: אז לתת, כמו שיש ליו"ר אחריות.

גילי צימנד: הדה לגיטימציה שנעשית לנותני האישור.

גילי צימנד: הם אחראים לדברים.

איתן גינזבורג: אנחנו לא עושים דה לגיטימציה גברתי.

איתן גינזבורג: את זה את אומרת.

ליאורה עופרי: אני רק רוצה לומר שאין שום סיבה או הצדקה, בטח לא עניניים.

איתן גינזבורג: נכון, אין סיבה, אבל דברים יכולים לקרות.

איתן גינזבורג: אין שום סיבה ששר לא ייתן תשובה לשר אחר במשך ארבע שנים, אבל זה קרה.

איתן גינזבורג: מה לעשות?

יצחק פינדרוס: לא, לא בממשלה החדשה.

מוסי רז: אבל אפשר לקבוע שבישיבה הבאה, אם הוא לא יבוא בישיבה הבאה אז זה לא.

איתן גינזבורג: חזקה על הוועדה שתעלה אותו בשיחת טלפון או בזום ושהוא יביע את עמדתו אם הוא החליט לא להגיע או שהוא לא יכול היה להגיע, או שהוא לא מגיע בצורה מכוונת, אינני יודע.

איתן גינזבורג: אז כל דבר צריך לכתוב בחוק?

איתן גינזבורג: כל דבר, כל פרצה צריך לסתום?

מוסי רז: למה לפתור לכיוון הזה?

איתן גינזבורג: לא פותר שום דבר, פשוט תגיעו לישיבות.

גילי צימנד: קורים לפעמים מצבים שאדם חולה, חלילה.

איתן גינזבורג: כמו שאמרתי, שלח ממלא מקום.

איתן גינזבורג: אבל החוק לא מונע.

גילי צימנד: ממלא מקום, מצוין.

איתן גינזבורג: מאה אחוז, אבל מה הבעיה?

איתן גינזבורג: זה לא כתוב בחוק גברתי?

איתן גינזבורג: את יועצת משפטית.

איתן גינזבורג: הוא יכול לשלוח ממלא מקום.

איתן גינזבורג: אבל זה לא אומר שאם הממלא מקום גם החליט שהוא לא מגיע וגם הממלא מקום של ממלא המקום לא מגיע, אז אין ישיבה.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות.

קריאה: בוא נוסיף את מועצת העירייה ונעשה מזה בכלל חגיגה.

לירון אדלר: בעמוד 22, יש כאן תיקון.

לירון אדלר: אנחנו בעצם ביטלנו כל מיני סעיפים שם בנושא של ההשגות.

לירון אדלר: בהתאמה לזה, רוצים להבהיר כן את הנושאים שהוועדה להסדרה רשאית ליזום בדיקה בעניינים המפורטים להלן.

לירון אדלר: הרישא של 1 פה היא לא נכונה.

לירון אדלר: זאת אומרת, זה לא קשור דווקא להשגות, אלא מה שכתוב בסעיפים קטנים א' ו-ב'.

לירון אדלר: א' מסמך או תנאי שדרשו רשות רישוי או נותן אישור, שלא בהתאם להוראות מפרט אחיד, מפרט רשותי או כמתחייב לפי חיקוק.

לירון אדלר: ב' מסמך או תנאי שדרש גורם מוסמך ארצי לפי סעיף 7(א)(1) עד א(4) לגבי שיעור ניכר של עסקים מאותו סוג.

לירון אדלר: ונקבע לתקופה העולה על שנה.

לירון אדלר: שני הדברים האלה היא תהיה רשאית ליזום בדיקה בעניינם.

לירון אדלר: עמוד 23.

לירון אדלר: ב-2 אני אקרא רגע את כל הסעיף.

לירון אדלר: הוועדה להסדרה רשאית להודיע לרשות רישוי, לנותן אישור או לגורם מוסמך ארצי, לפי העניין, כי המסמך או התנאי שדרשו כאמור יבוטל.

לירון אדלר: הודעה כאמור תינתן בכתב ותנומק.

לירון אדלר: החלטת הוועדה על ביטול מסמך או תנאי כאמור תיכנס לתוקף בתוך 30 יום מיום שניתנה או במועד מאוחר יותר שקבעה הוועדה.

תומר רוזנר: ההצעה המקורית הייתה כניסה מיידית לתוקף.

תומר רוזנר: אנחנו הצענו ל-30 יום, כדי לאפשר למי שחולק על כך לפעול בתוך הממשלה כדי לשנות את ההחלטה של הוועדה.

לירון אדלר: סעיף ו' הוא מסומן בצהוב, אבל הקראנו אותו בפעם הקודמת.

לירון אדלר: לא צריך להקריא.

לירון אדלר: בעמוד 24, סעיף 14(א).

לירון אדלר: בעצם בגלל שהוספנו נציגים שאינם עובדי מדינה אז יש כאן סעיפים שנוגעים למינוי שלהם.

לירון אדלר: אחרי סעיף 12(ב) יבוא: סייג למינוי חבר בוועדת ההסדרה.

לירון אדלר: 12(ג) לא ימונה לחבר הוועדה להסדרה מי שהורשה בעבירה פלילית או בעבירת משמעת, שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה, אין הוא ראוי לכהן כחבר הוועדה להסדרה או שהוגשו נגעו כתב אישום או קובלנה בעבירה כאמור וטרם ניתן פסק דין סופי בעניינו.

לירון אדלר: 12(ד) גמול והחזר הוצאות: חבר הוועדה להסדרה שאינו עובד המדינה, עובד גוף מתוקצב או עובד נתמך, יהיה זכאי לתשלום מאת אוצר המדינה בעד השתתפות בישיבות הוועדה להסדרה בהתאם להוראות של החשב הכללי במשרד האוצר החלות לעניין חברי ועדות ציבוריות.

לירון אדלר: לעניין זה עובד המדינה, עובד גוף מתוקצב ועובד גוף נתמך כהגדרתם בסעיף 32 לחוק יסודות התקציב תשמ"ה-1985.

לירון אדלר: 12(ה) החלת דינים: חברי הוועדה להסדרה שאינם עובדי המדינה דינם ופעולתם כחברי הוועדה להסדרה כדין עובדי המדינה לעניין חיקוקים אלה: 1.

לירון אדלר: חוק שירות הציבור מתנות תש"מ-1979.

לירון אדלר: 2.

לירון אדלר: חוק העונשין תשל"ז-1977 הוראות הנוגעות לעובדי ציבור.

לירון אדלר: 3.

לירון אדלר: חוק שירות הציבור, הגבלות לאחר פרישה, תשכ"ט-1969.

לירון אדלר: 4.

לירון אדלר: חוק שירות המדינה, סיוג פעילות מפלגתית ומגבית כספים, תשי"ט-1959 הוראות הנוגעות לכלל עובדי המדינה.

לירון אדלר: 5.

לירון אדלר: פקודת הראיות, נוסח חדש, תשל"א-1971, ההוראות הנוגעות לתעודת עובד ציבור.

לירון אדלר: 6.

לירון אדלר: חוק הבחירות לכנסת נוסח משולב שכ"ט-1969.

לירון אדלר: ניגוד עניינים, סעיף 12(ו)(א).

לירון אדלר: בסעיף זה בן משפחה, בן זוג, הורה, הורה הורה, בן או בת או בני זוגם, אח או אחות וילדיהם, גיס, גיסה, דוד או דודה וילדיהם.

לירון אדלר: חם, חמות, נכד או נכדה, לרבות קרוב כאמור שהוא בעל עניין כהגדרתו בחוק ניירות ערך תשכ"ח-1968.

לירון אדלר: טיפול לרבות קבלת החלטה, העלאת נושא לדיון, נוכחות בדיון, השתתפות בדיון או הצבעה או עיסוק בנושא מחוץ לדיון.

לירון אדלר: ניגוד עניינים של חבר הוועדה להסדרה: ניגוד עניינים בין מילוי תפקידו בוועדה להסדרה לבין עניין אישי או תפקיד אחר שלו או של קרובו.

לירון אדלר: קרוב של חבר הוועדה להסדרה, כל אחד מאלה: 1.

לירון אדלר: בן משפחה של חבר הוועדה להסדרה.

לירון אדלר: 2.

לירון אדלר: אדם שלחבר הוועדה להסדרה יש עניין במצבו הכלכלי.

לירון אדלר: 3.

לירון אדלר: תאגיד שחבר הוועדה להסדרה, בן משפחתו או אדם כאמור בפסקה 2 הם בעלי עניין בו.

לירון אדלר: 4.

לירון אדלר: גוף שחבר הוועדה להסדרה או בן משפחתו או אדם כאמור בפסקה 2 הם מנהלים או עובדים אחראים בו.

לירון אדלר: ב.

לירון אדלר: לא ימונה לחבר הוועדה להסדרה ולא יכהן כחבר, כאמור, שבשל כהונתו ימצא באופן תדיר שמצב של ניגוד עניינים אשר ימנע ממנו למלא את עיקר תפקידו בוועדה להסדרה.

לירון אדלר: ג.

לירון אדלר: חבר הוועדה להסדרה לא יטפל במסגרת תפקידו בנושא שטיפול בו יגרום לו להימצא במצב של ניגוד עניינים.

לירון אדלר: ד.

לירון אדלר: נודע לחבר הוועדה להסדרה כי הוא עלול להימצא במצב של ניגוד עניינים, כאמור בסעיפים קטנים (ב) או (ג) יודיע על כך בהקדם האפשרי ליושב ראש הוועדה להסדרה.

לירון אדלר: היה חבר הוועדה להסדרה אמור יושב הראש יודיע על כך לשר הממונה על רשות ההסדרה.

לירון אדלר: ה.

לירון אדלר: על אף האמור בסעיף זה רשאי חבר הוועדה להסדרה שמונה לפי סעיף 12(ב)(2)(ז) להביא בחשבון גם את ענייניו של הגוף שהוא נציגו, ככל שהם קשורים לתפקידי הוועדה להסדרה ולא יראו אותו כמצוי במצב של ניגוד עניינים בשל כך בלבד.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: הערות על זה?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: הלאה.

לירון אדלר: אז עוד תיקון אחד, בעמוד 27.

לירון אדלר: בנושא של תחולת ההוראות והשינויים לגבי מפעלים ביטחוניים.

לירון אדלר: אנחנו הוספנו כאן עוד סעיפים שעוסקים בדיווחים, שבעצם לא יחולו שם.

לירון אדלר: סעיף 7(א)(2)(2) וסעיף 7(א)(5).

איתן גינזבורג: טוב, מאה אחוז.

איתן גינזבורג: אני חוזר רגע אחורה, נשארו בעצם שני סעיפים פתוחים.

איתן גינזבורג: נכון?

איתן גינזבורג: המפרט הרשותי והסיפור הזה של ה-21 יום, מנגנון.

איתן גינזבורג: ממשלה, אתם יש לכם איזה הצעה כלשהי?

איתן גינזבורג: דבר ראשון, יש פה ימים שלא קבענו אותם, צריך לקבוע את מספר הימים.

איתן גינזבורג: תפתחו בעמוד 11.

תומר רוזנר: בוא נעבור רגע על המפרט הרשותי, יותר פשוט לדעתי.

איתן גינזבורג: 13, נעבור למפרט הרשותי.

תומר רוזנר: להוריד את הסעיף הזה בפסקה 1.

איתן גינזבורג: למה?

תומר רוזנר: כדי לא להיכנס לנושא תוכן.

תומר רוזנר: וב-2 להגיד שזה טעון אישור המועצה.

תומר רוזנר: המפרט טעון אישור המועצה, זהו.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: זה מקובל עליכם?

איתן גינזבורג: כל סוגיית המפרט הרשותי.

איתן גינזבורג: הייתה הבנה של חברי המועצה שהדבר הזה נדרש.

איתן גינזבורג: אז מציע היועץ המשפטי, כדי לא להיכנס לתוך הרזולוציה של מה כן, מה לא, כפי שאומרת הממשלה, כי היא לא יודעת, לקבוע שהרשות תוכל לפרסם מפרט רשותי, מבלי להיכנס לרזולוציה של מה שכן ומה לא היא תוכל לקבוע שם.

איתן גינזבורג: אז בעצם המילים "ובלבד שהמסמכים, התנאים וההחלטות הם בעניינים הנוגעים למרחב הציבורי" את זה הוא מציע להוריד.

וליד טאהא: ואז למבקש הרישיון יש שני מפרטים?

וליד טאהא: גם של הרשות וגם של המדינה?

איתן גינזבורג: יש את המפרט האחיד.

שקד כסלו: למה?

שקד כסלו: זה לא עושה שכל "ובלבד שזה קשור למרחב הציבורי של אותה רשות"?

שי עג'מי: אני אנסה להסביר רגע.

שי עג'מי: גם לגבי שאלת היו"ר או היו"ר החליפי.

שי עג'מי: היו"ר המקורי החליפי, סליחה.

שי עג'מי: לגבי המפרט הרשותי.

שי עג'מי: המפרט הרשותי הוא בעצם מנגנון שנקבע ב-2010 כמדומני.

שי עג'מי: שזה בעצם מקום שמאגד את כלל התנאים של הרשות המקומית לאותו עסק.

שי עג'מי: במובן הזה לא נגענו במהות המנגנון.

שי עג'מי: ולכן זה בעצם בא להגיד שיש את השכבה הארצית של משרדי הממשלה ויש את ההתאמה לרזולוציה הרשותית של המנגנון הרשותי.

שי עג'מי: בעצם להבנתי מה שהלשכה המשפטית של הוועדה מציעה זה בעצם להוריד את הסיפא שנוגעת, אם תרצו לקרוא לזה, ריבי סמכויות.

שי עג'מי: מה מותר לכתוב במפרט הרשותי ומה אסור לכתוב במפרט הרשותי, כיוון שזה נושא מאוד עדין שהוא גם משליך לאזורים אחרים.

שי עג'מי: מתי הסמכות של הרשות המקומית גוברת ומתי היא לא.

שי עג'מי: אני לא חושב שתפקידנו פה כרגע, אגב הדיון הזה, להסדיר בדיוק את מבנה הסמכויות בין שלטון מקומי לשלטון מרכזי.

שי עג'מי: ולכן ההצעה היא פה בעצם להוריד את זה ובעצם לשתוק, כדי לא להיכנס למלחמה הזאת ובעצם להגיד עולם כמנהגו נוהג, מבחינת מבנה הסמכויות.

שי עג'מי: רק את פרוצדורות הפרסום להסדיר.

לילך דחוח: אדוני יושב הראש, אפשר לשאול?

איתן גינזבורג: שנייה, אנחנו לא פותחים דיון נוסף.

איתן גינזבורג: אנחנו בהכרעות עכשיו.

איתן גינזבורג: אדוני יושב הראש, ווליד, מקובל עליך?

וליד טאהא: צריך להתייחס במפרט הממשלתי לייחודיות של הרשויות בנושאים שמעניינים אותם.

וליד טאהא: ואני לא חושב שצריך שני מפרטים.

וליד טאהא: האזרח לא צריך להתעסק עם שני מפרטים.

לילך דחוח: יש, יש בהחלט.

לילך דחוח: כי אתם לא קובעים היום במה המפרט הרשותי עוסק.

לילך דחוח: היום, היום, היום.

לילך דחוח: נקבעים מפרטים רשותיים בתחומים שיש בהם נותני אישור, היום.

וליד טאהא: אני מבין את הצורך של כל רשות גם לשמור על דברים שהיא תרצה לשמור בתחומה וייחודיות שתרצה שיהיה לה.

וליד טאהא: מצד שני, האזרח לא צריך לבוא, הנה המפרט של הממשלה והנה המפרט של הרשות.

וליד טאהא: וזה אני עושה "וי" וזה אני עושה X.

וליד טאהא: כי לא עניתם.

וליד טאהא: הרי כל הרעיון של הרפורמה לא לשגע את האזרחים.

שי עג'מי: הבעיה שיהיו מפרטים רשותיים שונים בין עיר לעיר.

שי עג'מי: זאת אומרת, המפרט הארצי לא יוכל לשקלל את זה, כי בעצם לכל רשות תהיה ורסיה משלה.

וליד טאהא: ועל כן המפרט של המדינה מדגיש את הזכות של הרשויות לדברים שמייחדים אותם.

וליד טאהא: והרשות לא צריכה לבוא לאזרח עם ספר בדברים שהיא רוצה ממנו.

וליד טאהא: הנושאים המעטים שהיא רוצה להדגיש, שהם לא מפרים גם את הפרטים שישנם במפרט הממשלתי.

שי עג'מי: לדעתי זה המצב החוקי.

מעין ספיבק: אפשר שאלה?

מעין ספיבק: במצב כמו שאתה מתאר, מותר לרשות המקומית לחייב עסק בהתקנת ארובה מיוחדת?

מעין ספיבק: לא.

מעין ספיבק: אבל היום היא כן עושה את זה ורואה את זה כחלק מהסמכות שלה.

איתן גינזבורג: אני לא בטוח שלא.

וליד טאהא: לא, אם הכניסו את הקריטריון למשרד של הממשלה?

איתן גינזבורג: לא, הממשלה לא קובעת את זה.

איתן גינזבורג: אבל יש רשות מסוימת שהמבנה הספציפי, לאור המיקום שלו.

וליד טאהא: כמובן לעסק הספציפי הזה.

וליד טאהא: אבל אם שם לא נקבע וצריך את זה, אנחנו פה מביאים דוגמאות.

איתן גינזבורג: לא, נתנו פה דוגמה למשל לעניין הרעש, בסדר?

איתן גינזבורג: קבוע בחוק 70 דציבלים ואומרים לאור המבנה של הרחוב, העירייה מבקשת לצמצם את זה ל-50 דציבלים.

איתן גינזבורג: כי יש פה צפיפות מאוד גדולה וכו'.

איתן גינזבורג: עכשיו, הממשלה לא תוכל עכשיו להגיע לכל ישוב ולכל רחוב לדעת.

איתן גינזבורג: הרשות המקומית יודעת להסתכל על הדברים שמאפיינים אותה.

איתן גינזבורג: ולכן רוב חברי הוועדה, היה פה קונצנזוס שחייבים שיהיה מפרט רשותי, כי בסוף יש פה מאפיינים יחודיים לכל רשות.

וליד טאהא: אבל מפרט רשותי, עוד פעם לסבך את הבן אדם עם שני מפרטים?

איתן גינזבורג: הוא לא אמור.

איתן גינזבורג: גם בסוף צריך לזוכר שהסמכות והאחריות היא על הרשות המקומית.

איתן גינזבורג: הם אלה שחותמים על הרישיון, לא הממשלה.

איתן גינזבורג: הם אלה שגם מפקחים, לא הממשלה.

וליד טאהא: צריך אולי להגדיר מהו מפרט רשותי, לצד מפרט ממשלתי.

שי עג'מי: זה היה ליבת הדיון הקודם, שהוא היה מאוד קשוח להגדרה מדויקת.

איתן גינזבורג: אפשר לפרט.

איתן גינזבורג: אפשר להוסיף להצעה המקורית שהובאה על ידי הוועדה "בלבד המסמכים, התנאים וההחלטות האמורות הם בעניינים הנוגעים למרחב הבטיחותי, בטיחותו או בריאותו של הציבור, לרבות מפגעים" או משהו כזה.

שי עג'מי: אבל מה זה הכל?

שי עג'מי: אני אומר, זו בדיוק הבעיה.

שי עג'מי: אם אתה נותן את זה, זה בדיוק הכל.

שי עג'מי: אבל הבעיה היא אחרת גם, אני רוצה להגיד שנייה.

שי עג'מי: יש היום באמת בדיונים מורכבים מה הסמכויות לעניין חוק רישוי עסקים, בין הרשות המקומית לבין השלטון המרכזי.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: זה בא אגב כל מיני סוגיות של עסקים מאוד מורכבים וכו'.

שי עג'מי: אני לא רוצה לפרט את זה פה.

שי עג'מי: ואני לא חושב שנכון, אגב הדיון שאנחנו מנסים לעשות על המפרט הרשותי, בעצם כבר לפרק את הפצצה הזאת, מה בדיוק הסמכות של הרשות המקומית, מה בדיוק הסמכות של השלטון המרכזי וככל שמגיעים לפירוט כזה אנחנו בעצם מתחילים לעשות את ניתוב הסמכויות האלה, שהוא באמת מאוד מורכב וקשה להכריע לגביו.

שי עג'מי: ולכן אני מציע לא להיכנס לפירוט סמכויות, מה כן ומה לא, כי אז איפה שפירטת תיאורטית יש סמכות אין סופית לשלטון המקומי להכריע.

שי עג'מי: ואנחנו יודעים שזה היום מאוד מורכב.

שי עג'מי: יכול מאוד להיות שצריך בנקודות קצה לגעת.

שי עג'מי: זאת אומרת, מקומות של סתירה, שלא ניתן ליישם מפרט ממשלתי לאור דרישות מקומיות.

שי עג'מי: יש טענות שזה קורה.

שי עג'מי: זה מאוד מורכב.

שי עג'מי: שוב, אנחנו מתחילים להגיע לאזורים מורכבים.

שי עג'מי: ההצעה היא לא לגעת בזה פשוט.

איתן גינזבורג: להשאיר את זה ככה, בלי הסיפא?

שי עג'מי: בלי הסיפא.

שרון רופא אופיר: אבל זה נושא ששווה דיון.

שי עג'מי: בוודאי, חד משמעית.

שרון רופא אופיר: אני מבינה לגמרי אותם ואני מבינה את מה שאתם אומרים.

שרון רופא אופיר: זה מוקש שצריך לפרק אותו.

שרון רופא אופיר: האם אנחנו יכולים כרגע לפרק אותו, מבחינת סד הזמנים?

איתן גינזבורג: כנראה שלא.

שרון רופא אופיר: נראה לי שלא.

שרון רופא אופיר: אני כן מציעה, ואני מניחה שכולנו נהיה פה תמימי דעים, להביא את זה לדיון בוועדה.

איתן גינזבורג: אין ספק.

איתן גינזבורג: זה מה שנקרא, זה על הראש של יושב הראש.

שרון רופא אופיר: אתה תדאג שבאותו יום אתה לא תחליף את ווליד, לא אני ולא אף אחד אחר ואתה תוביל.

שרון רופא אופיר: << יור >> היו"ר ווליד טאהא << יור >> לא שמעתי.

שרון רופא אופיר: מה הייתה ההערה?

איתן גינזבורג: הממשלה אומרת, ובצדק מסוים, שיהיה קשה במסגרת חוק ההסדרים והזמן הקצר שאנחנו נתונים בו, לדון בסוגיה המורכבת שהעלית ביחס לסמכות שבין השלטון המרכזי לשלטון המקומי.

איתן גינזבורג: אבל כן יצטרכו לקיים על זה דיון בוועדה.

איתן גינזבורג: ואני הצעתי שזה יהיה באחריות יושב הראש.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: בגלל שכבר נעשה דיון פה בוועדה באמת על הדבר הזה.

וליד טאהא: אנחנו נשב אני, האוצר, חברי הכנסת, נגיע לסיכום בעניין הזה.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: ואנחנו משאירים את העניין של אישור המועצה.

שי עג'מי: זה להחלטתכם, זה גדול עליי.

תומר רוזנר: בסעיף 2 ייכתב שהוא מתייחס רק לכך שהמפרט הרשותי טעון אישור המועצה.

ליאורה עופרי: רגע, אולי לא הבנו.

ליאורה עופרי: אפשר הבהרה?

איתן גינזבורג: רגע חבר'ה, אנחנו רוצים להתקדם.

רון כץ: איתן, מה עשינו לגבי ברירת המחדל?

איתן גינזבורג: עוד לא נגענו בו.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: הסיפור הזה של מפרט הרשותי.

שי עג'מי: אני פונה לתומר כיועץ משפטי, רק צריך לוודא באמת שהסעיף זה לא מייצר איזה שהיא פרשנות של תוספת סמכות או הכרעת סמכות.

שי עג'מי: הדבר הזה, אני רק שם לתשומת ליבכם.

תומר רוזנר: לא, אני רק אומר, הזכרנו את זה קודם, אנחנו נצטרך להוסיף בסוף החוק הוראת מעבר שמשמרת את תוקפם של המפרטים הרשותיים כפי שפורסמו עד היום.

מעין ספיבק: אפשר שאלה?

מעין ספיבק: לא בטוחה שפשוט הבנתי מה אתם מבקשים להשאיר ולהוריד.

תומר רוזנר: אני אחזור שוב.

תומר רוזנר: בפסקה 1, המילה "ובלבד שמסמכים" וכו', תימחק.

תומר רוזנר: ופסקה 2 תאמר שמפרט רשותי טעון אישור מועצת הרשות המקומית.

מעין ספיבק: כלומר באופן כללי כל המפרט טעון את אישור מועצת הרשות.

מעין ספיבק: תודה.

איתן גינזבורג: חברים, אני רוצה להגיע למנגנון ההכרעה ולסיים את הדיון, כי אנחנו צריכים ב-14:00 לסיים את הדיון.

דוד ביטן: יש בעייתיות עם המנגנון שאדוני הציע.

איתן גינזבורג: תתעלם מהמנגנון שהצעתי, מה אתה מציע?

מעין ספיבק: אין לנו כרגע הצעה.

מעין ספיבק: אנחנו נצטרך לחזור אל הוועדה לקראת הדיון הבא.

וליד טאהא: אז גם על הנקודה הזאת גם נשב, נדבר ונגיע להחלטה.

איתן גינזבורג: אני רק מציע שביחס לסעיף 2 בעניין ההכרעה "סירבה הוועדה להסדרה", אני בסעיף 2.

איתן גינזבורג: "סירבה הוועדה להסדרה להציע שינוי במפרט האחיד לפי פניית השר נותן האישור.

איתן גינזבורג: החליטה להציע שינוי במפרט האחיד שאינו תואם הצעת השר נותן האישור או שלא החליטה בעניין הזה בתוך 21 ימים".

איתן גינזבורג: נראה לכם סביר?

לירון אדלר: לא, אולי לא החליטה ממש בעניין, אלא החליטה אם להביא את זה לדיון.

שי עג'מי: אם זה החלטה על עצם קיום הדיון, בוודאי.

תומר רוזנר: לא, מה זאת אומרת?

תומר רוזנר: היא צריכה לתת החלטה.

שי עג'מי: אמרו פה דברים שונים, אז לכן אני רוצה להבין מה בדיוק נאמר.

איתן גינזבורג: אם היא סירבה הוועדה או שלא החליטה תוך 21 ימים, בסדר?

איתן גינזבורג: היא צריכה לסרב תוך 21 ימים או אם היא לא החליטה ראשי השר נותן האישור להביא את ההצעה בפני השר הממונה.

מעין ספיבק: יש פה רק בעיה אחת.

מעין ספיבק: שיש פה בתוך הזה "החליטה להציע שינוי במפרט האחיד שאינו תואם את השר".

מעין ספיבק: הרי מה קורה?

מעין ספיבק: נגיד הוועדה משתכנעת שיש טעם בסוגיה, כשלעצמה.

מעין ספיבק: והיא אומרת אנחנו נדון בה.

מעין ספיבק: עכשיו היא בוחנת את ההצעה שהשר הציע והיא אומרת אני חושבת שצריך לעשות בה תיקונים.

מעין ספיבק: יכול להיות שייקח לה יותר מ-21 יום להציע את התיקונים הקונקרטיים.

וליד טאהא: אז הוא יגיד שאני עושה תיקונים והם יודעים שהוא הולך לענות.

וליד טאהא: זה לא שהוא לא ענה.

מעין ספיבק: לעצם קיום הדיון, 21 ימים נשמע סביר.

שי עג'מי: לא, אפשר גם לקצוב לוחות זמנים.

איתן גינזבורג: להוריד את המכתב "סירבה הוועדה להסדרה להציע שינוי במפרט האחיד לפי פניית השר נותן השירות או שלא החליטה תוך 21 יום, רשאי השר לעבור".

תומר רוזנר: לא משנה, זה אותו דבר.

תומר רוזנר: אבל בסדר.

דוד ביטן: לא, מה שמדייק תומר זה שלא סירבה, אבל גם אומרת אני רוצה לדון בזה ולוקח לה שלושה, ארבעה, חמישה חודשים לדון בזה.

דוד ביטן: כי זה עמוק.

דוד ביטן: זה נושא שהיא רוצה ללמוד מאפס.

תומר רוזנר: אז היא תגיד עוד שנתיים.

איתן גינזבורג: לא, זה לא סביר.

וליד טאהא: אז היא תגדיר כמה לוקח לה.

וליד טאהא: נגיד לוקח לי 60 יום ואני מחזיר תשובה.

איתן גינזבורג: צריך לקבוע זמן.

איתן גינזבורג: אני הצעתי 21 יום.

שי עג'מי: לא, אבל 21 יום לדון בנושא שהוועדה לא מכירה, בסדר?

שי עג'מי: הרי מה הסיטואציה כאן?

שי עג'מי: השר שולח לוועדה בקשה לדון בנושא שהיא לא מכירה.

שי עג'מי: כלום.

שי עג'מי: ללמוד מאפס נושא מ-21.

שי עג'מי: אם הוא נושא קטנטן, פצפון, מאוד הגיוני.

תומר רוזנר: יש להניח שלא תגיע פנייה בפעם הראשונה.

תומר רוזנר: זה שר, אתה יודע.

מעין ספיבק: לא בהכרח, לא בהכרח.

שי עג'מי: אני לא יודע איך זה יהיה.

איתן גינזבורג: אז כמה זמן אתם רוצים?

איתן גינזבורג: צריך לקבוע פה זמן.

איתן גינזבורג: גם לוועדת ההסדרה צריכים להיות כללים.

איתן גינזבורג: היא צריכה לפעול בצורה יותר מהירה מכל משרד ממשלתי אחר.

שי עג'מי: אנחנו לא מתווכחים על זה, בוודאי.

איתן גינזבורג: דוגמה ומופת.

איתן גינזבורג: כמה?

תומר רוזנר: 60.

איתן גינזבורג: מה זה 60 יום?

איתן גינזבורג: זה שערוריה.

מעין ספיבק: אני רוצה להציג מן הצד השני.

מעין ספיבק: קבעה הוועדה לוחות זמנים.

מעין ספיבק: בא השר וביקש ממנה לדון בנושא חדש.

מעין ספיבק: בעצם מה שאתם אומרים משבש לחלוטין את כל לוחות הזמנים האחרים של הוועדה.

מעין ספיבק: כי אם על כל דיון שכל שר מציע היא עכשיו צריכה לדון תוך 21 ימים, אז איך נראית עבודת הוועדה באופן קבוע?

מעין ספיבק: לכן יש איזה שהוא היגיון בזה שלצורך העניין היא אומרת אני דנה תוך 21 ימים וגם היא מציגה לו את לוחות הזמנים שבהם היא מבקשת לדון בזה.

מעין ספיבק: היה והוא לא מרוצה מלוחות הזמנים שהוועדה מבקשת לדון, הוא יכול לגשת לשר.

איתן גינזבורג: זה נשמע לכם בסדר?

תומר רוזנר: לא, זה בסדר.

תומר רוזנר: אם הוא מסכים שהיא תדון יותר זמן, אז בסדר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, זה נראה לכם בסדר?

שרון רופא אופיר: כן, כן, זה נשמע הגיוני יותר.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת היא צריכה לענות, אבל היא לא צריכה לדון.

מעין ספיבק: היא משיבה האם כן או לא והיא אומרת מהם לוחות הזמנים שבהם היא תשיב.

מעין ספיבק: ואז האפשרות לגשת אל השר לענייני רגולציה היא פתוחה בפני השר.

איתן גינזבורג: יש מועד ללוחות הזמנים האלה?

איתן גינזבורג: יש בסוף איזה מגבלה על לוחות הזמנים או שזה for good?

מעין ספיבק: הרי בסוף מה קורה?

מעין ספיבק: אנחנו אומרים שנניח תוך 21 יום היא נותנת תשובה שלילית.

יצחק פינדרוס: איתן, כל מה שאתם מדברים עכשיו תלוי מה ההחלטה.

איתן גינזבורג: תכף נגיע ל-5.

יצחק פינדרוס: לא, אבל זה תלוי בזה.

יצחק פינדרוס: אם ברירת המחדל זה לשר נותן האישור אז כל הדיון הוא אחרת.

יצחק פינדרוס: אם ברירת המחדל הוא השר נותן ההסדרה, זה אחרת.

איתן גינזבורג: אם כך, אני מציע כבוד יושב הראש, מכיוון שהגעת ולקחת על עצמך את הנושא הזה של המנגנון ההוא, גם את המנגנון הזה תיקח לעצמך.

איתן גינזבורג: נסיים את הדיון.

וליד טאהא: אנחנו חייבים דיון נוסף.

איתן גינזבורג: כן, יהיה דיון נוסף.

איתן גינזבורג: אנחנו קראנו הכל, הכרענו בכל.

איתן גינזבורג: נשארו שתי נקודות שרק צריך לקבל בהן הכרעות.

וליד טאהא: נגיע להסכמות.

יצחק פינדרוס: לא, הנושא של מי השר?

יצחק פינדרוס: על השר נותן האישור?

איתן גינזבורג: כן, זה הכרעה.

איתן גינזבורג: זה שתי נקודות

שרון רופא אופיר: רגע, אז הדיון הבא ייפתח בסעיף 5?

יצחק פינדרוס: והרשויות המקומיות גם.

איתן גינזבורג: שני אלה, שני נושאים.

איתן גינזבורג: אז אנחנו נבקש ממשרד האוצר עד הישיבה הבאה.

וליד טאהא: בדיוק.

וליד טאהא: אנחנו נקבע ישיבה נוספת.

וליד טאהא: עד אז אנחנו נגיע לסיכומים עם כל הנושאים ויפורסם נוסח אחרון.

איתן גינזבורג: חברים, תהיה עוד ישיבה נוספת בנושא הזה.

איתן גינזבורג: בישיבה הבאה ידונו שני הנושאים הללו.

איתן גינזבורג: עד אז הממשלה יחד עם הוועדה יגיעו לנוסח מוסכם והסכמות.

איתן גינזבורג: הנושא ידון כאן ותתקבל הכרעה.

איתן גינזבורג: חברים, תודה רבה על הזמן שהקדשתם.

איתן גינזבורג: הישיבה נעולה.