ועדת ביטחון הפנים, כנסת 24, פרוטוקול מספר 15, 2021-10-25 10:00

מירב בן ארי: בוקר טוב לכולם.

מירב בן ארי: אנחנו פותחים את הדיון שלנו.

מירב בן ארי: היום יום שני, 25 באוקטובר 2021, י"ט בחשוון התשפ"ב.

מירב בן ארי: היום נעסוק בהתמודדות המשטרה עם הפשיעה המקוונת ברשתות החברתיות בקרב ילדים וצעירים.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד כמה דברים לפני שנתחיל וכמובן לפני שאתן לחברי, חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, שכל כולו באירוע, הוא יושב-ראש השדולה ואנחנו איתו, מלווים אותו לאורך כל הדרך ואתן לו את הזכות לדבר מיד אחריי.

מירב בן ארי: כמובן במהלך הדיון אני בטוחה שנקשיב להערות הנבונות שלך ונקדם.

מירב בן ארי: לפני הכול, ביקרתי במוקד 105, גם מאיר ביקר, והתרשמתי מאוד מן העבודה המקצועית שנעשית במוקד 105.

מירב בן ארי: כל כך התרשמתי מן הביקור שאני מודה שלקחתי אותו איתי, ולא נעשה כאן ספוילרים אבל אנחנו הולכים להגדיל אותו ולהרחיב אותו כי זה דבר מיוחד, זה סוג של שמורת טבע בעיניי, שנמצא בתוך המשטרה ונותן מענה משולב של משרדי ממשלה.

מירב בן ארי: ראיתי שם את משרד הרווחה, משרד החינוך, משרד הבריאות, משרד ראש הממשלה.

מירב בן ארי: זה מקום נדיר ומיוחד ואנחנו רוצים לפעול להרחיב אותו.

מירב בן ארי: איפה להרחיב אותו?

מירב בן ארי: בעוד הרבה תחומים.

מירב בן ארי: בסוף הדיון גם נקבל החלטה.

מירב בן ארי: אני כבר אומרת שאני רוצה להגדיל את זה לצעירים – היום זה עד גיל 18, ומה קורה עם בחורה בת 20 או בת 22 שנמצאת בסיטואציה קשה?

מירב בן ארי: ברור שאפשר לשלוח אותה למשטרה, אבל דווקא ההגנה המדהימה הזאת במוקד 105 ביחד עם משרדי הממשלה יכולה לשדרג לנו את האירוע הזה של צעירים.

מירב בן ארי: אני רוצה אולי לקדם את זה בחברה הערבית, אולי בקרב נשים.

מירב בן ארי: את כל הדברים הללו אנחנו פותחים פה אבל תדעו שאני כבר שם ואני כבר דוחפת וזו המטרה שלנו, להרחיב ולהגדיל, כי אני חושבת שאתם עושים עבודה טובה.

מירב בן ארי: במקביל למה שקורה במוקד 105 וברשתות, הסיבה שכינסתי את הדיון הזה היא בשל המעורבות שלי בכל הקשור במבצע שומר חומות ובערים מעורבות.

מירב בן ארי: נדון גם על זה כאן.

מירב בן ארי: למה אני מוסיפה את זה לדיון?

מירב בן ארי: כי חלק מן הבעיה האמיתית שנתקלנו בה בשומר חומות היא האלימות שהייתה בתוך הרשת, אלימות לאומנית, שהוציאה הרבה צעירים לרחובות.

מירב בן ארי: אתמול הייתי בסיור מרתק בצפון עם מפקד המחוז, היה לי סיור מדהים.

מירב בן ארי: לא אפרט וארחיב אבל אחד הדברים שאמר לי מפקד המחוז הוא שמה שהוציא את החבר'ה הצעירים החוצה זה לא המטיף במסגד, איתו יש עניינים אחרים, אלא זה הרשת, הסרטונים, האלימות, ה-Free Gasa, או איך שזה נקרא, שהגיע לכמעט 325 מיליון צפיות, לעומת Israel under attack שהגיע ל-20 מיליון צפיות, תבינו את ההבדל.

מירב בן ארי: שיקלי, שמעת את הפרופורציות?

מירב בן ארי: אני רוצה שהוועדה הזאת תתעסק גם בזה.

מירב בן ארי: אגב, עשיתי שיחות מקדימות עם טיקטוק, הבנתי את הפלטפורמה שלהם, הבנתי שאנשיהם גם יעלו פה בזום כי רוב הנזק נגרם לנו באותם סרטונים.

מירב בן ארי: לכן הוועדה הזאת תדון גם באלימות בתוך הרשת, וחלק ממנה הוא כמובן גם נושא הלאומנות, שגם היא הייתה חלק.

מירב בן ארי: אלה נושאי הדיון.

מירב בן ארי: אני רוצה שגם נגיע בו למסקנות.

מירב בן ארי: אני יכולה להגיד לכם שהמטרה היא למצוא פתרונות ביחד, למנף ולהבין איך אנחנו מתמודדים, איך אנחנו נותנים את הכלים למשטרה ומה המשטרה עושה כדי לבלום.

מירב בן ארי: אבל לא רק המשטרה, יש גם אחריות אמיתית לרשתות החברתיות ולמנהלי הרשתות וגם הם – ערכתי שיחות מקדימות עם אנשי פייסבוק וטיקטוק – יבואו לפה ויגידו את העמדות שלהם, שזה לדעתי לא פחות חשוב.

מירב בן ארי: אלה דבריי הקצרים.

מירב בן ארי: אני רוצה קודם כול לשמוע את חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, יושב-ראש השדולה למניעת אלימות ברשת.

מירב בן ארי: היינו גם בדיון שלו שנעשה בבין-תחומי, הוא מגויס כולו לטובת העניין.

מירב בן ארי: בבקשה אדוני.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

מאיר יצחק הלוי: קודם כול שוב אשבח את פעילותך ואת האנרגיות שאת מכניסה לעניין.

מאיר יצחק הלוי: אין ספק שזה יעשה טוב לתושבי מדינת ישראל בסיכומו של יום.

מאיר יצחק הלוי: אנסה קצת להרחיב את היריעה.

מאיר יצחק הלוי: נחשפתי לתופעת האלימות ברשתות החברתיות בתחילת 2018 כקורבן.

מאיר יצחק הלוי: הייתי ראש עירייה כאשר קבוצה של עבריינים ושולחיהם הקבלנים החליטה "להתלבש" עליי והתחילה מערכת מסיבית מאוד של שיימינג איום ונורא, שהתוצאה שלה היא 27 תלונות במשטרה, כולל תלונות על סחיטה, כולל, כולל, כולל, ולא ארחיב עכשיו על העניין.

מאיר יצחק הלוי: שם למדתי מה פוטנציאל הרשע שיש במדיה.

מאיר יצחק הלוי: שם למדתי בעיקר מה גודל המבוכה של הגורמים האמונים על העניין.

מאיר יצחק הלוי: הגורמים האמונים זה לא רק המשטרה, שלא נתבלבל לרגע.

מאיר יצחק הלוי: הגורמים האמונים הם גורמי אכיפה על כל שרשרת המזון: הפרקליטות, המשטרה, בתי המשפט, מערכות החינוך, ההורים.

מאיר יצחק הלוי: אם תרצו, יש מידה מסוימת של מבוכה וזחיחות – זו מין קומבינציה שלא מייצרת שום דבר למעט עצלות.

מאיר יצחק הלוי: התוצאה באה כפי שבאה על פי המועצה לשלום הילד בשנת 2018 למיטב זיכרוני, שיותר מ-600 ילדים חוו חוויה אובדנית, כלומר לא ליד ולא כאילו אלא עברו איזו חוויה שיש לה סממנים אובדניים.

מאיר יצחק הלוי: בעצם הנושא הזה פרוץ לחלוטין.

מאיר יצחק הלוי: לכן מאוד מאוד חשוב לטפל בו.

מאיר יצחק הלוי: הדיון הוא על 105, ואני ביקרתי במטה הלאומי 105 וראיתי את הפעילות, ביקרתי בזמנו עם המנכ"ל, עם צ'יקו ועם כל הגורמים.

מאיר יצחק הלוי: בצד היכולת לחזק את 105 צריך תמיד לראות איך אנחנו מרחיבים את הפעילות ורואים איפה החלקים הנוספים שצריכים לדעת מה לעשות.

מאיר יצחק הלוי: החלקים הראשונים מתחילים בהורים, שגם הם נמצאים במצב של מבוכה גדולה מאוד ואיבוד שליטה.

מאיר יצחק הלוי: צריך לראות איך מערכת החינוך יודעת להתמודד עם זה, צריך לדעת איך ארגוני ההורים יודעים להתמודד עם זה, וצריך לראות איך כל הקהילה מתכנסת ואומרת: אפס סובלנות לשיימינג, לברוטליות, לאלימות, לאיומים, לסחיטה.

מאיר יצחק הלוי: יש הרבה מאוד אירועים של סחיטה בתוך המנגנון.

מאיר יצחק הלוי: גברתי היושבת-ראש, אני חושב שגם החברים והחברות מ-105 יודעים, באילת התחלנו פעולה לפני כשנתיים, שאמרה: בואו נתחיל במערכת החינוך.

מאיר יצחק הלוי: לקחנו את ההורים עם המורים עם ההנהלה עם מועצות התלמידים והתחלנו לדבר, הצפנו את השיח הזה כדי להבין שצריך להיות ערניים בעניין.

מאיר יצחק הלוי: החלה ממש פעולה שתכליתה לצמצם את התופעה.

מאיר יצחק הלוי: אני לחלוטין מסכים אתך שצריך להרחיב את גיל ההתייחסות ב-105.

מאיר יצחק הלוי: אם עד היום יש חתך גילאים מסוים, צריך להרחיב כי התופעה הזאת לא מסתיימת בגיל מסוים.

מאיר יצחק הלוי: היא מתחילה בכיתה ב'-ג' ומסתיימת בגיל 80, 90, תלוי מה אתה עושה לאורך חייך.

מאיר יצחק הלוי: סיפרתי לך כבר יותר מפעם אחת איך סוחטים באופן הכי בוטה באמצעות המדיה החברתית.

מאיר יצחק הלוי: זו הסיבה שמיד עם כניסתי לכנסת הקמתי את השדולה – ותודה רבה על הסיוע, מירב – למניעת האלימות ברשתות החברתיות.

מאיר יצחק הלוי: קודם לכן עמדתי בראש ועדת משנה בוועדת החינוך בשלטון המקומי והתחלנו לעבוד גם מול ראשי הרשויות המקומיות.

מאיר יצחק הלוי: כפי שאמרתי, צריך לגרום לכך שכל הקהילה מתגייסת.

מאיר יצחק הלוי: זו תהיה שגיאה ואפילו לא הגון להטיל את המשימה הזאת על המשטרה בלבד, להגיד שהם חזות הכול.

מאיר יצחק הלוי: לא נכון להתייחס כך.

מאיר יצחק הלוי: המערכת צריכה להיות בטיפול הוליסטי רב ממדי, רב זרועי, רב קהילתי.

מאיר יצחק הלוי: רק בדרך הזאת נצליח.

מאיר יצחק הלוי: בעיקר נגיד שיש כאן סכנה אמיתית לשלומם הרגשי של הילדים.

מאיר יצחק הלוי: צריך לזכור, כאשר אתה נפגע בפגיעה פיזית רואים אותה, יודעים בדרך כלל מי המכה ומה עוצמת הפגיעה.

מאיר יצחק הלוי: כאשר אתה נפגע פגיעה נפשית לעתים אתה מקבל את הוויברציות רק שנים אחרי כן ומתחילים לראות אירועים טראומטיים.

מאיר יצחק הלוי: כולנו יודעים שזו פגיעה שהיא בלתי הפיכה.

מאיר יצחק הלוי: לכן אני מברך על הדיון וכמובן אסייע ואתגייס בכל כוחי לטובת העניין.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת עמיחי שיקלי, אתה רוצה להתייחס עכשיו או אחרי שנשמע את הנתונים?

מירב בן ארי: חברת הכנסת קרן ברק, את רוצה להתייחס עכשיו או אחרי שנראה את המצגת של 105?

קרן ברק: אתייחס אחרי שנראה את המצגת.

מירב בן ארי: נתחיל עם ד"ר נאוה כהן אביגדור, ראשת האגף האזרחי במטה הלאומי 105, בבקשה גברתי.

נאוה כהן אביגדור: בוקר טוב.

נאוה כהן אביגדור: אגיד כמה מילים על 105 לטובת מי שלא מכיר, אבל אעשה את זה ממש בקצרה.

נאוה כהן אביגדור: מן ההיכרות שלי, כל מי שנמצא פה מכיר.

נאוה כהן אביגדור: המטה הלאומי להגנה על ילדים ברשת הוא גוף לאומי אזרחי-משטרתי.

נאוה כהן אביגדור: זה המענה שמדינת ישראל בנתה להגנה על ילדים מכל טווח הפגיעות ברשת, מענה לאומי במרחב המקוון.

נאוה כהן אביגדור: 105 זה שיתוף פעולה ייחודי בארץ ובעולם של חמישה משרדי ממשלה ומשטרת ישראל.

נאוה כהן אביגדור: מובילים את האירוע המשרד לביטחון פנים ולה"ב 433, כאשר שותפים בחלק מלא וחשוב מתוך כל המטה הלאומי ארבעה משרדי ממשלה נוספים: משרד הרווחה, משרד החינוך, משרד הבריאות ומשרד המשפטים.

נאוה כהן אביגדור: כולנו יחד יושבים במקום אחד ונותנים מענה מתכלל, כפי שאמרתי, לכל טווח הפגיעות ברשת.

קרן ברק: מי הקים את זה?

נאוה כהן אביגדור: המשרד לביטחון פנים.

קרן ברק: השר גלעד ארדן.

נאוה כהן אביגדור: השר גלעד ארדן, זה שלו לחלוטין.

נאוה כהן אביגדור: אני חושבת שכולם מכירים אבל בסדר גמור.

נאוה כהן אביגדור: זה הבייבי שלו, הוא הוביל את זה, העביר שתי החלטות ממשלה, 100 מיליון ש"ח, 130 תקנים, הקים גוף יש מאין.

נאוה כהן אביגדור: זה מודל שבאים ללמוד מכל העולם את שיתוף הפעולה והטיפול ההוליסטי שאנחנו נותנים.

נאוה כהן אביגדור: אנחנו בנויים מארבע זרועות, כאשר יש בצד המשטרתי המובהק זרוע של חקירות וזרוע של מודיעין.

נאוה כהן אביגדור: יש את מוקד 105 שפועל 24/7 וכל אחד יכול להתקשר, גם אם הוא מתקשר לדווח על פגיעה שהוא ראה ברשת שלא נוגעת אליו באופן אישי או לילד שלו, כל אזרח יכול להתקשר ל-105 במשך 24/7, לדווח על פגיעה שהוא נחשף אליה, גם אם זה בקטין אחר ברשת.

נאוה כהן אביגדור: יש כמובן את המוקד, שבקו הראשון יש שוטרים שעברו הכשרה מיוחדת לתת מענה לקבלת השיחה הראשונה, ולאחר הטיפול המידי הראשוני זה עובר לדסק שותפויות, ששם יושבים אנשי מקצוע מומחים מן המשרדים שציינתי.

נאוה כהן אביגדור: דסק השותפויות הוא אזרחי והוא נותן מענה אזרחי משלים לכל אירוע ואירוע שמגיע אליו.

נאוה כהן אביגדור: רוב האירועים מגיעים גם לדסק האזרחי.

מירב בן ארי: בואי נתקדם אל תוך המצגת.

נאוה כהן אביגדור: קודם כול, מבחינת נתונים:

נאוה כהן אביגדור: מהקמת המוקד ב-6 בפברואר 2018 ועד היום טופלו יותר מ-32,000 אירועי פגיעה בקטינים ברשת.

נאוה כהן אביגדור: זה המספר לתקופה הזאת.

נאוה כהן אביגדור: כל הנתונים שאציג מעכשיו והלאה מתייחסים לתקופה של 6 בפברואר 2018 ועד 30 ביוני 2021.

נאוה כהן אביגדור: אני מתייחסת לאחוזים והמגמות הן קשיחות.

נאוה כהן אביגדור: ככל שאנחנו ממשיכים אנחנו רואים שהמספרים עולים אבל האחוזים והמגמות הן קשיחות.

נאוה כהן אביגדור: מעל מחצית מן האירועים שהגיעו ל-105 הם אירועים שאנחנו מכנים אותם אירועים משולבים, פליליים-אזרחיים.

נאוה כהן אביגדור: אנחנו רואים בכל אירוע פלילי גם את הפן האזרחי ולכן אין אצלנו הגדרה של אירוע כאירוע פלילי בלבד.

נאוה כהן אביגדור: כרבע מן הפניות זה אירועים אזרחיים – זה בריונות, שיימינג, חרמות, נידוי, כל מה שאנחנו יכולים להכניס לאירועים שהם לא במסגרת פלילית.

נאוה כהן אביגדור: כעשירית מן הפניות הן אירועי חירום.

נאוה כהן אביגדור: שליש מן הפניות ל-105, כ-30%, הן פגיעות על רקע מיני.

נאוה כהן אביגדור: זה יכול להיות עבירות מין, שידול והטרדה, הפצת תמונות וסרטונים מיניים, איומים וסחיטה – כל ארסנל הפגיעות המיניות ברשת.

נאוה כהן אביגדור: כחמישית מן הפניות הן אירועים אזרחיים – בריונות, ביוש, מה שציינתי.

נאוה כהן אביגדור: כעשירית מן הפניות הן בתחום איום באובדנות, חשש לחיי אדם.

נאוה כהן אביגדור: אפשר להגיד שבתקופת הקורונה ראינו עלייה בביטויי מצוקה שמעלים ילדים ובני נוער לרשת, שבהם יש אמירות קשות מאוד, עד כדי רצון לשים קץ לחיים שלהם.

נאוה כהן אביגדור: ארוץ עם הנתונים ולא אתעכב, אפשר אחרי כן להרחיב אם תהיה שאלה כזו או אחרת.

נאוה כהן אביגדור: כאשר אנחנו מסתכלים על הזירות אנחנו רואים שהזירה המובילה היא אינסטגרם, לאחר מכן וואטסאפ, יש פורומים שונים ורשתות חברתיות כמו פייסבוק וטיקטוק.

נאוה כהן אביגדור: אני רוצה להגיד דבר אחד חשוב מאוד ועקרוני: זה לא אומר שאינסטגרם וואטסאפ, שהן הזירות שבהן יש הכי הרבה אירועי פגיעה, לפחות כפי שזה מגיע ל-105, הן זירות יותר מסוכנות.

נאוה כהן אביגדור: זה אומר שיש בהן יותר תעבורת רשת.

נאוה כהן אביגדור: ככל שבזירה טכנולוגית יש יותר משתמשים סביר להניח שנראה שם יותר פגיעות.

נאוה כהן אביגדור: ראינו את זה באופן מובהק כאשר עלתה אפליקציית זום.

נאוה כהן אביגדור: עם תקופת הקורונה, כשהתחילו שיעורים מקוונים וכל הפעילות בזום, ראינו עלייה.

נאוה כהן אביגדור: אגב רוב הפגיעות שהיו באפליקציית זום היו פגיעות על רקע מיני: שיתוף של תכנים פדופילים, תמונות וסרטונים מיניים וכדומה.

נאוה כהן אביגדור: היו עוד פגיעות אבל אפליקציית זום, שכמעט לא נבדקה ב-105 כי לא היו לגביה פניות, בתקופת הקורונה צמחה מבחינת מספר האירועים ועכשיו יש בחזרה ירידה.

נאוה כהן אביגדור: זאת האמירה לגבי הזירות.

נאוה כהן אביגדור: נתונים שנוגעים לגילאים – פה אני מדברת על נפגעים קטינים.

נאוה כהן אביגדור: אנחנו רואים את הגרף – יש לו מבנה ברור מאוד.

נאוה כהן אביגדור: אתם תראו את אותו מבנה גם בגרפים הבאים על הפוגעים.

נאוה כהן אביגדור: טווח גילאי הנפגעים כפי שאנחנו רואים ב-105 הוא 12–14.

נאוה כהן אביגדור: רוב האירועים שבהם נפגעים קטינים הם בגילאים האלה, כאשר גיל 13 הוא הגיל שיש בו הכי הרבה נפגעים.

נאוה כהן אביגדור: יש פן מגדרי משמעותי מאוד – שני-שלישים זה ילדות ונערות וכשליש ילדים ונערים נפגעים.

נאוה כהן אביגדור: זאת אומרת, יותר ילדות ונערות נפגעות ברשת.

נאוה כהן אביגדור: טווח הגילאים, כפי שאתם רואים, זה גילאי 12, 13, 14.

נאוה כהן אביגדור: מקרב ההורים רוב הפונים למוקד הן אימהות, בגילאי 39–49.

מירב בן ארי: כלומר אם את אימא לילדה בת 13 את צריכה להיות ערנית מאוד.

נאוה כהן אביגדור: נכון.

נאוה כהן אביגדור: פוגעים קטינים – אחד הדברים שלמדנו ב-105 הוא ש-70% מן הפוגעים בקטינים הם קטינים בעצמם.

נאוה כהן אביגדור: זאת אומרת, בטווח הגילאים הזה של 12–15 יש הרבה מאוד אלימות ברשת שבה קטינים פוגעים בקטינים.

נאוה כהן אביגדור: זאת נקודה חשובה מאוד.

נאוה כהן אביגדור: 30% מן הפוגעים היו בגירים, מעל גיל 18.

נאוה כהן אביגדור: אתם רואים את טווח הגילאים.

נאוה כהן אביגדור: כאן יש היפוך של המגמה המגדרית – רוב מובהק מן הפוגעים הם זכרים וכחמישית הן פוגעות נקבות.

נאוה כהן אביגדור: לגבי הפונים למוקד – אנחנו רואים שהורים זה אוכלוסייה שפונה הכי הרבה למוקד בשלבים האלה.

נאוה כהן אביגדור: אחת המטרות שלנו היא לגרום לכך שיותר קטינים יפנו בעצמם ל-105.

נאוה כהן אביגדור: אני חושבת שגם המספר 27 שאנחנו רואים פה הוא מספר שמעיד על אמון שהקטינים נותנים ב-105.

נאוה כהן אביגדור: אני מציינת פה בנתונים שיש לנו גם פניות מעדים לפגיעה באחר.

נאוה כהן אביגדור: גם את המספר הזה אנחנו רוצים להעלות כדי שיותר אנשים יהיו מודעים למה שקורה ברשת ולמה שהם נחשפים וידווחו אם הם רואים פגיעות באחרים.

נאוה כהן אביגדור: כמובן פונים גם צוותי חינוך ויש עוד גורמים שפונים למוקד 105.

נאוה כהן אביגדור: בשקף האחרון יש מספרים.

נאוה כהן אביגדור: המספרים עצמם לא משנים, במובן הזה שכפי שאמרתי מה שקובע זה המגמות.

נאוה כהן אביגדור: לא משנה מה עברנו מיום ההקמה ב-2018, אנחנו רואים את המגמות באחוזים באופן מאוד מאוד קשיח.

נאוה כהן אביגדור: התייחסתי לנתונים האלה אליהם עד כה.

נאוה כהן אביגדור: אני רוצה לסכם במשפט אחד שמתייחס אל מה שנאמר פה על שיתופי פעולה ועל כך שאי אפשר להטיל את כל האחריות רק על המשטרה.

נאוה כהן אביגדור: כמובן 105 זה לא רק משטרת ישראל, זה עוד חמישה משרדי ממשלה, אבל באבני היסוד של הפעילות של 105 ניצב נושא שיתופי הפעולה.

נאוה כהן אביגדור: אנחנו משתפים פעולה ברמה לאומית וברמה בין-לאומית עם גורמים שונים, בין אם זה חברות הטכנולוגיה – יש לנו שיתופי פעולה וקשר עם כולן, גם ברמה המבצעית וגם ברמה האזרחית; אקדמיה; הקהילה; עמותות; עוד משרדי ממשלה מעבר לאלה שיושבים ב-105; כמובן כלל המשטרה.

נאוה כהן אביגדור: זאת אומרת, ההבנה שלנו ברורה, שזה צריך להיות מאמץ לאומי שכולם משתפים בו פעולה.

נאוה כהן אביגדור: זה צריך להיות מלווה בהסברה ובפעולות מניעה.

נאוה כהן אביגדור: אעצור כאן, כי אפשר לדבר עוד הרבה.

מירב בן ארי: מה שחסר לי במצגת, ודווקא בביקור כן ראינו, וחבל שלא הבאתם את זה, אולי המשטרה תביא, תראי לנו דוגמה איך אתם מטפלים תכלס באירוע.

מירב בן ארי: ראיתי את המצגת וראיתי גם את התמונות אבל חברי הוועדה לא מכירים את הטיפול.

מירב בן ארי: אני ומאיר יצחק הלוי אנחנו קהל שבוי, אבל תסבירי לנו.

מירב בן ארי: כאשר הגעתי לביקור ראיתי און-ליין איך מטפלים ב-story באינסטגרם של צעירה שחווה רצון לאובדנות, אבל תסבירו לנו מה אתם עושים בדיוק.

נאוה כהן אביגדור: אתייחס לזה.

נאוה כהן אביגדור: נמצאת פה גם תמי אומנסקי שהיא ראש תחום חינוך, מייצגת את משרד החינוך ב-105, והיא תרחיב גם בפן של מה שנוגע לעבודה של החינוך.

נאוה כהן אביגדור: למעשה בטיפול שלנו אנחנו נותנים מענה משותף של כל הגורמים.

מירב בן ארי: את זה הבנו.

מירב בן ארי: תני לי דוגמה תכלס, כפי שראיתי, של מקרה שקרה, קייס-סטאדי.

מירב בן ארי: הבנו שאתם עובדים בשותפות, זה גם כתוב.

נאוה כהן אביגדור: מיד תוכלי לתת דוגמאות נוספות.

נאוה כהן אביגדור: קודם כול, גם כולם מוזמנים לביקור.

נאוה כהן אביגדור: אציג דוגמה ותמי תוסיף דוגמאות שרלוונטיות לתחום שלה.

נאוה כהן אביגדור: אם אנחנו מקבלים מקרה חירום, אירוע חירום שיש חשש לחיי אדם, באותו רגע משטרת ישראל יודעת לעשות את כל הפעולות של איכון האירוע, המכשיר או ההודעה, עד כדי שליחת ניידת באופן מידי לאותו גורם שאנחנו חוששים לחייו.

נאוה כהן אביגדור: קודם כול להגן על חיי אדם – זה בנוגע לאירועי חירום, שאנחנו פועלים באופן מידי.

נאוה כהן אביגדור: אחד הדברים היפים שלמדנו ב-105 הוא שגם כשיש אירועי חירום לא בהכרח חייבים להזניק ניידת.

נאוה כהן אביגדור: אם מאתרים את הילד – ופה אני תיכף מעבירה לתמי – למשל במערכת החינוך אז אנחנו יודעים לפנות לתוך בית הספר ולפעול שם כדי לאתר אותו ולא תמיד צריך לשלוח ניידת כי הרבה פעמים שליחת ניידת מייצרת אירוע נוסף שמקשה על העניין.

נאוה כהן אביגדור: תמי, בואי תציגי כמה דוגמאות ומקסימום אני אוסיף.

מירב בן ארי: תודה רבה נאוה.

תמי אומנסקי: שלום לכולם.

תמי אומנסקי: אני מנהלת את תחום משרד החינוך במטה הלאומי להגנה על ילדים ברשת.

תמי אומנסקי: חשוב לי להגיד שבתוך דסק השותפויות נמצאים אנשים ממשרד החינוך, מן השירות הפסיכולוגי ייעוצי, שמומחים לטיפול באירועי פגיעה והם ממושקים על כל מערכות החינוך, על כל בתי הספר.

תמי אומנסקי: אותו דבר עו"סים לחוק נוער מן הרווחה שממושקים על כל שירותי הרווחה בקהילה, ונציגה של משרד הבריאות וכמובן הנציגה של המשרד לביטחון פנים שמתכללת את כל האירוע.

תמי אומנסקי: לדוגמה – ואנחנו רואים את זה יום-יום, כל הזמן – כשמגיעים אירועים של ילדות – אני אומרת ילדות כי בעיקר כותבות ברשתות החברתיות בנות, וזה גם אישיו, כי גם ילדים בנים נמצאים במצוקה אבל הם פחות רואים את הפורומים ואת הרשתות כמקום שבו הם יכולים לבטא את עצמם, פחות טבעי לבנים לכתוב שם.

תמי אומנסקי: בנות כותבות, וכאשר ילדה כותבת, בפורום סטיקס לדוגמה, שבא לה למות ולא טוב לה, ועכשיו בתקופה של הקורונה ראינו הרבה מאוד מצוקות, אז הדבר הראשון שאנחנו עושים הוא סוג של הערכת מצב, מה אומר הפוסט הזה, מה הם גורמי הסיכון בו.

תמי אומנסקי: למדנו ממש לנתח את הפוסטים.

תמי אומנסקי: דבר נוסף, ברגע שאנחנו מחליטים שנכון להתערב אנחנו באמצעות המשטרה מאתרים את הפרופיל.

תמי אומנסקי: כאשר המשטרה איתרה את הפרופיל אנחנו במשרד החינוך יכולים לדעת מי זאת הילדה, מאיזה בית ספר היא, ואם זה בשעות היום והיא נמצאת בתוך בית הספר באמת לא צריך להזניק ניידת.

תמי אומנסקי: אנחנו, דרך המפקחות על הייעוץ והיועצות החינוכיות, פשוט מגיעים לילדה, מגיעים להורים ומשם מתחיל הטיפול.

תמי אומנסקי: זה לגבי אירועי חירום.

תמי אומנסקי: אם אנחנו מדברים על אירועים של פגיעות מיניות – אותו דבר.

תמי אומנסקי: כאן צורת הפעולה קצת שונה.

תמי אומנסקי: ראשית, חשוב מאוד לדעת שאנחנו לא נפעל, בטח באירועים של פגיעות מיניות, כשאין לנו הסכמת הורים.

תמי אומנסקי: אנחנו לא נפנה לבית ספר אם הורה שילדה שלו נפגעה לא יסכים שזה יקרה.

תמי אומנסקי: יחד עם זה, נחשוב ביחד עם ההורה איך נכון לערב ואת מי נכון לערב.

תמי אומנסקי: כל השותפות הזאת ביחד, ביכולת שלנו לשבת על כל התשתיות, להפעיל את הרווחה, להפעיל את בתי הספר, להפעיל אם יש צורך מישהו במשרד הבריאות – זה מה שמאפשר לנו לטפל.

תמי אומנסקי: אנחנו ממש תופרים טיפול לאירוע.

תמי אומנסקי: אין לנו פרוטוקולים מסודרים.

תמי אומנסקי: יש לנו צורת תפיסת עבודה וכל אירוע מקבל את המענה הספציפי.

תמי אומנסקי: זה לגבי הטיפול באירועים.

נאוה כהן אביגדור: אנחנו נדבר גם על הסרת תכנים, כשמקבלים פנייה של אימא לילדה שפונה בהיסטריה למוקד ואומרת שסרטון מיני או תמונות עירום של הילדה מופצות בקהילה.

נאוה כהן אביגדור: משטרת ישראל, עם כל היכולות שלה, יודעת להסיר את התכנים, למרות שהמסר שלנו מבחינת מניעה הוא שברגע שחומרים עולים לרשת הם נמצאים ברשת והרבה פעמים אחרי שהסירו תכנים של אירוע ספציפי אנחנו יכולים לראות את התכנים שבים ועולים לאחר תקופה מסוימת.

תמי אומנסקי: אחת המורכבויות היא הסיפור של הוואטסאפ, כי כשתוכן מועבר בוואטסאפ אין לנו יכולת להסיר מהוואטסאפ.

תמי אומנסקי: אז אנחנו עושים איזו עבודה חינוכית, שילדים יסירו אחד אחד מן הוואטסאפ.

תמי אומנסקי: יש חשיבות גדולה מאוד, כפי שנאמר כאן בתחילת הישיבה, למקומן של הרשתות עצמן, לא רק למה שאנחנו עושים בתוך 105 ברמה של טיפול.

מירב בן ארי: הן תיכף גם יתייחסו.

תמי אומנסקי: דבר אחרון בנושא טיפול באירועים, כדי להמחיש את הסיפור.

תמי אומנסקי: יש אירועים שהם לא אירועי מוקד, שהם אירועים שמגיעים ליחידה 105, לחקירות ולמודיעין, שהם פרשיות רחבות, פרשיות כפי שמתפרסמות בתקשורת.

תמי אומנסקי: אחת מפרשיות הדגל של 105 היא הסיפור של בנו ריינהורן, מאמן כדוריד, שדרך פרופילים שונים התחזה לסוכן דוגמניות, למעצב, לסטייליסט ולעוד כל מיני דברים, פשוט טווה את קורי העכביש, הגיע למאות ילדות ונערות.

תמי אומנסקי: השותפות כאן היא מצד אחד הפעולה של המשטרה אל מול בנו ריינהורן, אל מול הנפגעות, אבל בהמשך של זה יש קהילה שלמה שנפגעה, יש ילדות שחלקן לא נפגעו באופן פלילי ונדרשים פה השירות הפסיכולוגי והרווחה.

תמי אומנסקי: אני זוכרת את האירוע הזה בעיר שבה זה קרה, כי זה היה מרוכז בעיקר בעיר אחת, זה היה כמו פצצת נפץ בתוך העיר.

תמי אומנסקי: תבינו שהרבה פעמים ילדות לא מבינות שמה שהן עשו הוא לא תקין, וזה חלק מן ההסברה והמניעה והפעולות של האגף האזרחי בתוך המטה הלאומי ובתוך משרד החינוך, כי הבנות האלה שהגענו אליהן הבינו שהן נפגעו רק כשהגענו אליהן.

תמי אומנסקי: מבחינתן: אז מה אם שלחתי תמונת עירום?

תמי אומנסקי: אז מה?

תמי אומנסקי: יש כאן משהו מורכב ביותר.

תמי אומנסקי: כשאנחנו מסתכלים על פגיעה כמבוגרים, הילדות האלה לא בהכרח מסתכלות כמונו – זה הגוף שלי, זה החופש שלי, מותר לי לשלוח, חשבתי שאני שולחת כי אני רוצה להתפרסם.

תמי אומנסקי: כל הסיפור של המניעה ושל ההסברה – כאן, אם תרצו ואם יהיה זמן, אכנס לשאלה מה משרד החינוך עושה בתוך בתי הספר.

מירב בן ארי: בואי נשאיר את זה.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע התייחסות של המשטרה.

מירב בן ארי: ירון בן צבי, ראש מדור מחקר יישומי בחטיבת הסייבר סיגינט, בבקשה.

ירון בן צבי: בוקר טוב לכולם.

ירון בן צבי: ראשית, אנחנו מברכים על הקשב שניתן לטיפול בקטינים ובקטינות ברשת האינטרנט.

מירב בן ארי: חשוב לזכור שהדיון הזה הוא גם על ילדים וגם על צעירים.

מירב בן ארי: חשוב לי מאוד שזה לא יישאר רק ברמה של הקטינים.

מירב בן ארי: זה גם ברמה של צעירים כי גם שם יש אירועים מורכבים.

ירון בן צבי: כל תוספת היא מבורכת.

ירון בן צבי: אנחנו נמצאים בפחת מבחינת האנשים שהיינו רוצים שיטפלו באירוע הזה.

ירון בן צבי: אני רוצה לחדד את הזווית המשטרתית ולומר שהטיפול המשטרתי בקטינים חוצה את משטרת ישראל.

ירון בן צבי: אנחנו יושבים גם ב-105, ו-105 עושים עבודה מבורכת מאוד, עבודה טובה, אבל בכל הקשור לעבירות האלה כנגד קטינים בדיסציפלינות השונות יש את מחלקי הנוער במחוזות שמטפלים גם בפשיעת רשת, יש את מחלקי נוער חשיפה ביחידות המרכזיות, בכל מחוז יש מחלק נוער חשיפה שמטפל גם בקטינים ברשת, בין השאר על העבירות הפיזיות, ויש את מחלקי הפשיעה המקוונת שנמצאים בכל מחוז, שמטפלים גם בעבירות כנגד קטינים ברשת.

ירון בן צבי: בעבר, טרם הגעתי לחטיבה, פיקדתי על יחידה שעסקה בפשיעה מקוונת ולאורך השנים אני זוכר עשרות תיקים, לא אחד ולא שניים, שהקורבנות היו קטינים.

ירון בן צבי: זאת אומרת, 105 מקבלים עשרות אלפי אירועים בשנה.

קרן ברק: לא עשרות אלפי.

קרן ברק: אלפים.

מירב בן ארי: מעל 30,000.

ירון בן צבי: 50% זה פלילי, אז בערך 15,000 מקרים לא פליליים.

ירון בן צבי: בסוף מישהו צריך לטפל בכל המאסה הזאת.

ירון בן צבי: מתודולוגיית העבודה של 105 היא כזו שחלק מן התיקים הקטנים, מקצתם יורדים לטיפול במחוזות.

ירון בן צבי: כלומר בבואנו היום לתת עוד כוח אדם לטיפול בתופעה הזאת צריך להבין שעיבוי כוח האדם או עיבוי המערך חייב להיות רוחבי לכלל משטרת ישראל.

ירון בן צבי: לא רק שוטרים, אגב, אלא גם תביעה.

ירון בן צבי: בסוף ככל שיותר תיקים יטופלו אז כנראה נצטרך את התובעים.

ירון בן צבי: הדיבור הרבה יותר שורשי ועומקי עמוק לרוחב המשטרה.

מירב בן ארי: כשהייתי ב-105 ראיתי דוגמה לטיפול בפדופיל.

מירב בן ארי: אתה יכול אולי להרחיב במקצת על שיתוף הפעולה שלכם עם מדינות אחרות בחיפוש של אנשים?

מירב בן ארי: כי הרבה פעמים זה בכלל נמצא על שרתים זרים.

מירב בן ארי: איך זה עובד מבחינת ההתנהלות של המשטרה כדי להפיל פדופיל שתוקף ברשת?

ירון בן צבי: יש שיתופי פעולה על בסיס הסכמות כאלה ואחרות, או צווים, על מנת לקבל דאטה, אינפורמציה מאותן רשתות שבהן אותו חשוד עובד ומתרועע עם ילדים.

ירון בן צבי: זה משתנה מרשת לרשת – אינסטגרם, טיקטוק, וואטסאפ, טלגרם – כל אחת עם המגבלות שלה או ההסכמות שהמשטרה הגיעה אליהן עם הרשת הספציפית הזו.

ירון בן צבי: אני לא זוכר הרבה אירועים שהמגבלה הייתה כזו שלא יכולנו לטפל באירוע.

ירון בן צבי: היתרון של המשטרה זה הוורסטיליות, הניסיון והחשיבה מחוץ לקופסה.

ירון בן צבי: לראיה, גם כשהפדופיל פועל ברשת הטלגרם בשיטות כאלה ואחרות אנחנו יכולים לייצר אכיפה.

ירון בן צבי: ראו את התיקים האחרונים שהתפרסמו, כל הנושא של עירום ישראלי ברשת הטלגרם, שעם כל האנונימיות של הרשת והקושי להתנהל בה עדיין הצלחנו בסוף לעצור חשודים.

ירון בן צבי: זה משתנה מרשת לרשת אבל יש שיתופי פעולה.

מירב בן ארי: אחרי כן יהיו לי עוד כמה שאלות אבל אני רוצה לתת את רשות הדיבור לחברת הכנסת קרן ברק שצריכה ללכת לוועדה אחרת.

מירב בן ארי: בבקשה.

קרן ברק: קודם כול, אני שמחה על הדיון הזה.

קרן ברק: נצטרך לעשות גם דיון משמעותי יותר על נושא פיתוי קטין, מה שאת דיברת עליו, יותר לעומק.

קרן ברק: הייתי בביקור ב-105.

קרן ברק: כשמאיר יצחק הלוי עוד היה ראש עירייה הוא כבר פנה לטפל בנושאים של אלימות ברשתות החברתיות.

קרן ברק: זה סוג הדברים שאני מתעסקת בהם.

קרן ברק: 105 הוא דבר מופלא, את יודעת את זה, אמרתי את זה, ובאמת אני עדיין מסתמסת עם גלעד ארדן על זה שהוא השאיר את 105 כמורשת.

קרן ברק: בגלל זה היה חשוב לי לציין אותו.

קרן ברק: זה חשוב מאוד לילדי ישראל.

קרן ברק: לי חשוב לגעת במשהו שביקשתי מיושבת-ראש הוועדה שייערך עליו דיון נפרד, ואנחנו נקיים את הדיון הנפרד, אבל אני חייבת לציין את זה גם כאן, על מה שאת הזכרת, על הרגע שבו – אנחנו רואים ש-30% מן הפוגעים הם בגירים מעל גיל 18.

קרן ברק: זה מתקשר לכך שיש אנשים בגירים מעל גיל 18, בדרך כלל הם הרבה יותר בגירים, שיושבים בבית ופשוט מפתים קטינים וקטינות, יושבים בבית ומתחזים.

קרן ברק: הצגת את הדוגמה של בנו ריינהורן אבל הוא דוגמה אחת, זה קורה כל הזמן.

קרן ברק: כפי שאמרת, אם את אימא לילדה בת 13 את צריכה להיות חרדה מאוד, וזה הרבה מעבר ללהיות מאוד חרדה.

קרן ברק: אני מכירה הורים שאומרים לילדים שלהם: אנחנו נותנים לכם טלפון, אתם לא נכנסים לשום קבוצת וואטסאפ שהיא לא של הכיתה או לא של הצופים או לא של החוג.

קרן ברק: מה שקורה הוא שהילדים נכנסים לכל מיני קבוצות וואטסאפ – וואטסאפ ולא אינטרנט – שהם לא מכירים בהן את כל האנשים, שיכולות להגיע עד 100 או 200 משתמשים.

קרן ברק: הם לא מכירים את כל האנשים שם, וזה קורה כדבר שבשגרה.

קרן ברק: שלא נדבר על הפייסבוק.

קרן ברק: נכנסים אל תוך זה אנשים שזו המטרה שלהם, ציד של ילדים.

קרן ברק: זה בדרך כלל נערות אבל זה גם יכול להיות ילדים, כי בגילאים האלה זה גם בנים וגם בנות.

קרן ברק: הם מתחילים לשאול אותם מה הם אוהבים ומה הם לא אוהבים ואם הם אוהבים את זה.

קרן ברק: הם לומדים תוך כדי.

קרן ברק: פתאום הם רואים שהם לא קולעים לטעם של הילדים אז בשיחה הבאה הם כבר מבינים מה הילד כן אוהב, הם כבר לומדים מן השיחות האלה את הטעמים של אותם ילדים, ולאט לאט לאט בעצם טווים סביבם, כפי שאמרת, וגם אני אומרת את זה, את קורי העכביש מסביב.

קרן ברק: יש את החוק שלי עם המועצה לשלום הילד ויש את החוק של מרכזי הסיוע, שלזה קוראים "גרומינג".

קרן ברק: אני הגשתי הצעת חוק בעניין פיתוי קטין.

קרן ברק: אבל כל השלב הזה של טוויית הקורים האלה או הטיפוח או הגרומינג, כל השלב הזה של ניסוי וטעייה ברשת – דרך אגב זה יכול להיות גם ברחוב, הוא גם יכול לעקוב אחר הילד לבית הספר ולשוחח אתו, ויום אחר עוד פעם לשוחח אתו – כל השלב הזה לא נחשב היום לעבירה.

קרן ברק: לילך וגנר ממשרד המשפטים תגיד שזה כן נחשב, אבל זה לא נחשב, והמספרים מראים שלא מוגשים על זה כתבי אישום, וגם כשמוגשים כתבי אישום בסוף השלב הזה לא נכנס לתוך כתבי האישום, כל השלב של השיח לפני כן.

קרן ברק: כתבי האישום נוגעים אך ורק לרגע שנוצר המגע, באמת כשכבר נעשתה הדפיקה בדלת, כשכבר יש את המפגש.

קרן ברק: כל השלב כשאת חס וחלילה רואה את הבן או הבת שלך ואומרת: חבר'ה, תגישו כתבי אישום כי אני רואה כבר לאן הוא מכוון ולאן זה מגיע, לא נחשב היום עבירה.

קרן ברק: הם מתעקשים שזה כן נחשב כעבירה.

קרן ברק: עובדתית וכמותית לא מוגשים על זה כתבי אישום.

קרן ברק: אני לא מצליחה להבין את ההתעקשות שלהם.

קרן ברק: העולם הולך קדימה, העולם זז קדימה.

קרן ברק: אנחנו צריכים את העבירות שלנו להתאים למצב שבו אנחנו זזים קדימה, ולהוריד את החרדה של ההורים, שההורה לא יתחיל לחשוב: רגע, מה אני עושה עכשיו?

קרן ברק: אני מתקשר ל-105.

קרן ברק: לדעתי אנשי 105 בעצמם, אם ישאלו אותם, יגידו שהשלב הזה הוא שלב קריטי, שלב שצריך להיתפס בו ולהגיש נגדו כתבי אישום.

קרן ברק: כך נוכל להוריד את מספר הפוגעים.

קרן ברק: כנראה לא נצליח לעצור את מי שזה מקצוע אצלו, את הפדופילים ההארדקור כנראה לא נצליח לעצור, אבל יש הרבה מאוד, וזה הרוב, אנשים שזה סוג של שעשוע עבורם.

קרן ברק: אם אותם נפחית אז נצמצם את התופעה בצורה משמעותית מאוד.

קרן ברק: אני לא מצליחה להבין, משרד המשפטים מתנגד לחוק הזה, אבל למה המשרד לביטחון פנים מתנגד לחוק הזה כאשר הוא נמצא בתוך 105?

קרן ברק: לא הצלחתי להבין עדיין.

קרן ברק: אשמח שנערוך על זה דיון נפרד ואשמח להבין.

מירב בן ארי: תודה חברת הכנסת קרן ברק.

מירב בן ארי: חבר הכנסת עמיחי שיקלי, בבקשה.

עמיחי שיקלי: יש לי שאלה, לא התייחסות.

עמיחי שיקלי: הדיון עסק בעיקר בבני נוער והטרדות מיניות וכן הלאה ורציתי להתייחס גם למה שאנחנו רואים ברשת טיקטוק וגם באתרים אחרים.

מירב בן ארי: תיכף תעלה המנהלת של טיקטוק בזום.

מירב בן ארי: היא בלונדון והיא תעלה בזום.

עמיחי שיקלי: אני רוצה לשאול את משטרת ישראל.

עמיחי שיקלי: מה שאנחנו רואים היום בקרב החברה הערבית בעיקר, ראינו את זה חזק בשומר החומות ואנחנו רואים את זה גם בנגב, כל הטרנד הזה של החזקת אמל"ח כמין סמל סטטוס, וגם מה שרואים במזרח ירושלים כמין תחביב של להרביץ לחרדים, להשפיל אותם, או לשוטרים.

עמיחי שיקלי: יש פה תופעה שהטיקטוק והרשתות בכלל הופכות לחלק דרמטי מאוד בכל העניין הזה.

עמיחי שיקלי: השאלה היא מה נעשה?

עמיחי שיקלי: מה משטרת ישראל עושה כדי לצמצם את התופעה הזאת?

מירב בן ארי: גם אתמול שלחו לי הודעה בעניין הזמר הצעיר הזה.

מירב בן ארי: "הנושא של הוועדה זה ילדים וצעירים, לכן מאוד מאוד חשוב לי," – הזמר הצעיר הזה, שהוא מפורסם מאוד, שיש לו 500,000 עוקבים בפייסבוק, שקוראים לו אימן אלסבעאוי – "אחד הזמרים הפופולריים במגזר, הוא נוהג להופיע".

מירב בן ארי: בכוונה הגדרתי את הדיון כפשיעה בקרב צעירים, לא רק ילדים, ולכן מאוד חשוב לי, וגם טיקטוק יתייחסו לזה, לדבר על מה שקורה עם חבר'ה צעירים, לא רק בעניין הטרדות מיניות אלא גם בעניין אלימות ברשת.

מירב בן ארי: "אימן מופיע בחתונות עם נשק צה"לי".

מירב בן ארי: הרי כשאתה מתעסק עם צעירים בתוך הרשת בעבירות אלימות אתה לא מתעסק רק בפגיעות מיניות, אתה מתעסק גם באלימות אמיתית שנמצאת בתוך הרשת.

מירב בן ארי: אולי אחרי כן תתייחס גם למה שעושים במקרים כאלה, כשמדווחת עבירת אלימות בקרב צעירים, שהיא לא רק הטרדות מיניות.

מירב בן ארי: דיברנו על הטרדות מיניות.

מירב בן ארי: אולי תגידו מה אפשר לעשות כשמגיע דבר כזה.

מירב בן ארי: אני יודעת שתיכף נציגת טיקטוק תעלה וערכתי איתם שיחה והם אמרו לי איך הם עובדים אתכם.

מירב בן ארי: מה אתם עושים כשיש עבירות של אלימות בקרב צעירים בתוך הרשת שהיא לא אלימות מינית?

ירון בן צבי: בין אם זה טיקטוק ובין אם זה כל רשת חברתית אחרת, הטיפול הוא דומה.

ירון בן צבי: בדרך כלל הטיפול הוא פר קפיטה, פר תיק.

ירון בן צבי: מתקיים חשד לאירוע פלילי ומוגשת תלונה, או בנסיבות אחרות גם כשלא מוגשת תלונה, המשטרה מטפלת באירוע הזה קונקרטית, חוקרת אותו.

ירון בן צבי: כפי שאמרתי קודם, יש שיתופי פעולה כאלה ואחרים עם רשתות חברתיות ופלטפורמות מקבילות ואנחנו יודעים לחקור, לנסות למצות את הדין.

מירב בן ארי: תן לי דוגמה.

עמיחי שיקלי: אפשר רק לדייק את השאלה?

עמיחי שיקלי: השאלה שלי: האם אתם פרואקטיביים בעניין הזה?

עמיחי שיקלי: כלומר האם אתם מנסים לחתור למגע ולהגיע לאותם אנשים שמצטלמים עם אקדחי גלוג ו-16M ברכבים שלהם בבאר שבע ובנגב?

עמיחי שיקלי: האם כאשר מישהו מצלם את עצמו מרביץ לנער חרדי ברכבת, "איזה קטעים," נותן איזו צ'פחה לבחור חרדי, האם אתם יוצאים אליו, או שצריך לפנות אליכם ואז תואילו לעזור?

מירב בן ארי: עכשיו מישהו שצופה בערוץ הכנסת רואה התנהלות של פשיעה.

מירב בן ארי: מה הוא יכול לעשות?

מירב בן ארי: הוא לא יכול להתקשר ל-105 כי הוא בן 20, אבל הוא רואה אירוע ברשת, נחשף בסרטון טיקטוק, הוא מדווח בטיקטוק אבל הוא רוצה לדווח גם לכם.

דנית גואטה: אני מחטיבת המודיעין.

דנית גואטה: לא אוכל לפרט יותר מדי אבל למערך המודיעין של משטרת ישראל יש יכולות איסוף ברשת.

דנית גואטה: אנחנו עוסקים גם בתחום הפלילי, גם בתחום הסד"צ וגם הפח"ע.

דנית גואטה: מטעמים של חיסיון על הכלים שלנו לא אוכל להרחיב.

עמיחי שיקלי: זה צעירים כמבוגרים כאחד?

דנית גואטה: כן.

דנית גואטה: אנחנו גם אקטיביים.

דנית גואטה: אנחנו ברשת.

איתמר בן גביר: לגבי השאלה של חבר הכנסת שיקלי, אי אפשר לפטור את זה ב"זה ענף מודיעין אז הכול סודי".

איתמר בן גביר: אנחנו רוצים לדעת דבר פשוט.

איתמר בן גביר: אני כעורך דין עליתי לא פעם ולא פעמיים על כל מיני אירועים כאלה בטיקטוק ובפייסבוק, בכל מיני אירועי הסתה.

מירב בן ארי: אל מי אתה פונה?

איתמר בן גביר: בדרך כלל פניתי למחלקה לתפקידים מיוחדים בפרקליטות המדינה, שהיא זאת שלדעתי נושאים של הסתה ברשת צריכים להתנקז אצלה.

איתמר בן גביר: התחושה היא שברוב המקרים שפניתי, ובהרבה מאוד פעמים ששאלתי את עו"ד אברמזון מן הפרקליטות למה לא טיפלו בזה ובזה, אמרו לי: תשמע, לא קיבלנו תלונה.

איתמר בן גביר: ואז השאלה של חבר הכנסת שיקלי עוד יותר מתחדדת.

איתמר בן גביר: הרי לא צריך לחכות.

איתמר בן גביר: משטרת ישראל, כאשר אתם מזהים עבירה פלילית יש לכם את כל הסמכות לפתוח בחקירה.

איתמר בן גביר: השאלה אם יש שוטרים שלכם שעוברים על הרשת.

דנית גואטה: כן, אנחנו עוברים על הרשת, בין אם זה בקבלת תלונה מאזרחים ובין כשאנחנו יוזמים.

עמיחי שיקלי: את אומרת שאפשר להיות רגועים ואתם פרואקטיביים, אתם לא מחכים שמישהו ידבר אתכם.

מאיר יצחק הלוי: אם זה קיים, אני באופן אישי לא מכיר את זה.

מאיר יצחק הלוי: אצייד אותך, אם תרצי, ברמה הבין-אישית אם לא במאות אז בעשרות פוסטים פוגעניים.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר לך, אני מקושר לפרקליט המחוז בדרום, אדם אלטמן, ולכל הגורמים הרלוונטיים.

מאיר יצחק הלוי: סליחה, דבר וחצי דבר לא נעשה שם.

מאיר יצחק הלוי: אשמח לחשוף בפניך את המקרים.

מאיר יצחק הלוי: הנה, אני בפנים גלויות.

מירב בן ארי: יש לי כבר פתרון, מאיר: בגלל ששנינו חברים בוועדה החסויה של הוועדה לביטחון פנים, אתם תבואו לוועדה החסויה ותציגו את הדברים.

מירב בן ארי: אם זה דבר סודי שאי אפשר שייחשף אז הוא ייחשף בוועדה החסויה, בדיוק כפי שעשינו בעבר.

מירב בן ארי: תהיה ועדה חסויה ובה אתם תציגו את האמצעים לחברי הכנסת.

איתמר בן גביר: לגמרי, בלי לפנות.

איתמר בן גביר: אם הוועדה לתפקידים מיוחדים היא לא הכתובת הנכונה אז תנו לי את הכתובת.

איתמר בן גביר: אנחנו כחברי כנסת מקבלים לא מעט תלונות: תראה מה קורה כאן, תראה מה שלחו בפייסבוק.

איתמר בן גביר: אני צריך לדעת למי לפנות.

ירון בן צבי: אענה לך.

ירון בן צבי: מעבר לצינור שאתה מכיר, כל תחנת משטרה היא רלוונטית לטובת העניין.

ירון בן צבי: יש פרוצדורה סדורה מאוד במשטרה לטיפול בחשד לעבירות הסתה ואיומים, פרוצדורה שאנחנו מתייחסים אליה, רמ"ח תחנה יודע מה הוא עושה.

איתמר בן גביר: אתה ואני יודעים בדיוק כמה זמן לוקח לטפל בדברים כאלה.

איתמר בן גביר: עד שאתה מגיע לתחנה ומגיש תלונה, יטפלו בזה?

איתמר בן גביר: בוא, אני הגשתי מאות תלונות על הסתה ועל איומים.

מירב בן ארי: אני רוצה להסביר, כדי שנצא מפה עם משהו פרקטי פרט לדיון על אמצעי המודיעין של המשטרה.

מירב בן ארי: אם עכשיו צעיר צופה בפייסבוק בסרטון אנטישמי אז הוא צריך להגיש תלונה במשטרה?

מירב בן ארי: אני באמת שואלת.

מירב בן ארי: הוא צריך להגיש תלונה?

ירון בן צבי: במשטרה לטובת טיוב הפרוצדורה, כדי שהוא לא יצטרך לכתת רגליו בתחנה הקרובה, יש תלונה מקוונת.

ירון בן צבי: המשטרה מחויבת לטפל, ואם היא לא מטפלת בשל סיבה כזו או אחרת יש זכות ערר, יש זכות בירור, אפשר למצות את העניין.

איתמר בן גביר: הבעיה היא הזמן.

איתמר בן גביר: אין לי ספק שאם אתה הולך לתחנת משטרה בסופו של דבר מישהו יטפל, אבל יעבור זמן, זה לא אפקטיבי.

איתמר בן גביר: כשאתה מדבר על דברים שקיימים ברשת אז אתה יודע שזה דבר שאם לא מטפלים בו היום או מחר אז אנחנו בבעיה.

ירון בן צבי: בשביל זה אנחנו כאן, כדי שנוכל לתת מענה טוב יותר.

ירון בן צבי: אין ויכוח בינינו.

מירב בן ארי: אני רוצה להתקדם כי מחכים כאן אנשים.

מירב בן ארי: אני חושבת שההתנהלות צריכה להשתנות.

מירב בן ארי: את זה נעשה אולי בחשיבה על ההרחבה של 105, לעשות ממש סקשן של צעירים, אפילו של פשיעה לאומנית אנטישמית, צריך לחשוב באיזו קונסטלציה, ואז אותו צעיר שנחשף לסרטון לא צריך להגיש תלונה, גם לא מקוונת – הוא לא רוצה בכלל להיכנס למשטרה, לא רוצה בכלל להקליד את השם שלו – אלא יהיה לו מוקד שבו הוא יוכל לדווח על מה שהוא ראה.

מירב בן ארי: לדעתי זה גם ייעל לכם.

מירב בן ארי: אני מניחה שאתם צריכים אמצעים כלשהם.

מירב בן ארי: אנחנו נעזור לכם.

מירב בן ארי: למה שמישהו שרואה עכשיו סרטון אנטישמי ירצה להגיש תלונה?

מירב בן ארי: אני לא רוצה להגיש תלונה.

מירב בן ארי: אני רואה עכשיו סרטון באינסטגרם, אני רוצה להתקשר למוקד, שיענה לי מישהו ויגיד לי: אנחנו רואים את זה ואנחנו הולכים לפעול.

איתמר בן גביר: מירב, את כל כך צודקת.

איתמר בן גביר: אני חייב להעיר, כשאנחנו אמורים להגיש תלונה זה כאילו – בואו, אנחנו הרי יודעים איך זה עובד.

איתמר בן גביר: אנשים לפעמים מחכים בתור.

איתמר בן גביר: אני שולח אנשים להגיש תלונה.

מירב בן ארי: צריך למצוא פה קונסטלציה אחרת לגמרי.

מירב בן ארי: בסדר, אני שם.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו נעזור בהצעת חוק שעכשיו נכתבת על הסרת תוכן פוגעני.

מאיר יצחק הלוי: זה דבר שהוא מחויב המציאות.

מירב בן ארי: אפשר לעשות משהו יותר מדויק.

מירב בן ארי: שיקלי רצה להתייחס, ואחר כך אני רוצה לעבור לנציגי גוגל.

ירון בן צבי: אני רק רוצה לחדד, משפט קצר לפני כן שהייתי צריך לומר קודם.

ירון בן צבי: המשטרה כמובן מחויבת בהיוודע דבר עבירה לקיים חקירה, מחויבת, גם אם לא הגיעה תלונה לפתחה.

ירון בן צבי: זו אמת המידה שלפיה אנחנו עומדים, שיהיה ברור.

מירב בן ארי: בסדר גמור, הערה חשובה.

עמיחי שיקלי: אני רוצה לומר הערה אחת לעניין הטיקטוק והערה אחת - - -

מירב בן ארי: היא תיכף תעלה.

עמיחי שיקלי: אני לא יודע עד כמה היא יכולה להשיב.

עמיחי שיקלי: קודם כול, לשאלת מדדי ההצלחה, כל זמן שסרטוני טיקטוק ממשיכים לעלות של חבר'ה צעירים, בעיקר בדרום, שעושים מטווחים ויורים מרייזרים ונוסעים עם גלוקים ועם 16M בכבישי ישראל אז אתם נכשלים.

עמיחי שיקלי: חשוב להבין את זה, כמה שזה לא יהיה חשאי.

עמיחי שיקלי: כשהם יבינו שעולה להם ביוקר לפרסם את הפרסומים האלה אז נדע שאתם עושים עבודה טובה.

עמיחי שיקלי: חשוב לומר את זה.

עמיחי שיקלי: חשאי, חשאי, אבל כרגע התוצאות לא טובות.

עמיחי שיקלי: ודבר אחרון, אני רוצה לומר משהו על הפגנה שהייתה בשבוע שעבר.

עמיחי שיקלי: מעניין אותי מאוד להתחקות אינטרנטית מאיפה היא מגיעה.

עמיחי שיקלי: היה קול קורא להפגנה מול בית חולים קפלן ברחובות, לתמיכה בעציר חמאס, קוואסמה, זה שעלו אליו לרגל.

עמיחי שיקלי: בהזמנה הופיע שזה מטעם אתר ג'רמק, שזה השם הערבי של הר מירון.

עמיחי שיקלי: אז עשינו מחקר קטן כדי להבין מה זה הג'רמק הזה, מי מפרסם את הדבר הזה.

עמיחי שיקלי: גילינו קודם כול שזה אתר שהוקם במרץ 2021, שפועל בעיקר בחברה הערבית, 277,000 עוקבים בפייסבוק, זה הרבה מאוד אנשים, וגם ברשתות אחרות.

עמיחי שיקלי: והכי מעניין, הוא מופעל מאיסטנבול בטורקיה, מקדם תכנים שמזוהים כפי הנראה עם ראאד סלאח.

עמיחי שיקלי: אני חושב שיש פה דברים מעניינים מאוד שקורים במרחב הרשת.

עמיחי שיקלי: צריך לעקוב אחרי הפרסומים.

עמיחי שיקלי: ובכלל הרבה אתרים בחברה הערבית, אציג כמה שמות כדוגמה: מואתן 48, ג'רמק, אתר של בל"ד, אתר מוסאוא, אתר אל איתיחאד – האתרים האלה מפרסמים תעמולת אויב שהיא מסוכנת מאוד.

עמיחי שיקלי: אני מקווה שבמשטרת ישראל יש מישהו שעוקב אחרי הפרסומים האלה: מאיפה, מה זה האתר הזה בטורקיה, מאיפה בא הכסף, מי עומד מאחורי הדברים האלה.

עמיחי שיקלי: בסופו של דבר הפעילות הזאת משפיעה פה על הדור הצעיר.

עמיחי שיקלי: אנשים עושים עבודה רצינית מאוד, יש להם גם עיצובים יפים מאוד לפרסומים.

עמיחי שיקלי: אנחנו צריכים להראות שאנחנו לא פראיירים.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: נציגת גוגל, בבקשה, נועה אלפנט.

נועה אלפנט לפלר: תודה על הדיון הזה ותודה על ההזדמנות לדבר.

נועה אלפנט לפלר: הפעילות שלנו לאורך השנים – אני חוזרת לנושא הקטינים – היא רבה ומתמשכת.

נועה אלפנט לפלר: נשמח תמיד לעשות יותר תוכניות משותפות ביחד עם 105 או עם משרד החינוך או עם גורם אחר.

נועה אלפנט לפלר: הייתי אומרת בשביל לשמור על תמציתיות שאנחנו פועלים לאורך השנים בשלושה מישורים.

נועה אלפנט לפלר: מישור אחד דובר פה, על הסרת תכנים, וזה המישור כאשר תוכן פוגעני כבר שם ומבקשים מאתנו להסיר אותו.

נועה אלפנט לפלר: מישור שני הוא תוכניות רבות שנועדו לפעול יותר במישור החינוכי מול בני נוער, מול קבוצות אחרות, למשל תוכנית "שומרי מסך".

נועה אלפנט לפלר: אני זוכרת שביקרת אותנו ופגשת את שומרי המסך עוד בעבר, שהם בני נוער שמשמשים שגרירים למלחמה בבריונות ולגלישה בטוחה בקהילה, בבתי הספר שלהם ובבתי ספר יסודיים בסביבה.

נועה אלפנט לפלר: זו תוכנית שאנחנו מפעילים כבר עשר שנים.

נועה אלפנט לפלר: התחלנו אותה בישראל עם 50 בני נוער, היא התרחבה ל-15 מדינות בעולם לאורך השנים וקורית גם בישראל.

נועה אלפנט לפלר: אז המישור השני הוא תוכניות כאלה.

נועה אלפנט לפלר: המישור השלישי הוא מוצרים שלנו שנועדו לאפשר חוויה בטוחה יותר לקהל צעיר.

נועה אלפנט לפלר: דוגמה לכך היא יוטיוב קידס – זאת פלטפורמה שמיועדת לקהל של ילדים צעירים.

נועה אלפנט לפלר: הבת שלי, שהיא בת 11, כבר פחות מוצאת את עצמה שם.

נועה אלפנט לפלר: הפלטפורמה הזו הותאמה לישראל לפני כשנה ושמחנו מאוד שאחד הסרטונים הראשונים שעלו לפלטפורמה הוא סרטון שמקדם את 105.

נועה אלפנט לפלר: זה נעשה בשיתוף פעולה עם נאוה והקולגות שלה.

נאוה כהן אביגדור: אנחנו בעד שיתוף פעולה נוסף של קמפיין שלנו.

נועה אלפנט לפלר: אנחנו מבחינתנו שמחים לראות עוד שיתופי פעולה כאלה.

נועה אלפנט לפלר: הרבה פעמים לממשלה יותר קשה לשתף פעולה עם חברה מסחרית, מסיבות ברורות, ואלה דברים שצריך לפצח ולעשות בצורה מסודרת.

נועה אלפנט לפלר: אנחנו ממשיכים לאורך השנים.

נועה אלפנט לפלר: למשל אתר שנקרא "גדולים באינטרנט", ולא סתם עברתנו אותו, זה משחק רשת נפלא לילדים צעירים בבית ספר יסודי, שמלמד אותם על התנהגות בטוחה ברשת דרך משחק.

נועה אלפנט לפלר: המשחק הזה מלווה במערכי שיעור למורים ובחומרים להורים כדי ללוות את המשחק בתוכן מלמד.

נועה אלפנט לפלר: עשינו את כל ההתאמה לישראל כבר לפני כשנתיים, עוד לפני הקורונה.

קרן ברק: איזה משחק זה?

נועה אלפנט לפלר: הוא נקרא "גדולים באינטרנט" או באנגלית: Be Internet awesome – זה משחק מחשב נפלא, ואליו מצטרפים מערכי שיעור וחומרים להורים.

נועה אלפנט לפלר: עשינו את כל ההתאמה.

נועה אלפנט לפלר: למרבית הצער, משרד החינוך חשב שלא נכון לקדם את המשחק הזה כי הוא משחק של גוגל.

נועה אלפנט לפלר: אני מכבדת את זה, אבל זה דבר שקיים ופחות מוכר, פחות עושים בו שימוש בגלל העובדה שזו חברה מסחרית.

מירב בן ארי: תודה רבה נועה.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את אליזבט, הנציגה של טיקטוק, היא בזום, בבקשה.

מירב בן ארי: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): אני לא יודעת אם שמעת אותי קודם אבל אספר שכבר נפגשנו, והראית לי וידיאו וקצת אינפורמציה על איך טיקטוק עובדת בישראל.

מירב בן ארי: אם תוכלי לדבר על התחום של הטרדה מינית בסרטונים בטיקטוק, אבל לא רק הטרדה מינית אלא גם הסיטואציה שדיברנו עליה במאי בישראל, על העבודה שעשית עם הסרטון שכלל אלימות.

מירב בן ארי: את בוודאי יודעת על מה אני מדברת בגלל שדיברנו בעבר, אז בבקשה.

אליזבט קנטר: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): תודה רבה על כך שאתם מארחים אותי כאן.

אליזבט קנטר: היה תענוג עבורי לפגוש אותך בשבוע שעבר בירושלים.

אליזבט קנטר: לא אציג בפניכם את טיקטוק, אני בטוחה שרוב האנשים יודעים מי אנחנו.

אליזבט קנטר: אנחנו פלטפורמה צעירה מאוד, בת שלוש שנים, ואנחנו גדלים כל הזמן ולומדים מפלטפורמות אחרות על הדרך שבה אנחנו יכולים לעבוד עם ממשלות, עם כוחות החוק, לא עבור שכר.

אליזבט קנטר: יש לנו נוכחות גדלה בישראל.

אליזבט קנטר: אחד הדברים שרציתי לציין הוא שיצרנו קשר עם גופים כמו 105 בשנה האחרונה.

אליזבט קנטר: בפברואר בשנה שעברה הייתה לנו שותפות עם 105 כאשר ניסינו ללמד את הישראלים על טיקטוק ועל 105 ועל החשיבות של להישמר ברשת.

אליזבט קנטר: באשר להטרדות מיניות בטיקטוק – הטרדות מיניות הן הפרה של תנאי השימוש של טיקטוק.

אליזבט קנטר: זה דבר שאנחנו משייכים להגדרה "התנהגות של שנאה".

אליזבט קנטר: אנחנו לא מרשים תוכן כזה בפלטפורמה ואנחנו מורידים את זה כאשר תוכן כזה מאותר או כאשר משתמש מדווח על התנהגות כזו, אנחנו מורידים את זה מן הפלטפורמה שלנו.

אליזבט קנטר: אני יכולה לשתף אתכם בסטטיסטיקה מכללי הקהילה שלנו אבל גם אשמח לשתף את הוורסיה העברית לכללי הקהילה שלנו.

אליזבט קנטר: אחד הנתונים שרציתי לציין, שאלתם אותי על המשבר בחודש מאי ואנחנו עבדנו, כמו פלטפורמות אחרות, להוריד את התוכן מהר ככל הניתן.

אליזבט קנטר: מבחינת התוכן האלים בטיקטוק, הווליום נמוך מאוד.

אליזבט קנטר: קיצוניות אלימה – בטיקטוק אנחנו מגדירים את זה כאיומים באלימות או קריאות לעורר אלימות נגד אחרים.

אליזבט קנטר: הורדנו מן הפלטפורמה ברבעון האחרון רק כאחוז מן התוכן, כך שאין לנו היקף גדול של סוג כזה של תוכן, אבל אנחנו מזהים שחשוב מאוד להוריד את התוכן הזה מן הפלטפורמה.

אליזבט קנטר: בעניין הטרדות מיניות – כאשר את ואני נפגשנו בשבוע שעבר דיברנו על המאמצים שלנו לעשות קמפיין בנובמבר לגבי כל אלימות כנגד נשים.

אליזבט קנטר: ביחד אתך אנחנו נקדם את פרסום הקמפיין הזה בישראל בעברית.

אליזבט קנטר: אנחנו מרגישים שחשוב מאוד שטיקטוק משמשת כפלטפורמה לחינוך, כדי להבין איך אנשים יכולים להצטרף למאבק נגד כל אלימות כנגד נשים.

אליזבט קנטר: בנוסף אנחנו עושים קמפיין חינוכי עם כל סוגי גופי החברה האזרחית שרלוונטיים לדיון שלנו היום.

אליזבט קנטר: יש לנו עבודה עם המשטרה, יש לנו קשרי עבודה חזקים עם שר המשפטים ואנחנו נענים לבקשות מן המשטרה כאשר מוגשת לנו בקשה, או למנוע שימוש או להוריד תוכן.

אליזבט קנטר: אבל הקדימות הראשונה שלנו היא להגן על הפרטיות ועל הביטחון של המשתמשים שלנו, אז אנחנו שוקלים ברצינות רבה מאוד לפני שאנחנו מספקים אינפורמציה כלשהי למשטרה.

אליזבט קנטר: אנחנו מבינים שיש לנו תפקיד לשחק כאשר מדובר על הגנת הקהילה ולכן כאשר בקשה מוצדקת מגיעה לטיקטוק אנחנו כן נסייע למסור אינפורמציה שתסייע למשטרה.

אליזבט קנטר: לסיכום, אני שמחה מאוד להיות פה היום ולהשתתף בדיון, אנחנו שמחים על היחסים שלנו עם המשטרה וגם עם גופי החברה בחינוך המשתמשים בקהילה שלנו, איך יוכלו להרגיש בטוחים בטיקטוק.

אליזבט קנטר: אם יש שאלות, אשמח לענות.

מירב בן ארי: אני מניחה שכולכם הבנתם, אז נראה לי מיותר שנתרגם.

מירב בן ארי: נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): אני רוצה קודם כול לשאול אותך שאלה.

מירב בן ארי: אם תוכלי לספר על האמצעים שאתם נוקטים כאשר אתם נתקלים בהטרדה מינית או באלימות בסרטונים.

מירב בן ארי: מה אתם עושים?

מירב בן ארי: מה על הציבור לעשות כאשר הוא צופה בסרטון כזה בטיקטוק?

מירב בן ארי: וכמובן דיברנו גם על אנטישמיות ועל רובים.

מירב בן ארי: אם תוכלי להסביר את הסיטואציה, בישראל בפרט.

מירב בן ארי: בבקשה.

מירב בן ארי: בתחילה תספרי לנו מה עלינו לעשות כאשר אנחנו רואים סרטון כזה בטיקטוק ומה אתם עושים כחברה כאשר אתם רואים תכנים כאלה.

מירב בן ארי: האם אתם סומכים רק על דיווחי אנשים או שאתם עושים פעולות נוספות?

מירב בן ארי: אחד מחברי הכנסת שאל: מה אתם עושים כדי להבטיח שהתוכן יהיה לא אלים?

מירב בן ארי: אילו מאמצים אתם עושים בטיקטוק?

אליזבט קנטר: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): יש לנו צוות של 10,000 אנשים בהיקף כלל-עולמי.

אליזבט קנטר: יש לנו שלושה מטות.

אליזבט קנטר: המטה שלנו בדבלין בודק את הביטחון, ואחראי גם על ישראל כחלק מן הפעולות שלנו ביחסי אירופה ואפריקה.

אליזבט קנטר: כל סרטון שעולה בטיקטוק נסרק על ידי המכשירים שלנו, כך שאנחנו משתמשים בשילוב של טכנולוגיה ובני אדם לסקור את הסרטונים.

אליזבט קנטר: כאשר סרטון עולה המכשירים שלנו סוקרים אותו כדי לנסות לאתר איזו הפרה בתנאי השימוש ואנחנו מורידים תכנים.

אליזבט קנטר: בכ-90% מן המקרים המכונות שלנו מורידות תכנים שמפרים את תנאי השימוש שלנו עוד לפני שמישהו רואה אותם.

אליזבט קנטר: בנוסף למכונות יש לנו מומחים מיומנים שעובדים בסוגים שונים של קטגוריות בתנאי השימוש.

אליזבט קנטר: לדוגמה, יש לנו צוות שעוקב אחר פעילות קרימינלית, במקרה שלנו זה נקרא פעילות לא חוקית בסחורות, כך שאנחנו לא מרשים תוכן בנוגע לסמים בטיקטוק, אנחנו לא מרשים סוגים שונים של התנהגות פושעת בטיקטוק.

אליזבט קנטר: יש לנו אנשים שעוקבים אחר הסרטונים ואם הסרטון כולל הפרה של תנאי השימוש שלנו יש אנשים שמומחים בקטגוריות שונות שמורידים את החומר, או מורידים את ההודעה או מורידים את המוזיקה כדי להבטיח שהתוכן יוכל להישאר בפלטפורמה שלנו ושלא תהיה הפרה של תנאי השימוש שלנו.

אליזבט קנטר: אנחנו גם מסתמכים על דיווחי משתמשים.

אליזבט קנטר: על כל סרטון שעולה בטיקטוק המשתמשים יכולים לדווח לצוותים שלנו ואז אדם משלנו צופה בסרטון הזה ובוחן האם הוא מפר את תנאי השימוש שלנו.

אליזבט קנטר: לסיכום, יש מעקב של אנשים שלנו, של דיווחי משתמשים וגם של המכונות שלנו שמאתרות דברים שמפרים את תנאי השימוש שלנו.

מירב בן ארי: רק אגיד שיש קודם כול מכונה שעוברת על הסרטונים, אחרי המכונה יש גם מעל ל-10,000 אנשים שבוחנים אותם, וגם באירלנד יש צוות מיוחד שעובר על הסרטונים ומוריד אותם אם יש בהם תוכן לא תקין.

מירב בן ארי: לי יש עוד שאלה, אבל אם יש מישהו אחר מחברי הכנסת שמבקש לשאול אז הוא מוזמן.

עמיחי שיקלי: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): שלום ליז, אנחנו רואים שני טרנדים מטרידים בישראל.

עמיחי שיקלי: אחד מהם הוא בעיקר במזרח ירושלים, אבל לא רק שם, תקיפה של חרדים צעירים ושל אנשי משטרה על ידי פלסטינים שנוהגים באלימות.

עמיחי שיקלי: זה הופך להיות ממש טרנד בטיקטוק.

עמיחי שיקלי: ובנוסף בדרום ישראל, בנגב ובבאר שבע, יש טרנד של צילום סרטונים עם רובים לא חוקיים על ידי אנשים צעירים מאוד.

עמיחי שיקלי: אני תוהה האם יש משהו שאתם יכולים לעשות כדי לעצור את הסרטונים האלה כי זה הופך לאחד ממנועי האלימות בישראל.

אליזבט קנטר: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): רק להבהיר, זה לא טרנד בטיקטוק להעלות סרטונים מסוג זה.

אליזבט קנטר: הורדנו את התוכן מן המשבר בחודש מאי.

אליזבט קנטר: אם אתה מסתכל על טיקטוק, זה בהחלט לא טרנד.

אליזבט קנטר: חשוב מאוד להבהיר שטרנד הוא דבר שיש לו מיליוני משתמשים, שאנשים מחקים.

אליזבט קנטר: אלה היו מקרים במהלך המשבר בחודש מאי, כאשר אנשים שלחו סרטונים שאנחנו הורדנו.

אליזבט קנטר: הייתה לנו פגישה עם שר הביטחון גנץ, הייתה לנו שיחה מוצלחת מאוד אתו על הגישה של 24/7 שאנחנו נוקטים כלפי המשבר במאי בהורדת תכנים.

אליזבט קנטר: גם אנשי משרד המשפטים פנו אלינו.

אליזבט קנטר: היינו מאוד מעשיים בגישה שלנו להוריד תוכן כזה.

אליזבט קנטר: זה הפרה של הכללים שלנו.

אליזבט קנטר: אנחנו לא מרשים תוכן שמעודד אלימות, אנחנו לא מרשים תוכן של טרור.

אליזבט קנטר: אנחנו מורידים את התוכן הזה אוטומטית או כאשר הוא נתפס על ידי הצוותים שלנו או על ידי הצוותים בתוך המדינות.

אליזבט קנטר: אני רוצה להבהיר שזה לא טרנד.

אליזבט קנטר: אנחנו לא רוצים תוכן כזה בטיקטוק, אנחנו רואים בזה התנהגות שלילית בהחלט ואנחנו עובדים ככל הניתן כדי למנוע את זה מלהגיע לפלטפורמה.

אליזבט קנטר: אני רק רוצה להגיד שאנחנו מאמינים שבמהלך המשבר במאי כן היה לנו קצת תוכן כזה בפלטפורמה אבל עבדנו קשה מאוד כדי להוריד את התוכן הזה, ואני חושבת שהייתה לנו הצלחה טובה במתן מענה להורדת התוכן הזה.

אליזבט קנטר: אחד האתגרים שבהם אנחנו נתקלים ושאנחנו חשים תסכול לגביהם הוא כאשר המדיה ממשיכה להראות סרטונים שוב ושוב שאנחנו הורדנו מהפלטפורמה שלנו.

אליזבט קנטר: זה מגביר את המשבר, מחזק את הנושא ויוצר תחושה שזה טרנד בטיקטוק כאשר למעשה זה לא היה טרנד.

אליזבט קנטר: אומר גם, הזכרתי כמה פעמים את דוח כללי הקהילה שלנו.

אליזבט קנטר: אשמח לשתף את הדוח הזה אתכם, שמראה בפירוט רב יותר איך אנחנו מורידים תוכן ומה היקף התוכן שאנחנו מורידים.

אליזבט קנטר: אסיים בכך שאומר שאנחנו מורידים את החומר הזה מן הפלטפורמה.

אליזבט קנטר: אם תציינו בפנינו מה התוכן אנחנו נוריד אותו כהפרה של כללי הקהילה שלנו.

עמיחי שיקלי: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): יש לך הערה כלשהי בעניין צעירים שמצטלמים עם רובים?

אליזבט קנטר: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): טיקטוק לא מרשה רובים בפלטפורמה.

אליזבט קנטר: אם יש סרטון של מישהו נושא רובה אז צריך להוריד את הסרטון הזה.

אליזבט קנטר: אנחנו מזהים שבישראל לצה"ל יש חשבון טיקטוק מצליח ואולי לאנשים מצה"ל יש נשק בסרטונים, זה דבר שאנחנו בוחנים מקרה-מקרה, אבל אנחנו לא מרשים לאנשים להחזיק רובים או אקדחים או ליידות אבנים במשטרה או סוג כזה של תוכן בפלטפורמה שלנו.

אליזבט קנטר: אם ראית תוכן כזה בבקשה תדווח לי, אבקש מן הצוותים שלנו לבדוק את זה.

עמיחי שיקלי: (נושא דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): זה נפוץ מאוד בישראל בעיקר באזור הנגב, בדרום מדינת ישראל.

עמיחי שיקלי: אנחנו רואים מאות סרטונים כאלה בכל יום.

אליזבט קנטר: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): בבקשה תדווח לי.

אליזבט קנטר: אם אתה רואה מאות סרטונים הם לא צריכים להיות בפלטפורמה, אנא תדווח לי.

אליזבט קנטר: למען האמת, הדרך הטובה ביותר לדווח היא באמצעות הרשויות המקומיות בישראל.

מירב בן ארי: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): ליז, אני חושבת שחבר הכנסת מודאג יותר מהמבצע הבא בעזה, כי עכשיו אנחנו יודעים מה יהיה באינטרנט כאשר ישראל לצערנו תצטרך לצאת שוב למבצע הבא.

מירב בן ארי: אנחנו מכינים את עצמנו במשטרה, ברשויות המקומיות, להפוך את הערים שלנו לבטוחות אבל אנחנו רוצים לדעת שגם בטיקטוק אתם יכולים להכין את עצמכם למבצע הבא בעזה ולמנוע את הסרטונים שיהיו אז.

מירב בן ארי: אנחנו עדיין רואים את הסרטונים האלה בטיקטוק.

עמיחי שיקלי: אני חושב שיש פה הזדמנות אדירה אם המשטרה תתקשר איתם לגבי הסרטונים.

מירב בן ארי: אני חושבת שהם בקשר עם משרד המשפטים.

עמיחי שיקלי: זה האימא של כל הטרנדים.

עמיחי שיקלי: לומר שזה לא קיים זה לא נכון.

איתמר בן גביר: אולי יש איזשהו נתק בין משרד המשפטים לבינם.

איתמר בן גביר: היא בכלל לא חיה את זה, היא לא מכירה ולא כלום.

עמיחי שיקלי: במונחים עולמיים זה לא טרנד, היא צודקת.

עמיחי שיקלי: במונחים המקומיים שלנו זה אבו-אבוה טרנד.

מירב בן ארי: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): אם תרצי לסכם, בבקשה.

אליזבט קנטר: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): דיברנו בשבוע שעבר על המשבר הפוטנציאלי הבא, אנחנו מעריכים שאולי יהיה כזה.

אליזבט קנטר: מה שאנחנו עושים, אנחנו תמיד מנתחים טרנדים שקורים ואנחנו מאמנים את האנשים שלנו כל הזמן להיות מעודכנים על סוג תוכן חדש שלא היה לנו בפלטפורמה קודם.

אליזבט קנטר: המשבר בחודש מאי היה הפעם הראשונה שהיה לנו תוכן כזה בטיקטוק אז זה היה ניסיון לימודי עבורנו אבל הצוותים שלנו למדו מזה ותהיה לנו טכנולוגיה טובה יותר כדי לאתר סוג כזה של תוכן.

אליזבט קנטר: הצוותים שלנו מתודרכים איך לאתר את זה לפני שזה מופיע בפלטפורמה.

אליזבט קנטר: אנחנו פלטפורמה צעירה, אנחנו לומדים כל הזמן, אבל נקטנו צעדים כדי למנוע סוג כזה של תוכן בפלטפורמה אם יהיה עוד משבר בעתיד.

אליזבט קנטר: אנחנו נתמודד עם זה כאשר זה יופיע, אבל אנחנו מרגישים שאנחנו במקום טוב יותר היום כדי לאתר תוכן כזה מאשר היינו בחודש מאי.

מירב בן ארי: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): תודה רבה, ליז.

מירב בן ארי: אנחנו נהיה בקשר כי את רוצה לעשות במהלך חודש נובמבר בנושא אלימות כנגד נשים אז אנחנו מחכים לזה.

מירב בן ארי: אני ממליצה לך אולי לצאת בעוד קמפיין עם 105, כפי שעשיתם בלונדון, אבל זה יהיה חזק בהרבה, כי אנשים צעירים צריכים להבין שאתם מנטרים את הסרטונים ושאתם עובדים עם 105.

מירב בן ארי: (נושאת דברים בשפה העברית): אמרתי לה שתעשו קמפיין קצת יותר גדול, כפי שהיה בלונדון והיא הראתה לי, לעומת הקמפיין שהיה בישראל שהוא קצת יותר קומיקס, כדי שהצעירים יבינו את המשמעות.

מירב בן ארי: תתחילו לשדרג את הקמפיין הבא.

מירב בן ארי: כבר חיברתי אליכם את אנשי טיקטוק.

מירב בן ארי: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגום חופשי): תודה רבה, ליז.

מירב בן ארי: כפי הנראה ניפגש שוב בירושלים.

מירב בן ארי: תודה רבה לך.

מירב בן ארי: (נושאת דברים בשפה העברית): אני רוצה לשמוע התייחסות של משרד המשפטים, בבקשה.

לילך וגנר: בצדק רב הוועדה פתחה את הדיון בפשיעה המקוונת בנושא של עבירות כאלה ואחרות.

לילך וגנר: יש תופעה של עבירות מיניות ברשת, יש תופעה של הסתה ברשת, יש תופעה של ביצוע עבירות נשק ברחבי הרשת ופשיעה כלכלית.

לילך וגנר: הרשת היא פלטפורמה לביצוע עבירות רבות והמשטרה בכל אחד מסוגי העבירות האלה נערכת בהתאם למאפיינים של התופעה.

לילך וגנר: אני רוצה להדגיש שני עניינים בהקשר הזה.

לילך וגנר: בנוגע לבריונות ברשת אני מזכירה את מסקנות ועדת ארבל, ועדה ציבורית שמונתה לגיבוש אמצעים להגנה מפני פרסומים פוגעניים ברשת והמוסדות שהיו שם, שהם בין היתר גם בהקשר של הסרת תכנים, נושא שעלה פה, וגם בהקשר של גוף שיסייע בהקשרים האלה.

לילך וגנר: התופעה הזאת בהחלט באה לאוויר העולם כבר לפני מספר שנים וכבר נערכו דיונים רבים בנושא.

לילך וגנר: אם אפשר יהיה לעגן את ההמלצות של הוועדות השונות והרבות שעסקו בנושא הזה כדי שאפשר יהיה באמת לקדם את העניין ולא לנסות להמציא את הגלגל בכל פעם מחדש, זה בהחלט יעזור למלחמה בתופעה הזאת.

לילך וגנר: אני מרגישה את זה באופן אישי, אנחנו בדיונים בוועדות רבות של הכנסת שנוגעות לנושאים האלה ואני מרגישה שאנחנו משחזרים את אותם דיונים שעשינו בוועדות אחרות.

לילך וגנר: אני שמחה מאוד שהכנסת מרגישה שהיא מתגייסת לביעור התופעות השליליות מאוד האלה, אבל גם צריך לראות את התמונה בצורה רחבה, את כלל הוועדות שדנו בנושא, המסקנות שלהן, מה הכי אופרטיבי במסקנות שלהן, שתהיה לו גם אפקטיביות גדולה במציאות, לנסות לקדם את העניינים האלה במסגרת הכלים הפרלמנטריים שיש לכם.

לילך וגנר: עלו פה כמה טענות בהקשרים שונים.

לילך וגנר: נמצאת אתנו בזום גם שירי רום ממחלקת הסייבר בפרקליטות, שתוכל להתייחס הן לנושא של עבודת מחלקת הסייבר בהקשר של פגיעות מיניות ברשת, כתבי האישום שמחלקת הסייבר מגישה, הרשעה, שהייתה לאחרונה ביום חמישי בתיק גדול מאוד, ודוגמאות לכתבי אישום, שכנראה לא הוצגו מספיק בצורה בולטת על ידינו בדיונים אחרים שנעשו בנושא ניסיון לביצוע עבירות מיניות ברשת ופניות מיניות לקטינים, גם כאלה שלא נענו בכלל, תוך שימוש בכלים שיש לרשותנו.

מירב בן ארי: חשוב לי להגיד, הדיון הוא על פשיעה באופן כללי.

מירב בן ארי: אין לי בעיה, גם שמעתי, אבל בכוונה חידדתי שזה עוסק בפשיעה.

מירב בן ארי: אם הייתי רוצה שהנושא יהיה פשיעה מינית אז זה היה נושא הדיון.

מירב בן ארי: הנושא הוא קצת יותר רחב.

מירב בן ארי: כמובן גם פשיעה מינית, והתייחסו לזה פה, אבל חשוב לי שתדעי, הנושא הוא פשיעה ברשת.

מירב בן ארי: אגב, בניגוד לוועדות הקודמות, קודם כול, פעם ראשונה שזה עולה בוועדה לביטחון פנים.

מירב בן ארי: שנית, אני לגמרי בתוך 105 כדי לנסות להרחיב.

מירב בן ארי: הייתי אצלם בביקור וזה מה שאמרתי לנאוה כהן אביגדור.

מירב בן ארי: אנחנו נרחיב.

מירב בן ארי: אם מישהו ייחשף לסרטון אנטישמי או לסרטון לאומי פוגעני, שיהיה לו למי לדווח בלי להגיש תלונה.

מירב בן ארי: עכשיו אני פחות רוצה להתייחס לכך שהגשתם כתב אישום על פגיעה מינית כי אני סומכת עליכם, אני חושבת שאתם שם.

מירב בן ארי: אני לא באירוע.

מירב בן ארי: אני חושבת שהאירוע חייב להתרחב לנושא של צעירים בכלל.

מירב בן ארי: זה מה שאמרתי לנאוה, היא מהנהנת.

מירב בן ארי: עוד כשהייתי בביקור ב-105 אמרתי לה: בואו נרחיב, בואו ניתן מודל, בואו ניתן אפשרות לצעיר להתלונן בלי להגיש תלונה.

מירב בן ארי: אני מבינה אותם שהם אומרים, כי זה מה שיש היום, אבל אנחנו צריכים לשדרג את האירוע.

מירב בן ארי: אמרה חברת הכנסת קרן ברק: אנחנו באירוע אחר ב-2021.

מירב בן ארי: יש תלונה מקוונת, זה טוב, אבל אולי אני בכלל לא רוצה להירשם במאגר שלכם כמי שמגישה תלונה, אני רק רוצה רק לדווח על אירוע.

מירב בן ארי: לכן אני לא צריכה את מערך הסייבר.

מירב בן ארי: אני יודעת שאתם שם.

מירב בן ארי: אני מלווה אותך כבר שנים רבות.

מירב בן ארי: אני לא שם.

מירב בן ארי: אני רוצה להרחיב את האירוע ברשת.

מירב בן ארי: כאשר ישבה אצלי ליז קנטר מטיקטוק, שאלתי אותה בסוף: מה תעשו באירוע הבא כאשר נצא למבצע בעזה?

מירב בן ארי: הרי רוב המלחמה האמיתית הגיעה מן הרשת.

מירב בן ארי: מי שסחף את הצעירים לרחוב זה הרשת.

מירב בן ארי: לכן אנחנו חייבים להיות שם.

לילך וגנר: אני מפנה לשירי רום מן הפרקליטות מכיוון שמחלקת הסייבר עוסקת בזה, וזה גם עלה פה, בנושא של פנייה לרשתות החברתיות בדרישות להסרת תכנים.

מירב בן ארי: בבקשה, שהיא תתייחס.

לילך וגנר: ועוד פעם, אני מפנה למסקנות של ועדת ארבל.

לילך וגנר: רק אגיד שהעמדה שלנו הושמעה בפני ועדת ארבל.

לילך וגנר: דווקא ועדת ארבל סברה שאין מקום לאמץ את הבקשה שלנו לקבוע בהקשרים מסוימים עבירה ייחודית של בריונות ברשת.

לילך וגנר: אני חושבת שחשוב לקרוא את ההמלצות של הוועדה.

לילך וגנר: שוב, גם כשעמדתנו נדחית וההמלצות שלנו אינן מתקבלות חשוב לראות את הפתרונות שכן מוצעים שם.

לילך וגנר: מוצעים שם הרבה כלים שלדעתי שווה לאמץ אותם, במיוחד בהקשר של הסרת תכנים ואותו גוף ייעודי שיטפל בנושא הזה.

לילך וגנר: זה יתרום לטיפול בכלל עבירות הרשת, לאו דווקא בעבירות של בריונות ברשת או פגיעות בעובדי ציבור ברשת.

מירב בן ארי: הזמן שלנו קצר אז בואו נעלה בזום את שירי רום מן הפרקליטות.

שירי רום: בהמשך למה שלילך וגנר אמרה, אנחנו מטפלים, יש לנו כמה כובעים למחלקה שלנו, אנחנו גם מחלקה בפרקליטות שמנהלת תיקים, ובין היתר התיקים שהוזכרו פה, של בנו ריינהורן, לפני שבוע התיק של אוריה עסיס שנדון ל-12 שנות מאסר.

שירי רום: אנחנו מנהלים תיקים, אבל לא רק על פגיעות מיניות ברשת אלא על כל פגיעה ברשת.

שירי רום: אנחנו עובדים גם מול 105 וגם מול יחידת הסייבר הארצית שחוקרת עבירות מורכבות ונגד הרבה נפגעים.

שירי רום: אבל יש לנו עוד כובעים: כובע של מטה וכובע של הסרת תכנים.

שירי רום: כשאנחנו עובדים מול הרשויות החברתיות העיקריות, מול חברות כמו גוגל וחברות נוספות כמו טיקטוק ופייסבוק ומגישים להן בקשות וולונטריות, בקשות להסרת תכנים, שצריכות לעמוד כמובן בקריטריון, קודם כול שזאת תהיה עבירה פלילית, שהבקשה להסרה תעמוד בתנאי השימוש של אותה חברה, לרוב הן מקבלות את הבקשות.

שירי רום: יש לנו שיתוף פעולה פורה מאוד גם עם טיקטוק, גם עם פייסבוק, ואנחנו מצליחים להגיע לאחוזים יפים מאוד של הסרת תכנים.

שירי רום: אנחנו כמובן לא יוזמים בעצמנו את הפניות, כפי שאנחנו לא יוזמים גם טיפול בתיקים פליליים.

שירי רום: אנחנו מקבלים מן המשטרה ומרשויות אחרות את הבקשות ואנחנו כמובן בודקים ופונים לפי הצורך.

שירי רום: הצוות שלנו גם זכה כצוות מצטיין של משרד המשפטים לשנת 2020, צוות הסרת תכנים.

שירי רום: גם בנושא הנשק, אני יודעת שקם עכשיו צוות בפרקליטות שמטפל בכל הסרטונים של הנשק.

שירי רום: נכתבה גם חוות דעת, איך מוכיחים את השימוש בנשק באמצעות אותם סרטונים.

שירי רום: אני יודעת שהוגשו כבר כמה תיקים מאז הקמת הצוות ועובדים על זה.

שירי רום: לעניין ועדת ארבל, אני יודעת שמוקמת ממש בימים אלה ועדה, בהחלטה של השר גדעון סער, בראשות המנכ"ל, ליישום ההמלצות של ועדת ארבל.

שירי רום: אני מקווה שזה באמת ייתן מענה לתופעות הבריונות והשיימינג, שהן באמת פחות מטופלות היום כי הן בדרך כלל לא נכנסות לעבירה פלילית.

איתמר בן גביר: קודם כול, אני לא כל כך מבין למה זה לא נכנס לעבירה פלילית.

איתמר בן גביר: אני מבין שאולי טוב יותר שתהיה בריונות ברשת אבל יש לכם כל מיני סעיפים מכאן ועד להודעה חדשה: לדוגמה עידוד למעשה אלימות, כל מיני עבירות.

איתמר בן גביר: כאשר אדם מנופף בנשק זה עבירה פלילית.

איתמר בן גביר: אני מזכיר לכם שניהלתם עכשיו תיק שלם על מה שנקרא "חתונת השנאה", שאנשים באו וקפצו ורקדו עם נשק, ואמרתם: זה עבירה פלילית.

איתמר בן גביר: אז להגיד שכל הסרטונים ששיקלי מדבר עליהם זה לא עבירה פלילית?

איתמר בן גביר: אני לא יודע.

איתמר בן גביר: אני שואל אתכם עוד שאלה בעניין ועדת ארבל ובעניין איזה פיל שנמצא בחדר ואני לא מבין למה אף אחד לא מטפל בו לאורך כל השנים.

איתמר בן גביר: יש פסיקה של בית המשפט העליון בעניין אנונימיות ברשת, זה נקרא פסיקת רמי מור.

איתמר בן גביר: כשמבקשים IP, כשמבקשים משהו מבית משפט, בית המשפט כמעט ולא נותן, פרט למקרים חריגים שבחריגים.

איתמר בן גביר: בדרך כלל בית המשפט אומר: לא, יש אנונימיות ברשת, יש לאדם זכות להיות אנונימי ברשת.

איתמר בן גביר: לכן אם אדם כותב עליי משהו ואני לא יודע מה השם שלו, לך תשיג את השם שלו, זה סיפור מכאן ועד הודעה חדשה.

איתמר בן גביר: למה אתם לא יוזמים איזו הצעת חוק – אולי אנחנו כאן בכנסת צריכים לעשות את זה, אבל זה צריך לבוא דווקא ממשרד המשפטים ומן המשטרה – הצעה שמדברת נגד האנונימיות של המשתמש ברשת.

איתמר בן גביר: הרי לא יכול להיות שאנשים יסתתרו מאחורי השם האנונימי, יעשו כל מיני פשעים, יעשו כל מיני עבירות וכל מיני חגיגות.

איתמר בן גביר: השאלה מה אתם עושים בנושא הזה.

איתמר בן גביר: אגב, אחת המסקנות של ועדת ארבל היא הסמכת בתי המשפט לצוות על הסרת אנונימיות.

איתמר בן גביר: זה לא יושם.

לילך וגנר: כפי ששירי רום הסבירה, יש צוות בראשות מנכ"ל משרד המשפטים שמינה השר גדעון סער ליישום המסקנות.

לילך וגנר: לא רק בהקשר של הסרת תכנים אלא גם בהקשר של האנונימיות, יש הודעה בהסרה, יש שם שלל המלצות.

מירב בן ארי: אמרת שהמלצה אחת שלך בכלל לא התקבלה.

לילך וגנר: ההמלצה שלי קשורה לבריונות ברשת.

איתמר בן גביר: אבל הלכת מור לא אושרה היום, היא ניתנה לפני עשר שנים, משהו כזה.

איתמר בן גביר: אנחנו כבר עשר שנים עם הלכה של בית משפט עליון, שאומר: אין לי את הכלים.

איתמר בן גביר: אני מקבל את מה שבית המשפט העליון אמר:

איתמר בן גביר: זה לא בחוק אז אני לא יכול לעשות את זה.

איתמר בן גביר: למה כל כך קשה ליזום משהו שיאפשר לבית המשפט לחשוף את האנשים שמסתתרים מאחורי האנונימיות ברשת?

מירב בן ארי: מאיר יצחק הלוי ואני קבענו דיון אצל מנכ"ל משרד המשפטים בעניין מסקנות ועדת ארבל.

מירב בן ארי: אם תרצה, תביא לי את הפרטים.

שירי רום: אני רוצה להשיב לך.

שירי רום: קודם כול, לגבי העבירות בנשק, אין ספק שזאת עבירה.

שירי רום: כל החזקה או שימוש בנשק זה עבירה פלילית.

שירי רום: לא לזה התכוונתי.

שירי רום: התכוונתי לשיימינג ברשת, שהבעיה כאן היא דווקא לא האנונימיות.

שירי רום: היום יש למשטרת ישראל שיטות טובות מאוד לפצח את האנונימיות הזאת, אפילו בטלגרם אנחנו מצליחים להגיע לאנשים מאחורי היוזרים.

שירי רום: הבעיה היא לא זה, הבעיה היא שאין בחוק עבירה פלילית מתאימה להתמודד עם התופעה הזאת של שיימינג.

איתמר בן גביר: למה?

איתמר בן גביר: חוק איסור לשון הרע הוא חוק פלילי, הוא לא רק חוק אזרחי.

איתמר בן גביר: תמיד מתבלבלים לחשוב שאם מגישים תביעה על לשון הרע זה רק אזרחי, אבל יש בחוק איסור לשון הרע גם מסלול פלילי לכל דבר ועניין, אתם לא משתמשים בו.

איתמר בן גביר: את לא אשמה, אני לא בא אליך בתלונות, לא את מנהלת את המדיניות של מדינת ישראל בנושאים האלה, אבל למה לא מתחילים להגיש תיקים פליליים בשם חוק איסור לשון הרע?

שירי רום: יש כמה תיקים בודדים שבהם כן עשו שימוש בחוק הזה, אבל השימוש אכן נדיר מאוד כי לפי הפסיקה, כפי שניתחו את העבירה הזאת, היא מיועדת למקרים נדירים מאוד, היא לא מתאימה לכל מקרה.

שירי רום: אני לא בטוחה שזה המקום המתאים ופה צריך לבוא הטיפול בשיימינג ברשת.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע גם את נציגי המשרד לבט"פ אז רק מילה אחרונה למשרד המשפטים.

לילך וגנר: בעניין העבירה של לשון הרע, בדרך כלל רב הנזק בה על התועלת.

לילך וגנר: המקרה של קסטנר הוא המקרה המפורסם בהקשר הזה.

לילך וגנר: גם בוועדת ארבל עלו קולות רבים על ביטול העבירה של לשון הרע.

לילך וגנר: אנחנו הצענו החלפתה באיזו עבירה ייעודית בהקשר של בריונות ברשת, קצת בדומה למה שנעשה בהקשר של חוק הסרטונים וכהפקת לקחים מחוק הסרטונים, אבל ההמלצה שלנו לא התקבלה.

לילך וגנר: כלים אחרים נבחרו לטיפול בנושא הזה.

לילך וגנר: אפשר להרחיב על זה בדיון אחר.

לילך וגנר: עוד הערה קטנה לגבי הנשק – לאחרונה הייתה הרשעה, אנשים הורשעו בסחר בנשק בעקבות התכתבות בוואטסאפ בלבד, בלי תפיסת נשק.

לילך וגנר: כלומר הכלים האלה של טיפול בסרטונים שבהם רואים נשק קיימים.

לילך וגנר: הפרקליטות יושבת על הנושא הזה גם בעניין של חוות דעת שתוכל לשמש אותם בתיקים הללו.

לילך וגנר: הנושא הזה בהחלט נמצא במודעות ובטיפול.

אלינה ברדץ' יאלוב: רציתי לדבר בהקשר אחד.

אלינה ברדץ' יאלוב: המתנתי לסיום הדיון פה אז אסיט אותו טיפה לקראת דיון שיש לנו מחר בוועדה לקידום מעמד האישה.

אלינה ברדץ' יאלוב: לפני כשבועיים הופיע שוב סיפור של הפצת תמונות עירום דרך הטלגרם.

אלינה ברדץ' יאלוב: יזמתי ביחד עם נעמה לזימי דיון מיוחד שיתקיים מחר בוועדה לקידום מעמד האישה בנושא הפצת תמונות עירום של נשים ברשתות החברתיות.

אלינה ברדץ' יאלוב: בהזדמנות הזאת רציתי לשאול: מדברים כל הזמן על זה שיש תפיסה והרשעה של מפעילים של ערוצים, לצורך העניין אותו סיפור של לפני שבועיים בדרום, צעיר שהפעיל ערוץ טלגרם שבו הופצו מאות, אם לא אלפי תמונות של נשים בעירום.

אלינה ברדץ' יאלוב: אבל האנשים שמעבירים אליו את התמונות האלה – אין זכר לדבר הזה.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה קורה עם הסיפור הזה?

אלינה ברדץ' יאלוב: מה קורה עם החקיקה?

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו עברנו על החקיקה ויש אפשרות להרשיע אבל לדעתי, כך לפחות נראה על פי הדיווחים בתקשורת, שום דבר לא קורה בנתיב הזה.

ירון בן צבי: אני ניהלתי שלוש מתוך ארבע הפרשיות שהיו בישראל בתחום הספציפי הזה, של עירום ישראלי בטלגרם.

ירון בן צבי: בכל חקירה שהייתה לנו גבינו מאות רבות של עדויות מנשים.

ירון בן צבי: כמי שניהל את החקירה, תמיד ההנחיה הייתה לחתור למגע ולהבין מאיפה הגיעה ההפצה של התמונה.

ירון בן צבי: זה מעניין אותנו בשל כמה סיבות.

ירון בן צבי: סיבה אחת היא לחתור למגע ולהגיע לאותו עבריין.

ירון בן צבי: סיבה שנייה היא להבין מה המנוע שמזין את הקבוצות האלה.

ירון בן צבי: בניגוד לכל מה שמתפרסם ונאמר, כאילו המשטרה לא מנסה להבין מה מקור העבירה ולהשלים את כל התמונה - - -

אלינה ברדץ' יאלוב: לא טענתי את זה.

ירון בן צבי: זו האווירה.

ירון בן צבי: כמי שניהל את התיקים האלה, בכל תיק ניסינו להגיע למי שהפיץ את התמונות.

ירון בן צבי: לא תמיד מצליחים, לא תמיד יודעים.

אלינה ברדץ' יאלוב: ואם הצלחתם?

ירון בן צבי: התיק לא נסגר, הוא ממשיך להתנהל, לפחות אצלי ביחידה.

אלינה ברדץ' יאלוב: פשוט לא ראיתי הרשעות ולא שום דבר.

איתמר בן גביר: איזו עבירה זאת?

איתמר בן גביר: התנהגות פסולה במקום ציבורי?

ירון בן צבי: יש שלל עבירות קשות.

מירב בן ארי: אני מניחה שמחר תמשיכו את הדיון החשוב הזה וטוב שבאת.

מירב בן ארי: אני חייבת לתת את רשות הדיבור לחבר הכנסת שיקלי, לנציגי המשרד לביטחון פנים, למועצה לשלום הילד, ואנחנו חייבים לנעול את הדיון.

עמיחי שיקלי: אני רוצה לחזור לאותה נקודה ולשאול על החלק של הפרקליטות.

עמיחי שיקלי: איפה עומדת פרקליטות המדינה במאבק ברשתות בכל מה שאנחנו רואים גם במזרח ירושלים סביב תקיפות אלימות, בעיקר של צעירים חרדים שמותקפים על לא עוול בכפם, וזה הרבה פעמים מתועד כמקור לגאווה, וגם התופעה שיש בנגב, שאני לא יודע אם אתם ערים אליה, של צעירים שמצטלמים עם אקדחים ורובים.

עמיחי שיקלי: מעניין לקבל דוגמאות, למשל אותו בחור שסטר לאדם ברכבת הקלה לפני שומר החומות, מישהו הגיש נגדו כתב אישום?

עמיחי שיקלי: היה על זה איזשהו טיפול?

לילך וגנר: אני לא נציגת הפרקליטות.

לילך וגנר: אם זה לא היה מספיק ברור, אני נציגה של מחלקת ייעוץ וחקיקה.

לילך וגנר: נמצאת אתנו שירי רום, שהיא נציגת מחלקת הסייבר בפרקליטות, אפשר לשאול אותה מה המדיניות של הפרקליטות, אבל אני לא יודעת אם אפשר לדבר על תיקים פתוחים.

עמיחי שיקלי: האם התופעות מוכרות לפרקליטות?

עמיחי שיקלי: האם היא מטפלת בזה?

עמיחי שיקלי: האם יש מספרים?

עמיחי שיקלי: האם הוגשו X כתבי אישום, האם הוגשו 100 כתבי אישום, 1,000 כתבי אישום?

לילך וגנר: לגבי נושא הנשק התייחסנו מפורשות.

מירב בן ארי: נקבל את ההתייחסות שלכם בכתב.

מירב בן ארי: שירי רום מן הפרקליטות, את יכולה להתייחס לשאלה של חבר הכנסת שיקלי?

שירי רום: אני חייבת לומר שיש לי פחות נתונים ומידע על נושא תקיפת החרדים שהוא מדבר עליה.

שירי רום: לא נתבקשתי לאסוף נתונים בנושא הזה לצורך הדיון אבל אני בהחלט יכולה.

שירי רום: בכל מקרה, אנחנו הרי לא יוזמים חקירות.

שירי רום: אנחנו בפרקליטות מקבלים חקירות שהמשטרה חוקרת, אנחנו מקבלים את התיקים.

שירי רום: אם יש תופעה כלשהי אנחנו מתייחסים אליה במלוא הרצינות.

שירי רום: אצלנו בסייבר התיקים האלה פחות רלוונטיים, אני לא מכירה תיק כזה.

שירי רום: אני בטוחה שאם זה תופעה שקיימת בדרום אז זה יותר שאלה שמופנית למחוז הדרום, מן הסתם הם יכירו יותר אם התופעות שם, או במחוז ירושלים, מה שאתה מציין.

שירי רום: לא הגעתי ערוכה לנושא הספציפי הזה.

מירב בן ארי: בסדר, את תעני לנו בכתב.

מירב בן ארי: אני רוצה לשמוע את הנציגה של המשרד לביטחון פנים, בבקשה גברתי.

בוסנה מהרט דסה: אני מן הלשכה המשפטית.

בוסנה מהרט דסה: מכיוון שאנחנו עוסקים בפשיעה במרחב המקוון, שהוא כר רחב מאוד באופן כללי שלא מתמקד בעבירה כזו או אחרת, אעדכן שמבחינה משפטית וההסדרה הנורמטיבית יש חוק אחד שנחקק כבר ב-2017, חוק הסמכויות לשם מניעת ביצוע עבירות באמצעות אתר אינטרנט.

בוסנה מהרט דסה: זה חוק שמאפשר להגיש בקשה לבית המשפט על מנת להסיר תוכן או למנוע גישה או להחשיך אתרים, אם בית המשפט אישר את הצו, כשמדובר בעבירות של זנות, בעבירות של סחר בסמים וחומרים מסכנים.

מירב בן ארי: אז אין התייחסות לאמל"ח למשל.

בוסנה מהרט דסה: אין אמל"ח.

בוסנה מהרט דסה: שם יש הגדרה של עבירות.

בוסנה מהרט דסה: עבירות של אמל"ח בשלב הזה לא מופיעות.

מירב בן ארי: זה הדבר הכי חשוב.

מירב בן ארי: אתם שומעים את זה?

מירב בן ארי: אנחנו נטפל בזה.

בוסנה מהרט דסה: בסעיף ההגדרות יש הגדרה של "עבירה".

מירב בן ארי: מצוין, הבנתי אותך, זו הערה חשובה מאוד.

בוסנה מהרט דסה: אפשר לפנות לבית המשפט ולבקש צו על מנת להחשיך את האתר, להסיר את האתר וכן הלאה.

בוסנה מהרט דסה: הצעת חוק נוספת, שבזמנו אושרה בקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוקה, היא הצעת חוק למניעת ביצוע עבירות באמצעות האינטרנט.

בוסנה מהרט דסה: זה הצעת חוק רחבה יותר, שבזמנו כונתה "הצעת חוק הפייסבוק".

בוסנה מהרט דסה: היא נועדה להסיר תוכן נקודתית כאשר מתקיימים התנאים שנקבעו בהצעת החוק, שזה למשל עבירות של טרור, עבירות של הסתה לאלימות, כאשר מתקיימים תנאים של חשש לפגיעה בשלומו של אדם, חשש לפגיעה בביטחון המדינה, לפגיעה בתשתיות של המדינה וכן הלאה.

מאיר יצחק הלוי: אטעה אם אומר שזה ממוקד בעיקר בנושאים של ביטחון המדינה ולא בין אדם לחברו?

מאיר יצחק הלוי: בעניין הזה באה פרשנות מקלה מבחינת חופש הדיבור וחופש הביקורת וכל מיני חופשים כאלה.

מאיר יצחק הלוי: השאלה אם זה לא ממוקד רק בתחומים של טרור וביטחון המדינה ולא בפגיעה בין אדם לחברו.

בוסנה מהרט דסה: כדאי לקרוא את הדיונים הארוכים, דיוני העומק שהיו בזמנו בוועדת החוקה על הצעת החוק.

בוסנה מהרט דסה: המטרה הייתה בעצם לאפשר, בהתקיים אותם תנאים, שכן תהיה הסרת תוכן, הן ביוטיוב, הן בפייסבוק והן ברשתות החברתיות.

בוסנה מהרט דסה: קשה לי לענות על הנקודה הזאת.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שזה מתייחס בעיקר לנושאים שקשורים לביטחון המדינה.

מירב בן ארי: אבל אפשר להרחיב את זה.

מירב בן ארי: אנחנו נשב על שני החוקים האלה, זה מעניין.

מירב בן ארי: בסדר גמור, תודה רבה.

מירב בן ארי: חשוב מאוד.

לירון אשל: תודה, גברתי.

לירון אשל: אני עורכת דין ועובדת סוציאלי במועצה לשלום הילד.

לירון אשל: הדיון הזה הוא סופר חשוב כי, כפי שאמר חבר הכנסת הלוי, מדובר במכת מדינה בנוגע לכל סוגי הפגיעות ברשת שנוגעות לילדים: אובדנות, פגיעות אלימות, שיימינג, כל מה שעולה בדעתכם.

לירון אשל: אם בעבר ילד עבר שיימינג או עבר פגיעה מינית במקום מוגדר וחזר למקום מבצרו בבית והייתה לו אולי הגנה של ארבעה קירות, היום הפגיעות האלה מגיעות עד אליו דרך הפייסבוק, בכל מקום ובכל זמן, בחסות האנונימיות.

לירון אשל: באמת רק לאחרונה השופט גולדברג בבית המשפט העליון הזכיר את זה כתופעה שצריך למגר.

לירון אשל: אנחנו במועצה לשלום הילד פוגשים את זה בשטח בשלוש זירות מרכזיות: הזירה הראשונה היא מרכז הליווי לילדים נפגעי עבירה, שאנחנו מלווים שם ילדים שנפגעו גם בעבירות מין ברשת.

לירון אשל: שם טועים לחשוב שהתסמינים הם פחות חמורים אולי מאשר אילו הפגיעה הייתה לא מאחורי המקלדת.

לירון אשל: אנחנו מבינים שמבחינת הסימפטומים והטראומה – היא לא פחותה אלא לפעמים אפילו מורכבת יותר מבחינת החודרנות וההצפה.

לירון אשל: יש תכנים שלא תמיד אפשר להסיר באופן הרמטי.

לירון אשל: הזירה השנייה היא דרך מרכז הסיוע שלנו.

לירון אשל: אנחנו מקבלים פניות בנוגע להפרה של זכויות ילדים.

לירון אשל: גם שם אנחנו נתקלים בתופעה הקשה הזאת.

לירון אשל: הזירה השלישית, שאולי זה הכי מעניין כי לא השמיעו פה מספיק את הקול של הילדים עצמם, אנחנו מקיימים תוכנית ייחודית של פרלמנט לנוער, שהיא תוכנית ייחודית של הליך היוועצות עם ילדים ונוער מבאר שבע ורהט, שמשמיעים את הקול שלהם בנוגע לסוגיות רלוונטיות שנוגעות לעולמם.

לירון אשל: בשנת 2019 הקשבנו והתייעצנו איתם בנוגע לפגיעות ברשת.

לירון אשל: אם יש משהו שהיה מאוד מאוד בולט שם זה שהם לא מספיק מודעים לסכנות שקיימות ברשת, הם לא מספיק מודעים למוקדי הסיוע שקיימים, וגם האנשים שנמצאים סביבם בתחושה שלהם לא מכירים את ההתמודדויות ואת הזירות שהם נמצאים בהן.

לירון אשל: לכן הם לא ימהרו לפנות וגם לא ימהרו לשמוע את מה שאומרים להם.

מירב בן ארי: אני מתנצלת, אני חייבת לפנות לאיילת רזין בית אור ממרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

בית אור: אני רוצה להתייחס לחלק של הצעירים ולהתחבר למה שאמרה חברתי.

בית אור: אני היועצת המשפטית של איגוד מרכזי הסיוע.

בית אור: מידי שנה מגיעות למרכזי הסיוע כ-54,000 פניות, מתוכן כ-12,000 פניות חדשות, וכ-4% מתוך 12,000 הפניות האלה עוסקות בפגיעות מיניות ברשת.

בית אור: יש עלייה משמעותית בנתון הזה במהלך השנים, ביחס הפוך לגיל הנפגעות והנפגעים.

בית אור: אנחנו מדברים על מאות פניות כאלה.

בית אור: ממש אהיה פרקטית לגבי החזיתות שאנחנו מבקשות לפעול בהן ומבקשות את שיתוף הפעולה והירתמות הרשויות.

בית אור: אני לא אומרת שאין אבל בהחלט צריך להעמיק את שיתוף הפעולה והעיסוק בנושא.

בית אור: זירה מרכזית אחת היא החינוך, גם בהיבט של העלאת המודעות של הילדים, של בני הנוער, וגם, וזה דבר שלא נאמר פה מספיק, הזיהוי, הכשרות לאנשי מקצוע, זיהוי ולדעת להתמודד, להושיט יד ולתת מענה, למי לפנות, למה לפנות.

בית אור: 105 עושים עבודה מצוינת אבל ישבנו בדיון בהקשר דומה בשבוע שעבר וחלק מחברי הכנסת עצמם לא הכירו את 105.

בית אור: זה אומר שיש לנו עבודה משמעותית לעשות בהסברה.

בית אור: עלה פה נושא הגרומינג.

בית אור: יושבת לצדי חוקרת לשעבר ב-105.

בית אור: אני אומרת כפרקליטה לשעבר, נושא הגרומינג חייב להיות מחוקק.

בית אור: נאמר בצורה הכי פשוטה: אין עבירת מין קשה שאין לפניה גרומינג.

בית אור: יש את כל המעטפת שיוצר אותו פוגע, אותו פדופיל, כדי לאפשר לעצמו את הגישה לקטין.

בית אור: לזה קוראים גרומינג.

בית אור: היום זה לא מחוקק.

בית אור: כל אנשי המקצוע בשטח אומרים שצריך לחוקק את זה, אבל פתאום כשמגיעים לוועדת שרים שומעים שזה לא יהיה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני מתנצלת, אני חייבת לסיים.

מירב בן ארי: יש כאן אירוע של שדולה וכולם כבר מחכים בחוץ.

מירב בן ארי: אתם יכולים גם להצטרף, מי שמעניין אותו המשבר בענף התעופה.

מירב בן ארי: אסכם את הדיון.

מירב בן ארי: קודם כול, תודה רבה למשרדי הממשלה ולמוקד 105.

מירב בן ארי: אני מודה לכם.

מירב בן ארי: אני מודה במיוחד למוקד 105, אמרתי את זה בתחילת דבריי ואני אומרת את זה גם בסיכום.

מירב בן ארי: אתם עושים עבודה טובה, עבודה מצוינת.

מירב בן ארי: אנחנו נעשה כל שאפשר כדי להרחיב את הפעילות שלכם לעוד מקומות ועוד זרועות ועוד עבירות.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות למשטרה.

מירב בן ארי: שמעתי כאן עמדה משמעותית מאוד בעניין.

מירב בן ארי: אנחנו נביא אותך אלינו בצורה רחבה יותר כדי שתוכלי להסביר לחברי הכנסת בוועדה החסויה על הפעילות שאתם עושים.

מירב בן ארי: אני מבינה שיש כאן עבודת מודיעין בתוך הרשת ונשמח לדעת בצורה רחבה יותר.

מירב בן ארי: אנחנו ניקח את ההצעות של הוועדה לביטחון פנים ונחשוב איך אנחנו מתייחסים אליהן לשנת 2021, שבה עבירות האמל"ח בעיקר מסכנות אותנו היום ברשת.

מירב בן ארי: כוועדה אנחנו רוצים לקבל מן הפרקליטות את הנתונים שגם הוסיף וביקש חבר הכנסת שיקלי, גם על תיקים של אמל"ח, גם על תיקים של אנטישמיות, אם נפתחו כתבי אישום כאלה אנחנו רוצים לדעת.

מירב בן ארי: בעניין מסקנות ועדת ארבל וההתייחסות של לילך וגנר ומשרד המשפטים, יש לנו פגישה עם המנכ"ל, למאיר יצחק הלוי ולי, בדיוק על נושא מסקנות ועדת ארבל, מה אנחנו יכולים לקדם.

מירב בן ארי: נביא את זה גם לכאן.

מירב בן ארי: אני מודה לגוגל, טיקטוק ופייסבוק.

מירב בן ארי: רוב הבעיה האמיתית שלנו – זה יתרון וחיסרון לטיקטוק: מצד אחד אתם רשת חזקה מאוד, שהוקמה רק לפני שלוש שנים, אבל מצד שני זה גם חיסרון, כי לצערי האלימות נמצאת שם בגבהים מסוכנים מאוד לחברה כולה.

מירב בן ארי: נושא האלימות ברשת לא יסתכם בדיון אחד.

מירב בן ארי: יש לנו עוד דיוני המשך, האחד בנובמבר על כל הקשור לאלימות מינית, מה שהציגה חברת הכנסת ברדץ' יאלוב יגיע כאן לדיון רחב יותר בוועדה, מקצועי יותר, על נושא אלימות נגד נשים, על אותם סרטונים.

מירב בן ארי: מחר יש דיון בנושא זה בוועדה לקידום מעמד האישה.

מירב בן ארי: בנובמבר, לציון חודש האלימות נגד נשים, אתם תבואו לכאן.

מירב בן ארי: אני כבר מציעה למרכזי הסיוע להכין את הנתונים בעניין, מה שדיברת כאן בדקה וחצי.

מירב בן ארי: אל תדאגי, זכותך תישמר בדיון רחב בנושא.

מירב בן ארי: דיון בנושא של קטינים ושלום הילד, ביחד עם 105, אנחנו נמשיך כאן, זה לא הדיון האחרון שלנו.

מירב בן ארי: אני מניחה שיהיו עוד נושאים שיעלו.

מירב בן ארי: הוועדה הזו היא חדשה, היא עובדת בסך הכול חמישה שבועות בכנסת, אבל נושא האלימות ברשתות – ומאיר יצחק הלוי הוא חבר ופעיל בכיר בוועדה – ימשיך להידון כאן.

מירב בן ארי: אני כן אומרת לכם, ואמרתי את זה גם לטיקטוק וגם לחברי הכנסת הפעילים בנושא הלאומנות ברשת, אנחנו מבחינתנו צריכים במשטרה להיערך למבצע הבא בעזה, גם ב-Safe city בלוד ועכו, גם לתגבר בכוחות, אבל גם לתגבר את הרשתות בפעולות מניעה וחשיפה לפני שזה בסופו של דבר מתפוצץ, וזה התפוצץ לנו בשומר חומות בצורה מאוד מאוד רצינית.

מירב בן ארי: רק אגיד מילה אחת על הביקור שלי אתמול בצפון.

מירב בן ארי: שאלתי את מפקד המחוז איך יכול להיות שבנצרת ובנצרת עילית לא הייתה ההתפוצצות הזאת כפי שראינו במקומות אחרים, הרי גם שם יש עיר מעורבת.

מירב בן ארי: הוא אמר: ראשית, מרגע שהנושא הזה עלה שמנו את יהבנו על עניין הרשתות ואיפה זה הכי יתפוצץ, וכאשר ידעתי לא חיכיתי 48 שעות, כבר שמתי את הכוחות בין שתי הערים והפרדתי פיזית ולא הייתה לנו אלימות בנצרת.

מירב בן ארי: יכולים לעשות את זה בהיערכות מוקדמת נכונה וטובה, אפשר למנוע אלימות ופעולות ברשת.

מירב בן ארי: תודה רבה לכולם.

מירב בן ארי: הישיבה נעולה.