ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 35, 2021-10-20 09:42

שרן השכל: בוקר טוב לכולם.

שרן השכל: אני שמחה לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט הבוקר.

שרן השכל: אנחנו עדיין ממשיכים לקיים דיונים נרחבים בעניין הצעת החוק, אבל אנחנו נתחיל לדבר פה על הנושאים הספציפיים שאיתם היו לנו אתגרים לא פשוטים.

שרן השכל: אנחנו נדון בארבעה סעיפים, ואם נצליח להגיע לאיזה שהן הסכמות, הערות או נוסחים שהוועדה תסכים, אנחנו נתחיל להעלות אולי סעיפים ספציפיים להצבעה, לפחות סעיפים שהם סעיפים מוסכמים, ונשאיר לאחר כך את הסעיפים הבעייתיים שעליהם אנחנו צריכים עוד לדון.

אימאן ח'טיב יאסין: אפשר הצעה לסדר בנושא מסוים?

שרן השכל: את יכולה לנמק את ההצעה לסדר.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא שאנחנו הולכים לדון בו מאוד חשוב ויהיה לנו זמן לדבר על זה.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל בנוסף לזה יש נושא מאוד חשוב ודחוף למאות אם לא אלפי מורים שעובדים בדרום.

אימאן ח'טיב יאסין: הסוגיה של רישום הילדים שלהם בבתי הספר כי הם נמצאים שם.

אימאן ח'טיב יאסין: יש כזה דבר שנקבע, מין תקנה כזאת, אם אתם 10 שנים שם ולא בתהליך של העברה, ולא משנה אם זה שני ההורים או הורה אחד, הילדים לא יוכלו להירשם לבתי ספר בבאר שבע, למשל, אלא אם הם משנים את הכתובת שלהם במשרד הפנים.

אימאן ח'טיב יאסין: ואם הם עושים זאת, הם יאבדו את הזכויות שלהם ביישוב המקורי שלהם, ובסופו של יום, הם יחזרו לשם.

אימאן ח'טיב יאסין: למשל, להרבה מורים אין אפשרות לבנות בית ומחכים שיהיו מגרשים, ואז הזכות שלהם למגרש תפקע אם הם מעבירים את הכתובת שלהם לדרום.

אימאן ח'טיב יאסין: אז אני מבקשת שיהיה דיון בנושא ונמצא מי הגורמים הרלוונטיים שיכולים לשים את האצבע על הדבר הזה ולנסות לתת פתרונות.

שרן השכל: אני מנסה להבין.

שרן השכל: אין להם כתובת רשומה במשרד?

שרן השכל: - - -

אימאן ח'טיב יאסין: לא, לא.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא זה מורים ומורות שנאלצו לעבור לדרום כדי לעבוד, ואחרי זמן מסוים הם לא יכולים לרשום את הילדים שלהם בבתי ספר בבאר שבע, למשל, אלא אם הם מעבירים את הכתובת שלהם לבאר שבע, ולא רק לצורך הארנונה, אלא מעבירים את הכתובת שלהם כאילו הם תושבים של באר שבע.

אימאן ח'טיב יאסין: ואם הם רוצים לחזור לצפון, אם יש פרויקט מסוים של בנה ביתך או הגרלה של מגרשים, והם צריכים מגרש כדי שיהיה להם בית, הם לא יכולים כי הזכות שלהם פוקעת בגלל שהם משנים את הכתובת.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד אחד, לילדים שלהם אין מסגרת - - -

שרן השכל: אני חושבת שספציפית פה כן צריך לקיים דיון משותף עם משרד החינוך אבל גם עם משרד הפנים בעניין הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: כן.

אימאן ח'טיב יאסין: אוקיי.

שרן השכל: אז ניקח את ההצעה ונראה איך ניתן לטפל בה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

שרן השכל: תודה על ההצעה.

שרן השכל: ואנחנו נפתח את הדיון.

שרן השכל: יש לנו שלושה נושאים עיקריים.

שרן השכל: האחד, עניין גני הילדים.

שרן השכל: השני, זה עניין הכבאות, וכרגע מתקיים דיון ואנחנו מנסים להגיע לסוג של פשרה שאני מקווה שתגיע להסכמה בדקות הקרובות.

שרן השכל: ונושא נוסף, קשור לשטחים המסחריים, אם לאפשר גני ילדים בשטחים מסחריים גם כן.

משה טור פז: גברתי היושבת-ראש, נדמה לי שעלה עוד נושא בדיון הקודם שלנו, וזה סמכויות הוועדה מול פנייה או עצמאיות ללא פנייה.

משה טור פז: זה גם נושא שנידון פה.

משה טור פז: סמכות הוועדה לתת או לא לתת היתר מול השאלה אם היא מחויבת או לא מחויבת בפניית תושבים, ונשמעו פה עמדות שונות בנושא הזה.

שרן השכל: מה זאת אומרת, הוועדה מחויבת בפניות?

משה טור פז: האם הוועדה, כדי להתנגד לתת היתר שימוש, תזדקק לפניית ציבור לשכנים מתנגדים או שזו סמכותה הסוברנית מעצם מהותה?

משה טור פז: זה גם נושא שעלה, ואני חשוב שמן הראוי שנדון בו.

שרן השכל: נכון.

שרן השכל: אנחנו נדון גם בזה.

מאיר פרוש: מדובר על ועדת התכנון?

שרן השכל: כן.

שרן השכל: זה אם אנחנו מאפשרים לרשויות את האפשרות להתערב ולתת למהנדס או לחבר בוועדה או לראש העיר את האפשרות להתערב באותו הליך של התנגדות לבנייה של מעון באותה עיר.

שרן השכל: זו הייתה גם ההסתייגות שחבר הכנסת איתן גינזבורג העלה בישיבה הקודמת, והציג נושא חדש בעניין הקריטריונים.

שרן השכל: איתן, אם אתה נמצא פה, אני יכולה להעלות קודם את זה כנושא ראשון לפני כן.

שרן השכל: חשבתי להתחיל בנושאים המסחריים, אבל אם אתה רוצה - - -

איתן גינזבורג: הנושאים שנידונים פה בהצעת החוק הזאת הם בעיקרם נושאים תכנוניים.

איתן גינזבורג: לא סתם הם תיקון לחוק התכנון והבנייה.

איתן גינזבורג: הם לא נושאים פדגוגיים, הם לא נושאים חינוכיים.

איתן גינזבורג: הם נושאים תכנוניים שבליבת העשייה של ועדה מקומית לתכנון ולבנייה, בליבת העשייה של השלטון המקומי, בליבת חיינו.

איתן גינזבורג: ולכן, כמי שחבר בוועדת הפנים ומכיר לעומק את העולם המקומי, את המישור המוניציפלי, מי ששירת למעלה מ-15 שנה ברשות מקומית והיה ראש ועדה מקומית של ארבע ערים, אני נמצא כאן, כי הנושא הזה הוא בלב העשייה.

איתן גינזבורג: אז אני מוכן לדון בכל תחום.

איתן גינזבורג: כל תחום שנדון כאן הוא בתחום התכנון והבנייה, ולכן אני נמצא פה בדיונים.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: אבל צריך להבין שנוצרה מצוקה.

איתן גינזבורג: אני לא כופר בה.

איתן גינזבורג: אני מכיר אותה, וגם כשאני הייתי יושב-ראש ועדה, עשינו הרבה מאוד מהלכים כדי להקל על אותם בעלי מעונות יום שאין להם שום מסגרת אחרת.

איתן גינזבורג: ילדיי הלכו למסגרות פרטיות עד השנה.

איתן גינזבורג: גם כשהם היו צריכים ללכת למסגרת ממלכתית, השארתי אותם במסגרת פרטית.

איתן גינזבורג: אני מכיר את המצוקות, אני מכיר את הפרובלמטיות.

שרן השכל: איתן, אתה כראש עיריית רעננה היית פנוי, פתוח ונכון לסייע בבניית מעונות ולאשר אותם, לא את כולם, אבל הבנת את הצורך.

שרן השכל: אבל בהרבה מאוד רשויות במדינת ישראל זה לא מובן מאליו.

שרן השכל: חלק מהרשויות משתמשות בזה ככלי ניגוח באותם בעלים, באותם פעוטונים, ולעניין הזה המטרה היא צמצום שיקול הדעת.

שרן השכל: אגב, יש התערבות גם כשהם מבקשים היתר ממשרד הכלכלה או ממשרד החינוך, כשראש רשות אומר, חבר'ה, אני לא מעוניין בדבר הזה לידי.

שרן השכל: עדיין, לרוב, משרד החינוך לוקח גם את השיקול של ראש הרשות.

שרן השכל: אבל פה, בעניין של ההיתר, בסופו של דבר, קבענו קריטריונים שעל פיהם ניתן להתנגד.

שרן השכל: ההפרעה היחידה היא הפרעה לשכנים.

איתן גינזבורג: ממש לא.

איתן גינזבורג: להגיד דבר כזה זה חוסר הבנה של המציאות.

איתן גינזבורג: ולא הייתי רק ברעננה.

איתן גינזבורג: הייתי גם במבשרת ציון.

איתן גינזבורג: הייתי גם בקרית יערים, שזו עיר חרדית.

שרן השכל: המטרה של החוק הזה היא לפתוח את אותו פקק בצנרת סתומה.

שרן השכל: יש צנרת סתומה, והמטרה של החוק היא לפתוח את הפקק.

שרן השכל: אתה עכשיו מנסה להכניס סעיף שלמעשה יחזיר את המצב לקדמותו, ואנחנו לא יכולים.

איתן גינזבורג: גברתי, את טועה, טועה ומטעה, וזה לא יעזור שתשתמשי בכוחך.

איתן גינזבורג: זה שתגידי את זה 30 פעם, זה לא יהפוך את זה לנכון.

שרן השכל: אני לא משתמשת בכוחי.

שרן השכל: אני חושבת שגם חברי הכנסת פה השמיעו את דעתם בעניין הזה - - -

איתן גינזבורג: אני הייתי יושב-ראש ועדה גם של קרית יערים, שזו עיר חרדית, גם של אבו גוש, שזו עיר ערבית, גם של מבשרת ציון, שזו לא רעננה, ואני מכיר את מגוון הצרכים ומגוון השיקולים.

איתן גינזבורג: אני לא רואה ראש רשות שמתנגד להקמת מעונות יום של ילדים.

איתן גינזבורג: אם יש דבר כזה בקצה, זה לא בסדר.

איתן גינזבורג: זה לא אומר שהשיקולים של רשות מקומית ביחס למקום שבו ייפתח גן ילדים או מעון יום – ובטח גם ילדים, כי מעון יום הרבה יותר קל לפתוח, וגני ילדים זה טיפה יותר מורכב, אבל ההבחנה הזאת פה לא נעשית – הם שיקולים ציבוריים מעבר להפרעה של שכן כזה או אחר לרמת הדציבלים של ילדים בוכים, וזה לא שיקול תכנוני שבגינו אפשר לשקול בקשה.

איתן גינזבורג: רעש, גברתי, זה לא שיקול של דחיית בקשה.

איתן גינזבורג: השיקולים צריכים להיות שיקולים תכנוניים.

שרן השכל: חבר הכנסת איתן גינזבורג, אומנם יש לי המון כבוד והערכה לידע ולניסיון שלך, עם זאת, ישבנו פה וקיימנו דיונים של שעות, של תשע שעות; יושבים לך פה בעלים, ראשי ארגונים של איגודים של פעוטונים, והם יטענו אחרת לחלוטין ממך, שהרשות כן מתערבת, שלפעמים הרשות כן מנצלת את כוחה.

קריאה: אני מוכן לקחת אותך לגנים האלה.

שרן השכל: חברים, אני אתן לכם את זכות הדיבור להשיב כדי שחבר הכנסת איתן גינזבורג גם יבין מה אתם חווים בשטח.

איתן גינזבורג: אני הייתי פה בדיונים, גברתי.

שרן השכל: אני מבקשת בדקה, כי יש לנו פה כמה ראשי ארגונים - - -

איתן גינזבורג: אני לא אומר שלא צריך להקל.

איתן גינזבורג: צריך להקל.

איתן גינזבורג: וצריך להוריד ביורוקרטיה, וצריך להוריד את הרגולציה.

איתן גינזבורג: אבל אי אפשר להפוך את העולם הזה לעולם מופקר.

שרן השכל: אתה מבקש את הכרעת המהנדס ואת התערבות הרשות.

שרן השכל: איתן גינזבורג, אני מבקשת, נתנו לך את זכות הדיבור.

שרן השכל: תן גם להם את זכות הדיבור ותכבד אותם.

איתן גינזבורג: אי אפשר להפוך את העולם הזה לעולם מופקר - - -

שרן השכל: אני מבקשת שתכבד את זכות הדיבור שלהם - - -

איתן גינזבורג: אבל לא להפוך אותי לאויב הגנים.

שרן השכל: אני לא הופכת אותך לאויב.

איתן גינזבורג: זה מה שאת עושה.

איתן גינזבורג: את ברגע זה עושה את זה.

שרן השכל: אבל בעניין הזה אני חושבת שאתה טועה.

שרן השכל: אגב, גם רוב חברי הוועדה חושבים שאתה טועה בעניין הזה.

קריאה: נראה את זה בהצבעה.

מירה סלומון: גברתי, רק למען הסדר הטוב, לשלטון המקומי לא נתת רשות דיבור.

שרן השכל: מירה, אני אתן לך את זכות הדיבור לאחר מכן.

מירה סלומון: תודה, גברתי.

שרן השכל: בבקשה.

קרן אוחנה איוס: אני אשמח שיירשם לפרוטוקול שאנחנו ביקשנו הקפאת הליכים והורדת הרישום הפלילי מהמחלוקות בין הרשות המקומית וההתנגדויות לבין הגשת בקשת אישור לשימוש.

קרן אוחנה איוס: והדבר השני שאני רוצה להגיד לכבוד חברי הכנסת – לשמחתנו הרבה, העולם שאתם מכירים והעולם היום השתנה ב-4 בינואר, לאור העובדה שכבר אין ביזור סמכויות אלא יש אחידות בקבלת החלטות לעניין חינוך במדינת ישראל, ויש חוק פיקוח, אני חושבת שבמקום לייצר צוואר בקבוק, אפשר לייצר איזשהו משפך לגורם אחד שמכיר התנהלות של מסגרות לפעוטות ולילדים כאחד.

קרן אוחנה איוס: ואם כולנו עוברים למשרד החינוך שמכיר היטב את הדרישות להפעלת מסגרת לילדים, אני חושבת שהרשות המקומית לא צריכה להיות צד בקבלת ההחלטה.

קרן אוחנה איוס: גם אנחנו דואגים לשלומם וביטחונם של הילדים, ומספיקים לנו הקשיים בעמידה בדרישות והשכנים המתנגדים, בלי שהרשות המקומית תכניס את ידה בפתח, כאשר השיקולים שלה הם לא שיקולים תכנוניים ולא פדגוגיים ולא ערכיים, אלא לפעמים ברמה של התעמרות.

קרן אוחנה איוס: צר לי שאני אומרת דברים קשים, אבל זאת המציאות שאנחנו מתמודדים איתה.

קרן אוחנה איוס: תודה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: בבקשה.

לוסי חדידה: אני לוסי חדידה, מנכ"לית ארגון גנים ברמה אחרת.

לוסי חדידה: בוקר טוב.

לוסי חדידה: קודם כל, אני רוצה לציין על מספר לא קטן של רשויות שמנגד לכל מה שכבוד חה"ב מציג פה – התעמרות מוחלטת מאינטרסים אישיים, לצערי, שאני ראיתי, ללא התנגדות שכנים, מקום מבודד, עם חניה בשפע, עם כל הנתונים שצריך, ועדיין מתעמרים, ובוועדות הפנימיות ברשות אומרים, אנחנו נפיל את הגן הזה, וזה מוקלט וזו לא הרשות היחידה.

לוסי חדידה: זה גם בצפון, גן שהוא לבד-לבד.

לוסי חדידה: בתוך הרחוב יש ארבעה צהרונים.

לוסי חדידה: סתם לדוגמה, זה צהרון ופשוט סוגרים את הצהרון של 10 ילדים.

לוסי חדידה: אז להציג את זה כמשהו מאוד בעד הגנים ורצון לתת להם סוג של חופש, רחוק אלף שנות אור מהשטח, מהמציאות העגומה לבעלי מסגרות פרטיות.

לוסי חדידה: לצערי הרב, ממש רחוק.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: בבקשה.

יניב בר אור: יניב בר אור, מהתאחדות מעונות היום.

יניב בר אור: אנחנו הגענו לכאן אחרי שעברנו בכל המשרדים, כולל בשלטון המקומי, כולל הבנות והסכמות, והודעה משותפת לתקשורת עם חיים ביבס ועם מיכל מנקס, ונורא שמחתי לשמוע את נציגת הרשות המקומית שמברכת בתחילת הדיון על המהלכים האלה.

יניב בר אור: ומאוד הצטערתי שמיד אחר כך יש התנגדויות.

יניב בר אור: אני לא חושב שזה ראוי ואני לא חושב שזה מתאים, בעיקר לא לנוכח העובדה שגנים נאנקים תחת הנטל, וגננות נסחבות לבתי משפט, ונשות חינוך מעולות נסחבות לבתי משפט ומקבלות צווי סגירה.

יניב בר אור: שמענו כאן את עירית חדד עם קנס של 90,000 שקל בחולון, ואנחנו מכירים עוד עשרות מקרים כאלה.

יניב בר אור: ואני אשמח את חבר הכנסת לסבב קצר כאן באיזור ירושלים וגם באיזור המרכז, להראות לו את הגנים המצוינים שנכון להיום, גם בבאר שבע וגם בראשון לציון וגם בירושלים וגם בתל אביב, ובעוד מקומות בארץ, נאלצים לעבור דרך חתחתים שמראש אין להם שום סיכוי לעמוד בדרישות שם.

יניב בר אור: אין שום סיכוי שמעון יום או גן ילדים פרטי במבנה מגורים שסוף-סוף כאן, בדיון הזה, המדינה מכירה בעובדה שמעון יום לילדים צריך להתקיים בתוך מבנה מגורים, במקום הטבעי, ולא באיזה איזור תעשייה.

יניב בר אור: אז סוף סוף המדינה מכירה בזה ודנה בזה, ואתם הולכים לאשר כאן מהלך היסטורי היום.

יניב בר אור: וחשוב לי שחבר הכנסת יבין – לא עושים כאן טובה לגנים הפרטיים.

יניב בר אור: אף אחד לא עושה לנו טובה.

יניב בר אור: אנחנו כאן משנות ה-60, משנות ה-50, מקום המדינה, נתנו את השירות, את הדם, את הלב ואת הנשמה ואת הכסף שלנו, כדי לחנך את הילדים שלכם.

יניב בר אור: לא יכול להיות שעכשיו, כשאנחנו מסדירים את התחום ואנחנו עוברים למשרד החינוך ויש חוק לפיקוח שמסדיר גם את התנאים להפעלת מעון יום, עכשיו יהיו התנגדויות שישימו כל מיני מקלות בגלגלים.

יניב בר אור: ולא יכול להיות שאנחנו ניקח הליך שקוראים לו שימוש חורג, נשנה לו את השם, נשאיר בפנים את כל הרעות החולות ולא נתקדם צעד אחד קדימה.

יניב בר אור: זה לא יכול להיות.

יניב בר אור: אז אני מאוד מבקש מחברי הוועדה וגם מחבר הכנסת גינזבורג, לתמוך בגננות הפרטיות ולתמוך בגנים הפרטיים.

יניב בר אור: אנחנו לא אומרים אויבים, אבל חשוב מאוד שגם בקרב חברי הכנסת יהיו לנו יותר מחבר אחד ויותר משניים, ויותר משלושה, ואנחנו רוצים לראות גם את חבר הכנסת גינזבורג בין החברים של הגננות.

איתן גינזבורג: אז אני אומר את זה באופן מפורש, ואמרתי את זה גם כאן, ומה שעושה פה היושבת-ראש זה דבר שלא ייעשה.

איתן גינזבורג: אני לא מתנגד להקלת הרגולציה למעונות יום - - -

יניב בר אור: אבל אתה שם כאן מכשולים.

יניב בר אור: אתה שם כאן מכשולים שמראש אנחנו לא נוכל לעמוד בהם.

איתן גינזבורג: אתה רוצה לתת לי לדבר?

איתן גינזבורג: אני לא מתנגד להקלת רגולציה וביורוקרטיה בהפחתת תשלומים למעונות יום וגנים.

איתן גינזבורג: אני יודע מה הצרכים, אני יודע כמה זה קשה, אני יודע כמה הדברים האלה מורכבים, אני מכיר את כל הנושאים האלה.

איתן גינזבורג: אני מכיר גם תופעות קצה, שיש אנשים שמשתמשים לרעה בכוח.

איתן גינזבורג: הכול קיים ואפשר לעשות את זה גם כשהחוק הזה יעבור, איך שאתם רוצים, גם אם תנסחו אותו רק אתם ואף אחד לא יתנגד לכם.

איתן גינזבורג: אבל עדיין צריך להיות סדר בתוך העניין הזה.

איתן גינזבורג: ואני לא מתנגד להפחתות האלה.

איתן גינזבורג: אני חושב שהדברים צריכים להיות מסודרים ומאוזנים.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות שעכשיו ירצו להקים גן ילדים ליד פנצ'ריה או באיזור תעשייה, ואף אחד מהשכנים לא יתנגד - - -

קריאה: אבל זו דמגוגיה זולה, זה לא המקרה.

איתן גינזבורג: סליחה, רגע.

איתן גינזבורג: סליחה, רגע.

איתן גינזבורג: אף אחד לא יתנגד ולרשות השלטונית שיש לה סמכות ויש לה שיקול דעת, היא לא תוכל להתנגד, כי היושבת-ראש רוצה לשים את זה באיזורי תעסוקה.

איתן גינזבורג: זה לא הגיוני.

איתן גינזבורג: ולכן הרצון שלנו הוא לשמור על הילדים - - -

קריאות: - - -

יניב בר אור: - - - קיבלו צו סגירה - - -

איתן גינזבורג: אני לא הפרעתי לך.

איתן גינזבורג: לא, אני לא אקשיב לך.

יניב בר אור: תקשיב.

איתן גינזבורג: תקשיב לי אתה עכשיו.

יניב בר אור: קיבלו צו סגירה.

יניב בר אור: למה שלא תקשיב לי?

קריאה: אבל אתה לא יכול למנוע במגורים וגם במסחריים.

יניב בר אור: אתה לא יכול למנוע גם מגורים וגם מסחרי.

קריאה: אתה סוגר את כל האופציות.

קריאה: לא מגורים ולא מסחרי.

קריאה: מה נשאר לנו?

יניב בר אור: אתה לא יכול למנוע את זה.

יניב בר אור: אתם זרקתם אותנו מהמגורים.

יניב בר אור: עברנו למסחרי.

יניב בר אור: עכשיו גם שם לא טוב לכם.

איתן גינזבורג: הסכמנו למגורים.

איתן גינזבורג: במגורים זה דבר מוסכם.

איתן גינזבורג: על מה אתה מדבר?

שרן השכל: חבר'ה, נא לדבר בזכות דיבור.

איתן גינזבורג: אנחנו הסכמנו למגורים, אבל אתה רוצה - - -

קריאות: - - -

שרן השכל: אני מבקשת שקט.

יניב בר אור: מה עם אלה שגירשתם אותם למסחר?

איתן גינזבורג: מה זה גירשתם?

איתן גינזבורג: לא גירשתי אף גן אחד.

איתן גינזבורג: אל תטיח בי את זה באופן אישי.

איתן גינזבורג: אתה לא מכיר אותי, ותיזהר עם הדברים האלה.

שרן השכל: סליחה, אני מבקשת שקט.

שרן השכל: חבר הכנסת איתן גינזבורג, תודה.

שרן השכל: בבקשה.

חנן דגן: אני חנן דגן, מאיחוד גני הילדים.

חנן דגן: יש פה כמה דברים שחשוב לזכור.

חנן דגן: א', גני ילדים זה דבר תומך מגורים.

חנן דגן: הוא חייב להיות בתוך סביבת המגורים.

חנן דגן: אנחנו לא רואים בחוק תכנון ובנייה ובכל התכנונים, גם העתידיים, אנחנו לא רואים מקום שניתן כדי לבנות גני ילדים.

חנן דגן: יש הזנחה בזה, וצריך לקחת ולשים את הדברים על השולחן.

חנן דגן: אין מקומות אחרים.

חנן דגן: מה שקורה פה בתוך החוק הזה, בתוך ההצעה עצמה, בסך הכול מבטלים את כפל הרגולציה.

חנן דגן: משרד הרווחה לא ייתן שיהיה ליד תחנת דלק, וזה מופיע בחוק, הוא לא ייתן שזה יהיה ליד פנצ'ריה.

חנן דגן: משרד הרווחה עצמו, כן?

קריאה: אגב, אם הוא ייתן, אז אפשר לסגור את המשרד הזה.

קריאה: הרי ברור שהוא לא ייתן.

חנן דגן: הוא יעצור את זה.

קרן אוחנה איוס: יפעת שאשא ביטון עיגנה את זה היטב בחקיקה.

חנן דגן: לא צריך כמה גורמים שישבו על אותו דבר.

חנן דגן: הרי המטרה היא להקל.

חנן דגן: המטרה של הרשות היא לתת הקלה לדברים, לא להקשות, לא להכביד, לא צריך גם את זה וגם את זה וגם את זה, שכולם עושים אותו דבר.

חנן דגן: בואו נחליט מי עושה.

חנן דגן: שמשרד הרווחה ומשרד החינוך בעוד כמה חודשים יגידו, אנחנו עושים א', ב', ג', ולא צריך שהרשות המקומית תחזור על אותם דברים.

חנן דגן: אנחנו יודעים שיש ניגוד אינטרסים, אנחנו יודעים שיש לפעמים דברים אישיים בפנים ואנחנו רואים את זה כל הזמן.

חנן דגן: אנחנו מתמודדים עם זה.

חנן דגן: תנו לרשות אחת לטפל בזה.

חנן דגן: זה הכול.

חנן דגן: אנחנו לא מתנגדים שיהיה - - - ישבנו פה עם גיא.

חנן דגן: אנחנו מוכנים.

חנן דגן: אבל אי אפשר כפל.

שרן השכל: תודה על הדברים.

שרן השכל: נראה לי שהדברים הובנו והובהרו.

שרן השכל: אני רוצה לתת לעוד חברי כנסת את זכות הדיבור.

שרן השכל: חברת הכנסת שרון רופא, בבקשה.

שרון רופא אופיר: תודה, דברתי היושבת-ראש.

שרון רופא אופיר: אני שמחה להשתתף היום בדיון החשוב הזה, ומתנצלת על כך שלא הייתי בדיונים הקודמים.

שרון רופא אופיר: אני וחברי חבר הכנסת איתן גינזבורג חולקים הרבה מאוד דיונים ארוכים בוועדת הפנים, ולכן לא יכולתי להתפנות ולבוא לרצף הדיונים שהיו פה.

שרון רופא אופיר: אני אקדים ואומר שאני משוכנעת שסביב השולחן הזה כל מי שיושב, רואה בראש ובראשונה את טובת הילד לנגד עיניו.

שרון רופא אופיר: זו נקודת מוצא שאני רוצה לצאת ממנה.

שרון רופא אופיר: זה מובן לי לחלוטין.

שרון רופא אופיר: ומשכך הם פני הדברים, כמי שישבה גם במשך שנים בוועדות משנה לתכנון ולבנייה, ומכירה לפני ולפנים את השלטון המקומי והייתה סגנית ראש רשות.

שרון רופא אופיר: אני חושבת שהמצב שקיים היום הוא מצב מכביד מאוד על גנים פרטיים.

שרון רופא אופיר: לא יכול להיות, ואני מתחברת מאוד לדברים שאתה אמרת, שיהיה פה כפל של רגולציה.

שרון רופא אופיר: עכשיו בואו נעצור רגע ונחשוב, האם אנחנו לא סומכים על המשרדים הקיימים במדינת ישראל?

שרון רופא אופיר: הרי פנינו בכלל, אם נצא רגע מחוק התכנון והבנייה, למהפכה בתחום החינוך לגיל הרך.

שרון רופא אופיר: זה הולך לעבור, כמדומני, בינואר למשרד החינוך.

שרון רופא אופיר: אני סומכת על שרת החינוך שתדע לנהל את זה כמו שצריך.

שרון רופא אופיר: להגיד שיקימו גן ילדים בתחנת דלק – באמת, אוי לאוזניים השומעות.

קריאות: תודה.

קריאות: תודה.

קריאות: תודה.

שרון רופא אופיר: אם במדינת ישראל – ואתם יכולים לצטט אותי – יהיה מי שיעז להקים גן ילדים בתחנת דלק, אני אקרא באותו יום לשרת החינוך שתהיה אחראית מינואר 2022 על הגיל הרך, לקום ולהתפטר.

קריאה: תסמכו גם על ההורים.

שרון רופא אופיר: צריך לסמוך, וראינו נוכח הפרשות הכאובות שהיו בשנתיים האחרונות.

שרון רופא אופיר: אני רוצה להגיד משהו על ההורים, ואני מניחה, גברתי היושבת-ראש, שגם את מאוד מתחברת לזה.

שרון רופא אופיר: אנחנו יכולות להבין את הדאגה שלהן.

שרון רופא אופיר: אנחנו אימהות בעצמנו.

שרון רופא אופיר: את אימא – עוד מעט ימלאו שנה?

שרן השכל: שנה, כן.

שרון רופא אופיר: יום הולדת שנה.

שרון רופא אופיר: אני אימא בעצמי לשלושה ילדים.

שרון רופא אופיר: דאגה לילדים היא מעל הכול עבורנו.

שרון רופא אופיר: זה מובן מאליו.

שרון רופא אופיר: וגם נחשפנו לפרשיות איומות ונוראות בשנים האחרונות.

שרון רופא אופיר: ואני בהחלט יכולה להבין את הדאגה.

שרון רופא אופיר: ולכן הנושא של כיבוי האש שנדון בו הוא נושא חשוב.

שרון רופא אופיר: כן, צריכים לדאוג שיהיה כיבוי אש.

שרון רופא אופיר: בוודאי שבגן ילדים ובמעון צריך להיות מטף.

שרון רופא אופיר: האם התקנות האלה לא קיימות?

שרון רופא אופיר: צריך להבין למה הן לא קיימות ואיפה הן.

שרון רופא אופיר: אבל איך אמרתם קודם?

שרון רופא אופיר: הדיון פה, ובואו נתכנס רגע לדיון הזה, פרק י"ח (תכנון ובנייה), אני רקע מפקסת אותנו, שלא יהיה כפל רגולציה.

שרון רופא אופיר: די לכפל רגולציה במדינת ישראל.

שרון רופא אופיר: מספיק.

שרן השכל: תודה רבה לחברת הכנסת שרון רופא.

שרן השכל: חבר הכנסת דוידסון, בבקשה.

סימון דוידסון: בוקר טוב.

סימון דוידסון: קודם כל, זה נפלא לראות שבוועדת החינוך יש דיון סוער.

סימון דוידסון: נורא קינאתי בוועדות אחרות, שם היו דיונים עם צעקות, ואנחנו פה העברנו המון המון תקנות וחוקים בשקט רב.

סימון דוידסון: אז אני מברך את כולם.

סימון דוידסון: אנחנו דנים בנושא מאוד מאוד חשוב.

סימון דוידסון: בסוף, מה שחשוב לנו, לכולנו, אלה הילדים שלנו.

סימון דוידסון: אז אני אספר לכם שאני גר בנתניה, בעיר הכי יפה בארץ, וכל בוקר הייתי נאלץ לנסוע בין 15 ל-20 ק"מ לגן עם שלוש בנותיי, כי לא היה גן באיזור שלנו, לא היה מקום.

סימון דוידסון: אז נאלצתי לנסוע מרמת פולג לגן בצפון העיר, ואני רוצה לציין, גן מדהים, עם גננת מדהימה, והחצר הייתה חצר גרוטאות אומנם, אבל זה היה גן ירוק והילדים למדו הרבה מאוד דברים.

סימון דוידסון: ולכן אני אומר, הגנים הפרטיים הם חלק מאוד מאוד חשוב בחינוך של ילדינו, ואין פה מישהו שחולק על כך.

סימון דוידסון: אף אחד לא חולק על כך.

סימון דוידסון: אבל אנחנו צריכים לזכור שגם על הנושא של גני הילדים הפרטיים, יש מקומות שחורגים מכללי הבטיחות, מהכללים של משרד הבריאות, מהכללים של חינוך ילדינו בצורה בטוחה, ועליהם צריך לפקח בצורה אופטימלית.

שרון רופא אופיר: חד משמעית.

סימון דוידסון: אני בעד הפחתת רגולציה, ואנחנו עושים את זה בכל דבר, בכל נושא.

סימון דוידסון: הממשלה הנוכחית פשוט מפחיתה רגולציה בכל נושא ועניין.

סימון דוידסון: צריכים לזכור שיש בטיחות, ועל נושא של כיבוי דיברנו.

סימון דוידסון: ואני מכיר את הכיבוי כל כך טוב, ואני אבקש מהם שגם שם תהיה הפחתת רגולציה כדי שיהיה יותר פשוט ויותר קל, ויותר ישים לבעלי גני ילדים.

סימון דוידסון: אני מסכים עם חבר הכנסת גינזבורג בנושא של האיזורים המסחריים.

סימון דוידסון: אתמול, אחרי הדיון הסוער, ירדתי לראות גן חדש שנפתח בעיר ימים, בקניון חדש באיזור שנקרא פיאנו, ונכנסתי לגן הזה.

סימון דוידסון: 250 מ"ר גן, מדהים, לא ראיתי גן כזה בימיי.

סימון דוידסון: רציתי פשוט לעשות עוד ילד, אבל אנחנו כבר מבוגרים, אז אנחנו לא יכולים.

סימון דוידסון: אז הבטחתי לאשתי שהנכדים יהיו בגן הזה.

סימון דוידסון: גן פרטי, מדהים, יפה, עם אנשים מקסימים.

סימון דוידסון: אנחנו לא יכולים לעצור את זה, אנחנו צריכים לעודד את זה.

שרון רופא אופיר: אבל זה באיזור מסחרי.

סימון דוידסון: אז לגבי האיזור המסחרי – יש הבדל בין להקים גן בקניון, באיזור מסחרי שהוא בטיחותי, עם רישיונות, עם רישוי עסק, לבין להקים גן, כמו שאמר איתן, באיזור תעשייה.

סימון דוידסון: וזה דבר שאנחנו צריכים לבחון ולבדוק אותו, ולא לאשר, ולא לתת יד לפתוח גנים באיזורים שהם לא לילדים.

סימון דוידסון: איפה שיש מנופים ואיפה שיש בנייה ואיפה שיש מוסכים, וכן הלאה, ואני בטוח שכולם מסכימים איתי.

קריאות: כן.

קריאות: מסכימים.

קריאות: חד משמעית.

סימון דוידסון: אני אסיים במשפט, למרות שאני חבר כנסת צעיר.

סימון דוידסון: בסוף זה הכול פשרות.

סימון דוידסון: אנחנו צריכים לראות לנגד עינינו את הילדים, את האימהות שמתרוצצות עם הילדים ואין להן איפה לשים את הילדים בגנים, ולדאוג לבטיחות ולפיקוח של גני הילדים.

סימון דוידסון: בואו נוריד טונים ונבין שכולנו בעד.

סימון דוידסון: אנחנו לא נגד.

סימון דוידסון: אבל לעשות הכול כפי שצריך.

סימון דוידסון: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אני רוצה אולי לפשט את הוויכוח, עד כמה שזה נראה לי.

מאיר פרוש: אני מצטרף אולי לדבריו של חבר הכנסת דוידסון.

מאיר פרוש: כשאני קראתי בשטח מסחרי, יכולתי להבין – נגיד שאנחנו נמצאים בכבישים ורחובות שהקומות למעלה הן מגורים וקומת הקרקע מיועדת למסחר.

מאיר פרוש: ואז כאשר אני קראתי את המילים "בשטח מסחרי" הבנתי שזו הכוונה.

מאיר פרוש: יש ילדים באיזור, יש ילדים שגרים בבתי מגורים שלהם, עדיין לא נבנה עבורם גן ילדים ממשרד החינוך, אז הם יכולים לשכור שטח שמיועד לחנות בקומת הרחוב, שטח שהוא מספיק גדול ויש לו גם חצר ושם אפשר לשכן גן ילדים זמני עד שיבנו גן ילדים, ולא כמו שמנסים לתאר ולצייר, שהכוונה היא ליד פנצ'ריה או ליד תחנת דלק.

מאיר פרוש: אז אולי אפשר כאשר מגדירים את העניין שטח מסחרי, לבדל אותו להסביר מה הכוונה בשטח מסחרי, ולא שחלילה מישהו ינצל לרעה את המילים האלה, בשטח מסחרי, והוא ילך גם לאיזור שהוא בתי חרושת וכמו שניסו לצייר את זה פה.

מאיר פרוש: השאלה היא אם זה דבר שיכול להרגיע את אלה שחוששים.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת פרוש.

שרן השכל: תחליף אותי לכמה דקות חברת הכנסת אימאן ח'טיב, ואנחנו נמשיך בדיון.

אימאן ח'טיב יאסין: חבר הכנסת פרוש, סיימת?

מאיר פרוש: סיימתי.

אימאן ח'טיב יאסין: חבר הכנסת קינלי?

אימאן ח'טיב יאסין: לא רוצה.

אימאן ח'טיב יאסין: איילה מהמשרד להגנת הסביבה , בבקשה.

איילה גלדמן: רציתי להתייחס לסוגיה של תוספת מעונות יום באיזורי תעסוקה ומסחר.

איילה גלדמן: אני איילה גלדמן, ראש אגף תכנון במשרד להגנת הסביבה.

איילה גלדמן: אנחנו פה בהקשר של השמירה על התעשייה והתעסוקה.

איילה גלדמן: אני פחות מבינה בעולם של מעונות היום.

איילה גלדמן: אבל צריך להבין שהכנסה של מה שאנחנו קוראים שימושים רגישים, רצפטורים ציבוריים, לתוך שטחים שהתוכנית קבעה, שמותר להכניס אליהם כל מיני שימושים שעלולים להוות מטרדים וסיכונים כמו חומרים מסוכנים שיש לפעמים באיזורי הייטק וכל מיני פעילויות תעסוקתיות שמייצרות רעש וריח, ואנחנו לא רוצים שילדים יהיו חשופים אליהם – כניסה של שימושים רגישים עלולה, בסופו של דבר, למנוע ולצמצם את הפעילות דווקא של התעסוקה באיזור הזה.

איילה גלדמן: אנחנו, המשרד להגנת הסביבה והיחידות הסביבתיות שפועלות ברשויות המקומיות כזרוע המשכית למשרד, יכולים לבצע רק הליכי אכיפה ורישוי על התעסוקה.

איילה גלדמן: ואנחנו חוששים ממצב שבו ייכנסו גני ילדים בלי שום ראייה תכנונית רחבה, ושזה לא תואם את התוכנית שאושרה במקום, ובסופו של דבר, ניאלץ להביא לסגירה או צמצום הפעילות של שטחי התעסוקה ברשות המקומית בגלל שלא נעשה הליך תכנוני בסיסי, שזה לא תואם את התוכנית, ובשימוש חורג אין את הבדיקות האלה, במיוחד שימוש חורג שהרשות המקומית לא מעורבת בו, אין את הבדיקות של איך זה משפיע על איזור התעסוקה.

איילה גלדמן: אנחנו נמצאים במקום שבו יותר ויותר מנסים להכניס שימושים רגישים או רצפטורים ציבוריים לתוך איזורי תעסוקה, ובסוף אנחנו נביא לפגיעה באיזורי התעסוקה.

איילה גלדמן: איזורי תעסוקה אמורים להיות שטחים שמאפשרים של השימוש של התעסוקה, לתת לה את המקום לנשום, להתפתח, להתקיים - - -

אימאן ח'טיב יאסין: איילה, אני רוצה לשאול אותך אם יש לך משהו מוגדר וכתוב לגבי נושאים או מקצועות ספציפיים או בתי עסק ספציפיים שאת חושבת שזה מסוכן לילדים.

אימאן ח'טיב יאסין: כמובן, זה נאמר גם קודם על ידי חברי כנסת, שאנחנו לא נסכים מלכתחילה לשים את הילדים במקום שהוא מסוכן.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא רוצה להתפרץ לדברים שלך ולהגיד שיש מקומות שאין בהם בכלל איזור תעסוקה וגם אין אפשרות בכלל לבניית גנים על ידי הרשות, או עד עכשיו לא נבנו.

אימאן ח'טיב יאסין: ואז הילדים נשארים כאילו מחוץ למסגרות, אם זה מעונות ואם זה גם גנים מגיל שלוש עד חמש.

אימאן ח'טיב יאסין: אז כדי להסדיר את הנושא הזה, אני מצפה מהצד של המשרד להגנת הסביבה לדבר על הנושאים הקשורים למשרד עצמו.

אימאן ח'טיב יאסין: כמובן שטובת הילדים ובריאות הילדים היא בעדיפות ראשונה.

אימאן ח'טיב יאסין: קודם כל, היא בריאות ואחר כך הם ימשיכו לקבל חינוך.

אימאן ח'טיב יאסין: אז אי אפשר לדבר בכללי על הדברים ולעשות באופן גורף.

אימאן ח'טיב יאסין: כמובן שצריך שתהיה צנזורה מסוימת לאיזורים מסוימים.

איילה גלדמן: אבל חשוב להבין שהבדיקה הזאת נעשית בהליך תכנוני.

איילה גלדמן: אני לא מכירה הליך אחר שעושה את הבדיקה הזאת.

איילה גלדמן: אני גם אוסיף, זה לא רק עניין של השימושים שקיימים שם היום, אלא מדובר גם על יצירת מגבלה עתידית ששטח שבמקור יועד לטובת כניסה של תעסוקה שגם מייצרת הכנסה וארנונה והיא נבדקה בתוכנית הכוללת, שזה שטח שמתאים לאפשר שם כל מיני שימושים, אז אנחנו מייצרים למעשה מגבלה על סוג השימושים העתידיים, ויכול להיות מצב שבו ברשות מסוימת תעסוקה מסוימת תהווה מקור לארנונה, להכנסות, לתעסוקה ברשות, אבל בגלל שיש שם גן ילדים, אנחנו, המשרד להגנת הסביבה, או משרד הבריאות, יגידו, אי אפשר פה.

איילה גלדמן: אנחנו נמצאים במדינה שיש בה מחסור של קרקעות וכל שטח שיועד לשימוש מסוים, צריך לוודא שאנחנו לא מונעים את קיום השימוש הזה.

איילה גלדמן: וזה מה שאנחנו מבקשים פה.

איילה גלדמן: החשש הוא שפתאום ייכנסו לנו גני ילדים לאיזורים שהליכי התכנון ייעדו אותם במשורה לצורך מסוים, ועצם כניסה של גני ילדים תמנע את השימוש הזה בעתיד.

איילה גלדמן: אנחנו רק רוצים שיהיה פה הליך תכנוני שבוחן את הדברים.

אימאן ח'טיב יאסין: אוקיי.

אימאן ח'טיב יאסין: מובן.

אימאן ח'טיב יאסין: מיטל מהמועצה לשלום הילד, בבקשה.

מיטל בק: תודה.

מיטל בק: ביקשנו לדבר גם בדיון הקודם ואני שמחה שמתאפשר לנו עכשיו.

מיטל בק: לקראת ההצבעה הצפויה היום חשוב לנו שוב להזכיר את ההגנה על שלומם ובטיחותם של הילדים.

מיטל בק: אנחנו חושבים שיש להתנגד לתיקון הזה או לפחות לייצר להם ניסוח מחודש בנוגע לארבעה היבטים.

מיטל בק: קודם כל, לגבי תנאי הסף להיתר שימוש – אנחנו חושבים שעדיין צריך להכניס את הדרישות של בטיחות אש, שצריכות להיות דרישות מינימליות.

מיטל בק: אם יוחלט להסדיר את הדרישות של בטיחות אש בהוראת נציב או בתיקון לחוק הפיקוח או בכל דרך אחרת, צריך לוודא שלא יהיה ואקום אפילו של יום אחד של תקופת ביניים ללא הנחיות מחייבות למסגרות.

מיטל בק: הדבר השני, לגבי שטח מסחרי – צריך לוודא שלא תהיה פגיעה בבטיחות ובמוגנות של הפעוטות.

מיטל בק: זה גם עלה כאן על ידי מספר חברי כנסת.

מיטל בק: זה נושא חשוב מאוד, וזה צריך להיות השיקול הקריטי והראשון בנושא הזה.

מיטל בק: לגבי איזור תעשייה – יש פה חשש משמעותי לפגיעה בטיחותית.

מיטל בק: זה איזור עם מטרדים סביבתיים, חומרים מסוכנים.

מיטל בק: אסור שילדים יהיו חשופים אליהם.

מיטל בק: אנחנו מבקשים מהוועדה לשים לב לדבר הזה.

מיטל בק: עוד נושא שלא עלה כאן היום וחשוב לנו מאוד לציין.

מיטל בק: סעיף י"ב2, למקרה שבו הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה החליטה לא לאשר היתר למסגרת, הפעילות שלה תופסק רק בסוף שנת לימודים.

מיטל בק: זה עלה בדיון הקודם.

מיטל בק: חשוב לשים לב שיכול להיות שכמעט שנה תופעל מסגרת - - -

אביר קארה: אני רק שואל איפה ישימו ילדים?

אביר קארה: הם טוענים, לא במסחרי, לא במגורים.

אביר קארה: המועצה לשלום הילד, איפה נשים ילדים?

אביר קארה: איפה כן לשים ילדים, ברשותכם?

מיטל בק: אני לא הפרעתי.

מיטל בק: אני אשמח אם - - -

אביר קארה: באיזורי תעשייה?

אביר קארה: איפה ראוי לשים ילדים?

אביר קארה: בשטח חקלאי?

אביר קארה: מה אתם מרשים לנו?

אביר קארה: מה מותר לנו?

אימאן ח'טיב יאסין: בוא ניתן לה לסיים את הדברים, בבקשה.

אביר קארה: אני לא מצליח להאמין.

אביר קארה: כבר פעם שנייה שאני שומע את הדברים האלה.

אביר קארה: תבואו עם פתרון.

אביר קארה: לא במסחרי, לא במגורים, לא במה?

אביר קארה: איפה יהיו המסגרות?

אימאן ח'טיב יאסין: סליחה, ניתן לה לסיים את הדברים, בבקשה.

מיטל בק: לגבי סעיף י"ב2, אם יש החלטה מסיבה כלשהי שצריך לסגור את המסגרת, לא הגיוני שהסגירה תתבצע רק בסוף שנת הלימודים.

מיטל בק: אם יש חשש שיכול לסכן את הילדים, צריך לסגור את המבנה באופן מידי.

מיטל בק: אסור להשאיר את הסכנה הזאת - - -

אימאן ח'טיב יאסין: צריך גם להגדיר מה זה חשש.

אביר קארה: בשביל זה יש חוק תקנות פיקוח.

אביר קארה: כל מקום שיש בו סכנה לילדים, צריך לסגור אותו.

אביר קארה: זה בכלל לא קשור למסחרי או לא מסחרי.

אביר קארה: איפה נשים, על החלל?

אביר קארה: במאדים נשים את הילדים?

אימאן ח'טיב יאסין: חבר הכנסת אביר קארה, בבקשה.

קריאה: דרך אגב, יש צווי סגירה מידיים למקומות מסוכנים.

אביר קארה: של משרד העבודה והרווחה.

אימאן ח'טיב יאסין: סליחה, סליחה.

אימאן ח'טיב יאסין: לפני שאומרים כל מקום שיש בו חשש – אנחנו גם כן לא רוצים לסכן את הילדים שלנו - - -

אביר קארה: בשום מקום אנחנו לא רוצים לסכן.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל צריך להגדיר מה זה החשש הזה.

אביר קארה: יכול להיות שהמועצה לשלום הילד מציעים לשים ילדים באיזור תעשייה או בלולים?

אביר קארה: איפה הם רוצים שנשים ילדים?

אביר קארה: כל מקום שיש בו חשש לפגיעה בילדים, אנחנו לא מסכימים שהם יהיו.

אביר קארה: יש תקנות של ועדת העבודה והרווחה.

אימאן ח'טיב יאסין: חבר הכנסת אביר קארה, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בבקשה, ניתן למיטל.

אביר קארה: די, מספיק עם הדברים האלה אבל.

מיטל בק: אני רוצה לסיים, חבר הכנסת קארה.

אימאן ח'טיב יאסין: מיטל, מיטל, ברשותך.

אביר קארה: המועצה לשלום הילד מתנגדים למעונות יום.

אביר קארה: פשוט לא ראיתי דבר כזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אביר קארה, סליחה.

אימאן ח'טיב יאסין: מיטל, אני מבקשת מכבודך לציין או לשלוח אחר כך בכתב, להגדיר מה זה החשש, כי אי אפשר לבוא בדברים - - -

אביר קארה: יש.

אביר קארה: מוגדר בוועדת העבודה והרווחה.

אביר קארה: בוועדת העבודה יש הגדרות.

אימאן ח'טיב יאסין: אז שהיא תשלח לנו.

אביר קארה: יש היום פיקוח.

אימאן ח'טיב יאסין: סליחה, אני לא שאלתי אותך.

קריאה: שנה וחצי דנו על החוק הזה, בדיוק על המקומות האלו.

אימאן ח'טיב יאסין: מיטל, תמשיכי את הדברים שלך, ואבקש שתתני תשובה למה שביקשתי.

מיטל בק: אם היום לא מתקיימת הצבעה, אנחנו נשמח להרחיב עוד בכתב ולשלוח לוועדה ולכל הח"כים התייחסות נרחבת לדבר הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

מיטל בק: דבר אחרון – אם אנחנו פוטרים היום מסגרות מתחת לשבעה פעוטות, הדבר הזה מדאיג אותנו מאוד ובעצם מותיר פעוטות רבים ללא כל הנחיות של בטיחות בכלל כי אנחנו יודעים שחוק הפיקוח לא חל עליהם.

מיטל בק: אנחנו מבקשים מהוועדה לשים לב ללקונה הזאת.

מיטל בק: רק באמצעות החוק הזה אפשר יהיה לספק איזושהי הגנה מינימלית.

מיטל בק: תודה רבה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

אימאן ח'טיב יאסין: רותי שוורץ, ממינהל התכנון, בבקשה.

רות שוורץ חנוך: תודה, גברתי היושבת-ראש.

רות שוורץ חנוך: רציתי להתייחס לנושא המסחרי ברמה התכנונית, ואני רוצה גם להתייחס למה שאיילה גלדמן מהמשרד להגנת הסביבה אמרה.

רות שוורץ חנוך: לגבי מגורים – עם זה אין לנו בעיה.

רות שוורץ חנוך: הרי להליך הזה אין שום ראייה תכנונית, ולכן יכולות להיוותר בעיות, גם מבחינת רצפטורים ציבוריים.

רות שוורץ חנוך: לא כל השטחים המסחריים הם קניונים.

רות שוורץ חנוך: גם מבחינת האוורור.

רות שוורץ חנוך: אני לא יודעת מי בודק נושא של אוורור כאשר שמים גן ילדים ככה באיזשהו מקם מסחרי שאנחנו לא יודעים מהו.

רות שוורץ חנוך: הרי שימושים ציבוריים מסחריים, יש להם את הנושא של פריקה של משאיות תפעול.

רות שוורץ חנוך: גם זה יוצר איזשהו עומס על הכבישים.

רות שוורץ חנוך: אני לא בטוחה שזה נכון להכניס ברמה התכנונית כי אין עין שמסתכלת.

רות שוורץ חנוך: בשימוש חורג יש ועדה מקומית, מסתכלת, זה מתאים או לא.

רות שוורץ חנוך: פה אין את זה.

קריאה: הוועדות המקומיות שלחו את הגנים הפרטיים לאיזורי מסחר.

קריאה: גירשו אותם ממגורים ושלחו אותם לאיזורי מסחר.

קריאה: מה לעשות איתם עכשיו?

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לשאול אותך מה התפקיד של מינהל התכנון בסוגיה הזאת, שהוא יכול מלכתחילה לייעד ולכוון למקום הזה?

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שמינהל התכנון גם צריך שתהיה לו אמירה ויד ביוזמה כדי לסדר את הנושאים האלה לפני ששולחים אותם למקומות אחרים.

קריאה: אני רוצה לומר משהו.

קריאה: הרבה יש פה ויכוח על לשמור על הילדים בתוך מקומות שהם לא ראויים.

מירה סלומון: היא לא ברשות דיבור כרגע?

מירה סלומון: אני מצטערת שאני לא כל כך מבינה את המסגרת של הדיון.

מירה סלומון: אני יושבת וממתינה לרשות הדיבור שלי זמן רב, בדממה ובנימוס, והאנשים שאחראים על החינוך של ילדינו היקרים מתפרצים לכל דבר.

אימאן ח'טיב יאסין: ניתן למינהל התכנון.

אימאן ח'טיב יאסין: סליחה, נרשמת לדיבור?

מירה סלומון: כן, גברתי.

מירה סלומון: אני ביקשתי רשות דיבור וגם הובטחה לי רשות דיבור על ידי היושבת-ראש הקבועה.

אימאן ח'טיב יאסין: מה השם שלך?

אימאן ח'טיב יאסין: מאיפה את?

מירה סלומון: מירה סלומון, ממרכז השלטון המקומי, גברתי.

מירה סלומון: אני אמתין בסבלנות רבה לרשות הדיבור שלי.

מירה סלומון: פשוט אם ההתנהלות פה היא - - - אז גם אני - - -

אימאן ח'טיב יאסין: בואו ניתן למינהל התכנון לסיים את הדברים שלו, בבקשה.

אביר קארה: אם יש דברים שאת רוצה להגיד ודחוף לך, אז תגידי במשפט.

אביר קארה: לא קרה כלום.

אימאן ח'טיב יאסין: סליחה, חבר הכנסת אביר קארה.

אימאן ח'טיב יאסין: בבקשה, בואו נמשיך.

רות שוורץ חנוך: אז לשאלתך, גברתי היו"ר.

רות שוורץ חנוך: אמרנו, לגבי ההסכמה של ההליך הזה במגורים, ראינו שיש צורך ואמרנו בסדר.

רות שוורץ חנוך: אבל אני אומרת, לגבי מסחר, יכול להיות שבעת התכנון צריך לבדוק אם מעון יום או גן ילדים יכול להיכנס במסגרת שימושים של מסחר.

רות שוורץ חנוך: אבל פה ההצעה היא בעצם לעקוף את התכנון.

רות שוורץ חנוך: אני לא יודעת מה ההשלכות, לא על המסחר ולא המסחר על גני ילדים.

רות שוורץ חנוך: ולכן אני חושבת שתכנונית זה לא נכון.

שרן השכל: שלום.

שרן השכל: אני מתנצלת על העיכוב.

שרן השכל: מבחינת כיבוי אש, הם הגיעו לנוסח מוסכם?

תמי סלע: יש איזשהו נוסח, אבל יש כאן גם כמה גורמים שמחכים - - -

אימאן ח'טיב יאסין: יש את השלטון המקומי שביקשו לדבר.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: המשרד להגנת הסביבה דיברו?

אימאן ח'טיב יאסין: כן.

אימאן ח'טיב יאסין: וגם מינהל התכנון דיברו.

אימאן ח'טיב יאסין: ואני עוד לא קיבלתי את הזכות שלי.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל אחריהם, אני מוכנה.

שרן השכל: אז נשמע את הרשויות המקומיות.

תמי סלע: ויש גם את משרד הכלכלה, זרוע העבודה, שהם בעצם עושים היום את ההליך של הפיקוח על מעונות יום.

תמי סלע: נמצא פה חגי.

שרן השכל: מירה, בבקשה.

שרן השכל: זכות הדיבור אצלכם.

מירה סלומון: תודה, גברתי.

מירה סלומון: אני מירה סלומון, מהמרכז השלטון המקומי.

מירה סלומון: אני מבקשת להתייחס לדברים שנאמרו לפני כן גם על ידי חבר הכנסת גינזבורג וגם על ידי נציגי מעונות היום, בהקשר של ההתייחסות לתכנון בשטחי התעסוקה והן בהקשר לסמכות שיקול הדעת של הוועדה המקומית וההליך המבוקש בהצעת החוק.

מירה סלומון: אז ראשית, אני מבקשת לשים דברים על דיוקם.

מירה סלומון: הוועדה המקומית קונה לעצמה סמכות לדון ולהתייחס, לפי הנוסח שמוצע בהצעת החוק, לבקשות להיתר, לשימוש להפעלת מעון, מקום שבו מגישים לה התנגדויות על ידי השכנים.

מירה סלומון: היא לא נמצאת מחוץ לסיפור, כמו שהוצג כאן על ידי נציגי מעונות היום.

מירה סלומון: היא נמצאת, לפי הצעת החוק, בתוך התחום וקונה סמכות לדון, אך ורק, כמו שאמר חבר הכנסת טור פז, כאשר יש התנגדויות של שכנים.

מירה סלומון: לזה אנחנו מתנגדים נחרצות.

מירה סלומון: מבחינתנו זה הכול או כלום.

מירה סלומון: אנחנו לא מוכנים לשתף פעולה עם ישראבלוף, עם הונאה של הציבור, עם חובה של המהנדסים ושל הוועדות המקומיות לתת היתר שימוש להפעלת מעון יום או גן ילדים, שאליו נתייחס בעוד רגע, ביודענו שקיימת פגיעה סביבתית משמעותית או קיים סיכון אחר לפעוטות, אבל מה לעשות, הדבר נעשה בשכונה של סוציואקונומי נמוך שלא מודע לזכויותיו ולא עמד על זכויותיו להתנגד, או מה לעשות, ההתנגדות שהתקבלה לא התקבלה בדיוק בסעיף הנכון או בעילה הנכונה, ואנחנו יודעים שקיים סיכון, אבל ניתן היתר כי לא הוגשה התנגדות.

מירה סלומון: אנחנו לא נסכים לתת יד לדבר הזה.

מירה סלומון: אנחנו מתנגדים לזה נחרצות.

מירה סלומון: זו נקודה ראשונה.

מירה סלומון: מבחינתנו, זה ישראבלוף, זה להונות את התושבים שלנו שחושבים שהם קיבלו היתר מוועדה מקומית שבדקה את הצרכים שלהם, ולא כך הוא.

לוסי חדידה: ברגע שאמרת שתהיה הלימה לתקנות הפיקוח - - -

מירה סלומון: אני מבקשת שלא יתפרצו לדבריי.

שרן השכל: אני מבקשת לא להתפרץ לדבריה.

מירה סלומון: אני שמעתי את דבריכם בסבלנות רבה גם כשהם לא נעמו לאוזניי, והם לא נעמו.

מירה סלומון: הדבר השני שאני מבקשת להעמיד על דיוקו – אין כאן כפל רגולציה, כפי שנאמר.

מירה סלומון: זרוע העבודה לא בודקת סוגיות תכנוניות.

מירה סלומון: זה לא נמצא בחוק.

מירה סלומון: אני מבקשת מהייעוץ המשפטי לוועדה להציג לוועדה את הנתונים הנכונים לגבי חוק הפיקוח, הם מכירים אותו היטב, מה נעשה ביחס למעונות היום.

מירה סלומון: ביחס לחינוך, אני אומרת חד משמעית שסוגיות של תכנון ובנייה לא נבדקות כחלק מהרישיון.

מירה סלומון: להיפך.

מירה סלומון: כחלק מהרישיון של גני הילדים מבקשים לקבל את ההתייחסות של התכנון והבנייה שלנו.

מירה סלומון: ולכן גם האמירות כאן על כפל רגולציה, לומר שהן לא מדויקות זה לשון המעטה.

מירה סלומון: הסוגיה השלישית שאני מבקשת להציג בפני הוועדה בנושא הזה היא העניין של התעסוקה.

מירה סלומון: אף אחד לא אמר שאי אפשר להפעיל גן ילדים באיזור שנחשב איזור תעסוקה.

מירה סלומון: מה שאמרנו, ואנחנו חוזרים ואומרים, וכשאני מדברת על גן ילדים, מעון יום וכולי, זה שכאשר מדובר באיזורי תעסוקה צריך שיקול דעת הרבה יותר רחב לוועדה המקומית שצריכה לתת היתר לשימוש חורג, או לאשר תיקון לתוכנית שמאפשרת להכניס בדרך המלך בתוכנית גן ילדים במקום שהוא איזור תעסוקה במהותו, באופיו, במובחנותו.

מירה סלומון: זה מה שאנחנו אומרים.

מירה סלומון: אנחנו אומרים שהמסלול הזה שאנחנו תומכים בו, שמייצר הקלות, שבמסגרתו אנחנו מוותרים על היטלי השבחה, ולא אמרנו אחרת, ורוצים אותו, המסלול הזה הוא לא מתאים למתן היתר באיזורי תעסוקה.

מירה סלומון: זה מה שאנחנו אומרים.

קריאה: אנחנו מבקשים פתרון למעונות הקיימים, למעונות שכבר קיימים שם ושכבר נזרקו משם, נזרקו מהמגורים והלכו לאיזורי תעסוקה, כמו שאת מכנה אותם.

קריאה: צריך לתת להם פתרון.

מירה סלומון: שניתן להם היתר לשימוש חורג?

מירה סלומון: כי אם לא ניתן להם היתר לשימוש חורג, אז זו הבעיה.

קריאה: ואם ניתן להם היתר לשימוש חורג, אז תסכימו לא לחדש להם אותו?

מירה סלומון: לעבור למסלול המקל.

מירה סלומון: אם ניתן היתר לשימוש חורג, אנחנו נסכים לעבור.

קריאה: גם באיזורי תעסוקה?

מירה סלומון: אני אסביר את זה.

מירה סלומון: אני רק רוצה שהוועדה תשמע אותי.

קריאה: האינטרס שיהיו גנים פרטיים זה אינטרס גם של הרשות.

מירה סלומון: חד משמעית.

מירה סלומון: לא אמרנו אחרת.

קריאה: אבל מה שקורה, יש מצוקה ענקית של גנים פרטיים והעירייה סוגרת בגלל שימוש חורג.

קריאה: יש הבדל בין איזור תעסוקה לאיזור מסחרי שיושב בתוך השכונה.

קריאה: צריך להבדיל בין שניהם.

קריאה: זאת אומרת, ברגע שיש שכונה שאין שם איפה לבנות, ולפעמים במרכז המסחרי יש מקום, זה פותר את הבעיה.

קריאה: הבעיה היא העלויות.

שרן השכל: תודה רבה.

מירה סלומון: לא, גברתי.

מירה סלומון: אני לא סיימתי.

שרן השכל: אני מבקשת שקט.

שרן השכל: מירה, בבקשה, עוד דקה לרשותך.

מירה סלומון: תודה, גברתי.

מירה סלומון: הנקודה האחרונה שרציתי לדבר עליה ברשות

מירה סלומון: כם היא הסוגיה של גני הילדים.

מירה סלומון: אנחנו מתנגדים להכנסת גני הילדים למסלול המקל הזה מההיתר הראשון שלהם.

מירה סלומון: אנחנו לא חושבים שיש מקום לזהות בין מעונות היום לבין גני הילדים בסוגיה הזו.

מירה סלומון: אני מבקשת לשוב ולהזכיר, כיוון שהצטיירו פה דברים שהם לא כפי שהם – אנחנו תמכנו במהלך שמקל על ביורוקרטיה ורגולציה.

מירה סלומון: אנחנו חושבים שמפעילים נורמטיביים צריכים ליהנות מהיכולת לפעול בהליך ביורוקרטי קל כמה שיותר, יעיל כמה שיותר.

מירה סלומון: אנחנו הסכמנו לוותר על היטלי השבחה כחלק מהמהלך הזה שנמצא במעונות היום.

מירה סלומון: אנחנו לא חוזרים בנו לרגע מהדבר הזה.

מירה סלומון: אבל או שיינתן שיקול דעת לוועדות המקומיות בסוגיות המצומצמות שמצוינות במסלול המקל ביחס למעונות יום, או שאל תבקשו את הוועדות המקומיות לתת בכלל אישור.

מירה סלומון: אנחנו לא יכולים להונות את הציבור.

מירה סלומון: זהו.

מירה סלומון: תודה, גברתי.

קריאה: אנחנו מבקשים להקל על המעונות הקיימים.

קריאה: לפחות לקיימים לתת פתרון.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: סליחה, אני מבקשת.

שרן השכל: היועץ המשפטי יתייחס עכשיו לכל הדברים שהעלינו ולכל הסוגיות שעדיין עומדות על הפרק, בבקשה.

תומר רוזנר: מכיוון שאני אצטרך לעזוב את הדיון הזה ב-11:00 לטובת דיון אחר, ביקשתי את רשות הדיבור כדי להציג בפניכם לפחות את הבעיה.

תומר רוזנר: כרגע לא אתייחס לסוגיות לגופן, אלא לסוגיית ההליך שבו אנחנו נמצאים, הליך החקיקה.

תומר רוזנר: יתכן מאוד, ואני לא מביע עמדה בנושא הזה, כי זו שאלה שלא בתחום מומחיותי, מן הסתם, שיש מקום לטפל בנושא של גני ילדים ויש לטפל בעניין של שטח מסחרי.

תומר רוזנר: הצעת החוק כפי שהיא מונחת בפניכם וכפי שהוגשה על ידי הממשלה, עוסקת במעונות יום במבני מגורים, והניסיון להרחיב אותה בצורה משמעותית ביותר גם לנושא של שטחים מסחריים וגם לנושא של גני ילדים מעוררת קושי מבחינה פרוצדורלית של הליך החקיקה.

תומר רוזנר: אנחנו נמצאים בסד זמנים של חוק ההסדרים.

תומר רוזנר: חוק ההסדרים הוא חוק שבו דיוני החקיקה מתקיימים בצורה מזורזת והדוקה.

תומר רוזנר: גם במסגרת הזאת, הליך שיתוף הציבור והליך שמיעת חברי הכנסת וזכות ההשתתפות שלהם, גם על כך כבר הצביע בית המשפט העליון שהוא מעורר קשיים לא פשוטים, בטח ובטח אם מבקשים עכשיו להוסיף נושאים שזכרם לא בא בהצעת החוק המקורית.

תומר רוזנר: הנושא של שטחים מסחריים מעורר שאלות נכבדות ביותר.

תומר רוזנר: המודל שמוצג כאן, לנו אין ספק שהוא לא מתאים לחלוטין לשאלת השטחים המסחריים, כפי שנאמר פה גם על ידי גורמי מינהל התכנון וגורמים אחרים.

תומר רוזנר: זה מעורר שאלות הרבה יותר סבוכות ומשמעותיות.

תומר רוזנר: צריך להזמין לדיון מהסוג הזה את כל הגורמים הרלוונטיים, הן ברשות לעסקים קטנים, גורמי מסחר שונים, גורמים שקשורים לאיזורים מסחריים.

תומר רוזנר: גם מבחינת דיני התכנון והבנייה יש קושי מאוד גדול להבחין בין איזורי תעשייה לאיזורי תעסוקה אחרים כי בדרך כלל התכנון לא עושה את ההבחנה הזאת.

תומר רוזנר: אני מדגיש, אני בכלל לא נכנס לשאלה אם זה רצוי או לא רצוי, אם זה נכון או לא נכון.

תומר רוזנר: אני עכשיו מתמקד רק בשאלת הליך החקיקה.

תומר רוזנר: ולכן אני סבור, גם על דעתה של תמי - - -

מאיר פרוש: את שאלת המסחר אתה מעמיד באותה מידה כמו של הרצון לשלב גם גני ילדים?

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: אני מתחיל במסחר, שזה הרבה-הרבה יותר מובהק מנושא גני הילדים.

תומר רוזנר: אני אתייחס גם לנושא של גני הילדים.

תומר רוזנר: אבל מבחינת המסחר אין לנו ספק שמדובר בחריגה משמעותית מגדר הנושא שמדובר בו בהצעת החוק, ואנחנו סבורים שהכללתו של העניין הזה מבלי שהתקיים עליו דיון ראוי, מבלי שניתנה למשרדי הממשלה הזדמנות להתייחס אליו לאחר שהם הפעילו שיקול דעת וכולי, היא בעייתית ביותר ועלולה להיחשב להליך חקיקה לא ראוי.

תומר רוזנר: לגבי גני הילדים, בהנחה שאנחנו מדברים על גני ילדים בבתי מגורים ולא במסחר.

תומר רוזנר: אם אנחנו מדברים על גני ילדים במסחר, אז אותה עמדה נכונה גם שם.

תומר רוזנר: אם אנחנו מדברים על גני ילדים בבתי מגורים, גם הנושא הזה מעורר קושי, אם כי פחות.

תומר רוזנר: הקושי שם פחות מכיוון שמדובר בנושא מאוד קרוב.

תומר רוזנר: אנחנו מדברים פחות או יותר על אותה מסגרת, אבל יחד עם זאת, אני חושב שיושבת-ראש הוועדה עשתה מאמץ.

תומר רוזנר: אני אחזור לנושא של המסחרי.

תומר רוזנר: אני ראיתי אותו לראשונה כנושא שעומד לדיון בהערות שהופצו לחברי הכנסת אתמול בשעות הערב המאוחרות, וזה גם קושי נוסף באותו עניין.

תומר רוזנר: לגבי גני ילדים, הנושא הזה כבר הופץ בהערות קודמות לחברי הכנסת, ניתנה להם הזדמנות להתייחס אליו.

תומר רוזנר: לכן הקושי קיים.

תומר רוזנר: קיים עדיין קושי בהליך החקיקה.

תומר רוזנר: אנחנו לא אומרים שלא.

תומר רוזנר: אבל הקושי פחות מכיוון שגם ניתנה הזדמנות יותר סבירה להתייחסות של הציבור ושל משרדי הממשלה וחברי הכנסת, גם מכיוון שהנושא הזה כבר עלה בישיבות קודמות וכולי.

תומר רוזנר: ושוב, אני לא נכנס לשאלה המהותית אם זה נכון או לא נכון, אם זה ראוי או לא ראוי, איך לעשות את זה ובאיזו דרך.

תומר רוזנר: אבל מבחינת הליך החקיקה אני חושב שכדאי מאוד, אם אתם מבקשים להרחיב את הצעת החוק לגני ילדים, שתהיה הצעה ברורה מה רוצים לעשות לגבי גני ילדים, אם יש הצעה ברורה אם אנחנו רוצים את אותו הסדר בדיוק, אם אנחנו רוצים הסדר שהוא שונה בהיבטים מסוימים, ותינתן אפשרות למשרדי הממשלה ולציבור ולחברי הכנסת האחרים, כמובן, שזכאים להשתתף בדיון, זכות נאותה להתייחס לנושא.

תומר רוזנר: גברתי היושבת-ראש, אני לא יודע אם אתם מתכוונים לסיים את הדיון היום, אבל המלצתי היא – אני לא יודע אם זה לא על דעתה של תמי - - -

תמי סלע: יש לנו גם טענת נושא חדש שלפני שהיא לא תוכרע בוועדת הכנסת, אי אפשר לסיים את ההצבעות בכלל.

תומר רוזנר: אה, נכון.

תומר רוזנר: יש טענת נושא חדש גם בנושא של גני ילדים וגם בנושא של שיקול דעת הרשויות המקומיות.

תמי סלע: גם הפגיעה המרחבית המשמעותית.

תמי סלע: זה היה על שלושה דברים, אני חושבת.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: אז יש נושאים חדשים שאי אפשר לסיים את הדיון בלעדיהם, ומכיוון שאני מבין שהנושא עדיין לא נידון בוועדת הכנסת, אני מציע ליושבת-ראש הוועדה שאם נושא גני הילדים חשוב לחברי הוועדה ורוצים כן להתקדם בו, אז קודם כל, להבהיר בצורה ברורה ולהזמין לדיון נוסף שממילא יצטרך להתקיים, את כל הנוגעים בדבר.

תומר רוזנר: וזה יכול לסייע בעניין.

תומר רוזנר: לגבי העניין המסחרי, אני חושב שאנחנו נמצאים בשלב מאוחר מדי מבחינה פרוצדורלית, שלא מאפשר, לדעתנו, לכלול אותו בהצעה.

מאיר פרוש: הסיומת שלך הייתה – את מה אי אפשר להעלות?

תומר רוזנר: את הנושא המסחרי.

שרן השכל: תמי, היועצת המשפטית, בבקשה.

תמי סלע: בהמשך למה שנאמר פה מצד הרבה גורמים לגבי העובדה ששיקולי הבטיחות וההיבטים המרחביים נבחנים בהליך של מתו הרישיון למעון היום על ידי גורמי הפיקוח, אז כן חשוב להדגיש שגם בהליך החקיקה של חוק הפיקוח על מעונות יום, במפורש התחום הזה של היבטי בטיחות שנבדקים - - -

קריאה: תמי, לא שומעים אותך.

תמי סלע: אני אומרת שעלה פה שבוודאי שהממונה על מעונות יום ומשפחתונים לא ייתן אישור כשיש כל מיני סיכונים וענייני בטיחות.

תמי סלע: ואני רוצה להגיד שבהליכים של חקיקת חוק הפיקוח על מעונות יום, במפורש הנושא הזה לא נכנס מכיוון שידעו שהוא נבחן על ידי הוועדה המקומית.

תמי סלע: זה לא אומר שאין מקום להקלות ולשיפורים ולרגולטור אחד ושיש דברים שנעשים פה, אבל צריך לדעת שזה לא דבר שנכנס, לא בתקנות של מעונות יום ובמפורש נושאים של בטיחות אש והג"א, דברים שעלו פה שנבדקים על ידי הוועדה המקומית לא נכנסים בתקנות.

תמי סלע: להיפך, יש שם סעיף שאומר שהעמידה בבדיקה של תנאי הרישיון לא גורעת מהוראות בטיחות אחרות שחלות עליהם לפי כל דין, והכוונה שם הייתה להוראות לפי חוק התכנון והבנייה.

תמי סלע: כך שכן חשוב, אם מעבירים את זה לרגולטור אחד - - -

שרון רופא אופיר: אז צריך להתייחס לזה.

תמי סלע: אני אומרת שכשעשו את חוק הפיקוח על מעונות יום, לקחו בחשבון שבמקביל יש עוד רגולטור.

תמי סלע: עכשיו אם רוצים להעביר את זה לרגולטור אחד ויש בזה תועלת, צריך שיהיה ברור שהוא בודק את הדברים האלה, שהם לא נשארים בוואקום.

שרון רופא אופיר: וזה לא קיים היום בנוסח?

תמי סלע: כרגע לא.

שרון רופא אופיר: אז זה חייב.

תמי סלע: אנחנו הכנסנו תיקון לעניין בטיחות אש בלבד, אבל שלא יוצג פה כאילו הדברים האלה היום ממילא נבחנים, בוודאי לא לעניין שטחים מסחריים.

שרון רופא אופיר: אני סבורה שזה צריך להיות בפנים.

תמי סלע: יש פה נציג של משרד הכלכלה שיכול להסביר איך התהליך מתבצע היום, ואני מבינה שאין מישהו שמגיע לשטח ורואה בעיניים - - -

שרון רופא אופיר: מה זאת אומרת, פרשנות?

שרון רופא אופיר: את רוצה להסביר?

קרן אוחנה איוס: אני אסביר.

קרן אוחנה איוס: בדיקות בטיחות הם לא סלאש היתר לשימוש חורג.

קרן אוחנה איוס: אין כוונה בפרשנות לומר, אם זה לא מופיע בחוק הפיקוח, אז נשים את זה על שימוש חורג.

קרן אוחנה איוס: זאת לא הכוונה בכלל.

תומר רוזנר: אני רוצה להתייחס.

שרון רופא אופיר: תומר, תעשה לנו סדר.

תומר רוזנר: אני אעשה לכם סדר.

תומר רוזנר: כשנחקק חוק הפיקוח, היו דיונים בנושא והוחלט בהחלטה מודעת וברורה לא לכלול את נושאי הבטיחות, הג"א וכל הדברים האלה, במסגרת הבדיקות שנעשות במסגרת מתן הרישיון של מעון.

תומר רוזנר: אם ההחלטה הזאת נכונה או לא, זה כבר שאלה אחרת כי זה באמת מפצל את הבדיקות לשני גורמים.

תומר רוזנר: הטענה שם הייתה שהנושאים האלה נבדקים על ידי הרשות המקומית - - -

קריאה: לא נכון.

קריאות: לא.

קריאות: לא.

קריאה: הטענה הייתה שאנחנו לא נעמוד בזה.

תומר רוזנר: רבותיי, אני גם הייתי בדיון הראשון פה.

תומר רוזנר: פתחו שני נציגי זרוע העבודה, שניים, אחד אחרי השני, ואחד נמצא כאן גם היום, שמו חגי, למיטב זיכרוני, ואמרו, אנחנו בענייני המבנה לא מתעניינים, אנחנו חינוך טיפול, אנחנו לא מתעניינים.

תומר רוזנר: אפשר להביא את הפרוטוקול.

שרון רופא אופיר: רגע, רגע, תומר.

שרון רופא אופיר: אבל אם הנושאים לא נבדקים על ידי הרשות המקומית כי אנחנו רוצים להקל בהליך הרגולטורי, אז איפה כן נבדק נושא הבטיחות?

קריאה: אפשר לדייק את הדברים?

תומר רוזנר: אפשר לצטט את הדברים שנאמרו בדיון.

קריאות: - - -

שרן השכל: חבר'ה, קודם כל, יש יועץ בטיחות שאמור להגיע לגנים - - -

קריאה: הוא בודק חשמל, הוא בודק גז - - -

שרן השכל: אני לא צריכה עזרה.

שרן השכל: גם למעונות צריך להגיע יועץ בטיחות על מנת לאשר את זה.

שרן השכל: מה שלא היה כלול בפנים היה הנושא של הוראות כיבוי אש, ולכן הוועדה החליטה להכניס את נושא כיבוי האש לתוך חוק הפיקוח על המעונות.

שרן השכל: האם משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר הגיעו להסכמה בנוגע לנוסח שייכנס בתוך חוק הפיקוח על המעונות.

שרן השכל: הצלחתם להגיע לנוסח או שיש אי הסכמה עדיין?

קריאה: אנחנו ממש בסגירות אחרונות של הנוסח.

קריאה: אם גברתי תאפשר לנו, אנחנו ממש נסגור ויהיה לנו נוסח מוסכם.

שרן השכל: מצוין.

שרון רופא אופיר: אם אפשר, גברתי היושבת-ראש, כדי שתנוח דעתי מהעניין הזה, אחרי שהם יגיעו לנוסח, מי יהיה הגורם שיפקח על זה?

שרון רופא אופיר: כי הרי אנחנו מבודדים עכשיו את הרשות המקומית.

שרן השכל: בעצם אנחנו מכניסים את זה בחוק הפיקוח על המעונות, ולכן, כרגע משרד הכלכלה, אבל בינואר משרד החינוך.

שרן השכל: ברגע שהגננת מבקשת אישור, זה בעצם רישיון ממשרד החינוך לפתיחה של מעון ילדים, יש לה שורה של דרישות שאמורות להגיע.

שרן השכל: ואנחנו מוסיפים לתוך הדרישות האלה גם את הכבאות.

שרון רופא אופיר: גם כיבוי אש?

שרן השכל: בדיוק.

תומר רוזנר: וזה פותר את הבעיה.

שרן השכל: בדיוק.

שרן השכל: אני רוצה לשמוע את משרד החינוך בנושא גני הילדים.

שרן השכל: שמענו את הרשויות המקומיות.

מאיר פרוש: אם אפשר לבקש מהיועץ המשפטי, אם הוא מכיר את חוק הפיקוח על גני ילדים ובתי ספר – האם שם יש התייחסות של בריאות ובטיחות?

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: התשובה היא כן.

שרן השכל: מי פה מטעם משרד החינוך?

יערה יפרח: אני עורכת דין יערה יפרח, מהלשכה המשפטית של משרד החינוך.

שרן השכל: יש פה חפיפה בין העניין של המעונות לגני הילדים.

שרן השכל: אנחנו מנסים להבין מדוע מעונות כן ומדוע גני ילדים לא.

שרן השכל: כי גם שם יש את אותה מצוקה לגנים הפרטיים, בין אם זה מול הרשות המקומית בקבלת היתר, בתקציבים אדירים שהם צריכים לשלם, מס שבח וכולי.

שרן השכל: מדוע שהוועדה לא תקל גם עליהם בעניין הזה?

יערה יפרח: אז קודם כל, המצוקה שאתם מתארים לגבי מעונות היום, היא לא קיימת כל כך בגנים.

יערה יפרח: שמענו כאן והייתי כאן גם בדיונים הקודמים, ושמעתי את המצוקה של מעונות היום, ואנחנו מבינים שמעונות יום פועלים בבתים פרטיים, וזאת המצוקה שאנחנו באים לתת לה מענה ולתת את ההקלות האלו.

יערה יפרח: בגני ילדים זה לא המצב.

יערה יפרח: הסטנדרט בגני ילדים זה שגני ילדים במוכר שאינו רשמי – פרטיים כביכול, זה לא המונח הנכון, זה מוכר שאינו רשמי – פועלים רובם במבנים שמתאימים לשמש כגני ילדים, מבנים שמשרד החינוך - - -

קריאות: לא נכון.

קריאות: זה לא נכון.

יערה יפרח: אני מבקשת לדבר.

יערה יפרח: משרד החינוך משקיע כספים רבים, הוא מתקצב את הרשויות, הרשויות מקצות מבנים בהרבה מקרים לגנים האלו.

יערה יפרח: אצלנו ברוב המקרים, גנים פועלים במבנים שמתאימים.

קריאות: זה לא נכון.

קריאות: זה לא נכון.

קריאה: סליחה, אפשר, בבקשה, לתת לנציגה של משרד החינוך לדבר?

קריאה: תודה.

יערה יפרח: הסטנדרט כרגע הוא שהגנים פועלים באמת במבנים מתאימים.

יערה יפרח: יש יישובים מסוימים שאנחנו יודעים שכן יש מצוקה של מבנים, לרוב מדובר ביישובים חרדיים, דרך אגב, ושם אכן פועלים גנים בבתים פרטיים.

יערה יפרח: אני רוצה להגיד, קודם כל, לגבי הסטנדרט הזה, מבחינתנו, באופן עקרוני, יש חשש מתמרוץ שלילי של רשויות ברגע שאנחנו לחלוטין נאפשר את ההפעלה בבתים פרטיים, שבעצם יהיה כאן תמרוץ שלילי שרשויות גם ישקיעו פחות במוכר שאינו רשמי, יקצו פחות מבנים למוכר שאינו רשמי, יבקשו פחות תקצוב מהמשרד עבור מבנים, וכך תרד הרמה של המוכר שאינו רשמי.

יערה יפרח: אני מבינה שזה דבר שרוב הנוכחים כאן דווקא לא רוצים אותו, וכן רוצים שהרשויות כן ישקיעו והמדינה כן תשקיע במוכר שאינו רשמי.

יערה יפרח: אני יכולה לומר לגבי הגנים שפועלים בבתים פרטיים, התהליך נעשה באופן שאין מקלות בגלגלים בהיבט של היתר לשימוש חורג, ואני אסביר.

יערה יפרח: בהתאם לחוק פיקוח על בתי ספר, כאשר בעלות על מוסד חינוך מגישה בקשה לרישיון עבור מוסד החינוך, משרד החינוך פונה לוועדה המקומית לתכנון ולבנייה ולרשות המקומית ומבקש את התייחסותם.

יערה יפרח: אם יש בעיה משמעותית, מהותית, הוועדה המקומית, הרשות, פונים אלינו ומעלים את הקושי הזה.

יערה יפרח: במקרה כזה באמת לא יינתן רישיון.

יערה יפרח: ברוב המכריע של המקרים אין התנגדות של הרשות המקומית, אין התנגדות של הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה.

יערה יפרח: וכאן, אם אותו מוסד חינוך יקבל את כל האישורים, הוא יקבל גם רישיון, כל עוד אין התנגדות אקטיבית של הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה.

יערה יפרח: אני יכול לומר שבמקרים האלה שיש התנגדות, הם מעטים מאוד.

יערה יפרח: אני זוכרת אולי עשרה מקרים כאלו שטיפלנו בהם, שבאמת הגיעו להתנגדות משמעותית.

יערה יפרח: כך שאין כאן מקלות בגלגלים לגבי גני הילדים.

שרן השכל: חבר הכנסת פרוש, אתה הגשת את ההסתייגות, גם חברת הכנסת אימאן ח'טיב, גם שוחחנו בעניין הגנים הפרטיים.

שרן השכל: משרד החינוך טוען שבעצם אין בעיה, והבעיות שיש בעניין הפעוטונים לא קיימות בגני הילדים.

מאיר פרוש: אני מעריך מאוד את הדברים של נציגת משרד החינוך.

מאיר פרוש: אני הייתי מציע לה שהיא תביא לנו עד מחר מה היא יודעת על גני ילדים שלא פועלים במבנים שהמדינה בנתה, אלא נמצאים בדירות פרטיות.

מאיר פרוש: ואם יתברר שיש רק 10 שהיא מכירה אותם בכל המדינה - - -

יערה יפרח: לא, לא אמרתי שיש - - -

מאיר פרוש: אני לא הפרעתי לך.

מאיר פרוש: אני אומר שמדובר בכמות הרבה יותר מכובדת.

מאיר פרוש: אני לא מבין את הטיעון שאם אנחנו נתיר לרשויות המקומיות להפעיל את גני הילדים בדירות, אז למדינה לא תהיה מוטיבציה לתת תקציבים.

מאיר פרוש: המדינה צריכה שתהיה לה מוטיבציה לתת תקציבים לבניית גני ילדים שיהיו בנויים כראוי.

מאיר פרוש: זה שבינתיים אין כסף למשרד החינוך, ואני לא מאשים אותם כי זה מה שהם מקבלים והם מקצים את זה לרשויות, לכל רשות כמה שהיא צריכה ואיך שהיא צריכה, עדיין יש חסר, הייתי אומר שיש חסר גדול, בוודאי בערים שהם נבנים וצריכים להפעיל את שנת הלימודים, ואז ודאי יש צורך להשתמש בדירות פרטיות להסבה לשנה לפחות.

מאיר פרוש: אם היא מסוגלת להביא לנו את המספר עד מחר, ואני אביא עד מחר את המספר, ואז נראה אם הם בודדים.

שרן השכל: יש לנו מספרים של כמות גני הילדים ממשרד החינוך?

יערה יפרח: אני יכולה לבדוק את זה ולהעביר נתונים מסודרים.

יערה יפרח: אני רק אציין שלא אמרתי שיש 10 גנים שפועלים בבתים פרטיים, אלא 10 מקרים שאולי הייתה התנגדות של הרשות המקומית.

יערה יפרח: אני יכול להגיד בהערכה גסה, יש לנו בסביבות 2,000 גנים כאלו, אבל אני אבקש להביא נתונים.

קריאה: 2,000 זה המ ון.

מאיר פרוש: אז למה משרד החינוך לא - - - גני ילדים עד היום?

תמי סלע: 2,000 מתוך כמה גנים?

שרן השכל: חברת הכנסת מואטי, בבקשה.

אמילי חיה מואטי: חברות וחברים, הרגע שמעתי מנציגת משרד החינוך שהמצוקה של הגנים הפרטיים היא מצוקה של הגנים הפרטיים.

אמילי חיה מואטי: ובכן, המצוקה שלנו כמערכת ציבורית.

אמילי חיה מואטי: והשאלה שצריכה להישאל במרכז הדיון הזה היא את מי אנחנו מייצגים ומה אנחנו מייצגים.

אמילי חיה מואטי: אגב, אני רק רוצה להזכיר לכם שמשרד החינוך של 2012 בראשות שר החינוך גדעון סער, הרחיב את חוק חינוך חינם מגיל שלוש וארבע וסבסד את הצהרונים.

אמילי חיה מואטי: כמי שהייתה אז אמא לילדה בת 3 ו-4, זה היה סופר מהפכני, זה היה משנה עולמות.

אמילי חיה מואטי: איך קרה שאנחנו חוזרים לנהל דיון על גני ילדים פרטיים?

אמילי חיה מואטי: מילא פעוטונים, ואני שמה את זה בצד, זו איזושהי פשרה עד שכל החינוך יהיה מסובסד וציבורי.

אמילי חיה מואטי: אבל באיזה עולם אנחנו בכלל מנהלים דיון על דני ילדים מגיל שלוש עד שש?

קריאה: כי אנחנו קיימים.

קריאה: הנה אנחנו.

קריאה: אנחנו יושבים - - -

אמילי חיה מואטי: אבל אתה מבין, חבר?

אמילי חיה מואטי: האינטרס שלי כנבחרת ציבור הוא שכל הציבור יוכל ליהנות מחינוך איכותי וציבורי.

קריאה: כלומר, לחנוק גני ילדים ולעשות את כולם אותו דבר, סטנדרט.

אמילי חיה מואטי: לא.

אמילי חיה מואטי: אני חושבת שלא הבנת את הנקודה.

קריאה: - - - בברית המועצות.

קריאה: כבר לא רוצה יותר.

אמילי חיה מואטי: יפה מאוד.

אמילי חיה מואטי: אתה לא רוצה את זה.

אמילי חיה מואטי: אני רוצה את זה.

אמילי חיה מואטי: אני כרגע נבחרת ציבור שעובדת בשביל הציבור.

אמילי חיה מואטי: ועם כל הכבוד לרצונות - - -

קריאות: - - -

שרון רופא אופיר: אמילי, בואי נודה על האמת, כמה מאיתנו שלחו את הילדים שלהם לגנים פרטיים?

שרון רופא אופיר: בואי נבדוק כמה.

אמילי חיה מואטי: גנים פרטיים מגיל שלוש עד שש לא צריכים להיות.

אמילי חיה מואטי: נקודה.

אמילי חיה מואטי: החינוך צריך להיות ציבורי.

שרון רופא אופיר: אבל הם קיימים.

קריאות: - - -

אמילי חיה מואטי: אני לא מבינה.

אמילי חיה מואטי: אני צריכה להשלים עם עוולות, רק כי הם קיימים?

אמילי חיה מואטי: ! באיזה עולם?!

קריאה: את מחליטה לאנשים מה הם צריכים - - -

שרן השכל: אני מבקשת לא להתפרץ לדבריה של חברת הכנסת אמילי מואטי.

אמילי חיה מואטי: אני מחליטה שמדינה צריכה לדאוג לאזרח.

שרן השכל: רגע.

שרן השכל: אני מבקשת שקט וסדר.

אמילי חיה מואטי: מדינה צריכה לדאוג לאזרח.

שרן השכל: אני רק רוצה להבהיר.

שרן השכל: חברי כנסת יכולים להתפרץ לדבריהם של הנוכחים.

שרן השכל: זה מקובל, וזה מקובל הערות ביניים.

שרן השכל: אבל לא מתפרצים לדבריהם של חברי הכנסת, גם אם נשמעים מאוד קשים ככל שיהיו.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

אמילי חיה מואטי: אני רוצה להיות ספציפית יותר ממה שאמרתי.

אמילי חיה מואטי: במדינה שבה אני רוצה לחיות ושהחזון שלי יתממש בה, היא כזו שתאפשר שוויון לכולם.

אמילי חיה מואטי: שוויון מתחיל בחינוך ציבורי איכותי.

אמילי חיה מואטי: זו השאיפה שלי.

אמילי חיה מואטי: כל עוד החינוך – בטח ובטח בגני ילדים בגיל שלוש עד שש – יהיה מחולק בין אלה שיש להם אפשרות לממן גנים פרטיים לאלה שאין להם, זה מבחינתי עוול ועם העוול הזה אני לא מוכנה להשלים.

אמילי חיה מואטי: זה שזה קיים, לא אומר שאני סבבה עם זה.

אמילי חיה מואטי: אז זה לא, אנחנו כאן כי אנחנו קיימים, יופי, נהדר.

קריאה: אבל לא על זה הדיון.

אמילי חיה מואטי: על זה בדיוק הדיון.

אמילי חיה מואטי: כי ברגע שאת מעבירה את המערכת הזאת בכלל לדיון של ועדת החינוך, וברגע שאת נותנת לזה לגיטימציה, את מחזירה את המערכת בדיוק לאן שהיא הייתה לפני 10 שנים.

אמילי חיה מואטי: למה לנו?

קריאה: אבל היתר השימוש מתכנון לא נוגע בגיל הילד.

קריאה: גיל הילד לא קשור.

שרן השכל: יש לי שאלה.

שרן השכל: האם המסגרות הפרטיות של שלוש עד שש לא מקבלות סבסוד מהמדינה?

קריאות: מקבלות.

קריאות: חייבות.

קריאות: בטח שמקבלות.

שרן השכל: חייבים לקבל.

שרן השכל: זאת אומרת, גם שם זה אותו סבסוד, סבסוד חסר.

שרן השכל: הם מסובסדים על ידי המדינה, גם הפרטיים.

קריאה: אבל להיתר השימוש אין קשר לגיל הילד.

קריאה: מה הקשר?

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: אני מבקש, גם בנושא הזה לטעון נושא חדש.

שרן השכל: אני מבקשת שקט.

שרן השכל: לא להתפרץ.

שרן השכל: סליחה, איתן גינזבורג, אני מבקשת שנייה להיות בשקט.

שרן השכל: היועץ המשפטי רוצה לשאול שתי שאלות את משרד החינוך.

תומר רוזנר: אבל רגע, הוא אמר שהוא רוצה לטעון נושא חדש על משהו.

שרן השכל: על מה אתה רוצה לטעון נושא חדש?

איתן גינזבורג: אני רוצה לטעון נושא חדש ביחס לנושא החדש שהעלית בלילה, שלא יכולנו לקיים על זה דיון נורמלי וראוי, שלא היה בהצעת החוק הממשלתית.

שרן השכל: על מה?

איתן גינזבורג: על כל הסיפור של התעשייה.

איתן גינזבורג: אנחנו צריכים לקיים על זה דיון נוסף.

איתן גינזבורג: זה לא דבר שעובר ככה במחי יד.

איתן גינזבורג: היועץ המשפטי אמר דברים מאוד מאוד משמעותיים גם ברמה המשפטית.

איתן גינזבורג: שמעתי פה את דבריה של נציגת משרד החינוך בכל הנודע לגני ילדים, בכל הנוגע לקשיים.

איתן גינזבורג: אני חושב שהדברים האלה צריכים לעבור לאחר דיון עמוק וחשוב שצריך להתקיים, אבל לא באבחת יד של יומיים שיש לנו לפני חוק ההסדרים.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: היועץ המשפטי, ואז אימאן ח'טיב.

תומר רוזנר: אני רוצה לשאול את גב' יפרח.

תומר רוזנר: קודם כל, אמרת שיש לנו 2,000 מסגרות כאלה.

תומר רוזנר: זה מספר לא מבוטל בכלל.

תומר רוזנר: אני מבין שאתם במשרד החינוך, עמדתכם מתנגדת להרחבת התיקון לגני ילדים.

תומר רוזנר: אתם מתנגדים מהסיבות שאמרת לגבי הדבר הזה.

תומר רוזנר: אני מבין לפי דברייך שאתם אלה שעורכים את הבקשות לשימוש חורג ומלווים את הגנים לצורך ההליך הזה.

תומר רוזנר: האם יש קשיים בהליך הזה?

תומר רוזנר: האם אתם נתקלים ברשויות מקומיות שמתנגדות ומערימות קשיים?

תומר רוזנר: האם יש בעיה כלכלית בעניין הזה?

תומר רוזנר: מה הניסיון שלכם?

תומר רוזנר: מכיוון שאתם נותנים את הרישיון לגן הילדים, האם יש בעיות בדברים האלה של הטיפול מול הרשויות המקומיות?

יערה יפרח: כמו שאמרתי, יש מעט מאוד מקרים שבהם יש התנגדות של הרשות המקומית ושל הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה עבור גן ילדים שפועל בבית פרטי שאינו מחזיק בהיתר לשימוש חורג.

יערה יפרח: יש מעט מקרים כאלו.

יערה יפרח: במקרים האלו כנראה שיש בעיה שהיא משמעותית יותר, רחבה יותר.

יערה יפרח: לרוב, ההתנגדות היא לא רק על ההיתר לשימוש חורג, אלא יש בעיות תכנוניות נוספות באותו מקרה.

יערה יפרח: מהניסיון שלנו, אני יכולה לומר, אנחנו מטפלים גם בהליך הרישוי וגם בהליכים משפטיים שמגישות בעלויות על מוסדות חינוך שלא קיבלו רישיון גם מהסיבות האלו.

יערה יפרח: יש מעט מאוד מקרים כאלו.

יערה יפרח: אולי אני זוכרת 10.

יערה יפרח: אני לא רוצה לתת נתונים לא מדויקים.

יערה יפרח: אבל ממש מעט מקרים כאלה.

תומר רוזנר: אבל במקרים הרגילים, בשגרתי, בערים החרדיות, למשל, יש מצוקה כי אין מבנים מיועדים לגני ילדים ולכן עושים את זה בדירות מגורים.

תומר רוזנר: אתם מלווים את המסגרות האלה בתהליכים מול הרשות המקומית, נכון?

יערה יפרח: לא.

יערה יפרח: אנחנו בודקים מול הרשות המקומית ומול הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה אם אין להן התנגדות מבחינה תכנונית.

מאיר פרוש: אני מבקש לתקן.

מאיר פרוש: הייתי בשש השנים האחרונות במשרד החינוך.

מאיר פרוש: מי שרוצה להפעיל גן ילדים או בית ספר במוכר שאינו רשמי, צריך להגיש בקשה לרישיון.

מאיר פרוש: את הבקשה הזו צריך להגיש לפחות חצי שנה לפני פתיחת שנת הלימודים.

מאיר פרוש: אף אחד לא מתלונן על זה.

מאיר פרוש: כך שהוא מגיש את הבקשה, הוא צריך להריץ את זה דרך המרכב"ה של משרד החינוך.

מאיר פרוש: משרד החינוך מכיר כל הליך.

מאיר פרוש: הבאת את הבטיחות, הבאת את הבריאות, משרד החינוך יודע את זה.

קריאה: - - -

יערה יפרח: אני התייחסתי לתכנון ולבנייה, וזה דבר אחד.

קריאה: של המוכר שאינו רשמי?

יערה יפרח: במוכר שאינו רשמי, גני ילדים.

יערה יפרח: מעבר לכך, בהתאם לחוק פיקוח על בתי ספר, לשכת הבריאות גם מגיעה למבנה ונותנת את האישורים שלה.

יערה יפרח: ויש בדיקות בטיחות שאנחנו מקבלים אישור בטיחות - - -

קריאה: שם זה מסודר כמו שצריך.

יערה יפרח: זה

קריאה: מסודר, אבל לא הכול נבדק במסגרת הבדיקות שלנו.

קריאה: מה לא נבדק?

יערה יפרח: למשל, לגבי נושא הכבאות לא הכול נבדק.

קריאות: - - -

קריאה: אישור הבטיחות כולל כבאות.

יערה יפרח: אבל הוא לא כולל את כל ההיבטים - - -

קריאה: כולל כל ההיבטים - - -

רון כץ: יש לי שאלה, ברשותכם.

רון כץ: אנחנו מדברים פה על המוכר שאינו רשמי, גוף שמקבל אישור גם מהמדינה וגם מהרשות המקומית.

רון כץ: מה מבקשים לעשות פה עם המוכר שאינו רשמי?

רון כץ: אני לא מבין את זה.

רון כץ: זה עולם אחר מאפס עד שלוש.

לוסי חדידה: אנחנו רוצים להכניס אותו תחת פטור מהיתר לשימוש - - -

רון כץ: אבל למה שייתנו לו פטור מהיתר שימוש, לגוף שצריך לקבל אישור מהמדינה ויש לו מספיק זמן?

רון כץ: אבל זה לא אותו נושא.

קריאה: אבל למה הוא צריך כפל?

רון כץ: אבל זה לא כפל רגולציה.

קריאה: - - -

רון כץ: תקשיבו, חברים.

רון כץ: אני הייתי ממלא מקום ראש עיר וראש מינהל חינוך בעיר גדולה.

רון כץ: עסקתי בנושא הזה, ליוויתי נושאים כאלה, אני מכיר את הנושא.

רון כץ: מוכר שאינו רשמי – יש כמה רשתות מוכרות במדינה, ונדיר מאוד שיש גופים פרטיים שמתקיימים בתוך ערים.

רון כץ: אתם מבקשים פטור מהיתר בנייה - - -

קריאות: לא.

קריאות: לא.

קריאות: לא.

קריאות: לא הבנת.

רון כץ: מה אתם מבקשים?

רון כץ: זה מה שאני לא מבין.

קריאה: אנחנו מבקשים, בחוק ההסדרים, לשנות את ההליך של פטור משימוש חורג להליך שנקרא היתר לשימוש כאשר גיל הילדים אינו מהווה פקטור, אלא הסמכות עוברת לגוף - - - ומשרד החינוך עוד מחמיר ממשרד העבודה והרווחה, ולכן אין צורך להשאיר פטור משימוש חריג גם בגילאי שלוש עד שש.

קריאה: אני מסכימה עם כבוד היושבת-ראש.

רון כץ: אני מבין מה את אומרת.

רון כץ: אני לא מסכים איתך, כי אני חושב שיש הבדל גדול בין גיל לידה עד גיל שלוש, שהוא לגמרי פרוץ, הוא לא מפוקח.

קריאה: אבל הוא מפוקח.

רון כץ: הוא לא מפוקח.

רון כץ: רק בינואר הוא ייכנס למשרד החינוך.

רון כץ: כרגע הוא במשרד הכלכלה.

קריאות: - - -

שרן השכל: חבר הכנסת רון כץ, דבר ראשון, יש סדר דוברים, וטרם כל חברי הכנסת דיברו.

שרן השכל: אני מכניסה אותך גם לסדר הדוברים.

שרן השכל: אז אני מבקשת לא להתפרץ.

רון כץ: תודה.

שרן השכל: אבל בעניין הזה קח בחשבון שקיימנו פה שעות של דיונים בעניין הזה - -

רון כץ: אני יודע, אני עוקב אחרי הדיונים.

שרן השכל: - - ומטרת החוק היא לצמצם את כפל הרגולציה שקיים היום.

רון כץ: גברתי היושבת-ראש, אני עוקב אחרי הדיונים.

רון כץ: אני גם רוצה להוסיף שאני חי את זה.

רון כץ: שמונה שנים זה מה שעשיתי.

רון כץ: הייתי ראש מינהל החינוך של פתח תקווה, עיר עם 64,000 תלמידים, רשתות ענקיות.

רון כץ: תאמיני לי, אני מכיר את הנושא הזה.

קריאה: העיר הכי קשה לגני ילדים פרטיים זאת פתח תקווה.

רון כץ: זה לא נכון.

רון כץ: העיר פתח תקווה הקימה את היחידה לפיקוח על הגיל הרך, הראשונה בעיר.

קריאות: - - -

שרן השכל: רון.

שרן השכל: רון.

רון כץ: היא עושה עבודת קודש.

רון כץ: ואם מישהו רוצה ללמוד, זה ללמוד מפתח תקווה.

קריאות: - - -

שרן השכל: רון, אני אתחיל לקרוא אותך לסדר.

שרן השכל: אני מבקשת.

שרן השכל: אני אומר לך ככה בצניעות.

שרן השכל: חבר'ה, אני מבקשת שקט, ולא להתפרץ לדברים.

שרן השכל: אני לא מוכנה שיהיה פה בלגן.

שרן השכל: אני אתחיל לקרוא לסדר אנשים, ואני גם אתחיל להוציא אנשים.

שרן השכל: עם כל הכבוד, גם לעיריית פתח תקווה, אני יכולה לומר לך שהרוב הגדול של התלונות של בתי הספר, גני הילדים והפעוטונים שהעירייה מתעמרת בהם בניסיון לבטל את הרישיונות שלהם, מגיעים בדיוק מהעירייה הזאת.

רון כץ: שרן, איזה מקרים?

שרן השכל: אני אראה לך ערימה של תלונות.

שרן השכל: אני לא אפגע עכשיו ספציפית בפעוטונים ואצביע עליהם - -

רון כץ: אני מוכן לעבור על זה איתך, אם תרצי.

שרן השכל: - - כדי שיבואו ויתעמרו בהם עוד יותר.

רון כץ: אני לא מגן על העירייה.

רון כץ: אני כבר לא שם.

שרן השכל: אז אני אומרת לך ששם יש לנו בעיה קריטית בהתעמרות בבעלים, בגננות, מנהלי בתי ספר, בעניין הרישיונות.

שרן השכל: דווקא שם.

רון כץ: אני יודע שבתקופה שהייתי שם לא היו תלונות.

שרן השכל: רון, אני אומרת לך, עומדות על שולחני פניות רבות.

רון כץ: אני מוכן להציע את ניסיוני לעזור בזה.

שרן השכל: אני לא אומרת מספר פניות – פניות רבות בעניין העירייה הזו.

שרן השכל: אני לא הזכרתי את שמה עד עכשיו, אבל היא אחת מהעיריות שבסופו של דבר בגללה היינו צריכים את החוק הזה.

שרן השכל: אני אומרת לך בצורה מ אוד מפורשת.

רון כץ: אני עוד פעם אומר, אני מוכן אפילו לעבור תלונה-תלונה.

שרן השכל: עכשיו אני מבקשת לתת את זכות הדיבור לחברת הכנסת אימאן ח'טיב שהמתינה בשקט ונמצאת פה מתחילת הדיון.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה, כבוד היו"ר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רואה שהדיון ממש סוער ואני מאמינה שהוא כואב לכולנו, כל אחד ואחת שיושב מסביב לשולחן הזה רוצה דבר אחד, את טובת הילדים שלנו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שמגיע לילדים שלנו חינוך איכותי וגם מקום בטוח שהם ילמדו בו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אישית, כשליחת ציבור, מאמינה בדבר הזה עד הסוף.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל מה לעשות שהמציאות שאנחנו חיים בה היא מציאות שונה לגמרי.

אימאן ח'טיב יאסין: הנתונים שהועלו כאן על החוסר של 2,000 - - -

שרן השכל: אולי חשוב שחבר הכנסת איתן גינזבורג יקשיב לדברים האלה.

קריאה: הוא לא כאן.

שרן השכל: חבל.

אימאן ח'טיב יאסין: החוסר הזה של 2,000 מסגרות – יערה, איפה המסגרות האלו נמצאות?

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להגיד לך שיש יותר מזה בהרבה, והילדים וההורים לא צריכים לשלם על זה שהמדינה לא דאגה במשך שנים לתת תשתית חינוכית מתאימה לאותם ילדים.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היו"ר, אני חושבת שהחובה כאן היא שהמדינה תיתן את התשתית הזאת, ולא לתת יד לכל מיני דברים אחרים.

אימאן ח'טיב יאסין: בסופו של דבר, הילדים שלנו זכאים לחינוך שווה ואיכותי.

אימאן ח'טיב יאסין: אם זה היה מתקיים, לא היינו יושבים במקום הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שאם הרשויות המקומיות, שהן הזרוע הביצועית במקום מסוים של הממשלה, היו בונים גנים מגיל לידה עד גיל שש, לא היינו צריכים משהו אחר.

אימאן ח'טיב יאסין: גנים איכותיים, לא רק לבנות את הגנים.

קריאה: הבעיה היא שהמדינה לא באמת נותנת שום חינוך איכותי.

אימאן ח'טיב יאסין: סליחה, אני מבקשת לא להפריע לי.

קריאה: - - - המדינה פשוט לא יודעת לעשות את זה.

אימאן ח'טיב יאסין: אז אני מבקשת שהדבר הזה יבוא על פתרונו פעם אחת ולתמיד.

אימאן ח'טיב יאסין: אם המדינה, דרך הרשות, לא יכולה לעשות את זה, אז לתת למי שאפשר ויכול לעשות את זה בצורה המיטבית.

אימאן ח'טיב יאסין: ואנחנו לא צריכים, כנבחרי ציבור, להיכנס לדקויות של הדברים.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מסכימים שצריך להיות בטוח.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו מסכימים שצריך שיהיה תכנון מתאים לכל הדברים ומקום לכל הדברים.

אימאן ח'טיב יאסין: ולמה ילדים צריכים להיות נמצאים בסביבה שמסכנת את החיים שלהם או בכלל לא מאפשרת את התהליך הלימודי החינוכי?

אימאן ח'טיב יאסין: אז ברמת העיקרון, כולנו מסכימות ומסכימים.

אימאן ח'טיב יאסין: השאלה היא איך אנחנו עושים את זה, וצריך לעשות את זה בצורה הכי נכונה.

שרן השכל: תודה רבה, אימאן.

שרן השכל: אני רוצה לחזק את הדברים עם דברים שחבר הכנסת עלי סלאלחה סיפר לי השבוע, כאשר הוא קיבל לידיו תקצוב של 22 גני ילדים לרשות המקומית בבית ג'אן, ופשוט לא מצא להם מקום.

שרן השכל: לא היה מקום.

שרן השכל: הוא היה צריך להחזיר את הכסף חזרה למדינה.

אימאן ח'טיב יאסין: נותנים תקציב ולא מסירים חסמים.

אימאן ח'טיב יאסין: זו הבעיה במיוחד.

קריאות: - - -

אימאן ח'טיב יאסין: בחברה הערבית זו הבעיה העיקרית, החסמים.

קריאות: - - -

שרן השכל: מי הנציג של משרד הפנים בוועדה?

שרן השכל: מי נציג מינהל התכנון?

שרן השכל: אני רוצה שתגיבו, בבקשה, לדברים האלה.

שרן השכל: מבחינת

שרן השכל: כם, העניין של גני ילדים – מה ההתנגדות שלכם?

שרן השכל: אתם שומעים פה על מצוקה מאוד מאוד קשה, על בעיות אקוטיות שלא מאשרים פה את אותם גנים, אין להם אפשרות אחרת.

שרן השכל: כלומר, יש פה אתגרים שחופפים לעניין הפעוטונים.

אימאן ח'טיב יאסין: מספיק להסתכל על הדרום ולדעת מה גודל המצוקה שאנחנו נמצאים בתוכה.

דרור לוינגר: אני דרור לוינגר, מהלשכה המשפטית במינהל התכנון.

דרור לוינגר: כל נושא גני הילדים הוא נושא שלא נבחן.

דרור לוינגר: הצעת החוק הזו מתגבשת כבר זמן רב.

דרור לוינגר: כל נושא מעונות היום, אני לא יכול להתייחס למצוקות הקיימות לגני ילדים פרטיים משום שאנחנו לא עוסקים בנושא ולא נותנים רישוי לגן ילדים כזה או אחר.

דרור לוינגר: זה נכון שיש חפיפה למעונות היום, אבל יש גם שוני.

דרור לוינגר: גני ילדים – מבחינת הצרכים, מבחינת ההתאמות התכנוניות, מבחינת אופי המקום וההשפעה שלו על הסביבה ושל הסביבה עליו, ולכן, כשעלה נושא מעונות היום, וזה מה שנבדק, ואני אזכיר שהרציונל, הרעיון המסדר בהצעת החוק הזו היה שלוקחים תחום שלא היה נמצא בפיקוח, מכניסים אותו עכשיו לפיקוח, ומנסים לעזור כדי שהרגולציה הזאת תעבור חלק.

דרור לוינגר: גני הילדים הפרטיים הם תחום שמצוי בפיקוח.

דרור לוינגר: זה לא תחום חדש שנכנס עכשיו לפיקוח ופתאום נתקלים בסוגיות האלה.

דרור לוינגר: משרד החינוך מדבר שהפרוצדורות קיימות, יש סיוע של המדינה, יש תקצוב למוסדות, הם מגישים בקשות.

מאיר פרוש: אם אפשר באמצע לדלג על קטע של הזמן, למה לא?

מאיר פרוש: יש את הפיקוח של משרד החינוך, מפקחים רואים בדיוק מה כל גן ילדים צריך, ומדלגים על קטע מסוים.

דרור לוינגר: אני לא מדבר נגד גני הילדים.

דרור לוינגר: אני אומר שהיה איזשהו רעיון מסדר בהצעה, שהצריכה את המוקד במעונות היום שנכנסים לפיקוח.

דרור לוינגר: כדי לכלול בפנים את גני הילדים, צריך לעשות על זה בחינה עם כל המשרדים הרלוונטיים, עם השלטון המקומי, להבין את המשמעויות.

דרור לוינגר: אנחנו רוצים לעשות דברים בזהירות ובמקצועיות.

דרור לוינגר: זה נושא שעלה עכשיו או לאחרונה.

דרור לוינגר: אז העמדה היא שנדרשת כאן בחינה לעומק.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: חבר הכנסת משה טור פז.

משה טור פז: בוקר טוב.

משה טור פז: אני חושב שאנחנו עוסקים כרגע בחוק שעבר, בעיניי, תאונה, תאונה קלאסית של כל המוסיף גורע.

משה טור פז: קיימנו פה שלוש או ארבע ישיבות על נושא של מעון, וכאן נשמעו דעות שונות, אבל המגמה הכללית שלנו, ואני רואה את זה כחלק מתקופת מעבר של כמה שנים, שבהן, קודם כל, לקיחת אחריות על ידי משרד החינוך, ואני מקווה, בשלבים הבאים, גם תקצוב ציבורי, כמו שאמרה חברתי חברת הכנסת מואטי, זו המגמה.

משה טור פז: וכאן המדינה לוקחת יותר אחריות על מעונות היום, וזה נפלא.

משה טור פז: העובדה שהשתרבבו לפה גני ילדים, היא לא פחות חמורה בעיניי, ולא פחות טעונה בנושא המסחרי לעומת דירות המגורים.

משה טור פז: יש פה שתי קטגוריות שונות במהות.

משה טור פז: המדינה לקחת אחריות לפני מספר שנים מגיל שלוש ויש כאן חינוך ציבורי.

משה טור פז: הניסיון להחיל עליו את אותן מערכות ואת אותן בעיות של המערכת הפרטית מגילאי לידה עד שלוש היא טעות.

משה טור פז: הלוואי שבעוד כמה שנים אנחנו נהיה במעונות היום במצב של גני ילדים.

משה טור פז: המצב הנוכחי הוא שהמדינה מתקצבת מגיל שלוש כל גן ילדים.

משה טור פז: הפערים בין החינוך הרשמי לבין המוכר שאינו רשמי וזה שמתקרא פרטי, היא בעיקר בנקודת הבינוי והרגולציה.

משה טור פז: וכאן, בעיניי, להחיל את הפטורים שאנחנו רוצים או שאנחנו שוקלים לגילאי לידה עד שלוש על גילאי שלוש עד שש היא טעות.

משה טור פז: ולא סתם משרדי הממשלה כולם עומדים ואומרים, זה לא דובר, לא עשינו תהליך, אנחנו צריכים לבדוק מה המשמעות.

משה טור פז: אפילו הביטוי כפל רגולציה פה, ואני שותף פה לרצון להוריד רגולציה הוא מטעה, כי בסופו של דבר, רגולציה של משרד ממשלתי או רואה מדינה ורגולציה של שלטון מקומי רואה ציבור, וזה שני דברים שונים.

משה טור פז: אני בעד להוריד לשניהם, אבל אי אפשר לומר, אתם לא שותפים פה – אני מדבר עכשיו על השלטון המקומי – בכלי שנתנו לכם בגני ילדים, שזה היתר שימוש חורג, אנחנו לא ניתן לכם את הכלי הזה.

משה טור פז: אתם בעצם כרשות מקומית לא תנהלו את השאלה איפה מקימים גן ילדים ברמה הפיזית.

משה טור פז: ולכן ההוצאה של הכלי הזה מידי הרשויות המקומיות היא טעות, ואסור לבצע אותה במקרה של גני ילדים.

משה טור פז: מי שמופקד על חינוך ציבורי, חייב יחד עם האחריות לקבל סמכות.

משה טור פז: ולכן הרשויות המקומיות צריכות להמשיך ולהחזיק בכלי הזה.

משה טור פז: ולכן אני חושב, מעבר לכך שמדובר בנושא חדש, שכל נושא גני הילדים צריך לצאת מפה.

משה טור פז: נקיים עליו דיונים רציניים, נחשוב יחד עם המדינה, משרד המשפטים ומשרד החינוך מה עמדתם, נבין מה אנחנו יכולים בכל זאת להקל ברגולציה גם לגני ילדים פרטיים, גם למוכר שאינו רשמי, ונלך לקראתם.

משה טור פז: אבל לערבב את זה עם מעונות היום, עם עולם שלם שעכשיו המדינה לראשונה מתייחסת אליו, חוק פיקוח מלפני שלוש שנים ולקיחת אחריות על ידי משרד החינוך ב-1 בינואר, עולמות שונים, ערבוב לא נכון, זה עושה עוול לחוק, זה גם עושה עוול למעונות היום.

משה טור פז: ואנחנו לא מטפלים נכון באירוע הזה.

משה טור פז: לכן הוא צריך לצאת מתוך החוק כפי שהיה במקור החוק ההסדרים.

משה טור פז: תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: לעניין האיזורים המסחריים – מינהל התכנון או משרד הכלכלה רוצים להגיב?

רות שוורץ חנוך: אני רותי שוורץ, סמנכ"ל רגולציה.

רות שוורץ חנוך: אמרתי קודם שההרחבה למסחר היא בעייתית מבחינתנו מכמה סיבות.

רות שוורץ חנוך: א', איזור מסחרי הוא לא רק קניון.

רות שוורץ חנוך: הוא יכול להיות גם דברים אחרים, הרבה פעמים השימושים חורגים שם.

קריאה: אבל מה לגבי הקיים?

רות שוורץ חנוך: כל ההליך הזה לא עובר תכנון, לא עובר ראייה של תכנון, אם זה נכון למקם או לא נכון למקם.

רות שוורץ חנוך: הנושא של האוורור, לא יודעת כמה נבדק.

רות שוורץ חנוך: הנושא של כניסות ויציאות של רכבים תפעוליים ליד גן ילדים.

אביר קארה: אבל יש מקום שחשבתם עליו שהוא ראוי?

אביר קארה: ברצינות?

אביר קארה: אני באמת שואל.

אביר קארה: האם יש משהו שהוא ראוי למעון יום?

רות שוורץ חנוך: סגן השר, אנחנו הסכמנו להצעה למגורים.

רות שוורץ חנוך: הסיפור הוא הרחבה למסחר.

רות שוורץ חנוך: פה אני חושבת שתכנונית זה לא נכון.

רות שוורץ חנוך: הרי התוכניות לא מתייחסות לזה כרגע.

רות שוורץ חנוך: בלי שום ראייה תכנונית, להכניס מעונות יום בשימושים שמיועדים - - -

קריאה: מה כן?

רות שוורץ חנוך: אז אני אומרת, יש את ההצעה המרחיבה למגורים.

רות שוורץ חנוך: מגורים נראה לנו בסדר, ובאמת נעשתה פה עבודה והסכמנו.

רות שוורץ חנוך: אבל ההרחבה למסחר, בעינינו, לא נכונה, לא ראויה, לא נבדקה תכנונית.

רות שוורץ חנוך: יש דברים שאולי אפילו לא חשבנו עליהם, ובעיניי, היא לא נכונה.

שרן השכל: אני רוצה גם את התגובה של משרד החינוך לעניין המסחרי.

יערה יפרח: אנחנו נבקש לבחון את זה ולהעביר התייחסות מסודרת בהמשך.

יערה יפרח: אנחנו צריכים עוד לגבש עמדה לגבי הנושא הזה.

יערה יפרח: אני יכולה להגיד שאנחנו כן חושבים ששיקולים תכנוניים שנבחנים כאן על ידי גורמי המקצוע בוועדה המקומית לתכנון ולבנייה, ויש לזה חשיבות במקרה של איזור מסחרי.

יערה יפרח: אנחנו נבקש להעביר עמדה מסודרת.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: אז משרד החינוך מבקש להעביר עמדה מסודרת בעניין השטח המסחרי.

שרן השכל: אני חושבת שלפני שנכריע בעניין המסחרי ראוי שנמתין לתגובה או לעמדה של משרד החינוך.

תמי סלע: למעשה, אנחנו לא יכולים להצביע על העניינים שכרגע תלויים ועומדים בטענת נושא חדש, שזה ארבעה עניינים – גני הילדים, השטח המסחרי, והיו גם שתי טענות נושא חדש מהישיבה הקודמת של חבר הכנסת גינזבורג לגבי פגיעה מרחבית משמעותית ולגבי שיקול הדעת של הוועדה המקומית.

שרן השכל: חבר הכנסת רון כץ, בבקשה.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: אז כמו שאמרתי, אני חושב שאנחנו מדברים פה על כמה נושאים שהשתרבבו לנושא אחד כי יש איזשהו רצף כרונולוגי הגיוני מגיל לידה ועד גיל שש.

רון כץ: אז קודם כל, טוב שמדינת ישראל מבינה שילדים לא נולדים בגיל שלוש, ילדים נולדים בגיל לידה, ובפער הזה מגיל לידה עד גיל 3 יש תוהו ובוהו.

רון כץ: כל עירייה או מועצה עושה מה שהיא רוצה.

רון כץ: משרד החינוך לא לקח על זה אחריות.

רון כץ: עד עכשיו זה היה בכלל במשרד הרווחה.

רון כץ: אחר כך זה עבר למשרד הכלכלה.

רון כץ: חלק פה, חלק שם.

רון כץ: מה-1 בינואר משרד החינוך יעשה על זה עבודה ויקבל על זה אחריות.

רון כץ: לומר את זה זה נחמד וזה פשוט.

רון כץ: לעשות ולעסוק בזה, צריך שותפות, ושותפות צריך עם השלטון המקומי.

רון כץ: והשלטון המקומי הוא שיודע, בסופו של דבר, איפה צריכים להקים את המקומות האלה, מי מנהל את המקומות האלה, מכיר את האנשים, ויודע איך לפקח על זה.

רון כץ: ואני יכול לומר לכם שמה שאנחנו עשינו היה מאוד פשוט.

רון כץ: לא היינו צריכים פה תקציבי עתק ולא היינו צריכים פה דברים בלתי אפשריים.

רון כץ: מה שעשינו, הוספנו תקנים בתוך הרשות שמפקחים וגם נותנים הדרכות לאותם גופים פרטיים שעד היום פשוט לא ידעו את החוק, עד היום הגופים האלה פשוט פתחו מעונות יום.

רון כץ: הם היו עם הרבה מאוד מוטיבציה, והיו שם הרבה מאוד דברים טובים.

קריאות: - - -

אביר קארה: אבל הטענה היא שהיתר לשימוש הוא מיותר.

רון כץ: חברים, רגע.

רון כץ: אביר, שנייה.

רון כץ: אני אסביר לך הכול.

רון כץ: אתה לא מבין במערכת הזאת.

רון כץ: אני אומר לך, אתה לא מבין מה אתה מדבר.

אביר קארה: מבין במערכת הרבה יותר ממה שאתה חושב.

רון כץ: אביר, אתה לא מבין מה אתה מדבר.

רון כץ: אבל ברשותך, אני אסיים לדבר.

אביר קארה: משפחה עם 10 ילדים זה לא שימוש חורג.

רון כץ: אחרי שאני אסיים, תקשיב, תגיד מה שאתה רוצה.

רון כץ: אין בעיה.

רון כץ: אני אכבד אותך ואני אשמע אותך ואני גם אענה לך, כי אלו היו חיי בשמונה השנים האחרונות.

אביר קארה: גם - - -

רון כץ: אביר, מתי בפעם האחרונה נתת רישיון?

רון כץ: - - -

אביר קארה: - - -

רון כץ: אביר, מתי היית במעון פרטי?

רון כץ: מתי היית צריך לתת רישיונות?

רון כץ: מי עסקת בדברים האלה?

רון כץ: בוא נהיה תכלס, מספיק עם סיסמאות – נוריד רגולציה.

רון כץ: גם אני אומר, בוא נוריד רגולציה, אבל בחוכמה, בלשמור על הביטחון של הילדים.

רון כץ: - - - יושבת פה בזום, רוצה להיכנס ולהגיב לך, לא נותנים לה נגד.

אביר קארה: תצביע נגד, תצביע נגד - - -

רון כץ: בוא תקשיב עד הסוף, בוא תקשיב עד הסוף.

רון כץ: אני אתחיל עוד פעם מהתחלה, תקשיב עד הסוף.

רון כץ: אם יהיו לך שאלות, אני מבטיח שאני אענה לך.

רון כץ: אני הראשון להוריד רגולציה.

רון כץ: אני הראשון לפתוח את השוק.

אביר קארה: רק לא בזה.

אביר קארה: כי ראשי ערים - - -

רון כץ: אני הראשון לעשות כל מה – חוץ מפגיעה בילדים שלנו, כי אני לא הייתי שולח את הבן הפרטי שלי באיך שאתה רוצה לעשות את זה.

אביר קארה: זה הפגיעה בילדים שלנו.

אביר קארה: רון, זה פגיעה בילדים שלנו.

רון כץ: לא, לא.

רון כץ: זה לא הפגיעה.

אביר קארה: חד משמעית, זה פגיעה בילדים שלנו.

אביר קארה: אם אתם סוגרים מסגרות על ימין ועל שמאל, זה פגיעה בילדים שלנו.

רון כץ: אביר, אתה טועה.

שרן השכל: סגן השר אביר קארה, אני מבקשת לתת לחברי הכנסת את ההזדמנות להתבטא - - -

רון כץ: גם אם אתה לא מסכים, הכול בסדר.

שרן השכל: גם כאשר אנחנו לא מסכימים איתם, זה בסדר וראוי שיישמעו הדברים.

קריאות: - - -

רון כץ: ברשותכם, אני באמת מנסה גם להסביר את זה, אביר, בשביל שגם אתה תבין.

רון כץ: אל תענה לי.

רון כץ: בסוף אנחנו נדבר על זה.

רון כץ: תן לי לנסות להסביר את הנושא.

רון כץ: ערבבנו פה כמה נושאים.

רון כץ: לידה עד שלוש זה נושא אחד שחייבים לטפל בו, חייבים לפתוח אותו לפיקוח, חייבים לפתוח אותו להדרכות.

רון כץ: עיריות חייבות לקחת על עצמן את האחריות לפקח על הנושא הזה.

רון כץ: אנחנו בתור מדינה צריכים להקל רגולציה.

רון כץ: אני אומר את זה שחייבים להקל את הרגולציה וחייבים לקבל אחריות.

רון כץ: משרד החינוך חייב - - -

אביר קארה: מאפס עד שלוש - - -

רון כץ: אפס עד שלוש זה תחום שהוא לא מפוקח.

רון כץ: הרשות והמדינה לא עשו עליו עבודה, ופה אנחנו צריכים להיכנס בתפר.

אביר קארה: אתה לא יודע כמה הוא מפוקח.

רון כץ: מגיל שלוש אנחנו מדברים על חינוך שמפוקח על ידי הרשויות: רשויות מקומיות, המדינה, גם מוכר שאינו רשמי זה פיקציה, זה שם שאני לא אוהב, זה משהו שחייב להיעלם מהעולם הזה.

רון כץ: אין דבר כזה מוכר שאינו רשמי.

רון כץ: יש מוכר או לא מוכר.

רון כץ: וככה זה צריך להיות.

רון כץ: אבל זה נושא אחר לגמרי.

רון כץ: אני לא חושב שאנחנו פה צריכים להיכנס בוועדה הזו לנושא של פטור משימוש חורג למוכר שאינו רשמי.

רון כץ: אביר, אני אומר לך, יש פה רשתות עם אלפי עובדים.

אביר קארה: רון, אתה בעד שוויון בחינוך?

אביר קארה: זה הרעיון?

רון כץ: אביר, תקשיב.

אביר קארה: תגיד, אם אתה בעד שוויון בחינוך, שכולם יקבלו חינוך גרוע, זה משהו אחד.

רון כץ: אביר, אני בעד שכולם יקבלו את החינוך הכי טוב שיש - - -

אביר קארה: אם אתה רוצה שכולם יקבלו חינוך טוב יותר - - -

רון כץ: אני בחיים לא אצליח לסיים פה.

אמילי חיה מואטי: כוס מים לחבר הכנסת סגן השר אביר קארה.

רון כץ: תקשיב עד הסוף, ואז תגיד מה שאתה רוצה.

רון כץ: אבל תקשיב.

אביר קארה: אבל אתה מערבב את כל הנושאים.

רון כץ: לא.

רון כץ: אני עונה לך את זה לפי הסדר.

קריאות: - - -

רון כץ: יושב פה קינלי, היה מנהל מינהל החינוך בירושלים, העיר הכי מורכבת לא במדינה, במזרח התיכון, תשמע לו.

אביר קארה: אפשר לפתור אותה באמצעות החינוך הפרטי.

שרן השכל: אביר, אני מבקשת - - -

אביר קארה: תנו לפרטיים לעבוד.

אביר קארה: אל תריבו עם הפרטיים.

אביר קארה: תשתמשו בהם.

רון כץ: אביר, אל תהיה פופוליסט על חשבון הילדים.

רון כץ: מספיק, חלאס.

אביר קארה: - - -

רון כץ: חלאס, אביר.

רון כץ: חלאס.

אמילי חיה מואטי: תודה לאביר קארה שהפך אותנו היום לוועדת הכלכלה, ועדה פופולרית שבה כולם צועקים.

אביר קארה: זה לא כלכלה.

אביר קארה: יכול להיות חינוך יותר איכותי.

אביר קארה: היום כולם מקבלים חינוך גרוע, והמדינה עושה את זה - - -

רון כץ: אביר, אתה טועה, ואתה תיצור פה מדרג במעמד מטורף בין מי שיכול להרשות לעצמו ומי שלא יכול - - -

קריאות: - - -

שרן השכל: חבר'ה, אני אתחיל לקרוא אם תמשיכו להתפרץ ככה.

שרן השכל: אני מבקשת לשמור שנייה.

רון כץ: אני ממש בסיום.

שרן השכל: ככל שאתה תמשיך להתפרץ לדבריו, ככה אני איאלץ לתת לו זמן נוסף לדיבור, וככה אתה תצטרך להתאפק עוד יותר.

אביר קארה: עד עכשיו הוא לא סיים?

שרן השכל: תספור עד 120 - - -

אביר קארה: עד עכשיו הוא לא סיים?

שרן השכל: אתה - - - לדבריו.

שרן השכל: אני לא יכולה לקטוע אותו.

קריאות: - - -

שרן השכל: בבקשה, רון כץ.

שרן השכל: נא לסיים.

רון כץ: אני מבין שלאביר אני צריך להסביר את זה בנפרד.

רון כץ: אל תענה לי.

רון כץ: אל תענה.

רון כץ: אני אסביר בנפרד.

קריאה: דבר כבר.

רון כץ: בדיוק.

רון כץ: עכשיו מה שאני רוצה להגיד.

רון כץ: אפס עד שלוש חייב לקבל את כל הפטורים ואת כל הסיוע שהוועדה והמדינה יכולה לעזור לו, אם זה פטור משימוש חורג, אם זה עזרה לרשויות, תקצוב אישית לרשויות שרוצות להקים את היחידות האלה, אנחנו חייבים לתת אמירה פה שהמדינה ומשרד החינוך יעזרו בתקצוב התקנים האלה.

רון כץ: זה לא הרבה, אבל זה עושה שינוי אדיר ברשות, במועצה, בעיר שזה קורה.

רון כץ: שלוש עד שש – אני חושב שזה דיון הרבה יותר עמוק.

רון כץ: זה נושא שמפוקח היום.

רון כץ: אני הראשון להסכים שהפיקוח הוא לא מספיק טוב.

רון כץ: החינוך יכול להיות הרבה יותר טוב, ואני חושב שמשרד החינוך נתקע ב-1940 ומשהו, וצריך לעבור שדרוג משמעותי.

רון כץ: אבל אני חושב שיש שרה חדשה שצריך לתת לה צ'אנס גם לעשות את העבודה הזו, ואת הדיון הזה אנחנו יכולים לקבוע לעשות בעוד חצי שנה ולראות מה יקרה ברגע שהיא תוכל לעבוד.

רון כץ: אבל עכשיו להגיד, כל מה שהכרנו עד עכשיו לא טוב, בואו נפתח הכול, נהרוס, תוך כדי שבונים בצד השני, לדעתי הוא לא נכון.

רון כץ: שוב, אביר, בשביל הפרוטוקול, אני הראשון בעד להוריד רגולציה.

רון כץ: אתה חי איתי בוועדת הכלכלה.

רון כץ: כל מה שאפשר לפתוח את השוק, אני בעד.

אביר קארה: רק לא בזה.

אביר קארה: רק לא בזה.

רון כץ: מה שמסכן את החיים של הילדים הקטנים האלה, חסרי הישע האלו, לא אקח עליהם צ'אנס.

רון כץ: לא משנה מה תגיד.

אביר קארה: זה בדיוק הפוך.

אביר קארה: המלחמה שלכם - - -

רון כץ: לא לוקח עליהם צ'אנס.

אביר קארה: המלחמה הזאת היא - - -

שרן השכל: אני מבקשת לתת את זכות הדיבור למשרד הכלכלה, שמנסים גם כן לתת את עמדתם המקצועית.

שרן השכל: בבקשה, משרד הכלכלה.

חגי פורגס: שמי חגי, מאגף מעונות יום במשרד הכלכלה, בקרוב משרד החינוך, אם הכול יעבור בשלום.

חגי פורגס: כמה הערות כלליות וגם קונקרטיות על נושאים מאוד חשובים שנאמרו כאן.

חגי פורגס: הערה כללית – מדובר כאן והוזכר שהשוק לא מפוקח והשוק פרוץ.

חגי פורגס: זה היה נכון עד לפני שלוש שנים.

חגי פורגס: לפני שלוש שנים נחקק חוק הפיקוח, חוק מעולה.

חגי פורגס: המחוקק קבע את הסטנדרט, שצריכה להיות רגולציה.

חגי פורגס: בשנתיים הראשונות הסטנדרט היה חירומי, בסיסי מאוד.

חגי פורגס: בשנת הלימודים הנוכחית עלה, יש שיגידו אפילו יותר מדי.

רון כץ: מה הסטנדרט?

חגי פורגס: מקצועי, בטיחות, צפיפות, תקינה.

חגי פורגס: אדוני אמר שהשוק פרוץ, ומה שאני בא להגיד פה - - -

רון כץ: היום השוק פרוץ.

קריאות: לא.

קריאות: הוא לא פרוץ.

קריאות: אני רוצה לומר שאדוני טועה.

שרן השכל: אני אתחיל לקרוא לכם לסדר.

קריאות: - - -

שרן השכל: אני מבקשת, אני מבקשת - - -

רון כץ: קודם כל, המקום הראשון והיחיד שעושה פיקוח זה פתח תקווה.

רון כץ: בגלל זה יש מקרים.

רון כץ: במקומות שאין פיקוח ואנחנו לא יודעים מה קורה שם, זה המקומות שמפחידים אותי.

קריאות: - - -

שרן השכל: רון, אני קוראת אותך לסדר.

קריאות: - - -

רון כץ: אני יודע גם.

רון כץ: את יכולה לשמוע את מורי דקל.

רון כץ: היא פה איתנו בלו"ז.

רון כץ: את רוצה לשמוע את זה?

קריאות: - - -

רון כץ: גם אני.

רון כץ: גם אני.

רון כץ: לא, זה לא.

רון כץ: לא, את טועה.

רון כץ: וזה שאת פופוליסטית ורוצה לסכן את הילדים שלנו, אני לא אתן לזה לקרות, לא משנה כמה תצעקי.

שרן השכל: אם לא תפסיקו עכשיו, אני אוציא את שניכם.

שרן השכל: סליחה.

שרון רופא אופיר: אבל כשה היה בשלטון המקומי, זה כן קרה.

שרון רופא אופיר: רון, סליחה.

שרון רופא אופיר: אתה לא תיתן לזה לקרות, אבל כשזה היה בשלטון המקומי זה כן קרה.

רון כץ: זה לא היה בשלטון המקומי.

רון כץ: זה לא בשלטון המקומי.

שרון רופא אופיר: מה זה לא בשלטון המקומי?

שרון רופא אופיר: עד היום מי נתן רישיון?

רון כץ: אף אחד.

רון כץ: זאת הבעיה.

רון כץ: אפס עד שלוש, אף אחד לא נתן רישיונות.

רון כץ: זו הבעיה.

שרון רופא אופיר: אני מסכימה.

אביר קארה: כל זה היה תוצר של היתר שימוש חורג.

רון כץ: איזה היתר?

רון כץ: אף אחד לא נתן היתר.

רון כץ: אביר, זה מה שאתם לא מבינים.

אביר קארה: היתר שימוש חורג גרם לאנשים - - -

שרן השכל: אביר קארה ורון כץ, אני קוראת אתכם לסדר בפעם הראשונה.

אביר קארה: - - -

שרן השכל: די.

שרן השכל: אביר ורון כץ.

קריאות: - - -

שרן השכל: אביר קארה, אני קוראת אותך לסדר בפעם השנייה.

שרן השכל: אני מבקשת.

שרן השכל: ברכותיי, סגן השר אביר קארה ורון כץ, הראשונים שנקראו לסדר בוועדת החינוך של הכנסת.

קריאות: - - -

שרן השכל: אני מבקשת לשמוע את משרד הכלכלה שטרם הביעו את עמדתם, עוד מהתחלה, בבקשה.

חגי פורגס: תודה.

חגי פורגס: רשות מקומית היא לא רגולטור.

חגי פורגס: נאמר פה שעיריית פתח תקווה פיקחה.

חגי פורגס: הרגולטור הוא משרד הכלכלה.

קריאה: - - -

שרן השכל: הוא לא צריך את עזרתכם.

שרן השכל: בבקשה, תנו לו לסיים את דבריו.

חגי פורגס: ואני חושב, להתרשמותי, חוק הפיקוח מיושם בצורה מיטבית.

חגי פורגס: אני בטוח שעם המעבר למשרד החינוך יתווספו לנו כלים והוא ייושם אפילו בצורה טובה יותר.

חגי פורגס: זו הערה כללית לגבי חוק הפיקוח.

חגי פורגס: שלושה דברים קונקרטיים לגבי הנושאים שעלו פה.

חגי פורגס: האחד, דובר כאן על מיקום, מי בודק מיקום, מי לא בודק מיקום.

חגי פורגס: מיקום זה אחד הדברים שחוק הפיקוח מחייב ממסגרת בגילאי לידה עד שלוש שהיא תעמוד בו.

שרן השכל: שמעתם?

שרן השכל: לכל מי שדאג מעניין המיקום, משרד הכלכלה אומר שהם בודקים את המיקום.

שרן השכל: זו אחת מהדרישות.

שרון רופא אופיר: לא יהיה בתחנות דלק, כמו שקודם אמרו לנו פה?

שרן השכל: כן.

שרון רופא אופיר: אז יופי.

שרן השכל: תודה על ההבהרה.

רון כץ: שמעת, אביר?

אביר קארה: - - -

שרן השכל: אביר, תנו לנו שנייה לשמוע.

שרן השכל: אני מבקשת.

חגי פורגס: התהליך של קבלת רישיון הוא תהליך מהיר ופשוט בניהול סיכונים, שמבקש הרישיון מצהיר הצהרות, מצרף אישורים, והפיקוח נעשה אחר כך.

חגי פורגס: אחרת השוק הזה יקרוס, הוא ימות.

חגי פורגס: אנחנו לא רוצים לחנוק את השוק.

חגי פורגס: אנחנו רוצים שיהיה עליו פיקוח, ולכן התהליך הוא כזה – בעת בקשת הרישיון יש הצהרות, על סמך מסמכים ואישורים או בלי מסמכים, רק הצהרות.

חגי פורגס: ואחר כך, אנחנו, הרגולטור, באים לפקח אחרי.

חגי פורגס: ואם המפקח שלנו בא ורואה שאחד מהדברים שמבקש הרישיון הצהיר עליו הוא לא נכון, אז יש לנו כלים לפעול, החל מהתראות וכלה בצו סגירה מידי.

חגי פורגס: אני מניח שאם יש מעון שבעל המעון הצהיר שהמעון במקום ראוי לשמש לפעוטות וכולי, ואז בא מפקח שלנו ורואה שהוא בתחנת דלק, אז יוצא צו סגירה מידי.

חגי פורגס: זה המקרה הקיצוני, ויש טווח כמו בכל דבר.

חגי פורגס: ולרגולטור יש שיקול דעת ואנחנו בודקים את זה אחרי.

חגי פורגס: זו הערה ראשונה.

חגי פורגס: הערה שנייה לגבי סטנדרט, דובר כאן שאנחנו בודקים מבנה, ואנחנו לא עושים את זה עכשיו.

חגי פורגס: זה לא נכון, זה לא מדויק.

חגי פורגס: מה שדובר על מבנה, הכוונה לא הייתה אישורי אדריכלים והיתרי בנייה, פרוגרמות וכולי.

חגי פורגס: מה שדובר על מבנה היה בהיבט הבטיחותי, תזונה, בריאות, לא דובר על קונסטרוקציות, אדריכלים וכולי.

חגי פורגס: זו הבהרה של משהו שנאמר כאן.

חגי פורגס: הערה אחרונה, לגבי הנושא של כיבוי אש, שהגענו פה להסכמות.

חגי פורגס: אנחנו לא נפיל אחורה את כל המסגרות שיש להן רישיון, מרגע שכבאות יכניסו את ההנחיות לתוקף.

חגי פורגס: זה יחול פרוספקטיבי, אם אני מדייק, זאת אומרת, זה יחול מעתה והלאה.

חגי פורגס: אנחנו לא נעשה ריקול לכל מיני רישיונות שניתנו בעבר ונגיד, רגע, עכשיו כיבוי אש נתנו הנחיות, עכשיו תחזרו אליי, אין לכם רישיון עד שאתם תוציאו הנחיות.

חגי פורגס: זה לא יהיה המצב.

חגי פורגס: מרגע שייכנס לתוקף, אנחנו ניישם את זה בחוק.

חגי פורגס: לגבי משרד החינוך, אנחנו בקשר איתם.

חגי פורגס: שוב, התחום הזה יעבור לאחריות של משרד החינוך.

חגי פורגס: כרגע אנחנו מתקדמים, ואנחנו מדברים ברמת תיאום כזו או אחרת.

תמי סלע: רק אם אפשר הבהרה.

תמי סלע: כשאתה אומר, הרישיון ניתן על סמך הצהרות ואישורים, ואחרי זה אתם באים לבדוק.

תמי סלע: מה זה אומר, אחרי?

תמי סלע: כמה זמן אחרי בממוצע?

חגי פורגס: יש תוכנית עבודה.

חגי פורגס: כוח האדם שלנו לא גדול ואנחנו נעזרים במיקור חוץ, וזה תלוי.

חגי פורגס: זה תלוי בהרבה גורמים.

חגי פורגס: יש לנו כל מיני קריטריונים - - -

קריאה: ברישוי עסקים יש מסלולים.

קריאה: יש נושא של הצהרה, יש רישיון עסק שהוא יותר מורכב.

חגי פורגס: נכון.

חגי פורגס: אצלנו זה מסלול אחד.

קריאה: אז למה לא לעשות את זה מוקדם, ברגע שמתחילים לעבוד?

קריאה: בשביל לא לתת לאנשים להשקיע ואחר כך תגידו להם לא.

חגי פורגס: בסוף, אם יש מנהל מסגרת שפותח מעון בתחנת דלק, אז לא צריך חוק בשביל להבין שזה מעשה שלא ייעשה.

חגי פורגס: ואם אני בא אליו אחרי חצי שנה וסוגר, אז זה ברור שלא צריך "לרחם עליו" במירכאות.

חגי פורגס: אני לא מדבר על המקרים האלה.

קריאה: אני לא מדבר על מצב קיצוני.

חגי פורגס: נכון.

חגי פורגס: הבנתי את השאלה.

חגי פורגס: אני בכוונה נתתי את המקרה הקיצוני, אבל יש מנעד, ואם יש איזשהו ליקוי שלא מסכן חיים ברמה מידית ואנחנו מתעכבים בפיקוח, אנחנו לא נסגור מיד.

חגי פורגס: יש לנו שיקול דעת.

חגי פורגס: בסוך הכוונה היא – שיהיה ברור לכולם – אנחנו לא באים כדי לסגור מעונות.

חגי פורגס: אנחנו באים - - -

עלי סלאלחה: אבל ידוע לכם מראש שהבן-אדם רוצה להקים גן.

חגי פורגס: בסדר, שיקים.

חגי פורגס: אף אחד לא מפריע לו.

עלי סלאלחה: אז תבוא אליו מוקדם ככל האפשר.

עלי סלאלחה: מה הבעיה?

שרון רופא אופיר: אני יכולה להפנות אליך שאלה, בבקשה?

קריאה: רק תיקחו בחשבון, כשזה יבוא ממשרד הכלכלה וממשרד החינוך, אני מבטיח לכולם, זה יהיה הרבה יותר חמור והרבה יותר - - -

חגי פורגס: אני לא מחלק ציונים לאף אחד.

קריאה: קחו את זה בחשבון כולם.

חגי פורגס: אנחנו תומכים במהלך הזה, אנחנו חושבים שהוא טוב.

שרון רופא אופיר: מה, הרבה יותר חמור מבחינת הבלגן או הרבה יותר חמור מבחינת הפיקוח והנוקשות?

קריאות: - - -

שרון רופא אופיר: אני רוצה, ברשותך, להפנות שאלה.

שרון רופא אופיר: אני מבינה שיש לכם 33 מפקחים שעובדים - - -

קריאה: 23.

שרון רופא אופיר: 23.

קריאה: בכל הארץ.

קריאה: בסדר, אבל יש לנו גם מיקור חוץ.

שרון רופא אופיר: ואני מבינה שאתם, מה שנקרא, לא חדשים בים.

שרון רופא אופיר: אז אני רוצה לשאול, איפה הייתם עד היום?

שרון רופא אופיר: הרי קרו מקרים מזעזעים במדינת ישראל.

שרון רופא אופיר: אני שוב רוצה להסביר פה לכולם – מה שמנחה אותי זה בטיחות וביטחון הילדים.

שרון רופא אופיר: אני חושבת שכפל הרגולציה מקשה בהתנהלות של גנים וכולי.

שרון רופא אופיר: אבל אני כן רוצה להבין ממך.

שרון רופא אופיר: אתה מציג לנו שיש פיקוח, שיש לך 23 מפקחים.

שרון רופא אופיר: איפה הם היו עד היום?

שרון רופא אופיר: מה הם עשו?

חגי פורגס: לא היה חוק.

שרון רופא אופיר: אה, הם מונו רק לאחרונה?

חגי פורגס: לא, לא.

חגי פורגס: חוק הפיקוח נחקק בשנת 2018.

שרון רופא אופיר: אוקיי.

שרון רופא אופיר: ומה הם עשו מ-2018 ועד 2021?

חגי פורגס: הסטנדרט של חוק הפיקוח היה סטנדרט חירומי, ברמת הצלת חיים.

חגי פורגס: בדיקת רישום פלילי של הצוות, הכשרות בנושאי בטיחות והכשרות בנושא עזרה ראשונה, כדי שלילדים לא יקרה שום דבר.

חגי פורגס: כמובן שאם היו נחשפים מקרים קשים שכולנו היינו עדים להם, מקרים מזעזעים אפילו - - -

שרון רופא אופיר: אחרי שהם נחשפו.

שרון רופא אופיר: זאת אומרת, המטרה היא למנוע אותם, לא לחכות שהם יקרו ואז אנחנו נבוא ונטפל בהם.

חגי פורגס: וזאת הייתה התכלית של חוק הפיקוח – למנוע אותם.

חגי פורגס: הסטנדרט שהתחיל השנה, בשנת הלימודים הנוכחית, הוא סטנדרט גבוה יותר שמתמקד לא רק בבטיחות אלא גם בחינוך טיפול, ואנחנו חושבים שזה הבסיס להכול.

שרון רופא אופיר: אז אולי אתה יכול לתת לנו דוגמה על השנה האחרונה, שאני מבינה שאז בעצם תכלס התחלתם לפעול בשלבים?

חגי פורגס: בשנת הלימודים הנוכחית, לפני חודש.

שרון רופא אופיר: אה, עכשיו זה רק התחיל?

חגי פורגס: בשנת הלימודים הנוכחית הסטנדרט עלה, וגם כאן יש לנו רישיון זמני ורישיון קבוע.

חגי פורגס: ולשאלתך, אם קורה משהו אז יש לנו מנגנון שהשעון מתחדש - - -

קריאה: יש קורסי עזרה ראשונה, קורסי בטיחות והתקנת מצלמות.

קריאה: יועץ בטיחות בודק חשמל.

קריאה: חשמלאי בודק - - -

שרון רופא אופיר: אבל אתן מצליחות להבין מאיפה נולדת הסערה הזו שמתחוללת?

שרון רופא אופיר: כי הוא יושב כאן עכשיו, ואנחנו יודעים שאם זה מ-2018 עד ספטמבר 2021 – אני נותנת לך את שלושת החודשים האלה, אתה אומר שזה הורחב.

שרון רופא אופיר: בשלוש השנים האלה קרו דברים איומים ונוראים שכולנו מודעים להם וכולנו כואבים אותם.

שרון רופא אופיר: הזכרת את יסמין וינטה, ואני יודעת שליווית והיית שם, ואת מדברת מדם ליבך.

שרון רופא אופיר: אנחנו מדברים פה כולנו מדם ליבנו.

קריאה: אז אנחנו מבקשים לקחת את המשאבים שאנחנו משקיעים בבינוי ולהשקיע אותם בכוח אדם איכותי, בהורדת התקינה והתפוסה.

קריאה: אם אני משקיעה 350,000 שקלים בהוצאת היתר לשימוש חורג – את הכסף הזה הייתי שמחה להשקיע במקומות אחרים.

שרן השכל: עמיחי, בבקשה.

עמיחי פישר: אנחנו רוצים להציע שבמסגרת ההחלטה שהטילו על הממשלה להביא תוך X זמן כמה חודשים הצעה בעניין המסחר והצעה בעניין גני הילדים, ונבוא בהתאם להחלטת הוועדה.

תמי סלע: אפשר לקבוע בחוק שיוקם צוות שתוך X זמן יגיש את המסקנות בעניינים האלה, ואז זה ייבחן בצורה מסודרת בתהליך עבודה.

שרן השכל: אנחנו נעשה דבר כזה.

שרן השכל: קודם כל, אני מקריאה את הנוסח שהגיעו איתו להסכמה אנשי הכבאות, ההצלה, משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר, לעניין הכנסת נושא הכבאות בחוק הפיקוח על המעונות.

משה טור פז: את יכולה רק להפנות?

משה טור פז: זה עמוד 8 סעיף 10?

משה טור פז: או משהו אחר?

תמי סלע: בעמוד 8 זה מה שכתוב בחוק הפיקוח.

שרן השכל: אבל לא פרסמנו את זה.

תמי סלע: לא, לא את הנוסח הזה, אבל המיקום שלו זה בעמוד 8 בסוף, איפה שכתוב: בחוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות, בסעיף 6א בסופו יבוא, ואז הפיסקה שתבוא זה הנוסח המוסכם הזה.

שרן השכל: אם תוכלי להקריא את הנוסח הזה, ותכתבו או שתקשיבו היטב.

תמי סלע: ניתן למבקש רישיון ההפעלה אישור כבאות והצלה לעניין אמצעי בטיחות אש נדרשים למעון יום לפעוטות על עמידה בהוראות נציב 523, זו ההוראה היום שעוסקת בזה, ויש התחייבות שהיא תתוקן ויהיו שם תנאים יותר מקלים, מעודכנים, או בתקנות שנקבעו לפי חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה.

תמי סלע: אופן מתן האישור ייקבע בהנחיות רשות הכבאות בהתייעצות עם הממונה.

תמי סלע: הממונה זה לפי חוק הפיקוח.

שרן השכל: יש איזה שהן הערות לנוסח הזה?

שרן השכל: הכבאות או משרד האוצר אתם רוצים להעיר?

משה טור פז: אני רק לא מבין, סליחה, זו בעיית הבנה, על מי מוטל בכלל הדבר הזה.

משה טור פז: מי המחויב?

משה טור פז: הגוף המפעיל?

תמי סלע: המפעיל צריך להראות שניתן לו האישור הזה.

תמי סלע: זה במסגרת אותם תנאים שבסעיף 6 הממונה דורש ממנו - - -

משה טור פז: למי הוא מראה?

משה טור פז: לרגולטור שלו?

תמי סלע: כן.

משה טור פז: כלומר, כרגע למשרד הכלכלה ובעתיד לחינוך?

תמי סלע: כן, יש שם תנאי סף שהממונה מוודא אותם לפני שהוא נותן רישיון זמני או רישיון הפעלה.

גיא מור: אני מבקש להעיר הערה קטנה.

גיא מור: אני גיא מור, מכבאות והצלה.

גיא מור: הנוסח הממשלתי נפתח ב"ניתן אישור כבאות והצלה".

גיא מור: הנוסח שהוקרא עכשיו נפתח ב"ניתן למבקש".

תמי סלע: למבקש רישיון ההפעלה.

גיא מור: אנחנו רוצים לאפשר שפה טיפה יותר רחבה, כי הנוסח שהקראת, גברתי היועצת המשפטית, מחייב שאני אתן למבקש מסמך, והוא ילך איתו למשרד הכלכלה או למשרד החינוך.

גיא מור: אני רוצה לאפשר מצב שקיבל אישור אבל האישור כבר נשלח אוטומטית לרגולטור האחר.

גיא מור: אני רוצה לאפשר - - -

תמי סלע: זה עדיין ניתן למבקש - - -

קריאה: - - - לסבול גם את זה.

שרן השכל: כבאות, אני מבקשת שתשלחו לנו, בבקשה, את הנוסח שאותו סיכמתם ובו אתם מעוניינים ביחד.

שרן השכל: אני מבקשת שתעבירו לי אותו.

גיא מור: בסדר גמור.

גיא מור: המטרה פה היא צמצום - - -

שרן השכל: אנחנו נפרסם אותו לחברי הכנסת.

תמי סלע: כל הסעיף הזה, סעיף 6, מדבר על כך שמבקש רישיון ההפעלה הוכיח כי ניתן, או מבקש רישיון ההפעלה הוכיח כי ניתן לו.

תמי סלע: אם זה נשלח ישירות פרוצדורלית – אבל זה עבורו, זה עבור אותו מבקש רישיון הפעלה.

קריאה: בדיוק.

קריאה: ניתן למבקש.

קריאה: לא ניתן לו פיזית.

תמי סלע: זה לא דורש עכשיו שייתנו לו ביד - - -

גיא מור: אני רק אחדד.

גיא מור: החשש שלנו הוא מפרשנות משפטית שתגיד שניתן פיזית למבקש האישור.

גיא מור: אנחנו לא רוצים לייצר פה חסם לדיגיטציה.

גיא מור: זה הכול.

שרן השכל: אני מבקשת להסכים איתם ולקבל את הנוסח שהוסכם.

שרן השכל: לקח להם ארבעה ימים לדון בדבר הזה, עד שהם הגיעו לנוסח המוסכם ביניהם.

תמי סלע: בסדר, אפשר גם.

תמי סלע: זה לא הכרחי.

תמי סלע: זה פשוט יוצר אחידות בתוך הסעיף - - -

גיא מור: אנחנו לא נתעקש סתם.

גיא מור: רק רוצים לוודא שזאת הפרשנות שניתנת - - -

תמי סלע: גם ככה זה יתפרש באותה מידה, אם לא יהיה כתוב שם, מבקש רישיון להפעלה.

שרן השכל: מה שאנחנו נעשה ונתקן על פי הדברים שנאמרו פה - - -

תמי סלע: בישיבה הקודמת זה הופיע בנוסח כתיקון מוצע, עלתה הצעה שלעניין פרסום ההודעות, משלוח ההודעות, למחזיקים בעלי הדירות וכולי, יהיה איזשהו סכום מרבי של השתתפות המבקש, והשאר יושת על הרשות המקומית.

תמי סלע: ההצעה שבעקבות השיח שהיה לנו לפני כן הכנסנו, זה עד 500 שקלים.

תמי סלע: זה משהו שעוד לא נידון.

תמי סלע: זאת אומרת, לא הייתה הזדמנות לשלטון המקומי ולגורמים להתייחס לסכום הזה.

שרן השכל: השלטון המקומי, אתם רוצים להגיב לזה?

תמי סלע: אני מפנה לעמוד 4, לחלק המוצהב.

מירה סלומון: את אמורה להקריא את זה קודם או שאפשר פשוט להגיב?

שרן השכל: את יכולה פשוט להגיב.

מירה סלומון: תודה, גברתי.

מירה סלומון: אנחנו סבורים שהסכום המוצג לא תואם את העלויות שהיום נדרשים להוציא בפועל.

מירה סלומון: אנחנו עשינו תחשיבים.

מירה סלומון: בשים לב לכך שוויתרו בהליך הזה על הפרסום בעיתונים, לא מדובר בסכום שחורג בהרבה מהסכומים הנדרשים.

מירה סלומון: זה תלוי כמה שכנים יש, מה גודל המתחם, אם מדובר במקום שבו יש בניינים גבוהים לבנייה רוויה או לא, ולפי זה יודעים את הסכומים.

מירה סלומון: אחת הבעיות שרשומות כאן היא שלא ברור מה קורה אם זה כן עולה על 500 שקלים.

מירה סלומון: האם מצופה מהוועדה לסבסד את ההפרש?

מירה סלומון: האם מצופה שבמקרה כזה לא יהיה פרסום לשיתוף הציבור, לשיתוף בעלי נכסים?

מירה סלומון: זה לא ברור.

מירה סלומון: זו נקודה אחת.

מירה סלומון: נקודה שנייה, אני מבקשת להבהיר שלוועדות המקומיות אין מידע, הן לא אוספות מידע אלקטרוני, מסרון או דואר אלקטרוני, מספרי טלפון ניידים וכדומה, של התושבים.

מירה סלומון: זה לא משהו שנאסף בוועדות המקומיות - - -

תמי סלע: אבל לרשות כן.

תמי סלע: לכן כתבנו שאם זה נמסר לרשות, אז זה מספיק טוב.

מירה סלומון: וכשמדובר ברשות אנחנו נבקש את עמדת הרשות להגנת הפרטיות במשרד המשפטים.

מירה סלומון: כשמדובר ברשות, עדיין אלה מאגרי מידע שמשמשים לתכליות שונות.

מירה סלומון: אי אפשר לעשות שימוש במאגר מידע שנמצא ברשות בנושא אחד לטובת נושא אחר, אלא אם כן יש התייחסויות מאוד - - -

תמי סלע: אבל כשהחוק קובע את זה במפורש אז זה כן אפשרי.

מירה סלומון: גם כשהחוק קובע את זה במפורש, ואת צודקת, עדיין יש פרוצדורות שצריך לקחת אותן בחשבון.

מירה סלומון: אני מזכירה לגברתי שיודעת, למשל, שמאגר פרטים של ילדים אי אפשר להעביר, לא לחברי מועצה - - -

שרן השכל: אבל לא מבקשים מאגר פרטים של ילדים.

שרן השכל: אנחנו מבקשים פה של בגירים, אנשים שהסכימו להתקשרות מול העירייה בעניין הודעות מייל, טלפונים - - -

מירה סלומון: לא, גברתי.

מירה סלומון: זה לא מה שכתוב כאן.

מירה סלומון: דיברתי על גני הילדים רק כדי להביא את הרפרנס לעולם שאתם מכירים כאן בוועדת החינוך.

מירה סלומון: לא רמזתי שאתם מבקשים פרטים על גני ילדים.

קריאה: מירה, הוועדה המקומית היא לא אורגן של הרשות המקומית?

מירה סלומון: לא תמיד.

מירה סלומון: רשות מקומית יכולה להיות חברה בוועדה מקומית מרחבית, ואז היא לא אורגן של הרשות המקומית, אני מזכירה לייעוץ המשפטי של הוועדה.

מירה סלומון: ושוב אני אומרת, למאגרי מידע שנמצאים ברשות המקומית לא בהכרח אפשר לעשות הצלבות, זליגה ממאגר אחד לשימוש אחר, לדבר אחר באגף אחר ברשות המקומית.

מירה סלומון: וגם כשהחוק מציין את זה מפורשות, כמו במקרה כאן, עדיין יש פרוצדורה שהרשות המקומית צריכה לקיים אותה, שיש לה משמעויות, שהיא גם מכבידה במידה מסוימת.

קריאה: יש לה 45 ימים להודעה.

קריאה: זה המון זמן.

שרן השכל: אני גם מסכימה.

שרן השכל: אנחנו שוחחנו על כך - - -

מירה סלומון: הפרוצדורה היא רישום אצל רשם מאגר המידע.

מירה סלומון: הפרוצדורה היא מורכבת ולא קשורה לזה.

קריאה: אם אי אפשר מקוון, אז ישלחו רגיל.

קריאה: המקוון הוא רק אם אי אפשר - - -

מירה סלומון: צריך לעשות היערכות לזה, כן.

מירה סלומון: זה מה שאני אומרת.

מירה סלומון: ואז מה?

מירה סלומון: מאגר הנישומים של הארנונה שבמקרה הם לא הסכימו, הם לא קבעו שהם מסכימים לקבל ממני מידע בנושא התכנון והבנייה, אבל הם נמצאים אצלי לצורכי ארנונה כדי שאני אשלח להם את החיובים, עכשיו אני אעביר להם הודעות במסגרת המקוונת הזו.

מירה סלומון: בסדר, זו חקיקה, אבל זה גם מייצר פרוצדורה שצריך לשים לב אליה.

שרן השכל: תודה רבה לך, מירה.

שרן השכל: אנחנו נערוך כמה תיקונים על פי הדיון שהיה היום.

שרן השכל: אנחנו נגיש שוב פעם את ההערות.

שרן השכל: לאחר סגירת המליאה אנחנו נתכנס פה מחדש להמשך הדיון.

קריאות: מה?

קריאות: בלילה?

אמילי חיה מואטי: שרן, סליחה, הבנתי שהמליאה צפויה להיסגר הרבה אחרי חצות.

אמילי חיה מואטי: איך בדיוק נתכנס כאן?

שרן השכל: יכול להיות שמגיעים לסדרי דיון ויסגרו את המליאה מוקדם יותר.

קריאות: מה שתגידי.

קריאות: אני אבוא.

אמילי חיה מואטי: למה לא מחר?

קריאה: אנחנו נהיה.

שרן השכל: תודה רבה לכם.

שרן השכל: אני נועלת את הישיבה.

שרן השכל: נתראה לאחר ההצבעות.