הוועדה המיוחדת לזכויות הילד, כנסת 24, פרוטוקול מספר 14, 2021-11-08 10:30

מיכל שיר סגמן: בוקר טוב, אני רוצה לפתוח את הוועדה לזכויות הילד היום 8.11.2021, ד' בכסלו התשפ"ב, היום אנחנו דנים בהצעה לסדר יום בנושא: מאבק המטפלות והחינוך לגיל הרך של ח"כית קטי קטרין שטרית, ח"כ איתמר בן גביר, ח"כ ינון אזולאי וח"כ עאידה תומא סלימאן, בבקשה ח"כ שטרית אנחנו נפתח בך ולאחר מכן ח"כ תומא סלימאן.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה גברתי יושבת הראש, אנחנו כולנו היינו עדים בתקופה האחרונה למשבר שהיה במעונות ואני חושבת שזה בעצם היה הקש ששבר את גב הגמל, אבל אני רוצה רגע לתת איזה שהיא סקירה כללית על מה אנחנו מדברים וזה קשור מאוד לנושא שלנו, מפני שכל מה שעד עכשיו החליטו פשוט מבחינת המעונות, מבחינת הגיל הרך, שום דבר מהדברים שהובטחו גם בעבר וגם בהווה, לא התקיימו.

קטי קטרין שטרית: ואני מדברת על כך שב-2018 עברו מס' חוקים שהיו מאוד משמעותיים, היתה איזה שהיא כוונה טובה, באמת לקחת את הנושא הזה של הגיל הרך ובאמת לפתח אותו ולהתייחס אליו בצורה מקצועית ויעילה יותר למען הדורות הבאים.

קטי קטרין שטרית: אז ככה, חוקקו מס' חוקים, החוק על פיקוח מעונות יום, חוק המועצה לגיל הרך, חוק המצלמות, תקנות של חוק הפיקוח, העברה של החינוך הרך לגיל החינוך והייתה איזה שהיא אופטימיות וככל שהאופטימיות היתה גבוהה, כך גם האכזבה.

קטי קטרין שטרית: מה שקרה זה שלאחר המחאה של המטפלות לחינוך לגיל הרך, האוצר ישב איתם והבטיח שיקצה להן 50 מיליון שקלים לארגונים ולמשפחתונים, והחישוב היה לפי 414 ₪ פר ראש, פר ילד.

קטי קטרין שטרית: לכל ילד שנרשם למעון מאוגוסט 2021.

קטי קטרין שטרית: לפי הרישומים כמובן של משרד הכלכלה ותיכף נחזור גם לנושא הזה של משרד הכלכלה כדי שתבינו את האבסורד.

קטי קטרין שטרית: אבל בפועל, ההבטחה מצד אחד, קיום מצד שני, האוצר בעצם עד לרגע זה, לא העביר אפילו לא שקל אחד, לא לארגונים ולא למשפחתונים שהם בעצמם הבטיחו להפסיק את השביתה.

קטי קטרין שטרית: הלאה, שתיים, הוועדה הציבורית.

קטי קטרין שטרית: יש שתי וועדות שמאוד מאוד קריטיות וחשובות לכל מה שקשור למעונות היום במדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: אחת, זה הוועדה הציבורית לסל התשומות והשנייה, וועדת המחירים שבהם בעצם חופפות והן מגדירות את הקריטריונים למעונות לגיל הרך, איך מפעילים מעון, לוגיסטיקה, רישום, תקן וכו' וכו'.

קטי קטרין שטרית: הממשלה הבטיחה כמובן לשנות את סל התשומות כי זה לא שונה משנת 2012, ואני באה בביקורת גם לממשלות הקודמות, אף אחד לא חף פה ממה שנעשה, ובפועל, הוועדה האחראית על התשומות לא התכנסה עד ליום זה מ-2012, כך שיש בלבול עצום בעצם מה קורה עם כמות הילדים, אפילו מה צריך במעון.

קטי קטרין שטרית: האם טיטולים, האם טיטולי בד, מה מאכילים, מה לא מאכילים, כל הדברים האל, אין שום קשר.

קטי קטרין שטרית: הפעלת מעון מבחינה לוגיסטית לא קיים מבחינת המדינה.

קטי קטרין שטרית: ב-1.1.2022, החינוך לגיל הרך צריך לעבור ממשרד אחד למשרד שני; אבל לא, זה לא יקרה, מפני שתראי את האבסורד, משרד החינוך, שני אגפים בתוך משרד החינוך, יהיו אחראים על כל מה שקשור למעונות, אבל באיזה תחום?

קטי קטרין שטרית: פיקוח ובינוי.

קטי קטרין שטרית: זהו, בזה זה יסתיים תפקידו.

קטי קטרין שטרית: אבל המעונות, גני הרווחה, נשארים במשרד הרווחה והסבסוד והרישום יישארו במשרד הכלכלה.

קטי קטרין שטרית: שוב אנחנו חוזרים למצב שבו שלושה משרדים מטפלים באותו ילד שמגיע למעון, מי מטפל?

קטי קטרין שטרית: מי בעל הבית?

קטי קטרין שטרית: למי פונים?

קטי קטרין שטרית: עם מי מדברים?

קטי קטרין שטרית: ואני אמרתי את זה, אפרופו בנושא אחר שאני מטפלת בו בבריאות הנפש, לא הגיוני שנושא מסוים יהיה מחולק לכל כל הרבה משרדים, כמה שזה מחולק למשרדים, כך זה מסורבל יותר ואני מתחילה לחשוב שאולי זה בכוונה, כדי להמשיך לעמעם את כל מה שקשור לטיפול באותם ילדים רכים, ואנחנו יודעים כמה זעקה.

קטי קטרין שטרית: מתי אנחנו מתעוררים?

קטי קטרין שטרית: כשפתאום אנחנו רואים ילד שהוכה, או משהו כזה, אבל למה צריך להגיע למצב הזה, אם יהיה פיקוח כמו שצריך, אם יהיה בינוי כמו שצריך, אם תהיה משכורות נאותה למטפלים ולמטפלות, כי אנחנו יודעים טוב מאוד שבמידה והכל מאוגד במקום אחד, אז גם יש התייחסות רצינית לילד ולצרכים שלו.

קטי קטרין שטרית: אז אני שואלת את עצמי, איפה הייעול אם זה מחולק לשלושה, איזו מן רפורמה זאת אם זה התחלק ל-3 משרדים, איפה תכנית העל שכולם דיברו עליה בקולי קולות, שוב הממשלה מבטיחה עולם ומלואו ובפועל לא קורה כלום, אלא להיפך.

קטי קטרין שטרית: הנושא האחרון והרביעי פה, אנחנו נמצאים בחודש נובמבר והמדינה לא נתנה עד לרגע זה מענה למה שקשור בדרגות ההורים.

קטי קטרין שטרית: את יודעת מי מחליט מה דרגות ההורים?

קטי קטרין שטרית: מטילים את זה על מנהלי המעון.

קטי קטרין שטרית: תארי לעצמך שמגיעה אימא בוכייה ואומרת לה, בבקשה אני לא יכולה לשלם, את צריכה לעשות משהו עם זה, את חייבת לתת לי הנחה, והיא מוצאת את עצמה צריכה להתמודד מול אותם הורים, והיא לא יודעת מה לעשות.

קטי קטרין שטרית: הדרגות האלה צריכות להיות מוחלטות וניתנות ע"י המדינה, ולא להשאיר את זה לאותן מטפלות, ולכן התחושה הכללית של כל הארגונים, ואני אומרת לך באופן כללי, ואני דיברתי עם הרבה, שהממשלה מפקירה את המעונות ואת המשפחות, גם הנזקקות וגם אלה שלא וכנראה שלא עשו סוויץ' לתפקיד המעון.

קטי קטרין שטרית: המעון הוא המפגש הראשון של הילד עם מערכת החינוך, זה לא איזה שהוא סוג של בייביסיטר, יכול להיות שפעם בעבר ההתייחסות היתה שהמעונות מיועדים רק לילדים ממשפחות נזקקות, אבל היום, כשהמצב הוא כזה שהמצב הסוציואקונומי של אנשים עולה כתוצאה מכך ששני בני הזוג עובדים ושני בני הזוג צריכים מסגרות, ופתאום אנחנו מגיעים למצב שפתאום יש התייחסות מאוד מאוד קטנה ולא התפתחה, ואני מדברת איתך על עוול של שנים רבות, אז לכן אי אפשר לתת לא ליו"ר הרשתות ולא למנהלי המעונות, או מנהלות המעונות, אני כבר מתחילה לדבר כמו מרב מיכאלי, אז תבינו למה אני מתכוונת, הם מתחילים להבין שההבטחות מצד אחד, קיומם מצד שני.

קטי קטרין שטרית: ואם אנחנו לא פה, שהוועדה הזו הרי יש לה את השם הכי מהמם שיכול להיות, זכויות הילד, אז אותו ילד פחות מגיל שנתיים, או קצת אחרי גיל שנתיים, שאין לו את האפשרות לדבר ולזעוק ולומר, חברים תתייחסו אלי בכבוד, אנחנו בוועדה הזו צריכים לעשות את זה, ויפה שעה אחת קודם.

קטי קטרין שטרית: תודה.

מיכל שיר סגמן: תודה ח"כ שטרית.

מיכל שיר סגמן: כל נושא הגיל הרך באופן כללי במדינת ישראל, אני מסכימה איתך, הוא רחוק מלהיות בסדר.

מיכל שיר סגמן: הכל הרי התחיל מזה שבכלל בחנו איזה אימהות יוצאות לעבודה, אגב חלילה לא אבות יוצאים לעבודה, אבל זה אימהות יוצאות לעבודה ולפי זה בכלל ידעו איזה ילדים יש בתוך המעונות האלה.

מיכל שיר סגמן: ושוב, תפקידם התחיל מעצם העובדה שבוחנים אם האימא יוצאת לעבודה או לא, זה באמת קיבל תפיסה של בייביסיטר, כמו שאת אומרת, ולא הילד במרכז ולא הזכויות של אותו הילד, אלא יותר הזכויות של האימא שיצאה לעבודה וצריכה מקום לשים את הילד, ולכן כל התפיסה צריכה באמת להשתנות, אני מאוד מסכימה איתך.

מיכל שיר סגמן: נושא מאוד מאוד חשוב.

מיכל שיר סגמן: ח"כ תומא סלימאן בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה כבוד היו"ר, אני חושבת שאי אפשר לבוא בטענות ולהגיד שאנחנו רוצים לשפר את המעמד או התפיסה באופן הכללי לחינוך לגיל הרך, כאשר אנחנו ממשיכים להתנהל באותה צורה.

עאידה תומא סלימאן: אם לא יהיה שינוי אמתי בדרך שבה המדינה מתמודדת עם כל העניין של חינוך לגיל הרך, והוא אכן חינוך לגיל הרך, הוא לא איזה שהוא שמרטפייה, או איזה שהוא מקום שאפשר לדחוס את הילדים לתוכו, עד שאימא תסיים לעבוד, גם אימהות אני חושבת שלא עובדות מבינות היום שההתפתחות של הילדים שלהם היא קשורה בזה שהם יהיו במסגרות חינוכיות.

עאידה תומא סלימאן: אבל לצערי הרב, המדינה עדיין לא הפנימה, למרות ההחלטה שנתקבלה, ואני חושבת צורת ההחלטה שנתקבלה בתחילת העבודה של הממשלה ועצם החלוקה שנעשתה באחריות על הגיל הרך, עדיין משדרת מסק שלא מפנימים את החשיבות ואת הצורך בלבנות מערך חינוכי שונה לגמרי ממה שקיים היום.

עאידה תומא סלימאן: והחלוקה בין שלושת המשרדים היא עוד הוכיחה לכך.

עאידה תומא סלימאן: מה עוד שהמעבר הוא היה מעבר שהוא לא בנוי טוב.

עאידה תומא סלימאן: עד עצם הרגע הזה, אני עדיין מבררת יום יום מה עם מערכת ההרשמה, האם נפתחה מערכת ההרשמה, עדיין לא נפתחה מערכת ההרשמה, יש הורים שהתחילו כבר לסגת אחורה מהרשמת הילדים שלהם, כי הם לא יודעים איזה דרגה הם יקבלו, ואם הם יוכלו לעמוד בתשלומים שהם מחויבים בהם או לא.

עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות שלוקחים מערכת שלמה של חינוך, מעבירים אותה משרד ולא מתכוננים למעבר הזה.

עאידה תומא סלימאן: פשוט מאוד.

עאידה תומא סלימאן: וכשאני שואלת מתי פותחים את מערכת ההרשמה, אומרים לי בשבועות הקרובים.

עאידה תומא סלימאן: כאילו לא בעוד שבוע, בשבועות הקרובים.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו, בעניין של גם המחאה שהתפרצה ואני יודעת ואנחנו עבדנו ביחד מאוד קשה כדי לנסות למצוא פתרון, אני חושבת שהתרומה שלך כיו"ר וההיענות המהירה כשפניתי אליך וכינסת פה את הישיבה של התחלת המו"מ, לצערי הרב, אנחנו לא עמדנו על הפתרון מקרוב כי בסופו של דבר, הארגונים סגרו את ההחלטה עם משרד האוצר ועם המשרדים ולצערי הרב הם עדיין הם עדיין סובלים מהעצם העובדה שלא מילאו אחרי המחויבויות, השרים והמשרדים.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני חושבת שהגיע הזמן להסתכל ולראות ואני יש לי ביומיים הקרובים בעניין דיון בעניין הסייעות, שזה עוד מקצוע שלא מדברים עליו בתחום החינוך לגיל הרך.

עאידה תומא סלימאן: תראו את האבסורד, שלושה משרדים, אבל גם יש שלושה דרגות של מטפלות בילדים.

עאידה תומא סלימאן: יש את המטפלות, יש את הסייעות שגם כן מתייחסים אליהם כאילו עובדות אחזקה ולא צוות חינוכי שמוטלת עליו גם מעורבות בחיים הרגשיים והחינוכיים של הילדים שלנו, והדרג השלישי זה מנהלות המשפחתונים שאף אחד לא רוצה להתעסק עם הבעיה שנקראת מנהלות משפחתונים, הדרג שמנוצל בצורה מחפירה ביותר.

עאידה תומא סלימאן: מצד אחד המשרדים מחליטים לעודד תעסוקת נשים, ועל מי מטילים את זה?

עאידה תומא סלימאן: על מנהלות משפחתונים שבעצמן אין שום עידוד להן להתעסק בעיסוק הזה, חוץ מהאהבה שלהן למקצוע.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לעשות סדר גם במצב של הסייעות, גם במצב של המטפלות אם רוצים להעביר את החינוך לגיל הרך לתפיסה אחרת, חלק מזה מי מועסק בתחום הזה, איך הם מועסקות בתחום הזה והאם הן רק מייצרות לעצמן תוך כדי המקצוע תסכול ועוד תסכול, וצריך לזכור רק דבר אחרון, אנחנו בשאיפה שכל ילד מגיל 3 יהיה במסגרת חינוכית, המדינה לא ערוכה לזה, והמדינה לא מראה סימנים שהיא ערוכה, היא אפילו את מי שנמצאים עכשיו אין לה לספק להם גם את המטפלות ואת המצבת של כוח, אישה או גבר, או אדם שצריך לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שתיטיב היו"ר אם תחליט לקיים סדרה, סדרה בנויה מראש של דיונים שמחייבת לבדוק לעומק את כל הנושאים בקשורים בחינוך לגיל הרך, כולל היישום, חוק הפיקוח, הנכונות של משרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו כבר לקראת סוף השנה, בתחילת השנה האם הם ערוכים.

עאידה תומא סלימאן: עדיין אין להם תכנית ברורה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן באמת עד סוף השנה כאשר יתחולל השינוי הזה ומשרד החינוך ייקח על עצמו את האחריות, כדאי מאוד לקיים סדרת דיונים שתצא עם המלצות מחייבות למשרדים איך להתכונן לעניין הזה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: ח"כ סלאלחה בבקשה.

עלי סלאלחה: אני חושב שעצם העובדה שקוראים להן סייעות, מטפלות אני חושב שהשם הוא לא נכון, צריך לקרוא לזה דברים אחרים שיקרינו לילד, יקרינו להורים.

עלי סלאלחה: צריך להעלות את השכר ואם מעלים את השכר אז אנחנו קולטים כוח אדם מיומן יותר, ואני מכיר את הדברים האלה בכפר שסייעת, מה שאמרה עאידה, היא למעשה מנקה את המקום, ואנחנו לא רוצים שינקו את המקום, יש אחרים שינקו את המקום.

עלי סלאלחה: אנחנו רוצים לעזור לילד לשפר את התנהגותו, לאהוב אותו, לקדם את הילד הזה, שאנחנו נכין אותו לשלב הבא.

עלי סלאלחה: זה בעיקר מה אנחנו צריכים.

עלי סלאלחה: אנחנו צריכים גם להעלות את הדרישות מהסייעות, אני מתקשה להגיד להן סייעות, לא תעודת יב' ולא תעודת בגרות, אני רוצה שתהיה מוכשרת, אקדמאית, שיש לה תואר, יש לה הכשרה, יש לה מיומנויות ואז אנחנו נפיק את התועלת מכל הבנות האלו בעיקר שיכולים לעזור לה לבנות את בגיל הרך הזה בצורה טובה יותר לטובת כולנו, לטובת הכלכלה, הביטחון ומה שאתה רוצים.

מיכל שיר סגמן: תודה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה ח"כ סלאלחה.

מיכל שיר סגמן: בבקשה ח"כ שפק.

נירה שפק: בוקר טוב, הגעתי לכאן כי חשוב לי להציף שני נושאים גם להתייחס למה שאמר ח"כ סלאלחה.

נירה שפק: אני לא בטוחה שכל מקצוע צריך אקדמיזציה.

מיכל שיר סגמן: הכשרה, פחות אקדמיזציה.

מיכל שיר סגמן: הכשרה מינימלית ומסננת.

נירה שפק: אני אומרת שאני בדיוק לזה מתכוונת, חייבים הכשרה.

נירה שפק: זה חייב להיות מקצוע, חייב להיות לזה פיקוח, חייבת להיות לזה הסדרה.

קטי קטרין שטרית: יש חוקים, רק לא מממשים אותם.

נירה שפק: וצריך גם לבוא וללמוד אותם ולעשות אותם בסוף אנחנו מפקידים כולנו את הילדים שלנו, את דור העתיד בתקופה של לא שנה ולא שנתיים בידי מטפלות, גננות נקרא לזה, ככה אני רוצה שזה ייראה, וזה לא קורה.

נירה שפק: אני מגיעה מהמרחב הכפרי, אני רואה בקיבוצים, מה קורה במושבים, אני רואה איזה משכורות הן מקבלות, אני רואה את העבודה המשולבת שהיא יכולה מצד אחד לחנך וללמד על חג, לעשות טיול וללמד על איכות סביבה, מצד שני לנקות והכל באותו זמן, עם הרמות והורדות וצריך לעשות הסדרה בדבר הזה ושני הדברים שנעשו עד עכשיו גם מבחינת הפיקוח הפדגוגי וגם מבחינת ההעברה של זרוע העבודה למשרד הכלכלה, מבחינתי זה לא שלם אם לא נדע את כל הפאזל הזה ובאמת לעשות כפיים ולראות מה קורה עם זה.

קטי קטרין שטרית: , גברתי היו"ר, כשהמדינה רוצה לשפות, כשהמדינה רוצה לעודד מגזר מסוים או אנשים מסוימים, או נשים מסוימות להגיע למקום עבודה מסוים, היא יודעת לעשות את זה.

קטי קטרין שטרית: יש מה שנקרא במשרד הכלכלה מסלולי תעסוקה.

קטי קטרין שטרית: מסלולי תעסוקה בעצם באים לעודד מגזרים אות אנשים מסוימים שנמצאים מחוץ למעגל העבודה.

קטי קטרין שטרית: איך עושים את זה?

קטי קטרין שטרית: אם המשכורת הבסיסית לדוגמא היא 4000 או 5000, המדינה ידעה לתת ישירות לחשבונה האישי, ועשו את זה למגזר הערבי ולמגזר החרדי.

מיכל שיר סגמן: עשו את זה גם בוועדת כץ, אני מזכירה לך.

קטי קטרין שטרית: קחו את זה לכיוון ההייטק, קחו את זה לכיוונים האחרים, אם באמת ובתמים כי זה לא רק ענין של המטפלות שחסרות במעונות וכו', גם סייעות לבתי ספר, לגנים, לילדים עם צרכים מיוחדים חסרים במערכת ומקוששים את זה ומתחננים שיגיע מישהו שיטפל ויעזור ויסייע למי שמגיע לו מבחינת החוק, ולא ממתנים את התקנים, אז לכן אני אומרת, המדינה יודעת לעשות את זה, היא עשתה את זה, כדי להוציא אות אותם אנשים מהמעגל, כי עדיף לו ללכת לאבטלה ולקבל את אותו שכר ולא לעבוד קשה, ולהיות בבית ובמקום זה, כדי לעודד אותה להיכנס למעגל העבודה, המדינה ידעה לעשות את זה, היא יודעת לעשות את זה, המענק הזה הוא מענק ל-3 שנים לבעל חברה, לא אליו אישית, אלא למשכורות של אנשים, ויש להם מבקרים.

קטי קטרין שטרית: משרדי רו"ח שמבקרים ורואים שהכסף אכן הולך למשורת, אז אישה או גבר שרוצה לצאת ורוצה להיות מטפל או מטפלת במעונות יום או בגני ילדים, יודעים לעשות את זה.

קטי קטרין שטרית: פשוט אם המשכורת היא בין 4000, 5000 המדינה מוסיפה עוד 2500.

קטי קטרין שטרית: בשביל סכום כזה כן כדאי לצאת, אז אתם יכולים לראות את ההון האנושי מתפתח וגדל והולך ולומד ומשכיל וכו' וכו'.

קטי קטרין שטרית: לכן אני אומרת, יש פתרונות, צריך רצון טוב כדי לממש את הרצונות.

מיכל שיר סגמן: גם אין הלימה בין המחקרים שמראים את ההשפעה החינוכית וההתפתחותית של גילאי לידה עד 3 שמראים עד כמה השנים הם חשובות וקריטיות ללימוד, לספיגה לכל כך הרבה דברים וכאילו פה עדיין מתייחסים לזה, אני מאוד מסכימה איתך הדברים מאוד חשובים.

נירה שפק: כן, אני אסכם ששלושת הדברים שדיברתי עליהם, שהתחלתי לומר על הכפיים, זה באמת התייחסות אל יוקרת המקצוע ובסוף אנחנו יודעים שבזה זה מתחיל ובזה זה נגמר, וכל השאר הם נגזרים לזה ובשכר שהוא משקף את שני הדברים האלה, ואם לא נעשה עם זה סדר, לא נקדם, וצריך להתחיל את זה גם מוקדם, ואחד הדברים שאני מתכוונת לעשות ועל זה שמתי הצעת חוק זה להכניס את הנושא הזה גם כעבודה מועדפת מוכרת.

נירה שפק: לבוא לחיילות ולחיילים שסיימו.

מיכל שיר סגמן: זה עלה פה בוועדה מס' פעמים.

נירה שפק: אני חושבת שזה תחום שאנחנו יודעים את זה, השילוב הזה מלמעלה למטה זה יכול לבוא ולעשות.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שכולם יכולים לעשות.

מיכל שיר סגמן: לק מהבעיות של עבודה מועדפת זה תחלופה מאוד מאוד גבוהה מצד אחד, מצד שני גם היום יש תחלופה מאוד מאוד גבוה.

קטי קטרין שטרית: כן, אבל זה לא יפתור את הבעיה בסקטורים אחרים.

קטי קטרין שטרית: זה לא יפתור את הבעיה לא בסקטור הערבי ולא בסקטור החרדי.

נירה שפק: אני מכלילה גם שירות לאומי בתוך זה.

קטי קטרין שטרית: שירות לאומי ושירות אזרחי.

עאידה תומא סלימאן: אבל למה צריך לבנות על צוותים גם כן מתחלפים?

עאידה תומא סלימאן: יש מלא נשים שמשתוקקות לפתח מקצוע למה צריך - - -

נירה שפק: זה לא במקום, זה בנוסף.

נירה שפק: זה בא ממקום שאנחנו יודעים כמו בחקלאות ובעוד מקומות שברגע שמסלילים וחושפים אנשים לתחום מסוים, הם מתאהבים ונשארים בו.

נירה שפק: מבחינתנו אסור לוותר על זה.

מיכל שיר סגמן: בבקשה ח"כ מופיד מרעי.

מופיד מרעי: אני אקצר.

מופיד מרעי: אני חושב שהתמקדות בשלושה נושאים המטפלות בעצמן הכשרה שלהם, ההתמקצעות שלהן, לשים דגש בנושא וגם להתאים את השכר כמו שנאמר כאן.

מופיד מרעי: שאנחנו דואגים שיהיו מקצועניות ואני אומר את זה כראש רשות וראיתי אישית את כל הסייעות ובשיבוץ של הסייעות ובהכשרה שלהם.

מופיד מרעי: הסייעות זה הנושא הראשון.

מופיד מרעי: הנושא השני זה השליטה בסייעות.

מופיד מרעי: פעם היו תחת העמותות, אחרי זה העבירו אותם לרשויות המקומיות, אפילו העובדות הן עובדות של הרשויות המקומיות, צריכה בסוף להתקבל החלטה סופית שאיפה המיקום שלהם שלא יתפזרו.

מופיד מרעי: זו נקודה שניה.

מופיד מרעי: והנקודה השלישית זה הפיקוח.

מופיד מרעי: צריך לפקח על המטפלות, צריך לפקח על הסייעות, כל פעם אנחנו חוזרים לנושא של פיקוח הוא חייב להיות בילד אין בכל נושא שאנחנו מעלים המאבק צודק.

מיכל שיר סגמן: כמו שאמרתי, חוק הפיקוח צריך להגיע פה לוועדה, אני אשמח מכלל המשתתפים גם להגיע להביע את דעתם בכל מה שקשור לחוק הזה.

מופיד מרעי: המאבק צודק.

מופיד מרעי: צריך לטפל בהם.

מיכל שיר סגמן: תודה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: אנחנו נעבור רגע למשרד החינוך.

מיכל שיר סגמן: נתחיל במשרד החינוך אורנה פז, אח"כ משרד האוצר ולאחר מכן משרד הכלכלה.

מיכל שיר סגמן: בבקשה אורנה פז, מנהלת אגף חינוך קדם יסודי.

אורנה פז: שלום לכולם.

אורנה פז: טוב כמו שאתם יודעים אנחנו נערכים בימים אלו למעבר מעונות היום ב-1.1.22 אנחנו בונים תכנית אסטרטגית רחבה האחת היא תכנית אסטרטגית לטווח הקצר לקליטת המעונות בינואר, והתכנית השנייה היא ארוכת טווח שבה אנחנו בעצם בוחנים ולומדים את מכלול הנושאים, כולל הנושא של מטפלות, סייעות במעונות היום, כשתהיה לנו כמובן התמונה הגדולה והברורה והבהירה אנחנו נשקול את הצעדים ונראה איך אנחנו מתקדמים.

מיכל שיר סגמן: זה אמור להיכנס לתוקף ב- 1.1.

אורנה פז: הם אמורים להיכנס לתוקף.

אורנה פז: אנחנו קולטים את כולם ב- 1.1.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שזה מאוד מסורבל כי אני קצת תמהה למה הדברים האלה כבר לא מוכנים, הרי ברגע שהוסכם מה שהוסכם, הייתם צריכים מיד לתת תשובות מאוד מקצועיות ומאוד ענייניות.

קטי קטרין שטרית: להערכתי, הדחייה והדחייה והדחייה, אנחנו לא נגיע למה שהבטחתם.

קטי קטרין שטרית: חד משמעית.

אורנה פז: אנחנו נלמד את כל הנושאים, זה נושאים רבים רבים שבאים לפתחנו, נצטרך ללמוד, להעמיק בהם ולתת להם תשובות.

קטי קטרין שטרית: אני מצטערת, היה לכם הרבה זמן ללמוד, ואני אומרת לך כאן, זה לא יקרה, אתם תמשיכו להגיד שאתם צריכים עוד הרבה זמן ללמוד, זה פשוט לא יקרה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה מה זאת אומרת אנחנו נלמד?

עאידה תומא סלימאן: בתחילת השנה אתם תהיו מופקדים על התהליך הזה, מה עבר הכנתם?

אורנה פז: אז אמרתי, אנחנו הכנו 2 תכניות.

אורנה פז: התכנית הראשונה היא תכנית קצרת טווח, יש לנו יעדים, מטרות ותכנית פעולה מפורטת לקליטת מעונות היום, זה אירוע מאוד מאוד גדול כמו שאתם יודעים, ואנחנו נערכים לו בתשומת לב מרבית.

אורנה פז: התכנית ארוכת הטווח שתיקח יותר זמן, היא ללמוד באמת את כל הנושאים, כולל הנושא הזה שהיום על סדר היום, ואנחנו בהחלט רואים חשיבות גדולה למעמד ותפקיד המטפלות והסייעות, ואנחנו ניתן תשובות ברגע שנלמד לעומק את כל הנושא הזה.

מיכל שיר סגמן: אתם תוכלו להציג לנו בוועדה את התכנית?

אורנה פז: ברגע שהיא תהיה מוכנה, אנחנו בהחלט נציג לכם.

מיכל שיר סגמן: מתי היא צפויה להיות מוכנה?

מיכל שיר סגמן: אנחנו כבר בשעת השין.

עאידה תומא סלימאן: אמרתם כבר שיש לכם תכנית.

עאידה תומא סלימאן: כרגע אמרת שיש לכם תכנית לטווח הקצר.

עאידה תומא סלימאן: מה קרה, פתאום אי אפשר?

עאידה תומא סלימאן: היא מוכנה או לא? יש תכנית או אין תכנית, אפילו לטווח הקצר.

מיכל שיר סגמן: ח"כ בוסו אתה הרגע נכנסת, אני אתן לך את זכות הדיבור.

אורנה פז: יש תכנית, יש מובילי משימות, יש משימות לכל אחד ואחד מנושאי התפקידים במשרד.

אורנה פז: יש מובילי נושאים לבינוי, ללשכה המשפטית, לפדגוגיה, להכשרות.

עאידה תומא סלימאן: אז את יכולה לפרוס לנו את זה בישיבה הבאה, לבוא ולהראות לנו איזה תכנית יש לכם?

מיכל שיר סגמן: סליחה, ח"כ סלימאן את צודקת, אני רק מחזקת.

מיכל שיר סגמן: אורנה, משרד החינוך התחייב להעביר למשרדי הממשלה תכנית מפורטת, וגם לוועדה פה עד ה- 31.10.

מיכל שיר סגמן: זאת היתה התחייבות המשרד להגיש תכנית מפורטת ומלאה, אנחנו ב-8.11 אוטוטו זה צריך לחול.

מיכל שיר סגמן: מדובר פה במערכת ענקית שאתם צריכים ללמוד להחיל והיא קורית עכשיו, היא לא קורית בעוד חצי שנה.

מיכל שיר סגמן: התכנית של ה- 31.10.

אורנה פז: התכנית הזו מוכנה והיא מחכה לאישור ממשלה.

מיכל שיר סגמן: התכנית הוגשה לממשלה?

אוריאל בוסו: אני רוצה לשאול שאלה נוספת, את אומרת אפילו אם התכנית, ברמת תכנית אב, אפילו בשיחה עם אגף מעונות יום, עד עכשיו לא ישבתם עם המפעילים, הם מבוהלים, יהיה כאוס מוחלט בנושא הזה.

אוריאל בוסו: יש מעסיקים שמחזיקים מאות אלפי ילדים, הם לא יודעים איך יהיה הפיקוח, איך יהיה הרישום, איך המערכת מתקיימות.

אוריאל בוסו: זה א' ב' לדבר איתם לגבי ההעברה.

אוריאל בוסו: את אומרת יש לנו תכנית, איך יכולה להיות תכנית אפילו ברמה הראשונית, קודם כל תשבו איתם.

קטי קטרין שטרית: יכול להיות שיש להם הערות, יכול להיות שיש להם הסתייגויות.

מיכל שיר סגמן: סליחה ח"כ, תנו להם גם להשיב.

אורנה פז: התכנית נבנית וחשוב לי לציין שהתכנית נבנית בשיתוף פעולה מלא עם אגף מעונות היום.

קטי קטרין שטרית: עוד פעם את ממשיכה לפקידות, אנחנו מדברים על מי שאמור להסכים.

אוריאל בוסו: אגף מעונות יום לא מכיר, הוא לגמרי מבוהל.

אוריאל בוסו: הוא הרי פועל בצורה הדוקה עם המפעילים, עם כל הרשתות המפעילות.

אורנה פז: גם השרה נפגשה עם המפעילים.

אוריאל בוסו: יש פה מפעילים, אפשר לשאול אותם.

מיכל שיר סגמן: אורנה, התשובות שלכם לא מספקות ואם אלה התשובות של משרד החינוך אנחנו נמצאים בבעיה מאוד גדולה, כי את אומרת שזה נעשה בשיתוף פעולה, המפעילים פה לא יודעים על מה מדובר בכלל, היתה אמורה להיות תכנית סדורה, את אומרת שעדיין עובדים על זה.

מיכל שיר סגמן: אנחנו מדברים על משהו שאמור לעבור בעוד חודש, כרגע עם איך שזה נשמע מהכיסא שלי, אתם לא מוכנים ויש סיבה כנראה גם למפעילים וגם להורים לחשוש.

מיכל שיר סגמן: אלא אם כן, את יכולה להרגיע באיזה שהוא אופן גם את המפעילים וגם את ההורים ולומר לי שיש משהו מוכן שאם אני עכשיו מכנסת כבר בשבוע הבא, דיון על נושא המעבר, מיוחד רק על זה שאת יכולה להציג לי תכנית מלאה.

אני אורנה פז: שוב אומרת, יש תכנית מלאה שמחכה לאישור הממשלה.

אני אורנה פז: ברגע שהיא תהיה אני אוכל להציג אותה.

קטי קטרין שטרית: בלי לשבת עם המפעילים.

קטי קטרין שטרית: אני מבולבלת, יצאתי מבולבלת מיכל, אני לא יודעת מה איתך אבל אני יצאתי מבולבלת.

קטי קטרין שטרית: בהתחלה היא אמרה שאנחנו לומדים את הנושא, אח"כ היא אמרה שזה כבר הוגש, אח"כ היא אמרה שגם ישבו עם המפעילים כשהמפעילים פה מציינים שאף אחד לא ישב איתם, אך אחד לא דיבר איתם.

אורנה פז: היתה נציגות שישבה עם השרה.

קטי קטרין שטרית: יושבים פה כולם אבל אף אחד מהם לא אומר שישבו איתו, לא אומר.

קטי קטרין שטרית: אני לא יודעת אם את אומרת דברים מוסמכים.

אורנה פז: היתה נציגות המפעילים, אני ישבתי עם השרה ונציגות המפעילים.

מיכל שיר סגמן: נציגות המפעילים יושבים פה כרגע בוועדה והם לא יודעים על מה את מדברת.

אוריאל בוסו: אגב, יש מושג של מפעילים של מעונות פרטיים ולא גופים פרטיים והמסובסדים.

אוריאל בוסו: ויצ"ו, נעמ"ת, אמונה, נאות מרגלית וכו' וכו' לא ארגון אימא או משהו כזה.

אוריאל בוסו: זאת השאלה, מה זה ישבו איתם, נמצאים פה מפעילים ולא מכירים את זה.

אורנה פז: לא ישבנו עם הארגונים הגדולים.

אוריאל בוסו: אז עם מי ישבת?

מיכל שיר סגמן: סליחה, גם צריך לזכור שרוב ילדי ישראל לידה עד 3, 75% יושבים בפרטיים ולא בארגונים הגדולים, זה גם צריך לזכור.

מיכל שיר סגמן: בסוף מדובר על 25% מול 75%.

מיכל שיר סגמן: זה בסדר, זה לא מושלם אבל זה עדיין קורה.

אוריאל בוסו: משרד החינוך יעבוד מול המפוקחים שאז גם כן העבודה נעשית מסודרת, לא הפרטיים שאנחנו לפעמים לא יודעים מי ומה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: בוא רגע נשאל את משרד הכלכלה, זרוע העבודה.

מיכל שיר סגמן: אמיר מדינה, נשמח שתשפוך לנו קצת אור על הדברים הקשים שנאמרו פה היום והלא מספקים.

אמיר מדינה: שלום, בוקר טוב.

אמיר מדינה: אני אשתדל כמיטב יכולתי.

אמיר מדינה: אני אתחיל קודם כל במענה לשאלה הראשונה שנשאלה בנושא סבסוד.

אמיר מדינה: חשוב להגיד ששינוי של מערכות בקבועי זמן שנגזרו עלינו זה אירוע.

אמיר מדינה: זה אירוע וזה אתגר ועדיין פעלנו בשני מישורים: במישור הראשון, העמדנו קודם כל תקציב מקדמות, הצלחנו לאשר תקציב מקדמות לכל מעון יום שמבקש כדי להפיג את החשש מול ההורים.

אמיר מדינה: שתבינו שמבחינת האגף שבד"כ פועל בוודאות מלאה מול ההורים ויודע בדיוק כל הורה איזה דרגה יש לו ולמה הוא זכאי, אנחנו פעלנו פה בחוסר וודאות אחד גדול והצלחנו לשכנע את החשב הכללי לתת מקדמות בגובה של 70% לכל המעונות ככה שבצד של ההורים יכולה להיות רגיעה מסויימת, אמנם לא מלאה, וזה אמנם לא הדרגה שרצינו לתת, אבל בנסיבות שנוצרו זה היה המקסימום שיכולנו לתת.

אמיר מדינה: אז מקדמות נתנו, זה אחד, ואני מאמין שלא נעבור את החודש הזה והמערכת כבר תהיה באוויר, כולל הסימולטור שעושה תחשיבים לכל הורה, מה הדרגה שלו, ואנחנו מול הזכיין פועלים בעצימות גבוהה כדי שהתהליך כולו לא ייקח יותר מחודשיים-שלושה שלוקח בד"כ, למרות שנעשו שינויים מהותיים במבחנים, ואנחנו נדרשים לבדוק הפעם את שני ההורים וכהנה וכהנה, ובשורה התחתונה אני מאמין שעד סוף השנה ואיפה שהוא בתחילת ינואר אנחנו נהיה ברמת וודאות מול ההורים, כל הורה איזה דרגה יש לו ולבצע את ההשלמות של התקצוב בהתאם.

אמיר מדינה: זה לגבי הנושא הזה.

אמיר מדינה: לגבי המעבר, אני רוצה רגע ככה ברשותכם לקרר טיפה.

אמיר מדינה: התהליך הזה, ואני מסתכל כמנהל אגף מעונות יום, ואני עכשיו מדבר מדם ליבי.

אמיר מדינה: התהליך הזה זה תהליך הכי חשוב והכי משמעותי שיצא לי לבצע וללוות.

אמיר מדינה: בשעה טובה, אגף מעונות יום מפסיק להסתכל על הורים ביציאה לעבודה וחוזר או מגיע בפעם הראשונה למקום הטבעי שהיה צריך להיות מלכתחילה, למשרד החינוך.

אמיר מדינה: התהליך הזה לא עושים אותו ביום ואפשר להגיד הכל, אני יכול להגיד לכם מאחורי הקלעים, אנחנו לא ישנים כבר כמה שבועות ומשרד החינוך עושה עבודה פנומנלית, אין לי מילה אחרת לתאר את זה, והניסיון לקלוט אותנו מהשלב של לשבת ולזהות את החסמים וצווארי הבקבוק ואת המורכבות של האגף, אגף מעונות יום זה אגף מאוד מורכב, הפעילות שלו היא פעילות מורכבת, אנחנו עושים כל כך הרבה דברים במקביל.

אמיר מדינה: אמרתי את זה בכל דיון ואני לא מצטדק, אני פשוט מציין עובדה, אנחנו מעט אנשים שעושים פעילות מורכבת ומסובכת.

אמיר מדינה: המעבר למשרד החינוך יקרה בע"ה וכשהוא יקרה הוא לא יהיה חלק, יהיו מהמורות ויהיו דברים שלא יעבדו כמו שרצינו ב- day one וייקח חודש, חודשיים, שלושה חודשים עד שזה יעבוד כמו שצריך, אבל עצם האמירה שאנחנו אומרים למשרד החינוך, ואנחנו משנים את ההסתכלות מהבסיס ומשאירים במשרד הכלכלה את הדבר שהם צריכים לעסוק בו, והם עוסקים בו בצורה מקצועית כמו שעסקו בו עד היום.

אמיר מדינה: העובדה הזאתי צריכה להניח את הדעת כולכם.

אמיר מדינה: נכון יהיו מהמורות, נכון זה לא חלק, זה קשה, יש עוד הרבה נושאים ברמה האסטרטגית שעוד לא כיסינו אותם.

אמיר מדינה: יש שאלות מהותיות.

אמיר מדינה: נגיד משפחתונים, זה שאלה מהותית, איך זה יתנהג בעוד שנתיים שלוש, זה מכוח החוק הישן, זה מכוח החוק החדש, אבל זה לא אומר שאנחנו לא דנים בסוגיות.

מיכל שיר סגמן: אבל אמיר, אני מבינה את מה שאתה אומר וללא ספק אף אחד לא חשב שזה יקרה בקסם וביום אחד ב- 1.1 הכל יעבוד ויתקתק כאילו זה עובד כבר 10 שנים.

מיכל שיר סגמן: אנחנו יודעים שהצורה החלקה אמורה להיכנס התוקף רק בעוד שנה ושנתיים, אבל, עדיין יש פה ילדים, עדיין יש כאן הורים, יש כאן מפעילים, יש כאן גננות, יש כאן סייעות.

מיכל שיר סגמן: איך זה הולך להראות בעוד חודש וחצי, איך זה הולך להראות עכשיו, להורים לילדים שעכשיו אמורים, אתה יודע, אי אפשר להגיד להם עוד שנתיים.

מיכל שיר סגמן: עוד שנתיים בשבילם זה לא רלבנטי.

קטי קטרין שטרית: גברתי יו"ר, אני חושבת שהגישה היא לא נכונה ואני אסביר למה היא לא נכונה ואני רוצה שהוא יתייחס לזה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדברים על דברים שהוחלטו ב- 2018.

קטי קטרין שטרית: יש תחושה כאילו רק אתמול זה הוחלט, ורק אתמול צריך להתחיל ועם כל הכבוד לך אדוני היקר, אתה מנסה להגיד כמה שזה קשה וצריך לקחת לך חודש, חודשיים, שלושה, ויושבים פה מפעילים, מה להם אתה אומר שיחכו ויחכו ויחכו, ההורים יחכו ויחכו ויחכו, ואתם תשבו בנחת על כוס התה כי יש הרבה זמן והכל בסדר וככה מתנהלת המדינה, אז אני נורא מצטערת, אני חושבת שזה לא בסדר.

מיכל שיר סגמן: אי אפשר להגיד באמת על אמיר מדינה, אנחנו מכירים אותו גם בנושא הזה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו פה לא מחלקים ציונים לגופו של אדם, אנחנו מדברים לגופו של עניין.

קטי קטרין שטרית: גופו של עניין, יש פה עניין שדחו ודחו ויש זמן ויש זה ויש פה ויש שם ולא עשו שום תהליך, אני אומרת לך ברגע שלא יושבים עם המפעילים שהם בעצם בעלי הבית, שהם בעצם אלה שצריכים לבוא ולהגיד מה צריך להיות, איך צריך להיות, עם כל הכבוד לידע וליכולות הבלתי נלאים של כל מנהלי האגפים למיניהם בכל המשרדים, הם אלה שבסופו של דבר נפגשים עם הילדים, הם אלה שצריכים להגיד אמירה ואיתם לא מדברים, אבל כשהם הפגינו וכשהם שבתו אז כולם מיד נכנסו ללחץ, אחרי שכבר הכריזו שאין שביתה ואין הפגנה ואין כלום, פתאום הכל חזר בחזרה להיות על מי מנוחות וצריך לבדוק, וחודש חודשיים שלושה ארבעה.

מיכל שיר סגמן: תודה ח"כ שטרית, אני רוצה עוד לשמוע, אין לנו זמן.

אמיר מדינה: גברתי היו"ר, אני רוצה רק עוד מילה אם אפשר כדי לדייק.

אמיר מדינה: על נושא המעבר אני חושב, אני רואה פה גם את הפרוייקטורית שמלווה את הפרויקט היא תיטב לדייק לכם בדקויות יותר גבוהות, בדיוק באיזה שלב אנחנו נמצאים.

אמיר מדינה: על נושא השביתה ואני ברשות

אמיר מדינה: כם אני מוחה, אף אחד לא שותה פה כוס תה ואנחנו לא נחים, אנחנו באמת עובדים מסביב לשעון כי התכלית פה גדולה מכולן, ואני אומר את זה עם סימן קריאה.

אמיר מדינה: אין פה אף אחד שנח, זה פשוט מגה תהליך וקבועי הזמן שנקבעו לנו בחודשים היו צריכים אולי להיות יותר ארוכים, אבל אנחנו מגיבים למה שניתן לנו ולא מתלוננים ולא מתבכיינים ועושים את העבודה, זה אחד שתיים, אני חושב שהשגנו הישג מדהים בתום השביתה.

אמיר מדינה: הצלחנו גם, ראיתי קודם את אביעד מהאוצר.

אמיר מדינה: שתי הפעולות שגברתי ח"כ שטרית מנית בהתחלה, גם את הסכום של 414 שקל שזה פלסטר קטן, אבל גם ובעיקר והכי חשוב, זה פתיחה של המחיר ועדכון תעריף, הסתכלות נכונה על תכליות ואם משהו יביא מזור, אני אומר את כבר 4 שנים, אמרתי את זה בכל וועדה שהשתתפתי בה, אם משהו יביא מזור לתחום הזה, במיוחד למעונות המפוקחים זה העובדה שאנחנו נפתח את התעריף ונתקן אותו מהבסיס.

אמיר מדינה: אם היום יושבים פה, אני רואה פה את מרסל ונציגי מעונות יום הם יגידו לכם שה־Break even point שלהם בכל מעון זה הילד האחרון בכל כיתה, הילד האחרון בכל כיתה מחייב אותם להעמיס כיתות בילדים ולהעמיס את המטפלות בעבודה קשה, אם אנחנו נשאר במצב הזה אנחנו לא נצא בחיים.

אמיר מדינה: הפריצה שהיא קרתה במקרה הזה בחלק משמעותי זה היה עצם זה שהם בכלל יצאו לשביתה, אני אומר את זה בקול, יצאו לשביתה, המסקנות של השביתה הזאת היא בדיקת תעריף מפוקח.

אמיר מדינה: בדיקת תעריף מפוקח זה אומר שאם מסתכלים גם על המטפלת, גם על מס' הילדים וגם על ההכנסה בצד ההורים, על ההוצאה בצד ההורים ואם המחיר, שוב, במעונות הפרטיים הוא X ע"פ רוב זה מתנהג במגזרים שונים אחרת, ע"פ רוב במגזר המסובסד הוא נמוך יותר, בעצם התיקון אמור להביא מזור להוצאה המשמעותית של כל מעון יום, וזה עוד פעם הנציגים של ה ארגונים יוכלו להגיד את זה טוב ממני, להביא מזור להוצאה המשמעותית של כל מעון שזה שכר העובדים.

אמיר מדינה: אם שכר העובד יעלה נוכל להביא הון אנושי יותר איכותי, ואם נביא הון אנושי יותר איכותי נוכל להוציא ילד אחד או שניים, או ילד אחד פר מטפלת והאקלים במעון יהיה שונה והכדור שלג הזה יתגלגל לכיוון שכולנו מייחלים כבר שנים.

אמיר מדינה: המעבר הזה למשרד החינוך זה בדיוק שכולכם רוצים, ואני בטוח שכל אחד בליבו, גם מי שעכשיו עוד לא רואה את זה, אתם תראו את זה בעוד מס' חודשים, שהשיח ברמת הרשות המקומית לא יהיה, סליחה אם אני עכשיו פוגע, אני מתנצל מראש, אבל לא יהיה שיח של נציג הרווחה ברשות המקומית, אלא הוא יהיה שיח של נציג החינוך ברשות המקומית.

אמיר מדינה: זה כשלעצמו זה כבר שינוי.

אמיר מדינה: אני יכול להגיד את זה כמנהל אגף מעונות יום ברשויות ששם אנחנו רואים את מנהלת החינוך מטפלת במעונות היום, ההתייחסות היא אחרת, מבלי לפגוע חלילה באף אחד.

אמיר מדינה: ההתייחסות היא לילד, ולא לילד רווחה אלא בכובע של החינוך, ולשם כולנו שואפים.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה אמיר.

מיכל שיר סגמן: ח"כ סלימאן בקצרה.

עאידה תומא סלימאן: עם כל הכבוד, אנחנו ראינו שהעברת רק מערכת ההרשמה של משרד הכלכלה למשרד הכלכלה לוקחת כמה זמן כבר?

עאידה תומא סלימאן: כמה זמן?

עאידה תומא סלימאן: אפילו אם התחלתם בספטמבר, זה לוקח יותר מדי זמן, אז אנחנו מדברים על המערכת כולה, לא על מערכת הרשמה, אלא על תכנית שלמה.

עאידה תומא סלימאן: ישבה מולנו פה, בדיון הקודם, נציגת משרד החינוך והבנו שאפילו התווספו תקנים לעבודה שלה, של המחלקה שלהם, כדי להתכונן לקבלה.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שמאוד טוב ומאוד יפה לדבר על כמה זה ייטיב, אבל בלי לראות הוכחות שיש תכנית בכלל, שהתכנית הזו ברת ביצוע.

מיכל שיר סגמן: אנחנו נבקש לבוא לפה ולהציג לנו את התכנית.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה חייב להיות ושלא יגידו לנו שהתכנית רק אחרי אישורה בממשלה, אם יהיה לנו גם את האפשרות להשפיע שהתכנית הזו תצא כמו שצריך ויתקיים עליה דיון ציבורי, ממילא משרד החינוך לא מקיים דיון ציבורי על איך הוא מתכנן לפעול, אז לפחות שנעשה את זה פה בכנסת.

עאידה תומא סלימאן: לקיים את הדיון אם יש מה לשפר, לשפר ולדחוף את זה קדימה.

מיכל שיר סגמן: תודה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: אני רוצה לעבור למשרד האוצר, לאביעד שוורץ ולאחר מכן הארגונים.

אביעד שוורץ: שלום.

אביעד שוורץ: אז כמו שנאמר פה בוועדה, אני רוצה לחדד מה שקרה מול ארגוני מעונות היום שגם נמצאים ומכירים, אנחנו לגמרי נעמוד בכל מה שנאמר בהסכם מול הארגונים, מה שנדון במהלך השביתה וגם אתם הייתן מעורבות פה.

מיכל שיר סגמן: עד מתי?

מיכל שיר סגמן: יש צפי למתי?

אביעד שוורץ: אמרנו להם גם מראש, לארגונים שנמצאים, שזה יקרה לאחר אישור התקציב שקרה, כמו שאתם יודעים, רק ביום חמישי בלילה האחרון.

אביעד שוורץ: התקציב נכנס למערכות ולכן הנושא הזה יעבור בזמן הקרוב למשרד הכלכלה, על מנת שיוציא אותו וכמו שהחלטנו זה יקרה עוד השנה, בשנת 2021 ולא יחכה לשנה הבאה, וזה נאמר מראש.

מיכל שיר סגמן: כלומר אם אנחנו בשמיני בנובמבר, זה יקרה עד דצמבר, בחודשיים הקרובים הכסף אמור לעבור.

אביעד שוורץ: נכון, זה מה שנאמר להם מראש שזה יקרה במהלך השנה.

קטי קטרין שטרית: זה לא מה שנאמר.

קטי קטרין שטרית: בינתיים לא יהיו מעונות ולא יהיו מטפלות?

מיכל שיר סגמן: אמרו להם אחרי התקציב, התקציב עבר לפני יומיים.

אביעד שוורץ: זה נאמר מראש.

קטי קטרין שטרית: ועדת התשומות מ-2012 לא התכנסה.

קטי קטרין שטרית: מתי היא תתכנס?

קטי קטרין שטרית: אפשר לקבל תשובה על כך?

אביעד שוורץ: כן, עכשיו לגבי הוועדה, ועדת המחירים לא מתכנסת כל שנה, מה קרה זה תהליך של עדכון של התשומות ובשנים בין לבין בעצם נעשה תהליך עדכון אוטומטי שבעצם קרה גם בשנים האחרונות, כאשר רוב הגידול של תעריף מעונות היום, אם תסתכלו ב- 2012 על התעריף ועל התעריף היום, אז התעריף עלה בעיקר עקב עלויות השכר והחישוב הוא הגורם העיקרי שמעלה את העלויות הוא גורם השכר שאמור בעצם להגיע בעיקר מהמטפלות, זו הסיבה לעלות ואנחנו עכשיו נשלח מכתב משר האוצר ושרת הכלכלה לוועדת המחירים להתחיל באמת את התהליך הזה, שגם בו נאמר שהמטרה היא שבשנת הלימודים הבאה כבר יהיה תעריף עדכני, אחרי כל הבירורים, אחרי כל העבודה שתעשה בחודשים הקרובים, כדי שבשנת הלימודים הבאה כבר נהיה עם תעריף חדש.

אביעד שוורץ: כמו שאמיר מדינה הציג זה באמת שינוי משמעותי.

מיכל שיר סגמן: אני מבינה אביעד.

מיכל שיר סגמן: מה שטוב אנחנו יודעים, אבל אנחנו גם מגלים לאט לאט שמה שלא עובד, הוא לא פחות גדול ולא פחות משמעותי.

מיכל שיר סגמן: אז סליחה שאני לא נותנת לך לברוח לאזור הנוח של מה שכן עובד, כי כולנו התכנסנו כאן למה שלא עובד.

מיכל שיר סגמן: האם תוכל למסור לוועדה לוחות זמנים מסודרים?

אביעד שוורץ: וועדת המחירים היא וועדה סטטוטורית עצמאית, אנחנו לא אמרנו את זה.

אביעד שוורץ: אנחנו פונים לוועדה, יש תהליך עכשיו שגם בשיתוף משרד הכלכלה בעצם זה לעשות איזה שהוא תהליך.

עאידה תומא סלימאן: את כיו"ר יכולה לפנות לוועדה ולבקש.

קטי קטרין שטרית: למי כפופה הוועדה, הרי זה האוצר.

קטי קטרין שטרית: היא כפופה אליכם.

אביעד שוורץ: זו ועדה משותפת למשרד האוצר ומשרד הכלכלה.

קטי קטרין שטרית: מה זה משנה?

קטי קטרין שטרית: אז תחליטו שאתם מכנסים אותה.

אביעד שוורץ: הוועדה לא כפופה לשרים, יש לה סמכות עצמאית בכוונה, כי היא וועדה מקצועית היא לא וועדה של השר.

קטי קטרין שטרית: אז מה לעשות, להוציא פניה רשמית של כל חברי הוועדה.

אביעד שוורץ: הוועדה גם רוצה את העדכון מחיר הזה, היא חושבת שזה נכון לעשות את זה כמו שציינתם, שעברו יותר מדי שנים מאז הפעם האחרונה וגם שנעשה.

אביעד שוורץ: התהליך הזה דורש איזה שהוא תהליך עבודה יחד עם רו"ח, איסוף עוד נתונים ממגוון המעונות ייקבע מתי באמת לעשות, לקבל מידע על כמה שיותר גופים שונים במערכת כדי להצליח להבין את המאפיינים של המערכת הזאת ולקבוע את המחיר העדכני בהתאם לתשומות העדכניות.

מיכל שיר סגמן: מי יו"ר הוועדה?

אביעד שוורץ: יו"ר הועדה זה יובל טלר.

קטי קטרין שטרית: מאיפה הוא?

קטי קטרין שטרית: מאיזה משרד הוא?

אביעד שוורץ: ממשרד האוצר.

מיכל שיר סגמן: אביעד, אנחנו מבקשים ואנחנו נבקש גם בסיכום לוחות זמנים ברורים ומדויקים לתהליך הזה, אנחנו גם נדרוש את זה מהוועדה עצמה, אבל משרד האוצר לא יכול להתנער מאחריות כשהעומד בראש הוועדה הזו הוא נציג משאד האוצר, זה סוג של בריחה מאחריות וזה גם חוסר שקיפות ואנחנו עוסקים פה בשקיפות, עם כל הכבוד למשרדי הממשלה, זה התפקיד של הכנסת ואנחנו לא נרפה מזה.

מיכל שיר סגמן: אני רוצה לעבור עכשיו לארגונים.

מיכל שיר סגמן: בבקשה עו"ד גלי עציון ארגון נעמ"ת.

מיכל שיר סגמן: בקצרה.

מיכל שיר סגמן: יש לנו 7-10 דקות לסיום.

גלי עציון: רוב הדברים הם בעיני נאמרו, אני רשמתי לעצמי את מה שהיה כתוב מאחורי הרפרנטית של משרד החינוך.

גלי עציון: השקעה בגיל הרך הינה רווח משמעותי לעתידה של המדינה.

גלי עציון: אני חושבת שהיית יכולה לסיים בזה, אני כמובן אקח עוד כמה מילים, אבל אני חושבת שפה זה מתחיל ופה זה מסתיים.

גלי עציון: משום מה במדינת ישראל יש איזה שהיא תחושה שילדים נולדים בגיל 3 אבל הם לא נולדים בגיל 3.

גלי עציון: לאורך כל הדרך, גם בקורונה, ראינו איך מעונות היום הם איזה שהוא ילד חורג של המערכת, ואנחנו גם רואים את זה עכשיו.

גלי עציון: מה שחשוב לחדד מאוד בכל השיח הזה, זה את העובדה שאנחנו רגע לפני התהום.

גלי עציון: זאת גם היתה הסיבה שהיתה השביתה, והיא היתה באמת שת"פ בין גם המפעילים וגם מהשטח.

גלי עציון: פשוט אין עובדות, הן לא יכולות לעמוד בעבודה הזאת, לא בתנאי שכר האלה.

גלי עציון: אנחנו יכולים לדבר גבוהה גבוהה על פדגוגיה ועל הכשרות, אין את מי להכשיר.

גלי עציון: הדלת המסתובבת בתחום הזה היא נוראית.

גלי עציון: שוב, בסופו של יום, ואני באמת חוזרת לעניין, מה שמשקיעים בהתחלה, יש על זה מחקרים, חוסכים בהמשך.

גלי עציון: כלומר, מדינת ישראל צריכה לחשוב מבחינה גלובלית וגדולה.

גלי עציון: אני חושבת שמה שאנחנו צריכים וצריכות מהוועדה הזאת זה אחד, באמת שהיא תהיה עם יד על הדופק כל הזמן בנושא וועדת התשומות, ועדת המחירים וזה לא רק להעלות את המחיר, מאז 2012 לא פתחו את הסל הזה, לא בחנו אותו, לא עשו בדיקה מדוקדקת של המצב, וזה מה שנדרש היום.

עאידה תומא סלימאן: ויש החלטת בג"צ בעניין.

עאידה תומא סלימאן: הם מחויבים והיו צריכים כבר להחזיר תשובה בעניין.

עאידה תומא סלימאן: יש החלטת בג"צ שם צריכים לפתוח.

גלי עציון: וגם ב- 2017 היתה כמעט שביתה, היתה חצי שביתה בדרך ובעקבות זאת צריכה שתשב וועדה ותדון.

גלי עציון: היא קמה שנה באיחור, שם היו דווקא לוחות זמנים, היא קמה שנה באיחור, המסקנות שלה לא פורסמו מעולם ובשורה התחתונה, זה אולי סטטוטורית שלא נותנת דין וחשבון לממשלה, היא בוודאי חייבת דין וחשבון לכנסת וזה בעצם מה אנחנו מבקשים מהכנסת.

גלי עציון: שזה מה שתעשה, שתעקוב ותהיה עם יד על הדופק על הזמן ולא תיתן כמו שאמרת כבוד היו"ר, ללכת לאזורי הנוחות, ואנחנו פשוט, באמת, התחום הזה הוא רגע לפני תהום ואני רוצה להגיד משהו על הארגונים המפוקחים.

גלי עציון: הארגונים המפוקחים זה גופים שהתחילו את זה באמת עם חשיבה, חלקם לפחות, שהם קידום שוויון מגדרי אבל מזמן כבר עברו לנושא של הבנה של חינוך כולל חינוך לשוויון מגדרי, בגיל צעיר והכנה של הילדים באמת מגיל כמעט לידה להיות אזרחים במדינת ישראל, וצריך להבין את זה.

גלי עציון: הארגונים האלה גם לקחו על עצמם את הרגולציה הרבה לפני שהיה חוק הפיקוח, באופן וולונטרי, לקחו על עצמם לקחת מחירים שהם בעצם מחירים זולים יותר, כי היום אחד הנטלים הכבדים ביותר על משפחה בישראל, ולא משפחה נזקקת, החינוך הוא פריבילגיה למשפחות נזקקות, אחד הנטלים הגבוהים ביותר זה החינוך.

גלי עציון: ואגב, זה כן מתחבר למעמד האישה, כי מי שבד"כ מוותרת בנסיבות כאלה זה האישה, אז לא גמרנו עם הנושא השוויון המגדרי, אבל בהחלט הפכנו את זה, הפכנו והגדלנו את היקף היריעה.

גלי עציון: ובהקשר הזה אני אומרת, זה שלא ישבו עם הארגונים האלה, ואותי לימדו שכשיש גלגל לא צריך להמציא אותו, הארגונים האלה יש להם מסה אדירה של ניסיון.

גלי עציון: צריך לשבת אתנו, צריך להקשיב מה שיש לנו לומר לפני שעושים את המעבר הזה, וכולנו בעד המעבר הזה, אבל לא בצורה של קרעים וטלאים ממקום למקום.

גלי עציון: שהפיקוח על זה נשאר במשרד הזה, הדבר הזה חונה שם.

גלי עציון: זה מתכון לאסון.

גלי עציון: אז זה שלושת הדברים שאנחנו מבקשים.

מיכל שיר סגמן: תודה, תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: יש מין תחושה כזאת שהסייעות, הגננות, המטפלות עוברות ממצב של עשירים לעשירים יותר.

מיכל שיר סגמן: זה כאילו איזה תוספת שכר מטורפת עכשיו שהולכת לשנות את חייהן והן הולכות לנוח בביתם רגל על רגל בוילה בסביון, ולא כך הדבר.

מיכל שיר סגמן: בסוף כל התפיסה במדינת ישראל לגבי חינוך ולגבי גננות ומטפלות ומורים ומורות ובכלל, ברגע שהתפיסה תשתנה, אני שמחה גם לומר שהשרה שאשא- ביטון גם מאוד תומכת בזה, צריכה להיות לא פחות ממנתח, לא פחות מאשר אדם שנמצא היום במשרה בכירה בתוך משק העבודה, זה הילדים שלנו, אין דבר שהוא חשוב יותר מאשר שהאדם שמטפל בהם יקבל שכר טוב ולא רק כי הוא עובד קשה, אלא גם, כפי שכבר הוזכר כאן, היוקרה של המקצוע וזה חלק לא מבוטל ממה שהילדים שלנו, של כולנו, בסופו של יום גם יקבלו בפועל, כי אדם שהולך כברירת מחדל, אני אלך להיות סייעת, אני אלך להיות גננת, טוב אז אני אקבל 5000-6000 שקלים בחודש, אז אח"כ אני אעבור אולי לעבודה אחרת.

מיכל שיר סגמן: אלה שנמצאים שם מתוך מסירות באמת אמתית ומכל הלב ומסתכלים בסוף על שולחן האוכל שלהם ורואים שאין להם מספיק, והם לא יוכלו להחזיק את העבודה הזו לאורך זמן, או שנגמר להם הכוח כי שוחקים אותם עד דק, זה משהו שבסוף פוגע בילדים שלנו וזה שינוי התפיסה.

מיכל שיר סגמן: ובסוף, אם אתם שואלים אותי, אני חושבת שמקצוע של סייעת, גננת, מורה, כל אחד ממקצועות שעוטפים את הילדים שלנו מלידה ועד סוף תיכון, צריכים להשתכר גבוה, הם צריכים להיות בין המשכורות הגבוהות במשק, ולא מהנמוכות במשק וביום שבו הם יתחילו להתחרות, לא פחות מהייטק, או רופא, אנחנו נדע שהחינוך בישראל נמצא במקום שהוא טוב ושהוא בריא, כיאה למדינה מתוקנת שמבינה שהילד נמצא במרכז, והוא העתיד של מדינת ישראל.

ליאור גבאי: ליאור גבאי, מנכ"ל נאות מרגלית.

ליאור גבאי: קודם כל אני מאוד מתחבר לחזון שהיו"ר אמרה, אני רק רוצה לציין שכרגע יש אמנם התחייבות של האוצר לפתוח את סל התשומות מ-2012 לא נפתח ובו באמת לדון בדבר שהוא הכי מהותי שזה שכר מטפלות, אבל אני רוצה לדבר על דבר אחד, יש כרגע דיון מהותי שמדברים עליו של מעבר למשרד החינוך בינואר, ומכיוון שעדיין לא התקיים שום שיח עם אף גורם מקצועי ואנחנו באמת באמת מכירים את התחום הזה, אני חושב שאנחנו עומדים לפני תהום בסיפור הזה של המעבר כי לא יודעים איך יהיה הפיקוח, מי יהיה, איך יספקו את האישורים.

מיכל שיר סגמן: אתה צודק, אנחנו מבקשים פה בוועדה שיציגו לנו כבר קרוב.

ליאור גבאי: אבל לוחות הזמנים כל כך צפופים, אני מבקש שהוועדה תקבל החלטה שבה תגיד שכל עוד שלא יוצג מהותי אתנו ביחד עם כל גורמי המקצוע בכדי לדעת באמת מחר, ב- 1 לחודש.

ליאור גבאי: הרי ב-1 לחודש נצטרך לפתוח מעון באופקים, אז האם מי ייתן את הרישוי, מי ידאג לפיקוח על הילדים.

ליאור גבאי: כל הדברים האלה שאף אחד לא נותן עליהם מענה וגם גורמי המקצוע במשרד העבודה והרווחה שעובדים באמת קשה לא יודעים לתת מענה על זה.

ליאור גבאי: לא יכול להיות ב-1 בינואר אנחנו נהיה בפני עובדה מוגמרת, גם ככה התהום בתחום הזה הוא קשה ואני מבקש באמת לקבל החלטה על העניין.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: ציפורת שימל, יועצת משפטית של אמונה, בבקשה.

ציפורת שימל: אני לא אחזור כאן על דברים שנאמרו ע"י חברי, כן אבל קודם כל ראשית, בשם כלל הגופים, ולפני שנתחיל קודם כל להודות ליו"ר הוועדה שבאמת ככה היתה אתנו במאבק לאורך כל הדרך הזו, וכמובן חברות הכנסת שהיו והרגשנו את זה באופן מאוד מאוד משמעותי, הייתם אתנו שם וזה היה מאוד מאוד חשוב, ולא היינו מגיעים להבנות שהגענו אליהם.

ציפורת שימל: אנחנו שנים רבות מתריעים על הנושא שהענף הזה נמצא בקריסה.

ציפורת שימל: אותי לימדו שכשמסכלים על העתיד, ואנחנו עכשיו פנינו לעתיד, לומדים מטעויות העבר.

ציפורת שימל: ואנחנו בתחושה שמלווה אותנו כארגונים מפעילים, התחושה הזו שאנחנו סוג של ארגונים שקופים בעיני קובעי המדיניות, חוזרת ונמשכת שוב ושוב ושוב, אם זה בנושא של השכר, כמו שדובר כאן, אם זה בנושא של מתווה הקורונה שב-1.9 כולם קיבלו מתווה למעט גילאי לידה עד 3, כי הילד נולד בגיל 3, ואם זה עכשיו כאשר דובר על נושא של הכיתה הירוקה והגנים הירוקים, אבל אנחנו היינו צריכים לפנות ולבקש שגם עלינו יחול איזה שהוא מתווה ירוק כזה או אחר.

ציפורת שימל: אף אחד לא חשב בכלל עלינו והנה שוב, אנחנו חוזרים שוב ושוב ולא לומדים מטעויות העבר, ולא מקיימים אתנו שום שולחו עגול.

ציפורת שימל: אנחנו מבקשים את קיום של איזה שהוא שולחנות עגולים שבהם בעלי הידע והניסיון הרב, יש פה ארגונים עם עשרות רבות של שנים, של ניסיון בתחום הזה.

ציפורת שימל: קודם כל יישמעו האנשים בשטח, עם כל הכבוד לקובעי המדיניות.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה, אנחנו חוזרים כאן על דברים שנאמרו ואנחנו צריכים לסכם את הדיון.

ציפורת שימל: אני רק רוצה עוד לבקש משהו אחד מאוד מאוד חשוב שלא נאמר לגבי סל התשומות.

ציפורת שימל: מעבר לעובדה שמבחינתי באנו כאן לשמוע מתי ייפתח הסל ומתי תקבע וועדת המחירים ותשב, ועדיין לא שמענו על זה תאריך.

ציפורת שימל: נקודה מאוד מאוד חשובה היא התוכן והמהות של הפתיחה, כיוון שהפתיחה צריכה להיות כזו שהיא תהיה משמעותית, שהיא תהיה כזו שאכן המטפלות תרגשנה שנעשה פה דבר משמעותי עבורן, כפי שאכן התחייבו גם מבחינת קובעי המדיניות.

מיכל שיר סגמן: תודה.

מיכל שיר סגמן: ח"כ בוסו ממש בקצרה כי אנחנו סוגרים את הדיון.

אוריאל בוסו: דווקא לסוף הדברים שציפורת אמרה.

אוריאל בוסו: קודם כל אני מודה לך על הדיון החשוב שנעשה כאן, לח"כ שטרית וח"כ סלימאן ואגב היא יוזמת בוועדה אצלה לגבי שכרם של הסייעות והמטפלות, אבל אני אומר, אנחנו כבר נמצאים כאן במקום שמכיל את הדיון בנושא העברה ודיברו כאן על מעמדם של המטפלות והמטפלות במשפחתונים וסייעות והמטפלות במעונות, שהמעמד שלהם חייב להיות כחלק מהמעבר וגם כן כשפותחים את הסל.

אוריאל בוסו: צריך לדעת אלו בסופו של דבר הגננות לכל דבר, הפדגוגיות שמטפלות בילדים ונתקלנו בזה הרי בקורונה, הן לא עצמאיות ולא שכירות, והדברים האלה צפו והיה צריך ללכת לוועדת הכספים עוד פעם, ומה עושים בבידודים הן מוכות פעם אחר פעם.

אוריאל בוסו: גם בגובה השכר וגם אח"כ בזכויות שלהן.

אוריאל בוסו: אם לא ננצל את המעבר למשרד החינוך לנסות לקבע את המעמד הזה ולהתחיל להסדיר, אני יודע גם את ההתנגדות של האוצר למעמדם כשכירים, אבל אני מצריך להסדיר שיהיה להם מעמד, האמת היא שהתפלאתי כשנחשפתי לזה, ואנחנו יודעים שיש עובדים במדינת ישראל שהם נמצאים במשהו שהוא כל כך חשוב, פדגוגי, חינוכי ואין להם מעמד, תלושים.

אוריאל בוסו: לא עצמאיים, לא שכירים, לא שום דבר, כאילו עובד זר שנמצא ותיקח אותו על בסיס שעתי ואז אתה נתקל בהכל, ואח"כ אתה רוצה הוא יהיה הכי מסור לילד שלך, והוא נמצא משעה 7.00 עד 16.00 ואתה צריך לקבל את הילד חינני, והבן אדם חוזר הביתה שאין לו מה לאכול בבית, זה הדבר הכי גרוע, ואני חושב שביחד עם הוועדות הנוספות לטפל ולהסדיר את הנושא הזה גם כן.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה ח"כ בוסו.

מיכל שיר סגמן: ממש משפטים אחרונים.

מיכל שיר סגמן: הנהגת הורים, קרן אוחנה, הנהגת גנים פרטיים, לאחר מכן קרן ברל כצנלסון ואנחנו סוגרים את הדיון.

קרן אוחנה איוס: שלום כבוד יו"ר, תודה על רשות הדיבור.

קרן אוחנה איוס: אני רק רוצה שמישהו יניח על השולחן גם את הגנים הפרטיים.

קרן אוחנה איוס: לצערנו אנחנו לא שותפים לשיח התקציבי, וועדת תשומות, מחירים וכו' אנחנו נשארנו בחוץ לכן העז שתכנס אצלנו תהיה הרבה יותר גדולה ורועשת, כי אנחנו לא יכולים באמצע שנה להשית תשלומים ועלויות על הורים ולכן חשוב לנו שהמעבר לא יטמון בחובו הוצאות נוספות ושהדברים באמת ייעשו אתנו, בישיבה אתנו, במחשבה משותפת איך אפשר לא להעמיס עוד על ההורים שלא מצליחים להיכנס דרך הועדות למעונות מפוקחים, או לחילופין, בוחרים את המגזר הפרטי מכיוון שאנחנו גם ככה אחרי שנתיים מאוד מאוד קשות, קורונה, חוק הפיקוח, חוק המצלמות והוצאות שמושתות עלינו.

מיכל שיר סגמן: קיבלתם הרבה מאוד הקלות אם אני לא טועה.

קרן אוחנה איוס: אנחנו לא קיבלנו הקלות, פרט לקורסים.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: קרן ברל כצנלסון.

קרן ברל כצנלסון: אני רוצה להתייחס ולא לדבר רק על הפיקוח.

קרן ברל כצנלסון: כשמדברים על מעונות יום מדברים על פיקוח, חוק המצלמות.

קרן ברל כצנלסון: חשוב מאוד גם איך מכשירים וגם איך מדריכים את הצוותים ואיך מחזיקים את זה לאורך השנה.

קרן ברל כצנלסון: זאת אומרת, הצוותים החינוכיים שעובדים 9 שעות עם הילדים, גם אם יעברו קורס מטפלות סוג 1 זה לא מספיק.

קרן ברל כצנלסון: הן צריכות גם להיות מוחזקות לאורך השנה וצריך יהיה להיות מי שיסייע להם, ולזה צריך תקציבים.

קרן ברל כצנלסון: וכשחוק הפיקוח נותנים 4 שעות הדרכה למעון זה לא נותן שום דבר כי ההדרכה היא גם המפגשים עם ההורים אחר כך, גם למנהלת, גם לצוותים ואז נראה פחות מקומות של צוותים שלא יודעים לתת מענה וגם את זה צריך לתקצב, וצריך לראות איך גם את לזה מתייחסים ולא שוכחים, כי העלאת שכר זה חשוב אבל גם הדרכה.

מיכל שיר סגמן: איך לא שמים בכל פעם פלסטר, אלא איך מתייחסים אל המערכת כולה כמערכת.

קרן ברל כצנלסון: זה לא רק המטפלת והשכר שהיא לוקחת הביתה, אלא גם המסביב.

חנן דגן: אין רלבנטיות לאיזה משרד זה ילך, יש רלבנטיות האם המדינה באמת תכניס את היד לכיס ותשקיע בגיל הרך או לא.

מיכל שיר סגמן: זה מתחיל מהבנה ומגישה.

מיכל שיר סגמן: תודה.

מיכל שיר סגמן: בבקשה עו"ד ניצן כהנא.

ניצן כהנא: גברתי בדיוק הרימה כי רציתי לדבר על הפלסטרים, על חוק הפיקוח והמצלמות.

מיכל שיר סגמן: אנחנו מדינת פלסטרים, אין כאן דיון אחד שאין פלסטרים.

ניצן כהנא: לכן הדיון הזה הוא כה חשוב וכה חשוב להמשיך אותו כי בסוף היתה פה הזדמנות, קידמנו את חוק הפיקוח בכובע הקודם שלי ענת דייגי ומור דקל, חשבנו שיאמצו את מסקנות ועדת רוזנטל באמת תקינת כוח האדם, על גודל הקבוצה, על גודל המסגרות.

ניצן כהנא: כל הדברים האלה לא קרו כי אמרו לנו שהתפזרה הכנסת, אין תקציב.

ניצן כהנא: הנה בא תקציב חדש, הדברים לא קרו.

ניצן כהנא: אנחנו רוצים להוציא מפה קריאה באמת לא לעסוק רק בקצה ובכמה מפקחים יש, אלא לחזור לבסיס ולהבין שבלי תנאי העסקה נורמליים, הן לא יישארו כשזה השכר שלהן והשחיקה הקשה והמשימה הבלתי אפשרית הזאת, ובלי תנאי העסקה נורמליים, אנחנו לצערי שוב ושוב מצטרך לדבר על ענישה ועל הקצה ולא על איך מייצרים מסגרות חינוכיות טובות לילדים בישראל.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה, לחברי הכנסת להצעה לסדר הכל כך חשובה הזו, אני רוצה לסכם את הוועדה ואנחנו נעשה על כל הנושאים האלה כאן מעקב.

מיכל שיר סגמן: להלן מסקנות הוועדה: הוועדה קובעת כי טיפול וחינוך איכותיים לפעוטות בגיל הרך חיוניים להתפתחות הנאותה של הפעוטות.

מיכל שיר סגמן: הוועדה קובעת כי קיומו של צוות איכותי בעל השכלה מתאימה הוא תנאי הכרחי לקבלת חינוך וטיפול אמתי.

מיכל שיר סגמן: למשרד האוצר, הוועדה רושמת לפניה את דברי נציג משרד האוצר שהמשרד יעביר עד סוף 2021 את הסכומים שהובטחו למעונות בעקבות שביתת המעונות בחודש שעבר.

מיכל שיר סגמן: הוועדה דורשת לקיים דיון דחוף בוועדת המחירים לצורך בחינת המחירים ועדכון התעריפים בתחום.

מיכל שיר סגמן: הוועדה מבקשת לקבל לשולחנה את לוח הזמנים לכינוס הוועדה, כבר בשבוע הבא.

מיכל שיר סגמן: הוועדה קובעת שכדי לשנות את המצב הקיים, למנוע עזיבת עובדים ולשפר את איכות העובדים בתחום, יש לשפר את תנאי ההעסקה של העובדים ולשפר את שכרם.

מיכל שיר סגמן: למשרד הכלכלה ולמשרד החינוך, הוועדה קוראת להעביר את כל תחום הטיפול והחינוך בגיל הרך למשרד החינוך כולל תחום הסבסוד, הוועדה קוראת לקיום הכשרות מקצועיות של העוסקים בתחום.

מיכל שיר סגמן: הוועדה קוראת לבחון העסקת בנות שירות לאומי בתחום הזה.

מיכל שיר סגמן: למשרד הכלכלה, הוועדה קוראת למשרד הכלכלה לפרסם בהקדם האפשרי את מדרגות הסבסוד ולפתוח בהקדם את המערכת הממוחשבת להגשת בקשות סבסוד של ההורים.

מיכל שיר סגמן: למשרד החינוך, הוועדה מודאגת מדברי נציגת משרד החינוך שהמשרד עדיין לא מכיר לעומק את כל הסוגיות הקשורות לגיל הרך, למרות שהתחום אמור לעבור לאחריות המשרד כבר בינואר הקרוב.

מיכל שיר סגמן: הוועדה קוראת למשרד לקיים בדחיפות שיח עם הארגונים המפעילים את המעונות וכן עם מפעילי המעונות הפרטיים המפוקחים.

מיכל שיר סגמן: הוועדה תמשיך לדון בסוגיות שונות הקשורות לחינוך וטיפול בפעוטות, לרבות כמובן גם כל תחום המעבר.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה לכל המשתתפים.