ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 35, 2021-10-14 10:00

וליד טאהא: אנחנו פותחים דיון שלישי בנושא רישוי עסקים, פרק י"ג (רישוי עסקים) מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"א-2021 (מ/1443).

וליד טאהא: הדיון הקודם הסתיים בשלב הקראה ואנחנו ממשיכים את הדיון הזה גם בהקראה.

וליד טאהא: יש לצוות הייעוץ המשפטי, תומר ולירון בבקשה.

תומר רוזנר: כן, בוקר טוב אדוני יושב הראש.

תומר רוזנר: אנחנו נמצאים בעיצומה של ההקראה של הסעיפים.

תומר רוזנר: אנחנו סיימנו להקריא כבר את תיקון לסעיף 7 (ג') 3 לחוק, שעסק במפרט הרשותי.

תומר רוזנר: הנושא שעדיין לא סוכם במהותו, אבל הסעיף הוקרא כבר ונשמעו הערות לגביו ולכן לא נחזור אליו כרגע.

תומר רוזנר: אנחנו נמשיך בסעיף הבא שעניינו תוקפם של סעיפי המפרט האחיד.

תומר רוזנר: מתי בעצם סעיפי המפרט האחיד, לאחר שהם נקבעו, מתי הם נכנסים לתוקף.

תומר רוזנר: מתי העסקים שזה חל עליהם צריכים לפעול לפיהם.

תומר רוזנר: הממשלה הציעה בהצעה הממשלתית הצעה מסוימת.

תומר רוזנר: לאחר שיח עם הממשלה אני שיש איזה שהוא שינוי.

תומר רוזנר: אני אציע שלפני שנקריא הממשלה תציג את השינוי שמוצע על ידם בעניין הזה.

וליד טאהא: חבר הכנסת פינדרוס מבקש לדבר לפני שנשמע אותם?

יצחק פינדרוס: כן.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לגבי שתי השאלות ששאלתי בפעם הקודמת.

יצחק פינדרוס: היו שתי שאלות שעלו: שאלה אחת, מי בסופו של דבר קובע על משהו שהוא פטור מהמפרט האחיד?

יצחק פינדרוס: זה לא ברור פה מהנוסחה מי פוטר?

יצחק פינדרוס: מי מחייב הבנתי.

יצחק פינדרוס: מי פטור לא ברור.

תומר רוזנר: ברירת המחדל היא שלכל העסקים יש מפרט אחיד.

תומר רוזנר: אם רוצים שיהיה פטור הקובע הוא השר הממונה על ההסדרה, בהסכמת השרים הנוגעים לדבר.

יצחק פינדרוס: הקובע בסופו של דבר הוא השר הממונה על ההסדרה?

יצחק פינדרוס: כי אני קורא בסעיף 2.

וליד טאהא: בהסכמת השרים הממונים.

תומר רוזנר: בהסכמת השרים האחרים.

יצחק פינדרוס: קוראים לזה הרי זה חמר גמל.

יצחק פינדרוס: אתה יודע מה זה חמר גמל?

יצחק פינדרוס: יעני, הוא לא יכול ללכת לא לפה ולא לפה.

יצחק פינדרוס: כי הוא לא יכול ללכת בקצב של החמור ולא יכול ללכת בקצב של הגמל.

יצחק פינדרוס: כי אם שניהם מובילים, בסוף אי אפשר ללכת לשום מקום.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, אני רוצה לדעת מי בסוף מקבל את ההחלטה הסופית?

יצחק פינדרוס: אם הוא צריך בהסכמה אז חמר גמל.

יצחק פינדרוס: זה אחד.

יצחק פינדרוס: שתיים, השאלה השנייה ששאלנו בזמנו ויושב הראש גם העלה את זה.

יצחק פינדרוס: בסופו של דבר, ודיברתי על זה גם אחר כך במסדרון עם אנשי משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר.

יצחק פינדרוס: רשות מקומית שרוצה לקבוע תנאים מסוימים אצלה, מהי הדרך שהיא תקבע, בלי שזה יהפוך להיות לעוד סתם רגולציה מסובכת, אלא כל רשות מקומית מכירה את אופי הרשות שלה ואת אופי הרחובות והשכונות.

יצחק פינדרוס: ואני מבקש לדעת אם יש איזה שהיא הצעה.

וליד טאהא: בהתחשב גם בצרכים מקומיים של רשויות.

וליד טאהא: בבקשה, מעיין, מי רוצה לדבר?

מעין ספיבק: ביחס לשאלה של חברי הכנסת?

וליד טאהא: לא, ביחס לשאלה של תומר וגם של חבר הכנסת.

מעין ספיבק: אם הבנתי נכון את תומר, השאלה היא על הכניסה לתוקף של הדרישה החדשה.

מעין ספיבק: נכון?

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: אנחנו עכשיו בסעיף 7 (ג') 4.

מעין ספיבק: אני אשמח אם תגידו באיזה עמוד זה, סליחה.

לירון אדלר מינקה: אנחנו בסעיף 7 (ג') 4.

לירון אדלר מינקה: זה בעמוד 12.

לירון אדלר מינקה: בנוסף, אני אגיד גם לחברי הכנסת שיש בטאבלטים את הנוסח המשולב.

לירון אדלר מינקה: זאת אומרת, כל התיקונים בתוך החוק הקיים.

לירון אדלר מינקה: זה בקובץ נפרד.

לירון אדלר מינקה: אז שם זה נמצא בעמוד 34, אם מישהו שם.

לירון אדלר מינקה: אני רק אגיד, הסעיף זה מדבר על זה שאם כבר יש מפרט אחיד ורוצים לשנות את הדרישות במפרט האחיד, בעצם מתי הם יתחילו לחול על עסקים קיימים בעצם.

לירון אדלר מינקה: עכשיו, לפי המצב הקיים, הדרישות האלה היו צריכות להתחיל לחול במועד חידוש הרישיון או שלוש שנים ממועד שינוי הדרישה לפי המוקדם.

לירון אדלר מינקה: זאת אומרת, אם אתה מחדש רישיון בעצם עוד חצי שנה, כבר היית צריך להתחיל לעמוד בדרישות האלה.

לירון אדלר מינקה: אלא אם כן, יש כאן כמה סייגים שמאפשרים או לקצר את הזמן אם השינוי דחוף, או להאריך את הזמן, אם הביצוע של השינוי באמת לא סביר, בגלל שיש עלויות גבוהות ודברים כאלה.

לירון אדלר מינקה: הציעה הממשלה לקבוע הפוך.

לירון אדלר מינקה: זאת אומרת ששינוי דרישות במפרט האחיד יהיה שלוש שנים ממועד שינוי הדרישה או ממועד חידוש הרישיון, לפי המאוחר.

לירון אדלר מינקה: אנחנו חשבנו שזה לא סביר, בגלל שיש רישיונות שהם ל-15 שנה.

לירון אדלר מינקה: אם שינית דרישה במפרט ששינית אותה עכשיו לעסק שקיבל רישיון עכשיו ויש לו עוד 15 שנה, אז אין פה משהו רלוונטי.

לירון אדלר מינקה: והם אמרו שזו תהיה החרגה שאפשר יהיה לקבוע במפרט משהו קצר יותר.

לירון אדלר מינקה: אבל בסופו של דבר יש הרבה עסקים שהם ל-10 ו-15 שנה וזו כמות גדולה.

לירון אדלר מינקה: ואז לגבי כל אלה בנפרד.

לירון אדלר מינקה: זאת אומרת, צריך לשנות את ברירת המחדל לדעתנו.

לירון אדלר מינקה: אנחנו חשבנו שמה שראוי כאן לקבוע זה אולי איזה שהוא מועד אחד פשוט.

לירון אדלר מינקה: זאת אומרת, שהוא ברירת המחדל וממנו אפשר לסטות.

לירון אדלר מינקה: מועד שהוא של חמש שנים במקום שלוש.

לירון אדלר מינקה: חמש שנים ממועד שינוי הדרישה במפרט.

לירון אדלר מינקה: שוב, ככל שגורם מוסמך ארצי, וזה נשאר כאן בנוסח.

לירון אדלר מינקה: גורם מוסמך ארצי, אם הוא סבור או שהשינוי הוא בעל השכלה מועטה, או שהתקיים איזה שהוא תנאי שבאמת עושה את זה יותר דחוף, או שבעל העסק מבקש לערוך את השינוי במועד מוקדם יותר - הוא יכול לקבוע מוקדם יותר.

לירון אדלר מינקה: אפשר גם להוסיף את האמירה שבמפרט האחיד אפשר יהיה לקבוע פחות מחמש שנים, ככל שרואים שיש בזה צורך.

לירון אדלר מינקה: חמש שנים בסך הכל, גם אם מדובר בעלויות שהן עלויות כאלה, חמש שנים אנחנו חושבים שזה כן מאזן את הדבר הזה בצורה טובה.

לירון אדלר מינקה: זה במקום הסעיף שבעצם הוצע על ידי הממשלה.

תומר רוזנר: אני רק אוסיף עוד נימוק למה אנחנו חושבים שזה נכון לקבוע תקופה שלא קשורה לחידוש הרישיון.

תומר רוזנר: אחת המטרות של הרפורמה הקודמת שנעשתה ב-2018 הייתה בעצם לנתק קביעת תנאים חדשים מתהליך חידוש רישיון.

תומר רוזנר: לנותני האישור יש את כל הסמכויות לבוא מתי שהם רוצים, לבדוק אם העסק עומד בתנאים.

תומר רוזנר: והמצב של חידוש רישיון זה לא הזדמנות עכשיו לעשות מקצה שיפורים, רק בגלל שזה חידוש רישיון.

תומר רוזנר: ולכן יש מקום באמת לקבוע מועד ברור, שלא תלוי במועד חידוש רישיון כזה או אחר, שבו התנאי נכנס לתוקף.

תומר רוזנר: בדומה, אגב, לחקיקה.

תומר רוזנר: כאשר אתה קובע חקיקה אתה אומר היא תיכנס לתוקף ביום זה וזה.

תומר רוזנר: לא קשור למה המצב של עסק ספציפי לגבי אותה חקיקה חדשה.

תומר רוזנר: אז פה זה לא חקיקה, זה יותר נורמה פחות קשיחה.

תומר רוזנר: אבל הצעתנו היא שייקבע מועד אחיד לכניסה לתוקף.

תומר רוזנר: כשברירת המחדל היא חמש שנים.

תומר רוזנר: אפשר לקבוע כמובן מועד אחר.

תומר רוזנר: ואם הוועדה להסדרה תרצה או במפרט ירצו, יקבעו מועד קצר יותר.

תומר רוזנר: ואת כל הסייגים שלירון ציינה הם ממשיכים לחול בכל מקרה.

שקד כסלו: אני אשמח להתייחס.

שקד כסלו: שקד כסלו, מהלשכה המשפטית.

וליד טאהא: כן, אני מבקש מכל דובר שיתחיל עם הצגת עצמו לפרוטוקול.

וליד טאהא: בבקשה.

שקד כסלו: שקד כסלו, מהלשכה המשפטית במשרד האוצר.

שקד כסלו: אנחנו סברנו ששינוי ברירת המחדל לפי המאוחר יוצרת הסדר מאוזן, בגלל כל מיני מנגנונים שהכנסנו.

שקד כסלו: בקשה של שינוי תנאים לעסק שיש לו רישיון קיים, אנחנו חושבים שזה לא דבר מובן מאליו.

שקד כסלו: שבהחלט במצב שבו יימצא שיש צורך להכניס את השינוי במועד מוקדם יותר, לוועדה זה מנגנון חדש שהכנסנו, לוועדה תהיה את הסמכות לקבוע במפרט האחיד שאותו שינוי נכנס מוקדם יותר.

שקד כסלו: כלומר, לא רק במועד חידוש הרישיון, אלא במועד מוקדם.

שקד כסלו: ולכן שינוי ברירת המחדל או לפי המאוחר כן יוצרת הסדר מאוזן.

שקד כסלו: מקנה לעסקים ודאות ויציבות.

שקד כסלו: כאשר עסק שיש לו רישיון, הוא לא יצטרך בכל שלוש שנים, אם יש לו רישיון ל-15 שנה, לבוא ולעשות שינוי שיכולות להיות לו עלויות משמעותיות.

שקד כסלו: יכול להיות שהוא מטיל עליו נטל לא מבוטל.

שקד כסלו: ואם הוועדה תמצא לגבי אותו תנאי ספציפי שנכון להכניס אותו לתוקף מוקדם יותר, היא תוכל לעשות כן.

שקד כסלו: ועדיין נשאר המנגנון שכבר קיים היום בסעיף בחוק, שגורם מוסמך ארצי, כלומר כל אחד מנותני האישור, יכול לבחור כן גם להחיל את זה מוקדם יותר.

שקד כסלו: גם אם הוועדה לא הפעילה את שיקול דעתה ועשתה את זה במפורט במפרט האחיד.

שקד כסלו: ולכן אנחנו חושבים שההסדר שהצענו הוא מאוזן והוא מקנה לעסקים את הוודאות שנדרשת.

סימון דוידסון: אבל את בעצם מקשה על בעלי העסקים, את לא מקלה עליהם.

שקד כסלו: להיפך.

סימון דוידסון: למה?

סימון דוידסון: אם יש לו ל-15 שנים?

קריאה: אבל היא אומרת שזה המאוחר יותר.

קריאה: היא אומרת שזה המאוחר יותר.

שקד כסלו: נכון.

שקד כסלו: אני אומרת שהוא יצטרך להחיל את השינוי או בחלוף שלוש שנים או במועד חידוש הרישיון שיכול להיות גם עוד 10 שנים או עוד שבע שנים, לפי המאוחר.

שקד כסלו: ואם יש לו רישיון לעוד 10 שנים הוא לא יצטרך בהכרח, כמו שזה היום, לחדש אותו בחלוף שלוש שנים, כי הוא יצטרך לעמוד בתנאים חדשים שנקבעו במפרט.

שקד כסלו: זו ההצעה שלנו.

וליד טאהא: כן, מה אתה אומר תומר?

תומר רוזנר: אנחנו חושבים, למשוך תנאי, אם הוועדה וההסדרה, אחרי כל התהליך המורכב של שמיעת ציבור והתייעצויות וכל הדברים האלה, חושבת שיש מקום להכניס תנאי מסוים לתוקף.

תומר רוזנר: אז אם אנחנו עכשיו נגיד שעסק שקיבל עכשיו רישיון הוא רק בעוד 15 שנה או יש עסקים שגם, אגב, רישיונותיהם הם לצמיתות.

תומר רוזנר: עדיין יש כאלה.

תומר רוזנר: אז הם בכלל זה לא רלוונטי לגביהם.

תומר רוזנר: אנחנו חושבים שכדאי, גם מבחינת הוודאות לעסקים.

תומר רוזנר: אגב, נשאלת שאלה אם הוועדה עכשיו צריכה לבדוק לכמה עסקים יש רישיון לעוד חמש שנים, כמה יש להם עוד 20, כמה יש להם עוד 15.

תומר רוזנר: אם נגיד אני קיבלתי את הרישיון היום וחברי קיבל אותו לפני שלוש שנים, אז אצלי זה ייכנס לתוקף בעוד 12 שנה, אצלו זה ייכנס לתוקף בעוד ארבע שנים.

תומר רוזנר: זה יכול ליצור חוסר ודאות וחוסר אחידות וחוסר שוויון אפילו.

תומר רוזנר: ולדעתנו, אם רוצים להכניס תנאי לתוקף הוא צריך להיכנס לגבי כולם באותו מועד.

תומר רוזנר: אם הוועדה חושבת או השר שממונה על ההסדרה חושב שצריך לעשות כלל אחר?

תומר רוזנר: בסדר.

תומר רוזנר: אפשר.

תומר רוזנר: אני אפילו יכול לשכלל את ההצעה.

תומר רוזנר: ברירת המחדל היא חמש שנים, אבל אם רוצים אפשר לקבוע מועד קצר יותר או ארוך יותר.

תומר רוזנר: זאת אומרת, ניתן שיקול דעת.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לייצג לרגע את בעל העסק, כלפי מה שאתה אומר.

יצחק פינדרוס: על הנייר זה נשמע מה שאתה אומר נכון וטוב, אבל אני רוצה רגע לייצג את בעל העסק.

יצחק פינדרוס: בסדר?

יצחק פינדרוס: אני השקעתי בעסק 100,000 שקלים.

יצחק פינדרוס: בתחשיב שאני אחזיר בעסק הזה ב-100,000 שקלים ב-15 שנים הקרובות כל חודש 7,500 שקלים, כך אני אחזיר.

יצחק פינדרוס: הגיע השר וקבע כלל.

יצחק פינדרוס: וכפי שהיא אמרה, הוא לא קבע את הכלל הזה בגלל שקרה משהו דרמטי ומצאו שפלקל לא עובד.

יצחק פינדרוס: הוא קבע כלל כי הוא רצה לייצר עוד יותר בטיחות, עוד יותר בריאות.

יצחק פינדרוס: זה בסדר גמור.

יצחק פינדרוס: אני מכבד את זה.

יצחק פינדרוס: אני כבעל עסק עכשיו, אחרי חמש שנים, צריך להשקיע עוד פעם 100,000 שקלים, לשנות את המבנה שלי.

יצחק פינדרוס: בתחשיב הכלכלי שלי זה לא קיים.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, כשאתה יוצר ודאות ואני קיבלתי רישיון ל-15 שנה, על פי זה בניתי את העסק שלי.

יצחק פינדרוס: עכשיו הגיע שר, ואמרתי, השר היה נחמד מאוד, הוא רצה עכשיו אני יודע מה?

יצחק פינדרוס: ארגון צער בעלי חיים הצליח להביא לוביסטים טובים בכנסת, עשה רעש מספיק גדול, עברה תקנה.

יצחק פינדרוס: לכן אני אומר, יש בזה משהו הגיוני כשבעל עסק קיבל רישיון ל-15 שנה ולא קרה משהו דרמטי.

יצחק פינדרוס: עוד פעם, אם קרה משהו דרמטי, אז שר יכול להוציא הרעה תוך שבוע.

יצחק פינדרוס: גילינו שבביצים הגיע איזה שהוא חיידק, עצרנו את הכל.

יצחק פינדרוס: אבל אם זה לא קרה, אז עם כל הכבוד, אני תמיד אומר, אני הייתי ראש רשות.

יצחק פינדרוס: קמתי בוקר אחד, מכון התקנים שינה לי, הייתי ראש רשות עם 15,000 ילדים.

יצחק פינדרוס: שינה לי את התקינה של כל המתקנים.

יצחק פינדרוס: אז אם לא הייתי ביהודה ושומרון משטרת ישראל הייתה עוצרת אותו.

יצחק פינדרוס: אבל מכיוון שהייתי ביהודה ושומרון, אמרתי לו לך לאלוף הפיקוד, תדבר אתו, אני לא מכיר אותך.

יצחק פינדרוס: על מזלי.

יצחק פינדרוס: כי אם לא, לא היו מתקני משחקים.

וליד טאהא: זו סוגיה ראויה.

וליד טאהא: אנחנו נמצא את הנוסחה לגביה.

סימון דוידסון: יש לי רק שאלה קצרה.

וליד טאהא: כן בבקשה, חבר הכנסת סימון.

סימון דוידסון: עסקים שמקבלים רישיון ל-15 שנים זה כנראה עסקים עם פחות סיכוי למשהו נורא שיקרה.

סימון דוידסון: אם היינו יכולים לראות בעיניים מה זה עסק ל-15 שנה, מה זה לשלוש שנים, מה זה חמש שנים - אני בטוח שהיינו מבינים שמי שמקבל ל-15 שנה.

וליד טאהא: ואז בהתאם לסוג העסק אתה מציע נוסחה?

סימון דוידסון: לא.

סימון דוידסון: אני אומר שעסק ל-15 שנה, השינויים שיהיו במהלך השנים האלה הם לא יהיו משהו דרמטי עבור העסק הזה.

סימון דוידסון: אם היינו יכולים לראות איזה עסקים היה לנו יותר קל.

לירון אדלר מינקה: ואם יש שינוי דרמטי הוועדה יכולה להחליט שזה ייכנס מוקדם יותר.

ישראלה מני: אפשר לתת דוגמה.

וליד טאהא: תציגי את עצמך, תורידי מסכה.

ישראלה מני: שלום, בוקר טוב.

יצחק פינדרוס: שני הדברים עדיין לא קיבלתי תשובה, שתי השאלות.

וליד טאהא: כן, רושמים את ההערות, רושמים את הנושאים ובסוף נתביית על ניסוחים.

יצחק פינדרוס: רק שלא תעשה לי את זה בוקר ב-8:30 ותעביר את זה.

וליד טאהא: אני נתתי זכות דיבור.

וליד טאהא: תציגי את עצמך.

ישראלה מני: שלום, בוקר טוב.

ישראלה מני: אני ישראלה מני, אני סמנכ"ל כלכלה באיגוד לשכות המסחר.

ישראלה מני: אנחנו בתהליכים האלה כבר מ-2010.

ישראלה מני: כמדומני, החוק ב-2018 סגר את הפינה הזאת, כמו שחבר הכנסת עכשיו ציין.

ישראלה מני: סגר את הפינה הזאת, שאם באמת יש משהו אקוטי שצריך לטפל בו עכשיו, יש סמכות לשר לעשות אותו עכשיו.

ישראלה מני: ולכן כל סיטואציה שבה אנחנו נותנים לגיטימציה - - -

וליד טאהא: את אומרת זה טופל בתיקון הקודם.

ישראלה מני: רגע, שנייה, אני רק רוצה להוסיף.

ישראלה מני: כל סיטואציה שבה אנחנו מוסיפים פרט למפרט האחיד אנחנו מוסיפים רגולציה על העסק.

ישראלה מני: עכשיו, פה עוד פעם אנחנו מגדילים דרגת חופש מאוד גדולה לנותן האישור לבוא ולהעיף על העסק רגולציה שברוב המקרים אנחנו בוודאי נפנה לוועדת ההסדרה לבקש הצלה מהרגולציה הנוספת הזאת.

ישראלה מני: לא נעשה לרגולציה הזאת שום ראייה.

ישראלה מני: לא הלכו לבדוק מה העלות שלה, מה תוספת העלות שלה לעסק.

ישראלה מני: ולפיכך, לא יתכן שאנחנו נקבע מועד אחד להחלת הרגולציה הזאת.

ישראלה מני: אנחנו מבקשים שזה יהיה לחלוטין כפי ההצעה של משרד האוצר.

ישראלה מני: שבא ואומר רבותיי, אם יש עסק שקיבל אישור ל-10 שנים, לשבע שנים, הוא על פי ההנחיות האלה בנה את העסק שלו.

ישראלה מני: תואילו בטובכם, אם זה לא משהו אקוטי, עוד פעם.

וליד טאהא: בסדר, ברור.

וליד טאהא: הסוגיה ברורה.

וליד טאהא: תציג את עצמך.

רוני סורקיס: רוני סורקיס, שופרסל.

רוני סורקיס: שני דברים: אחד, אני מבקש להזכיר לוועדה פה שישנם עסקים שיש להם רישיון מידי שנה.

רוני סורקיס: חידוש רישיון מידי שנה.

רוני סורקיס: והעסקים האלה, במיוחד שאלה עסקים ותיקים, אם במסגרת חידושי הרישיון תשנו להם את ההנחיות, זה יכול להיות גורף ורחב לכל הארץ.

רוני סורקיס: הדבר השני, אני רוצה לומר כאחד שלמד ועבד בחו"ל.

רוני סורקיס: בחו"ל התקינה היא כזאת שכאשר מוציאים תקינה חדשה, קובעים לאיזה עסקים זה יחול.

רוני סורקיס: ואני אתן דוגמה.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: זה מה שהערתי לגבי חבר הכנסת סימון, שכאילו ייקבע לפי סוג העסק.

רוני סורקיס: לא, זה לא רק לפי סוג העסק.

רוני סורקיס: תרשה לי בבקשה לסיים.

רוני סורקיס: אני אתן לדוגמה בגרמניה לגזלנים.

רוני סורקיס: שזו מילה אסורה פה בארץ כמעט.

רוני סורקיס: בגזלנים יש הנחיה, שמתקנים כאלה וכאלה, ההנחיות האלה והאלה יהיו תקפות לעסקים שקמו לפני שנת 85 ולפני 94.

רוני סורקיס: כלומר, עושים מדרג.

רוני סורקיס: כי זה ברור לצורך העניין כי ההנחיות שיוצאות יכול להיות תלויות במבנה העסק.

רוני סורקיס: ואי אפשר לשנות את העסק.

רוני סורקיס: כלומר, זה יכול להביא עד לביטול רישיונות במידה והעסק לא יכול לעמוד בתנאים שהוטלו עליו.

רוני סורקיס: ולכן אני חושב שיש פה גם לתת את המדרג של מתי העסק הוקם ומתי הוא קיבל רישיון.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: חבר הכנסת גדי יברקן, אתה רוצה להעיר משהו?

דסטה גדי יברקן: כן.

דסטה גדי יברקן: אני מאוד שמח שהם דיברו לפניי, כי זה עשה לי גם קצת סדר.

דסטה גדי יברקן: כמו שאומרים, חז"ל אומרים לא גוזרים גזרה על הציבור שהציבור לא יכול לעמוד בה.

דסטה גדי יברקן: אנחנו צריכים להסתכל על הנתונים, משהו כמו 40,000.

וליד טאהא: תלוי איזה ציבור.

וליד טאהא: אתה מדבר בגורף או תלוי איזה ציבור?

דסטה גדי יברקן: לכל הציבור.

דסטה גדי יברקן: אני מדבר על זה שלפחות לפי נתוני המדינה, משהו כמו 40,000 עסקים נסגרים מידי שנה.

דסטה גדי יברקן: וצריך לבדוק אם זה לא חלק מהבעיות האלה, שהעסקים נסגרים, חלק מהרגולציה.

דסטה גדי יברקן: וצריך לבדוק, לאפשר בדיוק מה שהם אומרים.

דסטה גדי יברקן: כי אם אנחנו עכשיו מוסיפים עוד רגולציה שיכולה להקשות על אנשים.

וליד טאהא: לא, אנחנו פה כדי להוריד, לא להוסיף.

דסטה גדי יברקן: לא, בסדר.

דסטה גדי יברקן: אבל אני אומר, כדי שלא נחזור על זה שוב פעם, על הטעויות.

סימון דוידסון: גדי, הקואליציה הזאת מפחיתה רגולציה.

דסטה גדי יברקן: הקואליציה הזאת מפחיתה בזכויות אדם אתה מתכוון.

דסטה גדי יברקן: אבל בסדר.

וליד טאהא: ישר הלכת.

דסטה גדי יברקן: לא, הוא הרים להנחתה, אתה יודע.

דסטה גדי יברקן: אני מעלה את הסוגיה הזאת על מנת שבעניין הזה, כולנו רוצים לעזור לבעלי עסקים.

דסטה גדי יברקן: בעיקר עסקים קטנים, שהם השקיעו את כל הונם בגלל כל מיני בירוקרטיה ורגולציה סוגרים אחרי חצי שנה, שנה, שנתיים.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: אני חושב שאנחנו יודעים פלוס מינוס איפה אנחנו צריכים להיות.

וליד טאהא: אבל נשאיר את זה לסיכומים שיהיו.

וליד טאהא: תמשיכי לירון.

תומר רוזנר: רגע, אנחנו כרגע לא מקריאים את הסעיף הזה?

תומר רוזנר: כי לא הקראנו אותו.

וליד טאהא: לא, נסכם.

וליד טאהא: נסכים על הנוסח.

לירון אדלר מינקה: נביא נוסח מוסכם.

יצחק פינדרוס: כל שאר הדברים פרטיים.

יצחק פינדרוס: הנושא של הפטור ממפרט האחיד: זה שהשארנו את זה פתוח בין השר המסדיר לשר הרגיל, תחושה שלי זו הפרצה בחוק.

וליד טאהא: גם פה אנחנו צריכים להגיע לניסוח מוסכם.

יצחק פינדרוס: לא העכבר גנב, החור גנב.

יצחק פינדרוס: נראה לי פה זה החור.

יצחק פינדרוס: אם אני הייתי השר זה היה החור שהייתי מרוצה, אומר להם לכו, תתברברו.

וליד טאהא: שלא יהיה נטרול.

תומר רוזנר: תראו, אני רק אגיד לכם.

תומר רוזנר: המציאות היא שהנושא הזה כבר הוכרע בעצם לשביעות רצון כל הצדדים.

תומר רוזנר: כבר יש רשימה של איזה עסקים צריכים מפרט.

תומר רוזנר: זה לא שעכשיו צריכים לעשות חשיבה חדשה.

וליד טאהא: אוקי.

וליד טאהא: אז מעין ספיבק, האוצר.

מעין ספיבק: כן.

מעין ספיבק: אני קודם כל רציתי שאנחנו כן נקריא את הצעת החוק הממשלתית, כפי שהיא פורסמה ברשומות.

מעין ספיבק: ואחר כך, ככל שתהיה הסכמה אחרת, אז נתקן אותה.

מעין ספיבק: בכל זאת, זאת הצעת החוק.

וליד טאהא: מאה אחוז.

וליד טאהא: אוקיי, בבקשה לירון.

תומר רוזנר: להקריא או לעבור הלאה?

וליד טאהא: לא, אנחנו עוברים האלה.

וליד טאהא: ומסכמים את הנוסח וחוזרים אליו בהמשך.

תומר רוזנר: אוקיי.

תומר רוזנר: עכשיו, הנושא הבא שאנחנו נדון בו זה נושא שעניינו השגה.

תומר רוזנר: יש בחוק הקיים כבר מנגנון שמאפשר לבעל עסק להשיג על תנאים שנקבעו לו.

תומר רוזנר: מול נותן האישור הספציפי.

תומר רוזנר: בהצעת החוק הממשלתית נכללו הוראות שעניינן מעמדה של ועדת ההסדרה בנושא ההשגה.

תומר רוזנר: אני עכשיו כבר לא בטוח, אבל לפי ההבנות שהיו בינינו קודם הסעיפים האלה, טוב, שהממשלה תדבר.

תומר רוזנר: אני כבר לא יודע מה להגיד.

מעין ספיבק: אני אגיד באמת בקשת הוועדה הייתה למחוק את הסעיפים.

מעין ספיבק: ואנחנו מסכימים למחיקת הסעיפים.

תומר רוזנר: חלקם.

תומר רוזנר: לא כולם, לא כולם.

מעין ספיבק: כן, כמובן.

מעין ספיבק: הסעיפים שאתם התייחסתם אליהם.

מעין ספיבק: הוצע למחוק את סעיפים א' (2) עד א' (5) ואת סעיף קטן ב'.

מעין ספיבק: אני אגיד מה הייתה התכלית ואני כן אבקש איזה שהיא תוספת.

מעין ספיבק: התכלית הייתה בעצם לוודא סגירת מעגל של הרפורמה.

מעין ספיבק: שאנחנו נוכל לראות שאכן הרפורמה מיושמת.

מעין ספיבק: אנחנו מכירים היום שהרפורמה, שרישוי עסקים הוא תהליך מאוד סבוך ויש הרבה שחקנים בדרך וכל אחד מהשחקנים יכול להביא לשיבוש של כוונות טובות.

מעין ספיבק: בין אם זה של נותני האישור, של הממשלה, של הכנסת, של הוועדה המסדרת.

מעין ספיבק: בסוף אנחנו צריכים שתהיה לנו אפשרות, שהעסק בקצה ידע קודם כל למה הוא זכאי.

מעין ספיבק: שידע לפנות ולערער בנושא.

מעין ספיבק: כיוון שקיבלנו את עמדת הוועדה שהמנגנון שמוצא הוא מנגנון שיסרבל את עבודת הוועדה, שיש בו הרבה בעייתיות, אנחנו מקבלים את ההצעה למחוק.

מעין ספיבק: עם זאת, כן היינו מבקשים שעל מנת להגביר את המודעות של עסקים, כאשר נותנים להם תנאי ייחודיים, יהיה כתוב באופן מפורש - וזה עלה גם בדיון בוועדה.

מעין ספיבק: כתוב באופן מפורש שניתן להם תנאי, שהתנאי הזה הוא חורג והוא ניתן מתוקף הסעיף הזה והזה בחוק ולמה.

מעין ספיבק: וגם שהם רשאים לערער עליו.

מעין ספיבק: ואל מי הם רשאים לערער כאיזה שהוא פורמט גנרי וקבוע.

לירון אדלר מינקה: אני חושבת כבר היום בטפסים שאפשר להגיש את ההשגה, כמו שכתוב בסעיף הקיים, לנותן האישור הספציפי.

לירון אדלר מינקה: אני אגיד שהסעיפים שהציעה הממשלה היו שאפשר יהיה להגיש כל מיני השגות פרטניות על עסקים פרטניים לוועדה עצמה.

לירון אדלר מינקה: כשאנחנו, כוונת הוועדה הייתה שתהיה ועדה שדנה באופן רוחבי בדברים ולא סביב כל עסק ספציפי.

לירון אדלר מינקה: בסדר, רוצים לבדוק בצורה כללית, אז בסדר.

לירון אדלר מינקה: אבל המנגנון שהוצע שאפשר להגיש השגות באופן ספציפי היה נראה לנו פחות מתאים.

לירון אדלר מינקה: לכן הייתה ההצעה.

לירון אדלר מינקה: קודם כל, כבר היום בסעיף של התנאים של הגורם מוסמך ארצי כתוב שהתנאי הייחודי צריך להיות מנומק ובכתב.

לירון אדלר מינקה: ובטפסים שיש אני חושבת שכבר היום כשיש תנאי נוסף אז אפשר, מצוינת שם האפשרות להגיש השגה.

לירון אדלר מינקה: נכון שחר?

תומר רוזנר: משרד הפנים, האם בטפסים הקיימים יש התייחסות, אפשרות להשגה?

תומר רוזנר: כי זה באמת הערה חשובה.

תומר רוזנר: צריך להביא את זה לידיעת בעלי העסקים.

עידו מירז: אנחנו לא זוכרים בשלוף, אנחנו יכולים לבדוק.

שחר פרלמוטר: אני אבדוק.

תומר רוזנר: לא, אז תבדקו את זה, כי זאת הערה חשובה.

תומר רוזנר: זה באמת דבר שצריך להביא אותו לידיעת האנשים.

תומר רוזנר: כלומר, שהם יכולים להגיש השגות.

לירון אדלר מינקה: בעצם מסעיף 7 (ג') 5 אנחנו כן מציעים להשאיר את הסעיף הראשון, שמאפשר להגיש השגה גם על ידי ארגון מעבידים, אז את זה אני אקרא.

לירון אדלר מינקה: זה פסקה 10 בעמוד 13.

לירון אדלר מינקה: בסעיף 7 (ג) 5.

לירון אדלר מינקה: "א.

לירון אדלר מינקה: אחרי סעיף קטן א' יבוא א' (1).

לירון אדלר מינקה: השגה כאמור בסעיף קטן א' יוכל להגיש גם ארגון מעבידים, אשר העסק שבשמו מוגשת ההשגה חבר בו.

לירון אדלר מינקה: ואם העסק אינו חבר בארגון כאמור, ארגון מעבידים שהוא צד להסכם קיבוצי כללי ענפי שהורחב בצו לפי סעיף 28 לחוק הסכמים קיבוציים, תשי"ז-1957.

לירון אדלר מינקה: השגה כאמור בסעיף קטן זה יכול שתוגש בשם יותר מעסק אחד, ובלבד שהיא נוגעת לאותו תנאי או מסמך, בהתייחס לנסיבות הפרטניות של כל עסק".

תומר רוזנר: הסעיף זה בעצם מאפשר, מרחיב את האפשרות להגיש השגות גם לארגונים שהם בעצם ארגוניים שבהם מאוגדים עסקים.

תומר רוזנר: לשם הדוגמה: התאחדות התעשיינים, איגוד לשכות מסחר, נציגות בעלי מלאכה.

תומר רוזנר: כל הארגונים האלו יוכלו בעצם לטפל עבור העסקים בהגשת השגות על תנאים שנקבעו להם.

וליד טאהא: אוקיי.

שקד כסלו: לפני שממשיכים, אני רק אציין שאם אכן יימחק הסעיף כמו שהסכמנו שיימחק, וכדי לאפשר לוועדה עדיין לקיים איזה שהוא פיקוח אפקטיבי, כן נצטרך לחזור לסעיף 7 שכבר הקראנו.

שקד כסלו: וששם יהיה דיווח על התנאים האחידים שנקבעים.

שקד כסלו: זה אולי לא יהיה עכשיו, כי כבר הקראנו את זה וזה יעלה ביום ראשון.

שקד כסלו: אבל חשוב שכל נותן אישור ידווח לוועדה על תנאים אחידים שהוא קובע, כדי שהיא תוכל לבצע בדיקות יזומות על התנאים האלה ועדיין לעשות איזה שהוא פיקוח אפקטיבי על התנאים שנקבעים לבעלי העסקים.

תומר רוזנר: אני אפילו חושב שצריך להרחיב את מה שגברתי אמרה.

תומר רוזנר: אני חושב שלא רק לתנאים אחידים.

תומר רוזנר: גם אם קובעת תנאים ייחודיים לעסקים מסוימים, אני חושב שצריך להיות דיווח מרוכז של הדברים האלה לוועדה.

שקד כסלו: נכון.

שקד כסלו: זה פשוט כבר בנוסח.

תומר רוזנר: שתהיה לה תמונה מלאה.

וליד טאהא: בסדר גמור.

וליד טאהא: כן, תציג את עצמך.

אביתר כהן: משהו באופן קצת כללי אולי, אבל זה מאוד מאוד זה.

אביתר כהן: אחד הדברים היותר יפים שקרו פה בשנה האחרונה, שירותי כבאות, שאנחנו אלופי העולם בלהעביר ביקורת על שירותי כבאות.

אביתר כהן: עשו מהלך בעיניי מקסים, מעולה, אני משתמש בו הרבה.

אביתר כהן: הם בנו מאגר השגות שמפורסם פומבי.

אביתר כהן: זאת אומרת, רוני מחר בשופרסל הגיש השגה לשירותי כבאות, קיבל תשובה מהרמ"ד הרלוונטי או הקצין הרלוונטי - ההשגה והתשובה, כולם מפורסמות.

אביתר כהן: ללא שם האתר, ללא שם החברה, לא משנה מי הגיש.

אביתר כהן: מפורסם פומבי.

אביתר כהן: כך אני, כ"ויקטורי", פותח סניף בדימונה.

אביתר כהן: נכנס למאגר ההשגות, אם יש לי מחלוקת.

אביתר כהן: מסתכל, לומד ומלכתחילה כבר עושה לפי התשובה של אותו קצין שמקבל את ההחלטה.

אביתר כהן: אני חושב שזה יפתור, הוועדה המסדרת בסופו של דבר אמורה לפרסם את ההחלטות שלה.

אביתר כהן: אם היא עוסקת בהשגות, שתפרסם גם את ההשגות בתוך מאגר השגות.

אביתר כהן: זה יהיה כלי עבודה מצוין לכולנו.

תומר רוזנר: זה רעיון מצוין.

תומר רוזנר: אני חושב שהממשלה צריכה לקחת את הרעיון הזה לתשומת ליבה.

תומר רוזנר: תבדקו אם זה באמת משהו שהוא ישים, כי זה באמת יכול לעזור לעסקים.

שקד כסלו: כלומר לפרסם את תוצאות הבדיקות היזומות, בהנחה שמחקנו עכשיו את סעיף ההשגות.

לירון אדלר מינקה: השגות פרטניות.

לירון אדלר מינקה: הוא אומר השגות פרטניות.

שקד כסלו: שנותני האישור יצטרכו לפרסם?

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: אם הוא נותן אישור, יצטרך לפרסם את ההשגות.

שקד כסלו: אנחנו צריכים לדבר על זה.

אביתר כהן: הרעיון הוא פשוט.

אביתר כהן: כאילו, אם יצאה הנחיה ספציפית.

וליד טאהא: כן, כן, הבנו את הרעיון, הכל בסדר.

תומר רוזנר: בעצם בעקבות הרעיון הזה אפשר להציע ולומר שנותני האישור יפרסמו לציבור באתר האינטרנט שלהם החלטות בהשגות שיש להן עניין לציבור בעלי העסקים.

שי עג'מי: זה בוודאי מצריך בדיקה מול נותני האישור.

שי עג'מי: ויש פה עניין ארגוני.

שי עג'מי: יש פה הרבה השלכה ארגונית.

שי עג'מי: וצריך לבדוק את זה גם מול נותני האישור בסוף.

שי עג'מי: הם אלה שצריכים לבצע את זה.

שי עג'מי: נעשה את הבדיקה.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: בסדר גמור.

שקד כסלו: ואני רק ארצה לדייק את מה שאמרתי קודם, כי התבקשתי.

שקד כסלו: הדיווח על התנאים הייחודיים הכוונה היא רק לעסקים שיש להם מפרט אחיד.

שקד כסלו: ולא לעסקים שפטורים ממפרט אחיד, בדיווח לוועדה.

לירון אדלר מינקה: אוקיי.

לירון אדלר מינקה: פסקה 11 בעמוד 14, בסעיף 8 (ד').

לירון אדלר מינקה: "א.

לירון אדלר מינקה: בסעיף קטן ב' (1) במקום שר שקביעתו של העסק טעון הרישוי נעשתה בהתייעצות עמו, יבוא שר נותן אישור.

לירון אדלר מינקה: ובמקום הסעיף החל במילה".

יצחק פינדרוס: איפה את קוראת?

לירון אדלר מינקה: בעמוד 14, פסקה 11.

וליד טאהא: לירון, 35.

לירון אדלר מינקה: 35 זה הנוסח שאמרנו שמוחקים בעצם.

לירון אדלר מינקה: עמוד 40 זה התיקון הבא.

לירון אדלר מינקה: או 14 בנוסח הרגיל.

לירון אדלר מינקה: בסדר?

לירון אדלר מינקה: אני אקריא שוב.

לירון אדלר מינקה: בסעיף 8 (ד').

לירון אדלר מינקה: "א.

לירון אדלר מינקה: בסעיף קטן ב' (1) במקום שר שקביעתו של העסק טעון הרישוי נעשתה בהתייעצות עמו, יבוא שר נותן אישור.

לירון אדלר מינקה: ובמקום סעיף החל במילה "באינטרנט" יבוא "באתרי האינטרנט האמורים בסעיף 7 (ג') 2 א'.

לירון אדלר מינקה: ב.

לירון אדלר מינקה: בסעיף קטן ד', במקום שר שקביעתו של עסק טעון הרישוי נעשתה בהתייעצות עמו יבוא שר נותן אישר.

לירון אדלר מינקה: ובמקום הסעיף החל במילה "באינטרנט" יבוא "באתרי האינטרנט האמורים בסעיף 7 (ג) 2 א'.

לירון אדלר מינקה: ג.

לירון אדלר מינקה: אחרי סעיף קטן י' יבוא י"א.

לירון אדלר מינקה: על פי דרישת הוועדה להסדרה יעביר גורם מוסמך ארצי וגורם מוסמך מחוזי דיווח בדבר בקשות שהוגשו אליהם לפי סעיף קטן ח' והחלטות שהתקבלו בעניין אותן בקשות".

תומר רוזנר: אני אסביר?

תומר רוזנר: שורת התיקונים הראשונה, למעט התיקון האחרון הם תיקוני נוסח.

תומר רוזנר: אין בהם מהות, אלה תיקוני נוסח.

תומר רוזנר: זה מחליף ביטוי ארוך בביטוי יותר קצר ומחליף את אתר האינטרנט באתרי האינטרנט.

תומר רוזנר: זה אין פה תיקון של מהות.

תומר רוזנר: התיקון האחרון, שהוא לדעתי בעל חשיבות מאוד מאוד גדולה, הוא בעצם מטיל חובה על נותני האישור, על הגורמים שמבצעים את הפיקוח ומוסרים דרישות לתיקון ליקויים לעסקים, אחרי שכבר קיבלו רישיון עסק, בעצם לדווח בצורה מסודרת לוועדה לפי המתכונת שמוצעת כאן.

לירון אדלר מינקה: בעצם מה שמבקשים כאן

לירון אדלר מינקה: לפי סעיף 8 (ד') נותן אישור והגורמים שמפקחים מטעמו יכולים להגיע לעסק ולתת לו דרישה לתיקון ליקויים בעסק.

לירון אדלר מינקה: ובסעיף קטן ח' כתוב שבעל העסק שנמסרה לו דרישה לתיקון ליקויים יכול לפנות לגורם מוסמך מחוזי או לגורם מוסמך ארצי ולבקש לבטל בעצם את הדרישה, כי הוא חושב שהדרישה היא לא צודקת.

לירון אדלר מינקה: או שהליקוי לא מהווה הפרה או שקיימות נסיבות שהוא בעצם לא יכול לקיים את הדרישה.

לירון אדלר מינקה: ובעצם יש כאן בקשה שיעבירו דיווח על הבקשות שהוגשו לפי סעיף קטן ח'.

לירון אדלר מינקה: זאת אומרת לביטול הדרישות האלה.

תומר רוזנר: המטרה היא בעצם לאפשר, שוב, לוועדה, אפרופו מה שדיברנו לפני כמה דקות.

תומר רוזנר: שבעצם הוועדה המסדרת, שהיא בעצם גורם רוחבי מלמעלה במירכאות, שתהיה לה תמונה על מה שקורה בשטח.

תומר רוזנר: והתקווה היא, הציפייה היא שאותה ועדה מסדרת, בעצם לאחר שהיא תקבל את התמונה בשטח היא בעצם תדע אם יש צורך לנקוט פעולות בעקבות זה.

תומר רוזנר: למשל, לשנות את המפרט, להבהיר אותו, לחדד דברים.

תומר רוזנר: כאילו, היא לא מתערבת.

תומר רוזנר: צריך להדגיש, הוועדה המסדרת לא מתערבת באכיפת החוק.

תומר רוזנר: היא לא יכולה לתת הוראות למפקחים איך לבצע את עבודתם.

תומר רוזנר: אבל אם המפקחים נוקטים פעולות מסוימות למשל, ובגלל שהמפרט ניתן לפרשנויות שונות או שיש בו איזה שהיא לקונה, חסר, אז הוועדה המסדרת בעצם תוכל להגיב בזה שהיא תבהיר, תחדד, תתקן את ההסדרה הקיימת כדי לטפל באותה בעיה שנוצרה בשטח.

לירון אדלר מינקה: אוקיי.

לירון אדלר מינקה: התיקון הבא המוצע.

סימון דוידסון: אני יכול לשאול שאלה את היועץ המשפטי?

סימון דוידסון: בעצם מה שאתה אומר שלוועדה אין שום סמכות על המפקחים של כיבוי, של משטרה.

תומר רוזנר: נכון.

סימון דוידסון: שום אחריות אין להם, שום סמכות.

תומר רוזנר: הוועדה המסדרת, כשמה כן היא, ועדה של הסדרה.

תומר רוזנר: יש הבחנה מאוד מאוד ברורה בין שלב ההסדרה לשלב האכיפה.

תומר רוזנר: שלב האכיפה הוא שלב שאחרי שכבר ההסדרה נקבעה.

תומר רוזנר: נקבעה הסדרה מסוימת.

תומר רוזנר: מי שאחראי לאכוף אותה זה הגופים הספציפיים.

סימון דוידסון: זאת אומרת אם יש בעיה בפיקוח של משרד איכות הסביבה?

סימון דוידסון: סתם, של מפקחים של היתר רעלים.

סימון דוידסון: רק השר האחראי של המשרד של איכות הסביבה יכול לטפל בנושא.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: נכון.

וליד טאהא: תמשיך.

רוני סורקיס: הסעיף זה, סעיף 8 (ד') הוא סעיף קריטי.

רוני סורקיס: הוא סעיף שעוסק באיך נעשית ביקורת, איך מופק דוח ליקויים, איך צריך להתבצע תיקון הליקויים וכל המעקב אחריו.

רוני סורקיס: הסעיף זה הוועדה בשנת 2018-2019 כשישבו וחשבו, הבינו שבעצם יש פה תהליך שבגלל שעורכי הביקורות עורכים את הביקורות בטור.

רוני סורקיס: כלומר, הם מגיעים, עושים ביקורת, מוציאים דוח, מגיעים לביקורת חוזרת, מוציאים דוח שוב.

רוני סורקיס: וכן הלאה וכן הלאה, והתהליכים לא נגמרים.

רוני סורקיס: הפיקו את הדוח הזה כדי שתהיה סגירת מעגל בשלב כלשהו.

רוני סורקיס: בהעדר גוף שיעמוד מלמעלה ואפשר יהיה להשיג כלפיו ושיפקח על הדבר - הדבר הזה לא ישתנה.

רוני סורקיס: אני רוצה להגיד שעסקים כיום במדינת ישראל, לפחות עסקים שאני מכיר.

וליד טאהא: כן, משהו ספציפי על הנוסח?

רוני סורקיס: אני מתכוון גם למהות.

רוני סורקיס: 8 (ד') מישהו חייב לאכוף אותו והוא לא נאכף היום.

וליד טאהא: משהו שישנה בנוסח?

רוני סורקיס: ועדת ההסדרה חייבת להיות מפקחת על על הדבר הזה וצריך שיהיה לה כוח במידה ומשרד מסוים לא פועל באופן הזה.

וליד טאהא: אוקיי, בסדר.

וליד טאהא: תודה.

וליד טאהא: אני רוצה לעבור לזום.

וליד טאהא: נמצאת איתנו בזום ליהי שחר ברמן, מנכ"לית איגוד ערים חיפה.

וליד טאהא: ליהי, בבקשה.

ליהי שחר ברמן: בוקר טוב.

ליהי שחר ברמן: תודה אדוני יושב הראש על זכות הדיבור.

ליהי שחר ברמן: אני רוצה להגיב לדברים שנאמרו כאן.

ליהי שחר ברמן: אחת, אני חוזרת לנושא הראשון שדיברנו עליו.

ליהי שחר ברמן: יש מפעלים ויש עסק (הפרעות בשידור) ושאלתם איך יכול להיות שעסק שרק פתח את עצמו וצריך לעשות החזר השקעה יחזיר את ההשקעה אם פתאום מגיעים אליו עם תנאים אחרים.

ליהי שחר ברמן: אז מדובר כאן לא על עסק מסוים שאוטומטית מקבל רישיון לצמיתות.

ליהי שחר ברמן: היום באמת לא נותנים רישיון לצמיתות, אלא עסקים שנפתחו לפני 15 שנה.

ליהי שחר ברמן: וזה יכול להיות מוסך וזה יכול להיות מכבסה וזה יכול להיות כל מיני סוגים של עסקים.

ליהי שחר ברמן: כך שאני תומכת בעמדה של היועץ המשפטי של הוועדה, תומר, שאומרת שלא יכול להיות שמוסך אחד יקבל ככה ומוסך אחר יקבל ככה, רק בגלל שהוא נפתח אחרי.

ליהי שחר ברמן: ועכשיו כל חמש שנים אפשר לשנות לו את התנאים.

ליהי שחר ברמן: אז אני חושבת שנכון להצמיד את זה לשינוי בתנאים ולא לרישיון עסק.

ליהי שחר ברמן: במיוחד בשביל המקרים האלה של עסקים שנפתחו לפני 15 שנה.

ליהי שחר ברמן: נושא שני, אני רוצה להגיד ששינוי במפרט יכול להיות גם לטובה.

ליהי שחר ברמן: בדיון הקודם אני נתתי את הדוגמה של מכבסות, שנחשב חומר מסרטן.

ליהי שחר ברמן: שיכול להיות שכמו שבניו יורק אסרו על השימוש בחומר הזה בשנות ה-80, יכול להיות שבמדינת ישראל ב-2025 יאסרו על השימוש בחומר הזה.

ליהי שחר ברמן: ואז אנחנו יכולים להקל את התנאים למכבסות למשל.

ליהי שחר ברמן: אז בגלל זה אני אומרת, חשוב להצמיד את התוקף של השינויים האלה לשינויים במפרט האחיד ולא לרישיון, כי גם במקרה הזה של שינויים לטובה יהיו בעלי עסק שדווקא יפסידו מזה.

ליהי שחר ברמן: נושא שלישי שאני רוצה לדבר עליו זה מנגנון ההשגות שדיברתם עליו.

ליהי שחר ברמן: אני רוצה להדגיש שהשגות יכולות להיות לא רק לבעלי עסק.

וליד טאהא: טוב, לא נתנו לה זכות דיבור קודם, תומר.

תומר רוזנר: סליחה, כל הכבוד.

ליהי שחר ברמן: נכון.

ליהי שחר ברמן: חיכיתי בסבלנות אבל.

ליהי שחר ברמן: אז אני אומרת, השגות יכולות להיות לא רק לבעלי עסק, יכולות להיות גם לציבור.

ליהי שחר ברמן: אז חשוב לתת את מנגנון ההשגות האלה, לפתוח אותו לציבור.

ליהי שחר ברמן: כשיש שינויים במפרט האחיד לבעל עסק מסוים, לתת אותו.

תומר רוזנר: אני רוצה להבהיר.

תומר רוזנר: כאשר דנים במפרט האחיד וקוראים את הכללים הרוחביים יש זכות הערות לציבור לגבי אותו מפרט.

תומר רוזנר: לפחות על דעתי, זה לא מתקבל שעכשיו יש לעסק איזה שהיא בעיה עם איזה תנאי מסוים שקבעו לו, אז עכשיו גם הציבור יהיה פתאום מעורב.

תומר רוזנר: השיח הוא בין בעל העסק לבין הגוף המאסדר שלו.

שי עג'מי: הציבור גם מעורב בשלב קביעת המפרט.

תומר רוזנר: זה מה שאמרתי.

ליהי שחר ברמן: אני אומרת, אם יש אפשרות לציבור להיות מעורב בשלב קביעת המפרט או שינויים במפרט, אז אין כאן שום בעיה.

וליד טאהא: כן, כן, אוקיי.

וליד טאהא: הבנו את המסר.

ליהי שחר ברמן: הדבר האחרון שאני רוצה לדבר עליו זה הנושא האחרון שדיברנו עליו.

ליהי שחר ברמן: יכול להיות שיהיו לי בעיות בהמשך, אבל עד כאן על הסעיפים שהתייחסתם אליהם.

ליהי שחר ברמן: זה אותו גוף שמפקח על התנאים ברישיון עסק, שזה בעצם אנחנו איגודי הערים.

ליהי שחר ברמן: אני מנכ"לית איגוד ערים מפרץ חיפה.

ליהי שחר ברמן: יש כאן את מנכ"ל איגוד ערים שרון כרמל ניר סהר.

ליהי שחר ברמן: אנחנו איגודי ערים מפקחים על אותם תנאים.

ליהי שחר ברמן: אנחנו נשמח לבקרה, כן?

ליהי שחר ברמן: אני לא אומרת שלא.

ליהי שחר ברמן: ויש כאן הרבה מקום לשיפור.

ליהי שחר ברמן: ספציפית אצלנו באיגוד מה שאנחנו עושים זה דווקא מפשטים את אותם מפרטים אחידים לבעלי העסק.

ליהי שחר ברמן: והופכים מסמך של 80 עמודים לשלושה עמודים פשוטים עבור בעלי העסק.

ליהי שחר ברמן: אבל אני רוצה להגיד שאנחנו חוזרים עכשיו לוועדה המאסדרת ואם באמת יש ליקויים בעבודה שלנו, של איגודי הערים, של הרשויות האוכפות, וזה חוזר לוועדה המאסדרת, חשוב שלנותן האישור, לשר המקצועי, למשרד המקצועי נותן האישור, תהיה כאן את המילה האחרונה.

ליהי שחר ברמן: יהיה כאן את המשקל שלו והמשמעות שלו.

ליהי שחר ברמן: כי בסופו של דבר הם בעלי הסמכות והאחריות.

תומר רוזנר: הוועדה המאסדרת לא יכולה לערב.

תומר רוזנר: לא יכולה ולא תהיה מוסמכת להתערב בנושא אכיפה.

וליד טאהא: אוקיי, זה כבר אמרנו.

וליד טאהא: ניר סהר נמצא בזום גם?

וליד טאהא: רוצה לדבר או שאתם תמימי דעים?

ניר סהר: בוקר טוב.

ניר סהר: אנחנו בהחלט תמימי דעים.

ניר סהר: ובסופו של דבר אנחנו מייצגים באמת כמות מאוד גדולה של ציבור פה.

ניר סהר: אנחנו באיגוד 750,000 תושבים.

ניר סהר: 18 רשויות.

ניר סהר: גם ליהי מייצגת כמות.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: ניר, תתייחס לסעיפים.

ניר סהר: אני אתייחס.

ניר סהר: אני מזכיר לך יושב ראש הוועדה, שהיה לנו דיון לא מזמן בנושא של הקמה של תחנות כוח חדשות במדינת ישראל.

ניר סהר: תאר לעצמך שקמות תחנות כמו פטריות, הן באזור ראש העין, ג'לג'וליה, חדרה.

ניר סהר: ונותנים להם רישיון עסק.

ניר סהר: ורישיון העסק לא תואם בעצם לצרכים שיש לנו במרחב.

ניר סהר: אבל בסופו של דבר המרחב הוא מאוד דינמי.

ניר סהר: השכונות נבנות.

ניר סהר: יש הרבה מאוד תלונות של תושבים.

וליד טאהא: כן, אבל אתה חזרת לדיון כללי.

וליד טאהא: אנחנו מקריאים סעיפים.

וליד טאהא: ואם יש לך הערות ספציפיות על הסעיפים שהקראנו, בבקשה ניר.

וליד טאהא: אם לא, אז כן, על הכללי אנחנו מסכימים.

ניר סהר: אני חושב שהרכב הוועדה, לגבי הנושא שאתם העליתם קודם, צריך להיות גם כן.

וליד טאהא: לא מדברים על הרכב הוועדה.

תומר רוזנר: נגיע לזה עוד מעט.

תומר רוזנר: עוד מעט נגיע להרכב הוועדה.

וליד טאהא: אז עוד מעט נגיע להרכב הוועדה ותקבל זכות דיבור.

וליד טאהא: תודה ניר סהר.

וליד טאהא: אז תמשיכי לירון.

לירון אדלר מינקה: התיקונים הבאים שמוצעים זה תיקונים לסעיף 9.

לירון אדלר מינקה: אנחנו אחרי שאנחנו עברנו על הדברים מול הממשלה.

לירון אדלר מינקה: ממשלה, אתם רוצים לומר לגבי סעיף 9?

שקד כסלו: כן.

שקד כסלו: סעיף 9 מקורו היה בטעות.

שקד כסלו: בגלל שהוועדה המייעצת להסדרה, כמו שהיא קבועה כבר היום בסעיף 12 (ב') לחוק, הפכה להיות הוועדה להסדרה.

שקד כסלו: נעשו תיקונים בחוק, בכל החוק, בכל מקום שבו היה כתוב "הוועדה המייעצת" שינו את זה ל-"ועדה להסדרה".

שקד כסלו: הבעיה היא שבסעיף 9 זה מתייחס לוועדה המייעצת בחוק הכבאות.

שקד כסלו: ולכן התיקון שנעשה שם היה טעות ולכן אנחנו מבקשים לבטל אותו.

שקד כסלו: כדי שעדיין זה יתייחס לוועדה המייעצת וחוק הכבאות.

תומר רוזנר: אתם מבקשים למחוק את הפסקה הזאת.

שקד כסלו: נכון, למחוק את כל סעיף 9.

לירון אדלר מינקה: אוקיי.

לירון אדלר מינקה: פסקה הבאה, פסקה 13.

לירון אדלר מינקה: "אחרי סעיף 11 (א') יבוא תקנות למכוני כושר 11 (א') 1.

לירון אדלר מינקה: קבע שר הפנים בצו כאמור בסעיף 1 כי מכון כושר הוא עסק טעון רישוי, רשאי שר התרבות והספורט בהסכמת שר הפנים ובאישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת להתקין תקנות בעניין רישוי מכוני כושר.

לירון אדלר מינקה: ורשאי הוא לקבוע כי רישיון או היתר זמני למכון כושר לפי חוק זה יינתן לפי טופס בדיקה שיקבע".

תומר רוזנר: אם אתם זוכרים, היה לנו סעיף בחוק שאותו ביקשה הממשלה לבטל, שעוסק במכוני כושר.

תומר רוזנר: וכתחליף לדבר הזה מבקשת הממשלה להסמיך את שר התרבות והספורט בפרוצדורה שקרואה כאן, להתקין תקנות ככל שהן רלוונטיות למכוני כושר, כעסקים טעוני רישוי.

קריאה: שזה מעל 800 מטר, נכון?

קריאה: משהו כזה.

וליד טאהא: לירון, אם אין לנו הערות את ממשיכה.

לירון אדלר מינקה: 13 (א') "אחרי סעיף 11 ב' יבוא עדיפות תקנות רישוי עסקים.

לירון אדלר מינקה: 11 (ב') 1 תקנות שהותקנו מכוח סעיפים 6 (ג') ו-9 עד 11 (ב') יהיו עדיפות על הוראות מפרט אחיד.

לירון אדלר מינקה: אני אגיד, במסגרת הסמכויות שיש למשרדים השונים, אפשר לקבוע בעצם תנאים שיהיו בתנאי רישיון גם בתקנות, לא רק במפרט האחיד.

לירון אדלר מינקה: בעצם מה שמובהר כאן שאם יש תקנות שהשר קבע, כל אחד מהשרים נותני האישור, בעצם התקנות האלה הן עדיפות על הוראות מפרט אחיד.

לירון אדלר מינקה: חקיקת משנה וחקיקת משנה של השר.

תומר רוזנר: זה עצם לדעתנו זאת ההבהרה של המצב המשפטי הקיים.

תומר רוזנר: אין פה חידוש.

תומר רוזנר: זה די ברור שגם עד היום תקנות גברו על תנאים פרטניים או תנאים במפרט אחיד.

תומר רוזנר: ופה פשוט עושים הבהרה משפטית.

שקד כסלו: כיוון שכרגע השר הממונה על רשות ההסדרה יהיה זה שיקבע את המפרטים האחידים, חשבנו שנכון להעביר במפורש שהסמכות של נותני האישור לקבוע תקנות תמיד תגבר על מה שהוא יקבע במפרט אחיד.

יצחק פינדרוס: אבל זה מה שמפריע לי פה מסעיף 7.

יצחק פינדרוס: אני אומר את זה כל הזמן.

יצחק פינדרוס: אנחנו מייקרים את כל התכנית הזאת.

יצחק פינדרוס: אנחנו נצא עם כותרות יפות, בומבסטיות.

יצחק פינדרוס: בסוף אם השר נותן האישור, הסמכות שלו גוברת בכל מיני דרכים שראיתי פה בסעיפים, אז על מה אנחנו מבזבזים את הזמן שלנו?

יצחק פינדרוס: רוצים לעשות עוד תקנות?

יצחק פינדרוס: בכיף, תעשו.

יצחק פינדרוס: אין לי בעיה עם זה.

יצחק פינדרוס: אבל אמיתי אני שואל.

יצחק פינדרוס: אם בסוף השר נותן האישור ואנחנו מכירים איך משרדי ממשלה עובדים.

יצחק פינדרוס: בסוף השר מפחד מהכותרת שהוא לא שמע לאנשי המקצוע במשרד שלו, מוציא מכתב ונגמר הסיפור.

לירון אדלר מינקה: לא, זה לא מכתב אבל.

לירון אדלר מינקה: זה תקנות.

יצחק פינדרוס: מחכים להחלטת ממשלה שתתקבל בעזרת השם ב-2042.

לירון אדלר מינקה: רובן באישור ועדה.

יצחק פינדרוס: לא, אני חוזר שוב.

יצחק פינדרוס: זה חוזר כל הזמן.

יצחק פינדרוס: בסוף מי גובר?

יצחק פינדרוס: מי בסוף יכול, תמיד יכול לקבל החלטה בלחיצת כפתור.

יצחק פינדרוס: אמור היה להיות ששר הממונה על ההסדרה או רשות ההסדרה או ועדת ההסדרה או כל מי שלא יהיה.

יצחק פינדרוס: מה שקורה פה בכל הסעיפים האלה, זה אנחנו חוזרים חזרה אחורנית.

יצחק פינדרוס: אז מה עשינו?

תומר רוזנר: חבר הכנסת פינדרוס, אני חושב שצריך לזכור שאנחנו לא מתכוונים לסגור את משרדי הממשלה.

תומר רוזנר: מה שאתה מציע זה שיהיה משרד אחד שהוא יהיה משרד הרגולטור שיסדיר את כל ההיבטים ואפשר לסגור את משרדי הממשלה.

יצחק פינדרוס: לא, לא.

יצחק פינדרוס: הוא מקבל מכולם.

יצחק פינדרוס: אבל הוא מתכלל בסוף.

תומר רוזנר: אין בעיה, אבל הוא המחליט.

תומר רוזנר: זאת אומרת שנסגור את משרדי הממשלה, יהיה משרד רגולציה.

תומר רוזנר: יהיה לו אגף בריאות, אגף חינוך.

יצחק פינדרוס: אז מה אנחנו פה?

יצחק פינדרוס: מה ההבדל בין שר הפנים היום?

תומר רוזנר: אולי זה יעיל יותר.

תומר רוזנר: אני לא אומר שזו הצעה מופרכת.

מעין ספיבק: אני אגיד באמת לגבי ההבדל בין איך שתקנות נקבעות לבין איך שמפרטים נקבעים ומה בעינינו כן נותן התיקון הזה, למרות שאנחנו משאירים את הסמכות לקבוע תקנות אצל השרים.

מעין ספיבק: קודם כל, היום מפרטים נקבעים בתוך המשרדים, בתהליך שהוא נטול עיניים ציבוריות הרבה פעמים.

מעין ספיבק: כלומר, תסלחו לי, כן?

מעין ספיבק: אני אפשט פה את התמונה המשרדית.

מעין ספיבק: אבל בסוף נדרשות הרבה דרישות, בלי שהציבור הוא מעורב בצורה אקטיבית.

מעין ספיבק: עכשיו, כשאנחנו שמים את כל התהליך הזה בוועדה להסדרה, אז אנחנו אומרים יהיו כמה סוגים של הסתכלות בהכרח על כל דבר.

מעין ספיבק: כלכלית, רגולטורית - שזה לא אותה החיה, ומקצועית.

מעין ספיבק: וזה המפרט.

מעין ספיבק: כלומר, אלא אם השר מבקש להתקין תקנות, כך ייקבעו הדרישות.

מעין ספיבק: עכשיו, קודם כל לשר יש היום סמכות לקבוע תקנות, כן?

מעין ספיבק: אם השר רוצה להתקין תקנות או לשנות תקנות הוא מחויב להליך בכנסת.

מעין ספיבק: בכנסת יש את הציבור, יש את חברי הכנסת.

מעין ספיבק: התקנת תקנות מרביתן הן עוברות באישור הכנסת.

מעין ספיבק: ואז אנחנו אומרים, קודם כל אם היינו דורשים פה לקחת את הסמכויות האלה, כנראה הייתם רואים בזה הרבה מאוד בעייתיות ואני גם מסכימה איתה.

מעין ספיבק: ודבר שני, מבחינת ההליך הציבורי, יש פה הליך ציבורי.

מעין ספיבק: וגם הוועדה המאסדרת תגיש את חוות דעתה בכל תקנות שיש בהן משמעות לעסקים.

יצחק פינדרוס: למי היא מגישה?

מעין ספיבק: לכנסת.

יצחק פינדרוס: לא, אני חוזר לסעיף 7.

יצחק פינדרוס: אני בסעיף 7 (ג').

יצחק פינדרוס: אתם חזרתם על זה, אנחנו בצד השני.

יצחק פינדרוס: אבל אני חוזר לסעיף 7 (ג') וזה מה ששאלתי את היועץ המשפטי.

יצחק פינדרוס: ותומר אמר בצדק, כן אני בסוף משאיר את הסמכות בידי נותן ההסדרה.

יצחק פינדרוס: הרי מה הייתה הבעיה עד היום?

יצחק פינדרוס: הגיע המשרד לאיכות הסביבה, קבע תקנה.

יצחק פינדרוס: משרד הפנים פרסם אותו ובזה סיימנו את העניין.

יצחק פינדרוס: משרד הפנים עשה את עבודתו.

יצחק פינדרוס: שר הפנים לצורך העניין כממונה על הרגולציה, עשה את עבודתו והכל בסדר.

יצחק פינדרוס: אבל כשמתנהל איזה שהוא ויכוח בין איכות הסביבה למשרד הכלכלה, בסדר?

יצחק פינדרוס: אני לוקח לצורך העניין משרד הכלכלה מייצג בסוף תיאורטית את בעלי העסקים ומשרד איכות הסביבה מייצג את איכות הסביבה.

יצחק פינדרוס: ואת ה-balance בין שני הדברים.

יצחק פינדרוס: הרי זה ההיגיון בוועדת ההסדרה.

יצחק פינדרוס: לכן אני אומר, מי שצריך להיות בסוף המילה הסופית זאת הוועדה לצורך העניין ולא כמו שעשיתם פה, הממשלה.

יצחק פינדרוס: שכולנו יודעים שדיון על האם צריך שני ספרינקלרים או שלושה, כשיגיע לדיון בממשלה, הסיכוי שלו הוא לא גבוה במדינת ישראל בעשור הקרוב בוא נגיד כך.

יצחק פינדרוס: אז בסוף אנחנו חוזרים חזרה לאותו שר.

יצחק פינדרוס: איפה נוצר ה-balance בין הכלכלה לאיכות הסביבה?

יצחק פינדרוס: בין הבריאות לצורך הציבורי?

יצחק פינדרוס: איפה זה נוצר?

מעין ספיבק: טוב, אני באמת התייחסתי ספציפית לסוגיית התקנת התקנות, שמשאירים את הסמכות בידי השרים.

מעין ספיבק: זה בהקשר הזה.

יצחק פינדרוס: לא, זה בסדר.

יצחק פינדרוס: הכנסת הוא מקום שבסוף.

יצחק פינדרוס: נכון, יש ועדה שמקבלת החלטה לכן וללא.

מעין ספיבק: אתה בעצם מתייחס קודם כל לשאלה, אם אני מבינה אותך נכון, על השאלה מי פטור ממפרט ומי הם מחייבים.

מעין ספיבק: נכון, שזה באמת דיון.

יצחק פינדרוס: נכון.

יצחק פינדרוס: ובמצב של ויכוח בין השר לוועדת ההסדרה.

מעין ספיבק: שלחלק הזה עוד לא הגענו ואת החלק הזה עברנו.

מעין ספיבק: אז להחלטת הוועדה איך לנהל את הדיון.

תומר רוזנר: לא, לא, הגבנו לשני הדברים.

תומר רוזנר: הוא מדבר עכשיו על סמכות ההכרעה שכבר הקראנו אותה.

תומר רוזנר: סמכות ההכרעה בין השרים, על זה הוא מדבר.

תומר רוזנר: הוא מדבר על שני דברים.

תומר רוזנר: הוא מדבר על הסעיף שאומר שהצורך במפרט אחיד ייקבע או העדר הצורך במפרט אחיד ייקבע על ידי השר, בהסכמת השרים נותני האישור.

תומר רוזנר: ועל הדבר השני, שגם אותו הקראנו, שזה מנגנון הכרעה במצב שבו השר לא מקבל את מה שוועדת ההסדרה קובעת.

תומר רוזנר: שהוא צריך ללכת לממשלה.

שי עג'מי: אני רוצה שנייה להסביר שוב, אם יש צורך.

שי עג'מי: או אם אתם רוצים להמשיך?

שי עג'מי: בעצם כן שינינו פה את האיזון בהצעה הזאת לעומת המצב הקיים, או את ה-default.

שי עג'מי: אם במצב הקיים בעצם היום ה-default הוא שהדברים נכתבים על ידי המשרדים, כאן ה-default שזה נעשה בוועדה משותפת.

שי עג'מי: בנקודות הקצה בסוף חשבנו שברגע שיש מחלוקת פנים ממשלתית בין שרים, זה כבר לא בדרג הפקידותי.

שי עג'מי: הדרישה בחוק היה מחלוקת בין שרים.

שי עג'מי: אז הדרך להכריע מחלוקת בין שרים היא בממשלה.

יצחק פינדרוס: למה לא ועדת הסדרה?

שי עג'מי: ועדת ההסדרה היא בסוף פקידים.

שי עג'מי: אנחנו פקידים, אין מה לעשות.

שי עג'מי: אם בסוף השר הממונה, המקצועי, מחליט שהוא רוצה, זה מספיק חשוב לו כדי להגיע להתדיינות מול ראש הממשלה, כי זה כרגע מה שהוצע כאן.

שי עג'מי: ואז ביניהם יש מחלוקת, אז הממשלה תכריע.

שי עג'מי: זה בסוף הדרך של הממשלה לקבל החלטות במחלוקות.

שי עג'מי: זה האיזון שחשבנו לנכון בין שני הכוחות האלו שאנחנו תמיד נלחמים בהם.

יצחק פינדרוס: אני מזכיר לך שהשר הממונה על ההסדרה זה ראש הממשלה פה.

שי עג'מי: נכון.

שי עג'מי: בדיוק מה שאני אומר.

איתן גינזבורג: אבל חברים, בואו נגיד את האמת.

איתן גינזבורג: אני לא בטוח כמה קשב עכשיו יהיה לראש הממשלה לדון בתקנות חדרי הכושר.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: לא, באמת.

איתן גינזבורג: תחשבו על זה שבסוף גם אם יש ויכוח בין שני שרים ביחס לחדרי הכושר, מי שיכריע הוא ראש הממשלה.

איתן גינזבורג: ונראה לי שמבין כל הדברים שהוא עוסק בהם, נראה לי שזה הדבר האחרון שהוא צריך לעסוק בהם.

קרן ברק: אני רק רוצה לציין, יש לי הצעת חוק פרטית בנושא הזה ולא נותנים לי להציע אותה.

איתן גינזבורג: אז כאילו או שזה יצא ועדת שרים.

תומר רוזנר: אין מניעה שזאת ועדת שרים לפי החוק כרגע.

שקד כסלו: ממשלה תמיד יכולה להסמיך ועדת שרים שתדון בעניין עבורה.

יצחק פינדרוס: אבל אם יש שר ממונה על ההסדרה הוא צריך להיות בסוף.

איתן גינזבורג: אבל השר הממונה על ההסדרה פה הוא ראש הממשלה.

יצחק פינדרוס: אז זה סביר שהוא המכריע.

יצחק פינדרוס: בסוף, כשיש ויכוח צריך מישהו שיכריע.

שקד כסלו: ראש הממשלה, כשר הממונה על הרגולציה, ממילא הוא זה שחותם על כל המפרטים.

שקד כסלו: ולכן הכל יגיע אליו גם במצב שבו אין מחלוקת.

שקד כסלו: הוועדה היא לא זו שחותמת.

איתן גינזבורג: לדעתי ראש הממשלה לא מודע למה שאתם מטילים עליו, כן?

איתן גינזבורג: לא באידאה, בחיים.

איתן גינזבורג: כי אם הוא יודע עכשיו שהוא צריך להתחיל לחתום על כל מפרטי התקנות בישראל.

יצחק פינדרוס: אגב, הוא מינה סגן שר לעניין הזה, אבל בסדר.

יצחק פינדרוס: הוא מינה סגן שר מיוחד ממשרד ראש הממשלה לעניין הזה.

יצחק פינדרוס: מקסימום הוא ייעזר באביר קארה.

איתן גינזבורג: פינדרוס, שלחנו מחוקקים חוק, גם אתה וגם אני לא מחוקקים אותו כחוק פרסונלי לסגן שר כזה או לשר אחר.

יצחק פינדרוס: לכן אמרתי.

יצחק פינדרוס: אני אומר בסוף צריך להיות, אם יש גוף כזה ועדה להסדרה, היא צריכה להיות המכריעה.

איתן גינזבורג: לא, אבל הם אומרים דבר נכון.

איתן גינזבורג: שבסוף הוועדה היא ועדה מקצועית ויש מדיניות של שר, שהוא יכול גם להתנגד לעמדה המקצועית של אנשי המשרד שלו.

יצחק פינדרוס: יבוא לממשלה.

יצחק פינדרוס: אבל ברירת המחדל צריכה להיות שעד שהממשלה מחליטה אחרת, כל השאלה שלי היא ברירת המחדל.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, אני מוכן שיגיעו לממשלה.

יצחק פינדרוס: לא החליטה הממשלה בתוך התקופה הקבועה בפסקה 3, יראו את הצעת השר נותן האישור.

יצחק פינדרוס: אני אומר את שר ההסדרה כנותן האישור.

יצחק פינדרוס: אתה הבנת למה אני מתכוון?

יצחק פינדרוס: הרי יש פה בלם שהוא לא הגיוני.

יצחק פינדרוס: הוא לא הגיוני.

יצחק פינדרוס: ואני מדבר מהחיים, אנחנו מכירים את זה.

יצחק פינדרוס: הרי בסוף, אני מסכים איתך, אם ראש הממשלה החליט לדון על זה או ועדת שרים החליטה לדון על זה או שרים החליטו לדון על זה בממשלה, זכותם המלאה.

יצחק פינדרוס: שיקבלו החלטה.

יצחק פינדרוס: אני אומר מה קורה אם לא דנו?

יצחק פינדרוס: כמו שפחות או יותר יקרה, ובא שר, הוציא עז, ושלום.

איתן גינזבורג: אין מה לעשות.

יצחק פינדרוס: אני אומר המצב הזה צריך להיות שברירת המחדל זה מי שאחראי באמת על השכלול של ההסדרה.

יצחק פינדרוס: וזה מהות החוק.

שי עג'מי: אני רק חייב להגיד.

שי עג'מי: הנושא הזה היה נושא מאוד רגיש בממשלה.

שי עג'מי: הוא הוכרע ממש בוועדת שרים ברחל בתך הקטנה.

שי עג'מי: הטיעון הממשלתי והרציונל הממשלתי שהיה זה הרציונל שאמרתי.

שי עג'מי: אני רק אומר, זה לא איזה שהוא נתון או צד מסוים בחוק.

שי עג'מי: יש משהו פה ליבתי מאוד בעבודת הממשלה.

שי עג'מי: אני רק מדגיש את זה בפני הוועדה.

יצחק פינדרוס: אבל עובדתית לפחות בוא נודה על האמת, שזה מעכב את החוק.

יצחק פינדרוס: עשו פשרה.

יצחק פינדרוס: אני טוען על הרבה דברים פה מה שקרה פה.

יצחק פינדרוס: ממשלה, עם כל הכבוד, איך קודם אמר לי קואליציה?

יצחק פינדרוס: ממשלה חדשה.

שי עג'מי: את הטיעון הלוגי הסברתי.

שי עג'מי: אני יכול להבין שיש מחלוקת.

איתן גינזבורג: טוב חברים.

יצחק פינדרוס: לבעל העסק לא נשאר.

מעין ספיבק: אני רגע כן אחדד את ההיגיון שהיה.

איתן גינזבורג: אז רגע, שנייה.

איתן גינזבורג: תחדדי, זה סעיף שהוועדה כבר דנה בו.

יצחק פינדרוס: לא, לא.

יצחק פינדרוס: אני העליתי את זה, אמרו שיענו תשובות ולא ענו.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: אבל אנחנו צריכים לעבור לסעיף של הוועדה עצמה.

מעין ספיבק: אז אני רק אגיד מה היה הרציונל פה שאותו אנחנו קיבלנו בסופו של דבר.

מעין ספיבק: אחד, אמרו השרים נותני האישור בסוף אנחנו משתתפים בוועדה.

מעין ספיבק: אנחנו אמורים בסוף להגיע לאיזה שהן פשרות ויכולת לחיות עם המפרט.

מעין ספיבק: אבל היה ואנחנו לא הגענו להסכמה, אנחנו רוצים שתהיה לנו את האפשרות שמי שמכריע זה לא אנחנו שרים ומי שקובע היא ועדה מקצועית.

מעין ספיבק: אוקיי?

מעין ספיבק: ולכן נדרש פה איזה שהוא מנגנון הכרעה.

מעין ספיבק: עכשיו לגבי השאלה של ברירת המחדל, שאליה אתה מתייחס.

מעין ספיבק: הם אומרים דבר כזה: בסוף הוועדה היא הוועדה היום יומית שקמה לזה והיא מסבירה ומסבירה גם את הטיעונים, הכל לשר לענייני רגולציה.

מעין ספיבק: השר האחראי על רגולציה.

מעין ספיבק: אנחנו צריכים לפחות שיהיה לנו את ה-balance שבו השר לענייני רגולציה יש לו דרייב להכריע בנושא.

מעין ספיבק: כי אם לא, אז נוח לו והוא יכריע מה שהוועדה שלו קיבלה לגביו החלטה.

מעין ספיבק: והוא מבין שבברירת המחדל אנחנו אלה שייכנס התנאי שלהם לתוקף אז הוא יתכנס והוא יקבל החלטה באופן אקטיבי.

יצחק פינדרוס: לא, ועדת ההסדרה לא יכולה.

יצחק פינדרוס: ממשלה צריכה להתכנס, זה מה שאני אומר.

יצחק פינדרוס: זה המצחיק פה.

מעין ספיבק: יש פה גם ראש ממשלה שצריך.

איתן גינזבורג: לא, הנושא הזה עוד אין הסכמה.

איתן גינזבורג: אנחנו נשאיר את זה ב-צריך עיון.

איתן גינזבורג: כי עוד אין הסכמה לדבר הזה.

איתן גינזבורג: טוב בואו נמשיך לגבי הוועדה המייעצת.

תומר רוזנר: אנחנו מגיעים עכשיו לסעיף הליבה בעצם של הצעת החוק.

תומר רוזנר: שהוא בעצם פתיחת הוועדה המייעצת שהייתה קיימת בסיפור הקודם בוועדת הסדרה, העברת סמכויות.

תומר רוזנר: בסעיף הוצע הרכב הוועדה, סמכויותיה וכו'.

תומר רוזנר: אני מציע שנקרא את הסעיף.

איתן גינזבורג: בבקשה.

לירון אדלר מינקה: פסקה 14 בעמוד 15.

לירון אדלר מינקה: אני קוראת בעמוד 15 בנוסח הרגיל ובעמוד 43 בנוסח המשולב.

לירון אדלר מינקה: פסקה 14.

לירון אדלר מינקה: "בסעיף 12 (ב') א' במקום כותרת השוליים יבוא הוועדה להסדרת רישוי עסקים.

לירון אדלר מינקה: ב.

לירון אדלר מינקה: בכל מקום במקום "המייעצת" יבוא "להסדרה".

לירון אדלר מינקה: ג.

לירון אדלר מינקה: בסעיף קטן ב'.

לירון אדלר מינקה: 1.

לירון אדלר מינקה: בפסקה 1 במקום הרישא, עד המילים "שתפקידה" יבוא "תוקם ועדה להסדרת רישוי עסקים בחוק זה הוועדה להסדרה שתפקידיה לגבש הצעות לפרסום מפרטים אחידים ולשינויים לפי סעיף 7 (ג') 1 אשר יובאו בפני השר הממונה על רשות ההסדרה.

לירון אדלר מינקה: וכן באחרי "בעניינים" יבוא "אחרים".

לירון אדלר מינקה: בפסקה 2. א'.

לירון אדלר מינקה: בפסקת משנה א' במקום "עובד משרד ראש הממשלה שימנה ראש הממשלה" יבוא "עובד רשות ההסדרה שימנה יושב ראש מליאת הרשות".

לירון אדלר מינקה: ב.

לירון אדלר מינקה: אחרי פסקת משנה א' יבוא א' (1) היועץ המשפטי של רשות ההסדרה או מי מטעמו, והוא יהיה היועץ המשפטי של הוועדה.

לירון אדלר מינקה: ג.

לירון אדלר מינקה: בפסקת משנה ד', במקום "עובד" יבוא "שני עובדי".

לירון אדלר מינקה: ד.

לירון אדלר מינקה: אחרי פסקת משנה ה' יבוא "עובד משרד המשפטים שימנה שר המשפטים".

לירון אדלר מינקה: 3.

לירון אדלר מינקה: אחרי פסקה 2 יבוא 2 (א') בדיון הוועדה להסדרה לגיבוש הצעות לפרסום מפרטים אחידים או לשינויים, ככל שנדון חלק במפרט אחיד אשר נוגע ליותר מנותן אישור אחד יהיו חברים בוועדה להסדרה כל נציגי נותני האישור הנוגעים לעניין אם התקיים אחד מאלה: 1.

לירון אדלר מינקה: נותן האישור הודיע לוועדה כי אותו חלק במפרט האחיד נוגע אליו.

לירון אדלר מינקה: התגלעה מחלוקת בדבר היותו של נותן אישור נוגע לחלק במפרט האחיד - יכריע בכך יושב ראש הוועדה.

לירון אדלר מינקה: 2.

לירון אדלר מינקה: יושב ראש הוועדה הודיע לנותן האישור כי אותו חלק מהמפרט האחיד נוגע אליו.

לירון אדלר מינקה: 2 (ב') הרכב הוועדה להסדרה בקשר לסמכויותיה שאין להם נגיעה לנותן אישור מסוים יכלול עובד אחד של כל אחד מהמשרדים נותני האישור, כפי שימנה השר האחראי לאותו משרד.

לירון אדלר מינקה: 4.

לירון אדלר מינקה: אחרי פסקה 6 יבוא: 7.

לירון אדלר מינקה: בכל עניין הנוגע לסדרי עבודת הוועדה להסדרה שאינו מוסדר בחוק זה תקבע הוועדה בנוהל את סדרי עבודתה, לרבות מעקב אחר השגת יעדיה.

לירון אדלר מינקה: נוהל עבודת הוועדה יפורסם באינטרנט בפורטל השירותים והמידע של ממשלת ישראל, ממשל זמין.

לירון אדלר מינקה: 8.

לירון אדלר מינקה: השר הממונה על רשות ההסדרה רשאי לקבוע הוראות לעניין פרסום דין וחשבון אתי על פעילות הוועדה להסדרה.

לירון אדלר מינקה: ד.

לירון אדלר מינקה: אחרי סעיף קטן ב' יבוא.

לירון אדלר מינקה: סעיפים ב' (1) עד ב' (6) בעצם העברנו אותם וכבר הקראנו אותם בתוך סעיף 7 (ג') 1.

לירון אדלר מינקה: הנוסח המחודש שהקראנו בפעם שעברה.

לירון אדלר מינקה: אז אני לא קוראת אותם.

לירון אדלר מינקה: אני עוברת לסעיף ב' (7).

קריאה: אבל את יכולה לקרוא?

לירון אדלר מינקה: הקראנו אותם כבר.

איתן גינזבורג: הם כבר עברו למקום אחר וכבר הוקראו.

לירון אדלר מינקה: הם נמצאים בסעיף אחר כבר ממילא.

לירון אדלר מינקה: דנו בהם בעצם.

קריאה: באיזה סעיף זה נמצא?

לירון אדלר מינקה: בסעיף 7 (ג') 1 שהוקרא בפעם הקודמת.

לירון אדלר מינקה: ב' (7).

לירון אדלר מינקה: בסיום הדיון בחלקו של כל נותן אישור במפרט האחיד תקיים הוועדה להסדרה הצבעה לגבי אותו חלק.

לירון אדלר מינקה: ב' (8).

לירון אדלר מינקה: לצורך גיבוש הצעתה לפרסום מפרט אחיד או לשינויו וכן לבחינת השגות או דיווחים שמוגשים אליה או עריכת בדיקות יזומות מטעמה תוכל הוועדה להסדרה לרכוש שירותי ייעוץ, בין השאר בתחומים של בטיחות מזון, הגנת הסביבה, כיבוי אש, בטיחות בעבודה והנגשה דיגיטלית, כפי שיקבע יושב ראש הוועדה.

לירון אדלר מינקה: קביעת יושב ראש הוועדה לעניין רכישת שירותי ייעוץ בתחום הנגשה דיגיטלית תעשה לפי המלצת המנהל הכללי של מערך הדיגיטל הלאומי.

לירון אדלר מינקה: ככל שיירכשו שירותי ייעוץ כאמור תוכל הוועדה להסדרה להקצות אותם לשימוש לפני האישור לצורך גיבוש הצעתם בחלקה במפרט האחיד.

לירון אדלר מינקה: ב' (9).

לירון אדלר מינקה: בכפוף לכל דין, רשאית הוועדה להסדרה לבקש חוות דעת מכל גורם כפי שתמצא לנכון.

לירון אדלר מינקה: ב' (10).

לירון אדלר מינקה: הוועדה להסדרה ראשית ליזום בדיקה בעניינים המפורטים להלן: 1.

לירון אדלר מינקה: הנושאים המפורטים בסעיף 7 (ג) 5 א' 2.1 ו-2.

לירון אדלר מינקה: אנחנו נפרט פה את הנושאים, כי בעצם שם הסעיפים נמחקו.

לירון אדלר מינקה: 2.

לירון אדלר מינקה: עריכת ביקורת בעסק לפי הוראות סעיף 8 (ד').

לירון אדלר מינקה: ב' (11).

לירון אדלר מינקה: בבדיקה יזומה לפי סעיף קטן ב' (10) 1 יחולו הוראות אלה: 1.

לירון אדלר מינקה: הוועדה להסדרה תפנה לרשות הרישוי לנותן האישור או לגורם מוסמך לפי העניין, אשר דרשו את המסמך או התנאי שבעניינו התבצעה הבדיקה בבקשה שינמקו את דרישתם.

לירון אדלר מינקה: 2.

לירון אדלר מינקה: הוועדה להסדרה רשאית להודיע לרשות הרישוי, לנותן אישור או לגורם מוסמך ארצי לפי העניין כי המסמך או התנאי שידרשו כאמור יבוטל מיד או בתוך תקופה שתקבע הוועדה.

לירון אדלר מינקה: הודעה כאמור תינתן בכתב ותנומק.

לירון אדלר מינקה: 3.

לירון אדלר מינקה: אין בהחלטת הוועדה כאמור בפסקה 2 כדי לפגוע בתוקפו של מסמך או של תנאי שדרשו רשות רישוי, נותן אישור או גורם מוסמך ארצי עד למועד שקבעה הוועדה להסדרה לביטולו ולפי הודעת רשות הרישוי על הביטול כאמור בפסקה 4.

לירון אדלר מינקה: 4.

לירון אדלר מינקה: קיבלה רשות רישוי הודעה בדבר ביטול מסמך או תנאי לפי החלטת הוועדה להסדרה, תבטל את המסמך או התנאי כאמור ברישיונות או בהיתרים שבהם נקבע.

לירון אדלר מינקה: לעניין ביטול מסמך או תנאי שקבע נותן אישור, ימסור נותן האישור מידע שיש בידו על אודות אותם רישיונות או היתרים.

לירון אדלר מינקה: ה' בסעיף קטן ט'.

לירון אדלר מינקה: 1.

לירון אדלר מינקה: ברישא במקום סעיף זה יבואו סעיפים קטנים ג' עד ח'.

לירון אדלר מינקה: 2.

לירון אדלר מינקה: פסקה 1 בטלה.

לירון אדלר מינקה: ו', הוא מסומן בצהוב כי אנחנו הוספנו את הסעיף אחרי.

לירון אדלר מינקה: לא דיברנו עליו לגמרי עם הממשלה, אבל אני חושבת.

לירון אדלר מינקה: אחרי סעיף קטן ט' יבוא: י'.

לירון אדלר מינקה: השר הממונה על ההסדרה ידווח לממשלה ולוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת מידי שנה על תום הרבעון הראשון בה, על פעילות הוועדה להסדרה בשנה שקדמה לה ובין היתר על עניינים אלה: 1.

לירון אדלר מינקה: מספר סוגי העסקים שלגביהם פורסם מפרט אחיד ומספר העסקים שמפרט זה משפיע על פעילותם.

לירון אדלר מינקה: 2.

לירון אדלר מינקה: עמידה ביעדי תכנית העבודה לאותה שנה, כפי שפורסמה לפי הוראות סעיף 7 (ג') ד' 1.

לירון אדלר מינקה: 3.

לירון אדלר מינקה: תנאים אחידים המחייבים שינוי במבנה, אשר הוועדה להסדרה דנה בהם כאמור בסעיף 7 (א') 4 והנסיבות למתן אישור או לאי מתן אישור לתנאים כאלה, כאמור באותו סעיף.

לירון אדלר מינקה: 4.

לירון אדלר מינקה: בדיקות יזומות שערכה הוועדה לפי סעיף קטן ב' (10).

לירון אדלר מינקה: 5.

לירון אדלר מינקה: החלטות הוועדה בדבר ביטול מסמך או תנאי ברישיון לפי סעיף ב' (11) 2.

תומר רוזנר: נסביר?

איתן גינזבורג: לא, אפשר להמשיך הלאה.

איתן גינזבורג: ככה, יש פה כל מיני דברים משמעותיים.

איתן גינזבורג: בואו נעבור דבר דבר.

איתן גינזבורג: הסבר קצר על הרכב הוועדה ואז נמשיך עם רמת הסמכויות.

איתן גינזבורג: בואו נתחיל עם זה.

איתן גינזבורג: מי מציג?

תומר רוזנר: הממשלה רוצה להציג את הרכב הוועדה?

מעין ספיבק: אז באמת, הרכב הוועדה אנחנו עושים בו שינוי מהותי, כדי שישקף את מלוא השיקולים הנכונים.

מעין ספיבק: בהקשר של רישוי עסקים.

מעין ספיבק: בעצם, שני עובדי רשות הרגולציה.

מעין ספיבק: עובד אחד של משרד האוצר.

קריאה: רגע, עוד פעם.

קריאה: שני עובדים?

מעין ספיבק: של רשות הרגולציה.

מעין ספיבק: רשות להסדרה, אוקיי?

מעין ספיבק: עובד אחד של משרד האוצר.

מעין ספיבק: עובד אחד של משרד הכלכלה.

מעין ספיבק: נציג מטעם משרד המשפטים, נציג מטעם משרד הפנים.

מעין ספיבק: ונציג, תלוי באיזה הרכב, אבל נגיד שני נציגים של כל נותן אישור.

מעין ספיבק: שהחלק הזה הוא משתנה בדיונים.

מעין ספיבק: אם זה פרק שקשור לבריאות לבד אז בריאות יהיו בו וכן הלאה.

מעין ספיבק: פרק שקשור רק לכבאות אז רק כבאות יהיו בו ויהיו שניים.

מעין ספיבק: אם יש דברים שנוגעים לעבודת הוועדה ככלל, סדר היום, קביעת באיזה מפרטים מדובר, אז יהיה נציג אחד מכל משרד, מכל נותן אישור.

מעין ספיבק: והנציגים הקבועים שתיארתי.

מעין ספיבק: זה הרכב הוועדה.

מעין ספיבק: שצריך להגיד, יש פה שיקולים כלכליים.

מעין ספיבק: יש פה שיקולים שצריכים להסתכל על המשק, על המשמעות של זה עבור העסקים.

מעין ספיבק: יש שיקולים כמובן מקצועיים בכל אחד מהנושאים ויש שיקולים שהם מעולם הרגולציה.

מעין ספיבק: שרגולציה היא תורה בפני עצמה שהממשלה מבינה לאחרונה כמה חשוב זה לעשות רגולציה חכמה.

מעין ספיבק: שזה לא רק כלכלה וזה לא רק הנושא המקצועי, אלא איזה שהיא ראייה יותר הוליסטית.

סימון דוידסון: אני יכול להגיב אדוני יושב הראש?

איתן גינזבורג: טוב, תדבר ואחרי זה.

סימון דוידסון: אנחנו בדיון הראשון שדיברנו על נושא של רגולציה ורישוי עסקים כל מי שהיה פה, כל חברי הכנסת שהיו בוועדה הזאת, ואני הצגתי את זה מאוד מאוד בולט והיום לצערי אין פה נציגים של השלטון המקומי, כי הם נמצאים בכנס באילת.

סימון דוידסון: השלטון המקומי בסופו של דבר הוא הדבר המרכזי בכל הנושא של רישוי עסקים.

סימון דוידסון: כשבעל עסק מגיע לחדש רישיון או לעשות רישיון חדש הוא פונה ומגיע לשלטון המקומי.

סימון דוידסון: הם אלו שעובדים מול העסקים בכל דבר ועניין.

סימון דוידסון: לא יתכן שבוועדה כזאת, שהיא ועדה, אמנם לוקחים לה קצת הרבה לוקחים לה מהנושא של האכיפה עצמה והכוח שלה.

סימון דוידסון: אבל עדיין, השלטון המקומי חייב להיות מיוצג בוועדה הזאת.

סימון דוידסון: וזאת הייתה אמירה של כל חברי הכנסת.

סימון דוידסון: ויושבים פה עוד שלושה עכשיו.

רון כץ: כמה חברים יש בוועדה?

תומר רוזנר: שמונה.

שקד כסלו: יש נציג שלטון מקומי כמשקיף בוועדה?

סימון דוידסון: לא, אני לא אוהב את המילה משקיף.

סימון דוידסון: אני גם יכול להיות משקיף.

סימון דוידסון: אז אנחנו עומדים על זה, חברי הכנסת בוועדה הזאת עומדים על זה שתהיה נציגות לשלטון המקומי בוועדה הזאת.

סימון דוידסון: ואני חושב שהחברים מצטרפים אליי.

קרן ברק: כן.

קרן ברק: דרך אגב, אתה היית בישיבה הראשונה איתן?

סימון דוידסון: אני חושב שאיתן נכנס ויצא.

סימון דוידסון: אבל איתן היה סגן ראש עיר, ראש עיר.

סימון דוידסון: ראש רשות.

קרן ברק: מאוד ברור שחייב להיות נציג השלטון המקומי.

קרן ברק: בין אם זה מנהלי הרישוי בעצם, איגוד הרישוי שהוא זה שמתעסק בזה ביום יום והוא האחראי לרישוי בערים.

קרן ברק: אני אישית גם חושבת שהייתי שמה גם בוועדה הזאת מישהו מבעלי העסקים, מאיגוד בעלי העסקים.

קרן ברק: זאת אומרת, הרי אתה שם רק פקידות, תהיה בכירה ככל שתהיה.

קרן ברק: זה אנשים שהם פחות בשטח.

קרן ברק: אתה צריך את האנשים שנמצאים בשטח ושיש להם את הזה.

קרן ברק: אז אחד מהם זה השלטון המקומי.

קרן ברק: ושתיים, זה מאיגוד בעלי העסקים.

קרן ברק: זאת אומרת, שישקף לוועדה מה זה אומר כל החלטה שלהם, איך זה משתקף אחרי זה לבעל העסק עצמו.

קרן ברק: זה חייב להיות.

קרן ברק: אחרת זה ועדה מסורסת מבחינת ההבנה שלה לצרכים.

קרן ברק: זה לדעתי שני הדברים שצריכים להיות בוועדה.

תומר רוזנר: רק לגבי זה, יש להם משקיף.

קרן ברק: לא, לא, משקיף לא מעניין.

תומר רוזנר: לא, בסדר.

תומר רוזנר: אני רק אומר.

סימון דוידסון: לבעלי העסקים יש משקיף?

תומר רוזנר: כן.

סימון דוידסון: אה, אוקיי.

קרן ברק: לא משקיף.

קרן ברק: אני לא רוצה משקיף.

איתן גינזבורג: חברים.

סימון דוידסון: רגע, אז לנציגים של בעלי עסקים יש משקיף גם כן?

תומר רוזנר: יש נציג ציבור.

לירון אדלר מינקה: אני רק אגיד רגע לטובת חברי הוועדה.

לירון אדלר מינקה: סעיף 3 הקיים, שלא משנים אותו, בעצם מונה כמה משקיפים.

לירון אדלר מינקה: אלו ישמשו משקיפים בוועדה המייעצת ויוזמנו להשתתף בדיוניה.

לירון אדלר מינקה: מנהל כללי של כל משרד ממשלתי שלדעת הוועדה תחום הפעילות היא באחריותו.

לירון אדלר מינקה: מנהל כללי של כל משרד נותן אישור שקביעת העסק כטעון רישוי נעשתה בהתייעצות עמו, הוא גם יכול להיות משקיף.

לירון אדלר מינקה: נציג ציבור, שימנה יושב ראש הוועדה לאחר התייעצות עם גופים המייצגים את המגזר העסקי בישראל.

לירון אדלר מינקה: ונציג רשויות מקומיות שימנה העומד בראש ארגון המייצג את המספר הרב ביותר של רשויות מקומיות.

לירון אדלר מינקה: אלה כבר היום משקיפים לפי החוק הקיים, וזה לא משתנה.

סימון דוידסון: תקשיבו, אני רוצה להבהיר משהו.

סימון דוידסון: אנחנו יושבים פה כבר שעה ורבע.

סימון דוידסון: מה שאמר, מה שמך מויקטורי?

אביתר כהן: אביתר.

סימון דוידסון: אביתר, סליחה.

סימון דוידסון: אביתר.

סימון דוידסון: אביתר אמר פה כמה משפטים שכולנו הסכמנו שהם משפטים נכונים.

סימון דוידסון: שהם עושים שכל.

סימון דוידסון: בסוף, בעלי העסקים, האנשים שנמצאים בשטח יודעים יותר טוב מהרגולטורים, מהאנשים המקצועיים.

סימון דוידסון: איפה הבעיות, איפה אפשר לשפר, איפה אפשר לתעל דברים.

סימון דוידסון: לא יתכן שגם להם לא יהיה say וגם לאנשים שהוא עומד מולם שזה הנציגים של השלטון המקומי, שהם עובדים.

סימון דוידסון: לא הפקידים באוצר.

קרן ברק: למה אתה מדבר סתם?

קרן ברק: למה אתה, זה מה שנחליט פשוט.

קרן ברק: כולם פה חושבים כמוך.

סימון דוידסון: אבל אני רואה שהיא כבר מסמסת.

קרן ברק: אבל היא לא מחליטה, אנחנו מחליטים.

סימון דוידסון: כי אנחנו נעמוד על זה.

סימון דוידסון: חד משמעית, אנחנו נעמוד על השלטון המקומי.

רון כץ: סימון, אני רוצה להסביר.

קרן ברק: אתה כאילו, זה החלטה שלנו.

רון כץ: לא, לא, עזבו.

רון כץ: אנחנו צריכים רגע, אנחנו לא באיזה שהוא עימות בינינו.

רון כץ: המטרה של כולנו היא להקל על רישוי העסקים במדינת ישראל, כי אנחנו מבינים שיש לו בעיה.

רון כץ: ויש לו בעיה בגלל עודף רגולציה ובגלל שהרבה שנים הוא לא טופל ובגלל הרבה מאוד דברים.

רון כץ: אבל כל מי שיושב סביב השולחן הזה בא במטרה אחת: לקדם את רישוי העסקים במדינת ישראל וזה מה שאנחנו רוצים לעשות פה.

רון כץ: עכשיו, אנחנו חושבים שחייב להיות say לשלטון המקומי שהוא הגוף הראשון.

רון כץ: ולא רק הראשון, הוא הגוף שמלווה את פתיחת העסק.

רון כץ: שיש בעיה לעסק, אז השלטון המקומי, הנציגים של רישוי עסקים בשלטון המקומי הולכים יד ביד, אם זה רשות טובה, חכמה ומבינה שהיא צריכה את העסקים, הולכת יד ביד ופותרת את הבעיות לא רק של השלטון המקומי.

רון כץ: גם של המשרד לבטחון פנים וגם הבריאות וגם הרבה מאוד דברים.

רון כץ: אנחנו עשינו את זה מאיפה שאני הגעתי.

רון כץ: ואני חושב שחייב להיות להם נציג, לא משקיף, נציג בוועדה הזו.

רון כץ: זה לא שינוי דרמטי, זה לא משנה את המאזן.

רון כץ: זה עדיין שומר על איזון נכון וטוב.

רון כץ: ואני חושב שבעלי העסקים זה בסדר, זה אני מבין שקשה להפוך אותם לחברים בוועדה מקצועית של רשויות.

רון כץ: אבל הם חייבים להיות משקיף וחייבים להזמין אותם וחייבים לכבד את הבקשות שלהם.

רון כץ: כי אם לא נלמד מהם, אז ממי נלמד?

רון כץ: הם זה הגוף שאנחנו רוצים ללמוד ממנו.

רון כץ: תודה.

איתן גינזבורג: כן, גברתי.

ישראלה מני: שלום.

ישראלה מני: קודם כל, בוקר טוב.

ישראלה מני: ישראלה מני, סמנכ"ל כלכלה, איגוד לשכות המסחר.

ישראלה מני: קודם כל, להגיד לך תודה יושב הראש, על תיקון 34.

ישראלה מני: דרמטי מאוד.

ישראלה מני: בשביל זה אנחנו פה.

ישראלה מני: דבר שני, עכשיו אני רוצה להתייחס רגע לעניין של המשקיפים.

ישראלה מני: אני רוצה להגיד לכם שהיום קיימת, היום, לפני כל הדבר הזה, קיימת ועדה משרדית של משרד הפנים.

ישראלה מני: כמות הפעמים שאנחנו רצינו להופיע בפני הוועדה כמגזר עסקי הייתה עצומה.

ישראלה מני: כמות הפעמים שבפועל קיבלנו רשות להופיע בפני הוועדה היא נמוכה ביותר.

רון כץ: אז זה אפשר לטפל.

רון כץ: לחייב.

ישראלה מני: לא, רק שנייה, רק שנייה.

ישראלה מני: אני רוצה שתקשיבו.

ישראלה מני: כי מה שקורה במעשה, זה נחמד שזה כתוב בנייר, אבל מה שקורה במעשה זה מה שחשוב.

ישראלה מני: עכשיו, הנוכחות של המגזר העסקי בדיונים על מפרטים ספציפיים.

ישראלה מני: לצורך העניין, מחר בבוקר הוועדה המאסדרת יושבת ומדברת על מלונות.

ישראלה מני: לא יתכן שבדיון שיש על מפרט של מלונות לא יהיה נציג של המלונות.

סימון דוידסון: אני מסכים איתה במאה אחוז.

ישראלה מני: ולא יתכן שיהיה דיון בנושא של רשתות מזון בלי שיושב שם נציג של רשתות מזון.

ישראלה מני: כי הם יודעים מה קורה בפועל.

ישראלה מני: עכשיו, אותו דבר אנחנו נדון, אני מניחה ביום ראשון, במפרט הרשותי.

ישראלה מני: אבל סיטואציה שבה אתם נותנים רוח גבית מאוד גבוהה לרשויות המקומיות, שחלקן יש להן חלק נכבד בעודף רגולציה שיש על כל המגזר העסקי, זה גם לא תקין.

ישראלה מני: ולכן הוועדה המאסדרת הזאת אמורה לעשות איזונים.

ישראלה מני: איזונים בין הדרישות של המגזר העסקי או בין העומס הרגולטורי שמוטל עליו, לבין הצורך והדרישות של כלל המשק לעניין של איזונים וביטחון לכלל המשק.

ישראלה מני: שחס ושלום לא יקרה כלום.

ישראלה מני: ושהביטחון של הציבור יהיה תקין.

ישראלה מני: ולכן, חשוב לעשות פה כמה תיקונים.

ישראלה מני: קודם כל להכניס שבכל דיון בנושא ספציפי של ענף ספציפי, יופיע הגוף המייצג של אותו ענף ספציפי.

סימון דוידסון: בהחלט.

ישראלה מני: זה קריטי בעיניי.

ישראלה מני: ודבר שני, העניין של המשקיפים.

ישראלה מני: מחר בבוקר יבוא מישהו ויגיד משקיף של מגזר עסקי יהיה איזה שהוא יועץ כלשהו.

ישראלה מני: והיועץ כלשהו הוא נגוע בכל מיני דברים.

ישראלה מני: לכן זה חייב להיות, צריכים להיות פה מספר משקיפים שיתנו תמונה מאזנת למגזר העסקי.

ישראלה מני: כי הוועדה הזאת ויושב הראש שיושב פה כרגע יודע את זה היטב.

ישראלה מני: כי בגלל זה הוא העביר את תיקון 34.

ישראלה מני: לא יכול יותר לסבול את העודף רגולציה הזאת.

ישראלה מני: המגזר העסקי לא יכול להכיל את זה יותר.

קרן ברק: מה זה תיקון 34?

קרן ברק: אנחנו במתח.

קרן ברק: את חוזרת על זה ואנחנו לא מבינים על מה את מדברת.

מעין ספיבק: זה הרפורמה של 2018.

ישראלה מני: זהו.

ישראלה מני: אדוני יושב הראש, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: נפתלי?

נפתלי קאייקוב: בוקר טוב לכולם.

נפתלי קאייקוב: עוד מעט צהריים טובים.

נפתלי קאייקוב: תודה לכבוד יושב הראש, שתמיד נותן לנו את הכבוד.

נפתלי קאייקוב: אני רוצה להודות לחבריי גם בוועדה, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: על זה נאמר ושוב אתכם, ושלום עליכם ועלינו ועל כולנו.

נפתלי קאייקוב: וכל הארץ, בדיוק.

נפתלי קאייקוב: אבל בואו רגע נהיה מרוכזים.

נפתלי קאייקוב: העסקים והמסחר נמצאת בשלטון המקומי.

נפתלי קאייקוב: בוועדה הראשונה שהיינו בה, בוועדה שדיברה על הנושא, סוכם או עלה הנושא של חשיבות הנציגות של השלטון המקומי בוועדה.

נפתלי קאייקוב: יש חשיבות מכרעת לנציגות הזאת.

נפתלי קאייקוב: בוועדה הבין משרדית יש לשלטון המקומי שלושה נציגים: לרשות גדולה, בינונית ולמרחב הכפרי, שהם למעשה מאזנים את החלטות ועדה בין משרדית.

נפתלי קאייקוב: ואני רוצה להגיד לכם שאנחנו שנים הקפדנו למנוע חקיקות או החלטות שהוחלטו בצורה לא מידתית לרעת עסקים או שפגעו בצורה משמעותית בציבור.

נפתלי קאייקוב: ולכן יש חשיבות מכרעת שהשלטון המקומי יהיה חלק משמעותי בוועדה הזאת.

נפתלי קאייקוב: משמעותי.

נפתלי קאייקוב: כי הזירה נמצאת אצלנו.

נפתלי קאייקוב: אנחנו רואים מה קורה עם העסקים.

נפתלי קאייקוב: דרך אגב, תיקון 34 שכרגע דיברה ישראלה, מי שהוביל את הרפורמה הזאת ומי ששיפר לעסקים בצורה דרמטית את התנאים זה ענף שלטון המקומי דחף את זה, חיים ביבס.

נפתלי קאייקוב: ואנחנו באיגוד רישוי עסקים ארצי, עם כל ראשי המקומיות, יושב ראש הוועדה שנמצא פה והוא גם תמה מה פתאום אלפון אודיו טעון רישוי וצריך להוריד ולהוריד ולהוריד.

נפתלי קאייקוב: אנחנו תמכנו בצורה נחרצת בדברים האלה.

נפתלי קאייקוב: אנחנו יודעים מה חשוב לעסקים וגם לעוסקים בתחום.

איתן גינזבורג: אדוני, הורידו בסוף אולפן אודיו, שיהיה ברור.

איתן גינזבורג: על זה בא שכרי.

נפתלי קאייקוב: זה בזכותך.

נפתלי קאייקוב: חברים, אני רק מזכיר לך כבוד יושב הראש, אנחנו היינו בדיונים האלה ולפעמים דברים שנראים הזויים למישהו אחד, לחלק מהאנשים נראה כאילו הם המציאו את הגלגל.

נפתלי קאייקוב: אז אנחנו עושים גם בקרה ועושים דרך גם בטיפול בעסקים וגם בליווי שלהם.

נפתלי קאייקוב: גם של לשכות המסחר וגם של הסופרים וכל הגופים האחרים.

נפתלי קאייקוב: וכל אחד כמובן יכול להגיד את דעתו המקצועית וזה בסדר גמור.

נפתלי קאייקוב: אבל בסוף הזירה הזאת היא זירה ציבורית וזירה מסחרית ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מטפלים גם בעסקים וגם בדרך שבהם הם מקבלים את האישורים.

נפתלי קאייקוב: לפעמים משרדי הממשלה גוררים רגליים.

נפתלי קאייקוב: לפעמים מחוסר של כוח אדם, דיברנו על זה.

נפתלי קאייקוב: שאמרנו שהנציגות של שירות המדינה צריכה להיות בדיון הזה כדי לראות מה קורה עם התקנים של משרדי הממשלה, חסרים.

נפתלי קאייקוב: כותבים רפורמות, מ-2010 כתבו מפרטים ועברו 11 שנים ורק 75 מפרטים.

איתן גינזבורג: תודה.

נפתלי קאייקוב: עכשיו, אם תשאל כבוד יושב הראש, כמה זמן מאז שקבעו את המפרטים עד שנוצר, רק בחודשים האחרונים הם קצת צמצמו את הפערים.

נפתלי קאייקוב: וזה אומר שהפער היה דרמטי לפני מספר חודשים.

נפתלי קאייקוב: אז אני לא מעיר הערות.

איתן גינזבורג: זהו, הקליטה מאילת נעלמה.

איתן גינזבורג: תודה נפתלי, הנקודה הובהרה.

איתן גינזבורג: תודה נפתלי, תודה רבה על הדברים.

איתן גינזבורג: הנקודה הובהרה.

נפתלי קאייקוב: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אנחנו נמשיך לשמוע עמדות ואז נתחיל לסכם את הסעיף הזה.

איתן גינזבורג: כן גברתי?

לילך דחוח: לילך דחוח, שופרסל.

לילך דחוח: אני רגע רוצה קצת להוריד את ההתלהבות אולי מהדברים של נפתלי, והם לא מכוונים ישירות לנפתלי.

לילך דחוח: אבל כמי שגם שומעת וגם מביאה את העמדה של העסקים, ולא רק של מרכולים ורשתות שיווק.

לילך דחוח: אני קצינת ציות בשופרסל.

לילך דחוח: אחראית על רגולציה והטמעה.

לילך דחוח: בעבר היועצת המשפטית גם ביינות ביתן ומכירה את תחום העסקים ואת הרגולציה.

לילך דחוח: והייתי גם ברפורמה של 2018, אבל לא משנה.

לילך דחוח: העניין הוא שאנחנו חווים היום המון המון קשיים, ויגידו את זה גם כל העסקים, לא רק מהצד של נותני אישור, אלא גם מהצד של רשויות מקומיות.

לילך דחוח: יש למעלה מ-250 רשויות מקומיות.

לילך דחוח: כל אחד מהם יוצא עם דרישות.

לילך דחוח: לא כולם זה נפתלי וזה לא דיון ספציפי או פרסונלי.

לילך דחוח: יש כאן קושי מאוד אדיר.

לילך דחוח: ולא רק שאני חושבת שנצטרך לדון באופן באמת יותר רציני בעניין של המפרט הרשותי, אלא גם פה בוועדה.

לילך דחוח: מאוד חשוב שיהיה נציג ולא רק כמשקיף.

לילך דחוח: נציג שיש לו כוח.

לילך דחוח: נציג שיש לו השפעה של העסקים.

לילך דחוח: כמו שאמרתם כאן, ויש עוד המון המון דוגמאות.

לילך דחוח: העסקים יודעים לשים את הדברים בצורה יותר מדויקת.

לילך דחוח: לא סתם כדי להקל עליהם, אלא כדי באמת להביא לשינוי משמעותי בפתיחת רישוי, בחידוש רישוי.

לילך דחוח: אגב, חידוש רישוי זה משהו משמעותי מאוד שקורה לפעמים יותר מפתיחת, מהגשת בקשה לרישיון עסק ראשונה.

לילך דחוח: אז העניין הזה של נציג עסקים הוא קריטי, הוא דרמטי.

לילך דחוח: צריך למצוא את הדרך לשים את זה, למרות שזאת ועדה ממשלתית.

לילך דחוח: ולא להתעלם מהעסקים במובן הזה, ולא רק כמשקיף.

לילך דחוח: משקיף זה משהו שאנחנו כבר רגילים אליו.

לילך דחוח: דעתנו לא נשמעת שם.

לילך דחוח: הרבה פעמים מתרחשים דיונים מבלי שבאמת המשקיף נמצא.

לילך דחוח: זה קריטי ביותר לנו כעסקים שיהיה נציג רלוונטי בדיונים כאלו.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה אדוני.

אביתר כהן: ואולי רק עוד משפט בעניין הזה.

אביתר כהן: שמעתי משהו יפה, ואני אעשה את זה מאוד מאוד קצר.

אביתר כהן: מה ההבדל בין ראש ישיבה לרב קהילה?

אביתר כהן: ראש ישיבה מחמיר כי הוא פותח את הספרים.

אביתר כהן: רב קהילה מדבר עם האנשים והוא מכיר את השטח והוא יודע להתאים את ההלכה לאנשים.

אביתר כהן: נעשה אנלוגיה לעולם הזה.

אביתר כהן: אפשר לכתוב אחלה תיאוריות ואחלה חוקים פה בירושלים ובקומות המשרדים.

אביתר כהן: בשטח מאוד מאוד קשה לפעמים ליישם החלטות שמתקבלות כאן.

אביתר כהן: ולכן ישנה חשיבות של השטח.

אביתר כהן: והשטח זה אומר בעלי עסקים.

אביתר כהן: השטח אומר גם שלטון מקומי.

אביתר כהן: ואני אגיד משפט שלא תיאמתי עם חבריי.

אביתר כהן: עם אף אחד.

אביתר כהן: אבל הלוואי והיו הרבה מאוד מנהלי אגפים, נקרא לזה, נוחים, עם ראש פתוח, כמו שלפחות לי יש עם נפתלי.

אביתר כהן: אז אני אומר, חשוב להסביר, כל הדיון שנערך פה הוא לא חלילה נפתלי.

אביתר כהן: אני עובד עם נפתלי יד ביד.

אביתר כהן: אפילו מאוד התגעגעתי.

אביתר כהן: אבל הלוואי וכולם היו נפתלי.

אביתר כהן: לא כולם נפתלי.

אביתר כהן: ואז אנחנו מתחילים להיכנס לסחרור של 250 רשויות שאתה לא יוצא מזה.

אביתר כהן: תודה.

קרן ברק: אתה צודק.

קרן ברק: לא לפי המזל, אלא לפי משהו שאנחנו נחליט כאן.

קרן ברק: כן, בבקשה, חבר הכנסת רז.

מוסי רז: אני מצטער שפספסתי, כי באתי מרגולציה.

מוסי רז: אבל אני מבין שמנסים לשנות כאן את הרכב הוועדה לאחר שסיכמנו מה הרכב הוועדה.

קרן ברק: מי סיכמנו?

איתן גינזבורג: לא, סוכם בוועדת שרים.

מוסי רז: עברנו על הסעיף הזה, התקדמנו הלאה.

איתן גינזבורג: לא, לא.

קרן ברק: ממש לא.

מוסי רז: אז אני באופן אישי לא מתנגד להכנסת נציג עסקים.

מוסי רז: אבל הנציג של המשרד להגנת הסביבה חייב להיות שם.

תומר רוזנר: הוא שם.

תומר רוזנר: לא, לא מורידים אף אחד.

איתן גינזבורג: כן?

קרן ברק: אני רק רוצה לדייק, הבקשה שלנו היא להוסיף.

איתן גינזבורג: אם למישהו לא היה ברור.

איתן גינזבורג: אם למישהו לא היה ברור עד עכשיו.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

עידן כץ: אפשר רק הערה קטנה בבקשה?

איתן גינזבורג: שנייה, לא.

איתן גינזבורג: מי ביקש?

עידן כץ: עידן, מהייעוץ המשפטי של משטרת ישראל.

איתן גינזבורג: כן?

עידן כץ: בסעיף קטן ג', שרשום שם פסקת משנה ד' במקום עובד יבואו שני עובדים, אז כמובן המשרד לבטחון פנים רשום כאחד מנותני האישור.

עידן כץ: שזה כמובן המשטרה וכב"ה.

עידן כץ: אז נבקש לדייק את זה לעניין המטרה שעליה אמון כל גוף, כל נותן אישור למעשה.

עידן כץ: כדי שיהיה ברור שגם למשטרת ישראל יש שני נציגים וגם לכבאות יש שני נציגים בוועדה.

עידן כץ: נכון שזה אותו משרד, אבל בסופו של דבר.

איתן גינזבורג: למה אתם צריכים, אגב, שני נציגים?

עידן כץ: יש לנו שם שני נציגים.

איתן גינזבורג: כן, אבל למה?

עידן כץ: כך סוכם.

עידן כץ: כי אנחנו נותנים אישור בנפרד וכב"ה הוא נותן אישור בפני עצמו.

איתן גינזבורג: איך, איך?

עידן כץ: כב"ה הוא נותן אישור בפני עצמו ומשטרת ישראל היא נותנת אישור בפני עצמה.

איתן גינזבורג: זה ברור.

איתן גינזבורג: אבל למה אתם צריכים שני נציגי משטרה, שני נציגי כב"ה?

עידן כץ: ככה זה כל אחת מהאחרות.

לירון אדלר מינקה: ההצעה היא כרגע שיש שני נציגים מטעמו של כל נותן אישור.

לירון אדלר מינקה: שהם נמצאים בעצם בדיון בחלק שנוגע אליהם במפרט.

לירון אדלר מינקה: לא כולם נמצאים כל הזמן.

לירון אדלר מינקה: בקיצור, צריך את הנציגים המקצועיים מכבאות ומהמשטרה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

ניר קפלן: שלום.

ניר קפלן: ניר קפלן, אחראי תחום הרגולציה בהתאחדות המלונות בישראל.

ניר קפלן: א', ברכות לחברי הכנסת ולכל הנוכחים.

ניר קפלן: אני חייב להסכים פה עם חבריי.

ניר קפלן: וגם אני מסכים גם עם נפתלי ואיילת וסרמן מאיגוד רישוי עסקים שעושים עבודה נפלאה.

ניר קפלן: אנחנו מסירים את הכובע בפניהם.

ניר קפלן: ואני אבקש מהוועדה כן לשקול להכניס אותנו, את המגזר העסקי, לוועדה.

ניר קפלן: זאת אומרת אולי את סוג העסקים הרלוונטי, מושא הרגולציה הספציפית.

ניר קפלן: ושנית, אני אבקש מאדוני ואני אתן דוגמה קצרה ואני אסיים פה, כדי לא לגזול מזמנכם.

ניר קפלן: את עניין המפרט הרשותי.

ניר קפלן: אני מבין שעיר צריכה שיהיה לה סמכות לקבוע.

איתן גינזבורג: שנייה אדוני, אבל אנחנו נמצאים עכשיו בדיון על הוועדה.

איתן גינזבורג: כשנגיע לעניין הרשותי תבקש את רשות הדיבור ונאפשר לך.

איתן גינזבורג: תומר, בבקשה.

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: ההרכב של הוועדה שמוצע כאן, בנוסח שבפניכם יש גם את ההערות שלנו בכתב, אבל אני אנסה לפרט אותם קצת יותר.

תומר רוזנר: ההרכב של הוועדה שמוצע כאן הוא קצת בעייתי בכמה מובנים.

תומר רוזנר: ראשית, יש פה הרכב שהוא הרכב מתחלף.

תומר רוזנר: זה משהו שהוא מאוד נדיר כשאנחנו דנים בוועדה.

תומר רוזנר: לפי ההצעה כרגע יש בוועדה חברים קבועים, שזה שישה חברים קבועים.

תומר רוזנר: ועוד שני נציגים של המשרד נותן האישור, לפי העניין.

תומר רוזנר: זאת אומרת, כשדנים במפרט של גוף אחד זה ודנים במפרט של גוף אחר זה גוף אחר.

תומר רוזנר: ועוד בנוסף, יכול נותן אישור נוסף לבקש להצטרף, אם הוא חושב שזה רלוונטי לעניינו.

תומר רוזנר: לדעתנו ההרכב המתחלף מהסוג הזה מעורר חשש מאוד גדול שחלק גדול מדיוני הוועדה יוקדשו לשאלה מהו ההרכב שעכשיו הוועדה צריכה לדון בו.

תומר רוזנר: כי משרד אחד יגיד שהוא חושב שהוא רלוונטי ומשרד אחר יגיד שהוא לא רלוונטי.

תומר רוזנר: וזה יכול להביא לאין סוף דיונים, שבעצם ישחיתו את הזמן על ענייני סמכות ופרוצדורה.

תומר רוזנר: לכן אנחנו מציעים, לפחות בחלק הזה, שאם גוף נותן אישור חושב שהוא רלוונטי, הוא יצרף נציג אחד לפי בקשה מנומקת בכתב של גורם מוסמך ארצי.

תומר רוזנר: וכך אנחנו נמנע את הוויכוחים הפרוצדורליים לגבי העניין הזה.

תומר רוזנר: זה בנושא של ההרכב המתחלף.

תומר רוזנר: בהינתן ההרכב המתחלף גם יש צורך להתייחס להוראות שנוגעות לגבי מניין חוקי וסדרי עבודת הוועדה, שקיימים כבר כיום בחוק והם לא לקחו בחשבון מן סוג כזה של הרכב מתחלף.

תומר רוזנר: שזה דבר שצריך להתייחס אליו.

לירון אדלר מינקה: גם המניין חוקי מתייחס בעצם לתפקיד של הוועדה הקודמת שהייתה בסך הכל ועדה מייעצת.

לירון אדלר מינקה: וכתוב שם המניין החוקי לישיבות הוועדה הם שלושה חברים ובהם יושב הראש.

תומר רוזנר: שזה לא מתאים כאילו לוועדה החדשה.

לירון אדלר מינקה: ועדה חדשה, שיש לה תפקידים וסמכויות.

סימון דוידסון: תומר, תוכל בבקשה לחזור על ההערה הראשונה?

תומר רוזנר: ההערה הראשונה לגבי צירוף של חבר נותן אישור.

תומר רוזנר: כפי שאמרנו, לפי ההצעה כרגע יש פה נושא של הכרעה של יושב הראש, אם הוא יצטרף או לא.

תומר רוזנר: והצעתנו היא שלא לקבל את הדבר הזה, אלא אם הוא רוצה להיות שם, הוא יצטרך להגיש בקשה מנומקת של גורם מוסמך בכיר במשרד.

איתן גינזבורג: ומי יקבע, יושב הראש?

תומר רוזנר: לא, הוא מצרף את עצמו לוועדה.

תומר רוזנר: כאשר הוא מצרף נציג אחד.

תומר רוזנר: כלומר, הוא לא יצרף שני נציגים, כמו ששאר הגופים.

איתן גינזבורג: לא הגיוני.

איתן גינזבורג: אבל אני רוצה רק לשאול קודם שאלה.

איתן גינזבורג: מוסי יצא, אבל אני לא רואה פה את השר להגנת הסביבה.

תומר רוזנר: הוא נותן אישור נקרא.

תומר רוזנר: הוא לא קבוע.

תומר רוזנר: הוא לא קבוע איכות הסביבה.

לירון אדלר מינקה: ההרכב בנוי ככה שכשדנים בחלק של מפרט מסוים, שקשור למשרד מסוים, מצטרפים להרכב שני נציגים מטעם אותו משרד.

תומר רוזנר: זה משהו מאוד נדיר.

לירון אדלר מינקה: המשרד להגנת הסביבה מצטרף כשמדברים על דברים של הגנת הסביבה.

איתן גינזבורג: אני לא חושב שלזה מוסי רז התכוון.

תומר רוזנר: הוא רוצה נציג קבוע?

איתן גינזבורג: אתה יכול לקרוא לו?

לירון אדלר מינקה: אבל יכול להיות שבמה שתומר הציע, אם המשרד להגנת הסביבה יש לו מפרט שדנים שהוא רלוונטי אליו, הוא בעצם יוכל בבקשה מנומקת להצטרף.

לירון אדלר מינקה: יכול להיות שבנוסף, בנושאים של המשקיפים אולי.

תומר רוזנר: תכף אני אגיד מה אני חושב על העניינים האלה.

תומר רוזנר: אתם תחליטו כמובן.

תומר רוזנר: כרגע הוועדה היא ועדה ממשלתית טהורה.

תומר רוזנר: כלומר, אין בה בכלל נציגות לא של הציבור ולא של גורמים אחרים.

תומר רוזנר: אז דיברתי לגבי ההרכב של ההרכב המתחלף ועכשיו אני אדבר גם על ההרכב עצמו.

תומר רוזנר: מוצע כאן שיהיו שני נציגים של משרד ראש הממשלה.

תומר רוזנר: יושב ראש הוועדה וגם היועץ המשפטי של הוועדה כחבר.

תומר רוזנר: בנוסף לכך, יש גם נציג של משרד המשפטים.

איתן גינזבורג: למה היועץ המשפטי של הוועדה, שאלתי את זה גם בחוק הרגולציה, צריך להיות חבר?

תומר רוזנר: לנו נראה שאין מקום לזה.

איתן גינזבורג: שיהיה יועץ משפטי, שייתן ייעוץ משפטי.

שי עג'מי: זה היה רק לצורך הבהרה.

שי עג'מי: המהות היא שיש פשוט עוד חבר, כמו שיש שני נציגים של נותני אישור, יש שניים של ועדה להסדרה.

שי עג'מי: הליבה היא לא שהוא היועץ המשפטי.

שי עג'מי: זה סתם הייתה הבהרה, שהיא לא ליבה.

קרן ברק: מה שהוא אומר שזה לא יהיה היועץ המשפטי.

קרן ברק: שזה יהיה מישהו אחר שהוא איננו היועץ המשפטי.

שי עג'מי: זאת לא הייתה הליבה.

שי עג'מי: זה לא שהוא חבר הוועדה בגלל שהוא היועץ המשפטי.

איתן גינזבורג: יועץ משפטי לא צריך להיות חבר בוועדות, הוא צריך לתת ייעוץ משפטי לוועדה.

תומר רוזנר: בוועדת מכרזים אתה כן שם.

איתן גינזבורג: נו, וזה בסדר אתה חושב?

תומר רוזנר: לא.

דסטה גדי יברקן: לא, גם בוועדת מכרזים הוא לא חבר.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: ברשות מקומית לא, בממשלה כן.

דסטה גדי יברקן: בדיוק, אפשר לכתוב את זה.

איתן גינזבורג: אבל לטעמי יועץ משפטי צריך לתת ייעוץ משפטי ולא גם לנקוט עמדה ביחס להחלטה.

איתן גינזבורג: כי אז הוא נגוע.

איתן גינזבורג: זה לא תפקידו.

מעין ספיבק: למה הוא נגוע בעצם?

קרן ברק: הוא נותן ייעוץ לגבי העמדה של עצמו?

איתן גינזבורג: קרן?

איתן גינזבורג: היא שאלה אותי.

איתן גינזבורג: כי הוא צריך לתת חוות דעת לאופן התנהלות הוועדה ולמסגרת החוקית שבה הוועדה פועלת.

איתן גינזבורג: ברגע שבו יש נגיד שאלה כלשהי, שיכולה לקחת את זה לכיוון מסוים.

איתן גינזבורג: ואם הוא צריך גם להצביע בהתאם לדבר הזה הוא פיבוט מאוד משמעותי.

איתן גינזבורג: ממילא הוא פיבוט.

איתן גינזבורג: אני מציע שיעשה את תפקידו כיועץ משפטי לוועדה.

איתן גינזבורג: אבל החברים יהיו סוברניים.

מעין ספיבק: אני אומרת כמו ששי אמר, מבחינתנו אין פה משמעות.

איתן גינזבורג: אבל למה אתם צריכים שניים מתוך רשות ההסדרה?

מעין ספיבק: בגלל שאנחנו צריכים שיהיו פה.

מעין ספיבק: מדובר בפורום שצריך להיות עקבי וצריך לשאת תמונה רחבה של הרבה מאוד רגולציה, הרבה מאוד מפרטים, הרבה מאוד תנאים.

מעין ספיבק: יש בינינו היגיון.

איתן גינזבורג: אבל יש לכם, סליחה על הזה, בסדר?

איתן גינזבורג: בואי שנייה נלך מעבר לקיר הזה יושבת רשות הרגולציה.

איתן גינזבורג: ושם רשות ההסדרה מורכבת משניים רוה"מ, שניים משפטים, שניים אוצר.

איתן גינזבורג: פה בוועדה הזאת יושבים שניים מרשות הרגולציה, משרד האוצר ומשרד המשפטים.

תומר רוזנר: וכלכלה.

איתן גינזבורג: רגע, כלכלה יושב רגולציה.

איתן גינזבורג: אז יש לכם פה בעצם ארבעה נציגים שקשורים לרשות הרגולציה, בצורה כזו או אחרת.

איתן גינזבורג: מאותם משרדים רלוונטיים.

איתן גינזבורג: אני חושב שזה מוגזם.

שי עג'מי: לא כל כך הבנתי את ההקבלה.

שי עג'מי: הדיון בחדר השני מדבר על הגוף המנהל, הגוף הפקידותי שנקרא הרשות להסדרה.

שי עג'מי: פה מדובר על גוף שקובע מפרטים.

שי עג'מי: זאת אומרת, אני לא יודע איך להעתיק את מה שקורה בחדר השני ובחדר הזה.

שי עג'מי: זה לא ממש ההקבלה הנכונה.

שי עג'מי: גם כאן יש עובד משרד המשפטים, כשגם שם יש עובד משרד המשפטים.

שי עג'מי: הטיעון הוא שאנחנו מנסים לייצר איזה שהיא ועדה שיש בה בסוף איזון בין כל הצדדים.

שי עג'מי: כמו שאפשר לטעון מדוע צריך שני עובדי משרד נותן האישור.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: זה גם טענה.

איתן גינזבורג: גם שאלה.

איתן גינזבורג: אני עכשיו באמת שואל.

איתן גינזבורג: סליחה, כאילו יש פה ועדה שהיא לא רק של שישה אנשים, היא כבר מגיעה ל-20 אנשים.

שי עג'מי: לא, היא שמונה כרגע.

איתן גינזבורג: למה שמונה?

איתן גינזבורג: תסביר לי למה שמונה?

שי עג'מי: אני אסביר שנייה.

תומר רוזנר: אנחנו לא נגיע עד 16.

איתן גינזבורג: איפה כתוב?

איתן גינזבורג: יכול להגיע ל-16, בקלות.

תומר רוזנר: היא יכולה להגיע ל-16.

איתן גינזבורג: כן, בקלות.

שי עג'מי: לא, רגע.

שי עג'מי: היא לא יכולה להגיע ל-16.

שי עג'מי: אני אגיד שנייה למה לא.

רון כץ: שי, כי כל מי שרלוונטי אתה מזמין אותו לוועדה.

שי עג'מי: משקיפים בוודאי, זה אין ספק.

שי עג'מי: לא, אבל משקיפים וכו' ירצו יגיעו, ירצו לא יגיעו.

איתן גינזבורג: כן, אבל הם יושבים שם.

תומר רוזנר: אה, עם המשקיפים זה מגיע ל-20 בקלות.

איתן גינזבורג: אז אני אומר, זה עודף בירוקרטיה.

שי עג'מי: לא, בסדר, אבל החברים שמקבלים את ההחלטה הם כמעט יהיו ב-default שמונה.

שי עג'מי: אם יהיו נושאים משותפים בין שני נותני אישור אז זה יגיע.

איתן גינזבורג: למה צריך אבל שניים מכל גוף?

איתן גינזבורג: זאת השאלה.

איתן גינזבורג: למה אני צריך שניים מהמשטרה, שניים מכב"ה, שניים מהגנ"ס, למה?

איתן גינזבורג: למה לא מספיק אחד?

שי עג'מי: זה נכון.

תומר רוזנר: כי גם ככה זה לא מאוזן.

לירון אדלר מינקה: הם לא באים כל פעם.

דסטה גדי יברקן: שישלחו את מי שרוצים.

איתן גינזבורג: מה זה לא באים כל פעם?

לירון אדלר מינקה: הם לא יכולים להצביע בכל דיון.

שי עג'מי: לא, הוא מדבר על החברים הקבועים.

שי עג'מי: למה צריך שניים ממשרד.

לירון אדלר מינקה: הם לא קבועים.

לירון אדלר מינקה: נותני האישור מתחלפים.

שי עג'מי: לא, לא נותני האישור.

שי עג'מי: החברים הקבועים.

שי עג'מי: למה צריך שניים מהאוצר נגיד או שניים מראש הממשלה.

מעין ספיבק: רק מרשות הרגולציה יש שניים.

איתן גינזבורג: סליחה רגע, אבל רשות הרגולציה, מי יושב ברשות רגולציה?

מעין ספיבק: הוועדה להסדרה.

איתן גינזבורג: זה עובדי הרשות?

מעין ספיבק: כן.

איתן גינזבורג: לא חברי המועצה?

מעין ספיבק: לא.

שי עג'מי: לא, לא, ממש לא.

שי עג'מי: זה מנותק אחד מהשני.

שי עג'מי: לא באותה רמה.

איתן גינזבורג: תמשיך בבקשה.

תומר רוזנר: ההרכב כפי שהוא מוצע כרגע באמת מעורר הרבה מאוד שאלות ואנחנו נצטרך לתת את הדעת.

תומר רוזנר: אני חושב שהממשלה תצטרך לעשות שיעורי בית בעניין הזה ולבוא עם משהו קצת יותר מאוזן.

תומר רוזנר: נשמעו פה טענות לגבי הייצוג של הרשויות המקומיות.

תומר רוזנר: טענות לגבי הייצוג של המגזר העסקי.

תומר רוזנר: אני חושב לגבי המגזר העסקי שיש בעיה אינהרנטית להכניס אותם כחברים בוועדה.

תומר רוזנר: ויאסדרו את עצמם מה שנקרא.

תומר רוזנר: זה יהיה קצת יותר בעייתי.

תומר רוזנר: ומעמדם כמשקיף לדעתי הוא לדעתי מעמד מספק בעניין הזה.

תומר רוזנר: ומה גם שיש להם זכות להגיש הערות במסגרת הערות הציבור.

תומר רוזנר: ואני מניח שגם בפועל ישבו עם בעלי העסקים עוד לפני שיפרסמו מפרטים.

מעין ספיבק: וגם אם אפשר להוסיף עוד משהו לגבי זה.

מעין ספיבק: ככל שאנחנו מכניסים את ארגוני העסקים, אז אין לנו הצדקה להכניס אותם ולא את ארגוני הסביבה.

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: אני אגיד מה דעתי בנושא הזה.

איתן גינזבורג: אני לא יודע אם הגענו כבר לאופן עבודת הוועדה.

איתן גינזבורג: אני חושב שקולם של נציגי העסקים צריך להישמע.

איתן גינזבורג: זאת אומרת, צריך לאפשר להם את זכות השימוע בטרם נקבעת רגולציה.

תומר רוזנר: בוודאי.

מעין ספיבק: לא.

איתן גינזבורג: שנייה.

איתן גינזבורג: אני אומר את דעתי, לא את דעת אחרים.

איתן גינזבורג: צריך לתת להם את זכות השימוע כדי שיביעו את דעתם על רגולציה מתוכננת.

איתן גינזבורג: אני לא חושב שמי שחלה עליו הרגולציה יכול להיות בוועדה שקובצת את הרגולציה.

איתן גינזבורג: זה לא סביר, זה לא ממשלי.

איתן גינזבורג: זה שינוי סדרי ממשל, זה לא הגיוני.

איתן גינזבורג: זה גם לדעתי לא חוקתי כמעט.

איתן גינזבורג: ולכן אני חושב שמכיוון שנהוג פה בוועדה שקובעת רגולציה, קובעת הסדרה, סוג של חקיקה.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות, זה פשוט לא עובד.

איתן גינזבורג: כן הם צריכים להיות שם, להשמיע את דבריהם בצורה ברורה.

איתן גינזבורג: להעלות את הקשיים, להעלות את המקומות שבהם צריך לגעת.

איתן גינזבורג: אבל הם לא יכולים לקבוע את זה.

איתן גינזבורג: ולכן הם צריכים להיות משקיפים או בשימוע.

תומר רוזנר: יש להם גם וגם.

איתן גינזבורג: אבל לא להצביע.

קריאה: לא, היום הם לא משקיפים העסקים.

תומר רוזנר: משקיפים, משקיפים.

איתן גינזבורג: כן, כן, היום יש להם נציג.

קרן ברק: אבל לא נכון.

קרן ברק: אתה כל פעם אומר את זה הרבה פעמים.

קרן ברק: אמרה לך הרגע שלא.

איתן גינזבורג: קרן, שנייה.

איתן גינזבורג: חברים, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: שנייה, שנייה.

איתן גינזבורג: תומר, שנייה, תן לי להסביר לה.

איתן גינזבורג: יחד עם זאת, אני כן חושב שנציג השלטון המקומי צריך לשבת בתוך ועדת הרגולציה.

איתן גינזבורג: אין שום מניעה שהוא לא ישב שם.

איתן גינזבורג: גם הוא רגולטור.

איתן גינזבורג: הוא מכיר את השטח, הוא יודע מה המשמעות של כל דבר כזה.

איתן גינזבורג: נראה לי שהוא צריך להיות אחד מחברי הוועדה.

איתן גינזבורג: לגבי נציג העסקים קרן, החוק קובע, ואני מקריא מתוך החוק.

קרן ברק: באיזה סעיף?

איתן גינזבורג: המשולב.

איתן גינזבורג: זה בעמוד 44.

איתן גינזבורג: בסעיף 3 (ג') כתוב שם שנציג ציבור שימנה יושב ראש הרשות לאחר התייעצות עם גופים המייצגים את המגזר העסקי.

איתן גינזבורג: אני כן חושב שצריך להוסיף פה שכשנוגעים לתחום מסוים, צריך להזמין את נציג אותו תחום.

קרן ברק: לא נציג אחד, צריך כמה של אותו תחום.

איתן גינזבורג: יהיה אחד, אחד של כל תחום.

איתן גינזבורג: אם עכשיו, קרן, דנים בנושא בתי מלון, מספרות או מזון, לא יביאו כמה.

איתן גינזבורג: יביאו אחד שייצג אותם.

איתן גינזבורג: אי אפשר לשמוע את כולם.

איתן גינזבורג: יש המון אינטרסים.

איתן גינזבורג: אחד שמייצג אותם.

לירון אדלר מינקה: חשוב לזכור שככל שמגדילים את הרכב הוועדה, גם עם משקיפים, זה מסרבל את העבודה.

איתן גינזבורג: יש סרבול, ברור.

איתן גינזבורג: אי אפשר לנהל ככה ועדה.

קרן ברק: זה לא מסרבל את העבודה, זה מפשט את העבודה.

קרן ברק: כי אם יתקבלו החלטות בלי אותם נציגים ובלי לשמוע אותם אז את הטעות, לתקן את הטעות הרבה יותר מסורבל מאשר להזמין אותם מראש ושיגידו מה הבעיות.

איתן גינזבורג: אבל יהיה נציג.

קרן ברק: ולכן בן אדם אחד זה לא מספיק מאותו ענף, אין מה לעשות.

קרן ברק: אני חושבת ששלושה, אבל גם שניים זה בסדר.

קרן ברק: בן אדם אחד על עשרה אנשים.

קרן ברק: תאר לך עכשיו ועדה של כולנו ויושב רק אחד.

איתן גינזבורג: קרן, ממילא יש נציג, גם ממשרד הכלכלה, אבל גם שמייצג את המגזר העסקי.

קרן ברק: איזה נציג?

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: קרן, שנייה.

קרן ברק: שולחים איזה פקיד.

קרן ברק: אתה יושב בוועדות האלה.

איתן גינזבורג: אבל הוא לא פקיד.

קרן ברק: אף פעם לא יושב נציג אמיתי, באמת.

קרן ברק: אף פעם לא יושב מישהו שבאמת מייצג את אינטרס.

איתן גינזבורג: אני מדבר איתך על נציג ציבור.

איתן גינזבורג: נציג ציבור שמייצג את המגזר העסקי, מעבר למשרד הכלכלה.

איתן גינזבורג: וכמשקיף, אדם שמייצג את הענף שעליו יש את ההסדרה.

איתן גינזבורג: זה נראה לי סביר, מידתי.

מעין ספיבק: כלומר, אתה מציע שניים בעצם?

מעין ספיבק: להוסיף על האחד הקיים עוד נציג?

איתן גינזבורג: הרי גם נציג הציבור הזה, אני אומר לך את האמת, בסדר?

איתן גינזבורג: נציג הציבור הזה שמייצג את המגזר העסקי, דעתי לא נוחה כשמי שממנה אותו הוא יושב ראש הוועדה, שהוא בוחר אותו.

איתן גינזבורג: דעתי לא נוחה מזה.

איתן גינזבורג: כי זה, בסוף הוא יבחר את מי שהוא רוצה, מי שיהיה נוח לו.

איתן גינזבורג: ואני לא חושב שזה נכון.

איתן גינזבורג: אז צריך להיות נציג המגזר העסקי.

איתן גינזבורג: ככלל, יש ארגונים במגזר העסקי.

קריאה: גם מישהו שאפשר למנות אותו.

קריאה: צריך לבחור.

קרן ברק: לא, הוא אומר נציג רשמי של האיגוד.

קריאה: תעשיינים או לשכת מסחר, מי אתה לוקח?

קריאה: מישהו צריך לבחור, מה לעשות?

קרן ברק: אבל זה חייב להיות מישהו רשמי.

מעין ספיבק: זה לפי הנושא.

קרן ברק: איתן, זה חייב להיות נציג רשמי של הענף.

איתן גינזבורג: בסדר, ענף יהיה.

איתן גינזבורג: הבנתי קרן.

איתן גינזבורג: אנחנו מדברים על הנציג הנוסף.

שי עג'מי: איתן, אנחנו לא צריכים להסתבך.

שי עג'מי: יש נציג של התעשיינים.

איתן גינזבורג: אבל יש גם מסחר.

איתן גינזבורג: מסחר זה לא תעשייה, זה שני דברים שונים.

ישראלה מני: תעשיינים לא יכולים לייצג אותנו, סליחה, מחילה.

ישראלה מני: וגם לא את המלונות.

רון כץ: לא, אני רוצה שנייה להגיד משהו.

רון כץ: אני חושב שאנחנו קצת נעים פה בין הפורמלי לא-פורמלי.

רון כץ: כי מבחינה מהותית אנחנו כולם מסכימים, זה דרכי העבודה.

רון כץ: לא סתם הוועדה הזו היו"ר שלה הוא במקום שנקרא רשות ההסדרה.

רון כץ: בסדר?

רון כץ: זה מקום שנועד כדי לקדם את המתודולוגיה לרגולציה חכמה.

רון כץ: וזה בעצם חלק מהמודל שאנחנו מביאים.

רון כץ: בסדר?

רון כץ: במקום הא-פורמלי אנחנו בוודאי בעד ואנחנו עושים את זה.

רון כץ: זה דרכי עבודתנו ולכן זה יו"ר הוועדה הוא נציג הוועדה להסדרה, כדי לוודא שזה קורה.

רון כץ: כי בסוף זה גם חלק מליבת מה שהוועדה להסדרה מביאה לשולחן.

רון כץ: גם הדבר כתוב באופנים כאלו ואחרים בסעיפים הקודמים על איך הוועדה עובדת.

רון כץ: באופן מהותי.

רון כץ: ולכן אני מבין את הרצון.

רון כץ: אבל אני חושב שצריך לדאוג לא לסרבול.

רון כץ: אני חושב שצריך לחיות במקום הא-פורמלי של העבודה השוטפת ולא לסרבל את עבודת הוועדה בזימון כל נציגי הארגונים האפשריים בכל נקודה שהיא.

רון כץ: ואז אם שכחת, זה קצת מסרבל את העבודה.

קרן ברק: אבל אמרנו בין אחד לשניים.

קרן ברק: למה אתה הופך את זה עכשיו?

קרן ברק: כאילו בוא.

רון כץ: אבל מה זה אחד לשניים?

רון כץ: יש את המלונות, מסחר.

רון כץ: אני אומר לך נציגי ארגנים, בסדר?

רון כץ: אני יודע להגיד לך עשרה בעל פה.

קרן ברק: לא, אבל אתה דן עכשיו במלונות אתה מזמין את הנציג שלהם.

קרן ברק: אתה לא מביא את כולם.

קרן ברק: אתה דן עכשיו במספרות אתה מביא את המספרות.

קרן ברק: אתה דן במרכולים, אתה מביא את המרכולים.

קרן ברק: כל פעם אחד.

קרן ברק: אתה לא מביא את כולם מכולם.

רון כץ: לא, אז רגע.

רון כץ: לא, לפני זה שי, יש נציג אחד שיכול לייצג את כולם?

רון כץ: אוקיי, אבל אם אומרים לכם שיש נציג אחד, במי תבחרו?

ישראלה מני: אנחנו נצטרך לשבת ולחשוב מה עושים.

איתן גינזבורג: אני מציע ככה: יהיה נציג המגזר העסקי.

איתן גינזבורג: יש חשיבות לזה שיש משקיף קבוע, שרואה את התמונה הכוללת ונמצא שם לאורך כל ישיבות הוועדה.

איתן גינזבורג: ובנוסף אליו, יהיה עוד משקיף מהענף הרלוונטי להסדרה.

איתן גינזבורג: ואז לענף הרלוונטי יוכל להיות פתחון פה בתוך חדרי הדיונים.

איתן גינזבורג: בסדר?

קרן ברק: רגע, והשלטון המקומי, רק לחדד את זה.

איתן גינזבורג: חבר השלטון המקומי יהיה חבר הוועדה.

קרן ברק: חבר שלטון מקומי.

קרן ברק: אתה מוסיף עכשיו נציג של שלטון המקומי כחבר.

רון כץ: השאלה איתן אם הם יצליחו להגיע להסכמה מי הנציג הקבוע ומי המשקיף.

ישראלה מני: זה אנחנו מתוך המגזר העסקי אנחנו ננסה להגיע להסכמה.

איתן גינזבורג: אני לא מתערב בזה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה גברתי.

גילי צימנד: שמי גילי צימנד, מהמשרד להגנת הסביבה.

גילי צימנד: יש לי שאלה והערה.

גילי צימנד: אם יש משקיף של ארגונים עסקיים, אז אני מבקשת שיהיה משקיף גם שלנו.

רון כץ: אבל אתם חברים בוועדה.

איתן גינזבורג: סליחה, אבל גברתי, גברתי.

גילי צימנד: רגע, רק להשלים משפט אם אפשר.

גילי צימנד: שיהיה נציג, כמו שיש נציג משרד הכלכלה ובא משקיף מבעלי העסקים, יש נציג למשרד להגנת הסביבה ויבוא משקיף מהארגונים הירוקים.

קרן ברק: לא, איזה ארגונים, נו באמת.

איתן גינזבורג: חברים, אני מבקש לא להפריע.

איתן גינזבורג: כל אחד קיבל את זכות הדיבור שלו.

איתן גינזבורג: מישהי אחת עכשיו קיבלה זכות דיבור ורק היא תדבר.

גילי צימנד: תודה.

גילי צימנד: זאת הצעה ראשונה שלי.

גילי צימנד: שיהיה גם משקיף של ארגוני סביבה.

גילי צימנד: ועכשיו יש לי שאלה.

גילי צימנד: לא לגמרי ברור לי אם יש נציג משרד הפנים שהוא חבר בוועדה עם זכות הצבעה?

איתן גינזבורג: התשובה היא כן.

גילי צימנד: מדוע צריך גם נציג שלטון מקומי?

איתן גינזבורג: האינטרסים שונים לחלוטין.

קרן ברק: עצם השאלה היא הבעיה.

גילי צימנד: אז אני רוצה להבין, אם אפשר, את הדבר הזה.

גילי צימנד: כי יש פה חוסר איזון בסופו של דבר בוועדה מכל הדבר הזה.

איתן גינזבורג: למה יש חוסר איזון גברתי?

גילי צימנד: כי בסופו של דבר, כשדנים על נושא מקצועי מסוים, אז הגורם שאמור לייצג את אותו נושא מקצועי הופך להיות מיעוט שבמיעוט שבמיעוט ולעולם לא יצליח להעביר את הצעותיו בעניין.

סימון דוידסון: אז חבריי ואני הסברנו את השלטון המקומי.

סימון דוידסון: בסוף השלטון המקומי הוא זה שבשטח, עובד מול העסקים.

גילי צימנד: אין בעיה.

גילי צימנד: אז מה משרד הפנים?

סימון דוידסון: זה לא הפקידות, לא למעלה במגדלים של האוצר ולא משרד המשפטים.

דסטה גדי יברקן: אם את מציעה להוציא את משרד הפנים אין בעיה, זו הצעה.

גילי צימנד: מדוע צריך את שניהם?

סימון דוידסון: הם מודעים לבעיות האקוטיות.

איתן גינזבורג: טוב חברים, רגע.

איתן גינזבורג: אתם מתפרצים ומבין כל המתפרצים רק אחד הצביע וקוראים לו מוסי רז.

איתן גינזבורג: בבקשה.

מוסי רז: סליחה שאני מחזיר דקה אחורה.

מוסי רז: אני רוצה להבין מה הסעיף המוצע כרגע.

מוסי רז: סליחה שאני לא.

דסטה גדי יברקן: הרכב הוועדה מוסי.

איתן גינזבורג: לא, בסדר.

איתן גינזבורג: מוסי, תמשיך בדבריך.

קרן ברק: הוא שאל.

דסטה גדי יברקן: זה השאלה, זה מה שהוא שאל.

איתן גינזבורג: אני לא מצליח להבין, אתם מתפרצים אליו.

מוסי רז: מה הסעיף המוצע.

מוסי רז: אני רוצה להבין.

תומר רוזנר: מה ההרכב המוצע אתה שואל?

מוסי רז: מה ההרכב המוצע.

תומר רוזנר: ההרכב המוצע כלל שישה חברים קבועים ושני חברים מתחלפים, בגדול.

מוסי רז: מי השלושה הקבועים?

תומר רוזנר: השישה הקבועים הם שני נציגים של משרד ראש הממשלה.

קרן ברק: תכתוב את זה, כדי שלא תשכח.

איתן גינזבורג: שנייה חבר'ה.

איתן גינזבורג: זה כתוב בחוק.

תומר רוזנר: שני נציגים של משרד ראש הממשלה, נציג של משרד האוצר, נציג של משרד הכלכלה, נציג של משרד הפנים, נציג של משרד המשפטים.

תומר רוזנר: ושני נציגים של הגוף נותן האישור - שזה משתנה לפי המפרט שדנים בו.

תומר רוזנר: אם דנים עכשיו במפרט של מסעדה, לצורך העניין, מצטרפים לוועדה שני נציגים של משרד הבריאות, שני נציגים של המשרד להגנת הסביבה, שני נציגים של רשות הכבאות, שני נציגים של המשטרה - במסעדות אני לא יודע.

תומר רוזנר: בקיצור, לפי סוג העסק שדנים בו.

מוסי רז: אני שאלתי קודם האם המשרד להגנת הסביבה בפנים, כפי שהיה בטיוטה הקודמת, ואמרו לי כן.

מוסי רז: עכשיו אני רואה שזה רק מזדמן על פי הנושא עצמו.

תומר רוזנר: נכון.

תומר רוזנר: זאת ההצעה כרגע.

איתן גינזבורג: אגב, בגלל זה ביקשתי לקרוא לך, כדי להבהיר שהבנו מה ששאלת.

איתן גינזבורג: אני ממש ביקשתי שיקראו לך.

מוסי רז: אוקיי.

מוסי רז: אז אני הבנתי את התשובה אחרת ואני מבקש להחזיר את הנציג של המשרד להגנת הסביבה.

תומר רוזנר: כחבר קבוע?

מוסי רז: כן.

איתן גינזבורג: זה היה בנוסח המקורי?

מוסי רז: למה הוא יצא?

שקד כסלו: לא, שנייה.

שקד כסלו: בנוסח המקורי הרכב הוועדה בנוי כך שבנושאים הכלליים, למשל נהלי עבודת הוועדה, קביעת סדרי עדיפויות של המפרטים בהם היא תדון.

שקד כסלו: יש תמיד נציג אחד מכל אחד המשרדים נותני האישור, גם מהגנת הסביבה.

שקד כסלו: אבל כשדנים במפרטי ספציפי תמיד יהיו שני נציגים של אותו חלק במפרט.

שקד כסלו: כלומר, כשדנים בחלק של הגנ"ס במפרט יהיו שני נציגים של הגנת סביבה, אבל לא יהיה נציג של בריאות.

שקד כסלו: וכשדנים בחלק של בריאות לא יהיו נציגים של הגנת הסביבה.

מוסי רז: בסדר, זה מה שאמרו קודם, זה מובן.

שקד כסלו: זה היה בנוסח הממשלתי.

מוסי רז: נכון.

מוסי רז: אבל בישיבה הקודמת דיברנו על הוספה של הגנת הסביבה וזה היה מוסכם.

קרן ברק: מוסכם על מי?

תומר רוזנר: לא זכור לי שזה גם עלה.

איתן גינזבורג: אני לא הייתי בישיבה הקודמת.

איתן גינזבורג: מוסי, רק עכשיו מדברים על הרכב הוועדה.

קרן ברק: כן, זו פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: אז בדיון הקודם לא דיברו על הרכב הוועדה.

לירון אדלר מינקה: זה דובר באופן כללי יותר אני חושבת.

מוסי רז: באופן כללי, כן.

מוסי רז: לא, לא, הוא צודק, דיברנו על זה.

לירון אדלר מינקה: לא דיברנו על הפרטים של ההסדר בפעם הקודמת.

איתן גינזבורג: אני לא הייתי, אני לא יודע.

שי עג'מי: אני אשמח שנייה להבין משהו.

שי עג'מי: הטענה היא שאם לדוגמה עכשיו דנים במפרט של רשות הכבאות, אז יהיה נציג של המשרד להגנת הסביבה שייתן את חוות דעתו בעניין?

שי עג'מי: אני שואל את השאלה, זו הכוונה?

מוסי רז: לא.

מוסי רז: הכוונה שהוא יהיה בשישה או שזה יצא שבעה.

שי עג'מי: אבל זה מה שזה אומר בסוף.

שי עג'מי: הקבועים תפקידם, הם בעצם נמצאים בעבודה של כל אחד מנותני האישור.

שי עג'מי: ואם בעצם הבקשה היא שלמשרד להגנת הסביבה יהיה נציג כשדנים בנושא של כבאות, אני לא מבין את תרומתו לעניין.

קרן ברק: אני אסביר לך מה הוא שואל.

קרן ברק: ואני אסביר לך מוסי.

מוסי רז: מה תרומתו של משרד המשפטים?

קרן ברק: זה רק ברמה המשפטית רגולטורית.

קרן ברק: כל השאר זה משפטית רגולטורית.

קרן ברק: אתה רוצה, אם אתה מבקש שיהיה נציג של המשרד להגנת הסביבה, אז הוא אומר אז קבוע גם יהיה לכבאות, קבוע גם יהיה של, מה עוד יש?

איתן גינזבורג: בריאות.

קרן ברק: משטרה.

קרן ברק: אין קבועים לכל המשרדים.

שי עג'מי: זה 12 איש רק לנותני אישור.

שי עג'מי: זה 24 קבועים על כל נושא.

מוסי רז: מה זה הסדרה?

מוסי רז: אתם קבעתם שזו הסדרה.

קרן ברק: אבל זה החוק, מה זאת אומרת?

קרן ברק: החוק הוא פישוט התהליכים, לא החמרת התהליכים.

מוסי רז: מה זה "זה החוק"?

מוסי רז: זה החוק המוצע.

קרן ברק: נכון, פישוט התהליכים, לא החמרת התהליכים.

שי עג'מי: אני רוצה להגיד עוד משהו שלא נאמר.

שי עג'מי: שברגע שהמשרד להגנת הסביבה טוען שאותו מפרט, אם נניח דנים בעניינים של כבאות.

שי עג'מי: ואותו עניין המשרד להגנת הסביבה חושב שהחלק הזה רלוונטי אליו, כי בעניין מסוים עלולה להיות השלכה של מפרט הכבאות על עניינים הנוגעים להגנת הסביבה, אז הם יכולים להצטרף לאותו עניין.

שי עג'מי: זאת אומרת, ממש איפה שהם רוצים, בעניינים החשובים, כל נותן אישור יכול להצטרף.

איתן גינזבורג: יכול להצטרף, לפי שיקול דעתו.

מוסי רז: בסדר.

מוסי רז: אבל יש שישה קבועים, למה יש שישה קבועים?

מוסי רז: מה נותן להם את הזכות להיות קבועים שם?

איתן גינזבורג: הם כאילו גופי מטה.

מוסי רז: גופי מטה?

מוסי רז: אתה קובע אידיאולוגיה מסוימת, אתה קובע דיסציפלינה מסוימת.

איתן גינזבורג: מוסי, אבל יש לכל משרד מקצועי, נושאי, בסדר?

איתן גינזבורג: כמו בריאות, הגנ"ס, מדע וכו'.

איתן גינזבורג: יש את הסמכות להחליט בעצמו אם הוא חושב שזה רלוונטי לו, הוא יגיע.

מוסי רז: אני יכול להגיד בכל משרד יש יועץ משפטי, אז לא צריך נציג של משרד המשפטים.

מוסי רז: זה אותו היגיון.

שי עג'מי: לא מוסי, אבל יש עסקים שלא קשורים לזה.

קרן ברק: נכון, לא צריך משרד המשפטים.

קרן ברק: אם אתה שואל אותי, לא צריך.

שי עג'מי: הוא נתן דוגמה קודם על פתיחת אולפן הקלטות.

שי עג'מי: מה אתה צריך?

מוסי רז: ומה הוא צריך משרד משפטים?

קרן ברק: לא צריך משרד משפטים, אפשר להוריד.

איתן גינזבורג: לא, רגע, שנייה.

איתן גינזבורג: התפיסה היא שיש ועדה שמורכבת, זה כמו קבינט, בסדר?

איתן גינזבורג: יש אנשים שקבועים על פי מה שנקרא בחוק.

איתן גינזבורג: קבועים, שחייבים להיות.

מוסי רז: ולמה השישה האלה?

מוסי רז: מה קשור רשות מקומית או משרד הפנים לאולפן הקלטות?

תומר רוזנר: הם אלה שנותנים את ההיתר ומטפלים, מלווים את העסק.

קרן ברק: הם אלה שבודקים אחרי זה, הם סוגרים, הם לוקחים את הרישיון.

איתן גינזבורג: אולפן הקלטות כבר לא צריך רישיון עסק, אז בוא נוריד את הנושא מהשולחן, לא נחזור אחורה.

איתן גינזבורג: אבל באופן עקרוני, לקחו פה משרדי מטה שהם ירכיבו את הוועדה.

איתן גינזבורג: אבל אל אותם משרדי מטה, כל משרד מקצועי שחושב שהנושא נוגע אליו מצטרף בהחלטתו.

איתן גינזבורג: לא צריך אישור מיושב ראש הוועדה.

איתן גינזבורג: הוא אומר מבחינתי זה נוגע אליי, אני מגיע לוועדה הזאת.

מוסי רז: הוא מגיע ומה?

איתן גינזבורג: הוא חבר.

איתן גינזבורג: הוא חבר.

איתן גינזבורג: רק לא רוצים להגיד שבכל דיון יהיה נציג איכות סביבה, אם הוא חושב שהוא לא צריך להיות שם.

איתן גינזבורג: זה כל העניין.

איתן גינזבורג: אנחנו לא פוגעים פה ביכולת של משרד איכות הסביבה או משרד הבריאות או כל משרד מקצועי אחר להגיע כחבר, כגוף מטה.

קרן ברק: אם אתה שואל אותי, הוא לא צריך להיות שם.

שי עג'מי: אני מנסה שנייה להגיד.

שי עג'מי: גם משרד המשפטים הרבה פעמים נתפס כגוף ---

תומר רוזנר: אנחנו חושבים שבאמת הנקודה, השאלה של חברת הכנסת ברק היא באמת במקומה.

תומר רוזנר: אבל אם היה מובהר שמדובר בנציג של היועץ המשפטי לממשלה, זה כבר היה נותן איזה שהוא היגיון לכך שהוא מתכלל את כל העניין המשפטי.

תומר רוזנר: כי גם במפרט יש בוודאי שאלות משפטיות.

תומר רוזנר: גם שאלה של חופש עיסוק.

קרן ברק: לא, יש יועץ משפטי.

איתן גינזבורג: לא, אני לא חושב שצריך עוד.

מעין ספיבק: אני רק רוצה להגיד רגע משהו לגבי הסוגיה של נותני האישור, שהם הנציגים המתחלפים.

מעין ספיבק: גם היום, הרי מפרט בנוי על ידי הרכבת החלקים הנפרדים על די כל אחד מנותני האישור.

מעין ספיבק: זאת אומרת, הגנת הסביבה היום לא נמצאים בקביעת המפרט של בריאות ולא כבאות וכן הלאה.

מעין ספיבק: בעצם במנגנון יחד עם ההצעה של היועץ המשפטי של הוועדה, שכן יהיה ניתן לכל נציג להצטרף, ככל שהוא רואה שהנושא הוא רלוונטי, כן תהיה אפשרות יותר הוליסטית להתייחס לכל אחד מהנושאים.

מעין ספיבק: היום כשמשרד הבריאות מפרסם את המפרט שלו, המשרד להגנת הסביבה נחשף לזה, תקנו אותי אם אני טועה, בשלב הערות הציבור.

מעין ספיבק: לא לפני.

מעין ספיבק: אז אנחנו בעצם מייצרים פה מנגנון יותר סביר.

מוסי רז: משרד הפנים מתי נחשף לזה?

מוסי רז: אז אוקיי, אז הוכחתי את מה שהייתי צריך להוכיח?

מוסי רז: אם משרד הפנים כנ"ל אז משרד הפנים בחוץ, כנ"ל.

מעין ספיבק: זה לא נכון, רגע.

איתן גינזבורג: חברים, משרד הפנים הוא המשרד שאחראי על חוק רישוי עסקים.

שי עג'מי: הוא גם רואה ראייה רוחבית בסוף.

איתן גינזבורג: משרד הפנים הוא השר האחראי על החוק.

מוסי רז: אז תוציא את הרשויות, אתה לא צריך שניים.

איתן גינזבורג: חבר'ה, זה שמשרד הפנים הוא ממונה על הרשויות זה לא אומר שהאינטרסים שלו דומים לרשויות.

איתן גינזבורג: משרד הפנים, סליחה על האמירה, אם יש פה נציגים של משרד הפנים.

איתן גינזבורג: משרד הפנים, לא להיעלב ממה שאני הולך לומר עכשיו.

איתן גינזבורג: לא נעלבים?

איתן גינזבורג: לא נעלבים.

איתן גינזבורג: לא קשור, לא קשורים אחד לשני, בסדר?

איתן גינזבורג: מה שמשרד הפנים יודעים, יודעים.

מוסי רז: יש פה ניסיון, בדיוק מה שקורה גם בחדר השני, ברגולציה.

מוסי רז: זה ניסיון לדחוק את הנושאים של סביבה, של בריאות, החוצה.

מוסי רז: על ידי זה שיש לך הרבה חברים לא רלוונטיים לכלום.

מוסי רז: והם, בסדר, אז הם יבואו שניים.

מוסי רז: אז אם זה כך, אז לפחות שיהיה כמו הרבה חקיקה שקרתה מאז שנת 2002 פה בכנסת, ושיהיה נציג לארגוני הסביבה.

קרן ברק: מה פתאום.

איתן גינזבורג: מה הקשר?

איתן גינזבורג: אני לא מבין איך יש קשר.

מוסי רז: מה הקשר?

מוסי רז: אתה עושה ועדה של שישה אנשים ואין אף אחד שם מהדיסציפלינה הזאת.

איתן גינזבורג: מה זאת אומרת?

איתן גינזבורג: יש משרד להגנת הסביבה.

מוסי רז: אבל הוא לא בשישה.

איתן גינזבורג: המשרד להגנת הסביבה שני נציגיו יכולים להגיע לכל דיון.

מוסי רז: הבנתי.

מוסי רז: אז הוא במקרה הטוב שניים משמונה.

מוסי רז: אם הוא מגיע עם שניים, אז הוא במקרה הטוב שניים משמונה.

מוסי רז: זה המקרה הטוב ביותר, נכון?

מוסי רז: שהוא יכול לצפות לו.

איתן גינזבורג: גם לשלטון המקומי יש אחד מתוך שמונה.

איתן גינזבורג: אני לא מבין.

מוסי רז: אני חושב שהנושא של סביבה הוא נושא יותר דרמטי היום משלטון מקומי, מצטער.

שי עג'מי: אבל בעניינים שאינם נוגעים לסביבה, אם המשרד להגנת הסביבה לא חושב שהוא בכלל רלוונטי לאותו עסק.

מוסי רז: אז הוא לא יצביע.

קרן ברק: מה זה קשור?

קרן ברק: נו, באמת.

שי עג'מי: אין לי בעיה שהוא יגיע לדיון, רק שלא יצביע.

שי עג'מי: אנחנו בעד שכולם יגיעו לדיונים.

שי עג'מי: השאלה פה היא זכות ההצבעה.

שי עג'מי: זאת אומרת, אם אנחנו מדברים על עסק שהמשרד להגנת הסביבה בכלל לא חושב שהוא צריך להיות שם לתת רישיון לאותו עסק, מה הוא יועיל לדיון?

איתן גינזבורג: למה לא משרד החקלאות?

קרן ברק: לא, נכון, כל השאר.

שי עג'מי: אגב, אני חייב להגיד, בעניין הזה גם נציג משרד המשפטים התווסף לוועדה מתוך המחשבה הרבה פעמים שמשרד המשפטים הוא מאוד מאוזן בתפיסתו.

שי עג'מי: בסדר?

שי עג'מי: והוא נועד גם כדי לאזן את הרכב הוועדה.

שי עג'מי: בעצם זה קצת מהמקום הזה שנועד לוודא שיהיה קצת עוד איזון לוועדה, בסדר?

שי עג'מי: לאור תפקידיה החדשים.

סימון דוידסון: אני יכול לפנות אליך בתור רגולציה?

קרן ברק: איזון לטובת איכות הסביבה?

קרן ברק: זה מה שאתה מתכוון?

שי עג'מי: לא, לא, באופן כללי.

שי עג'מי: באופן כללי.

קרן ברק: לא, איזון בין מה למה?

קרן ברק: כי אני לא הבנתי.

שי עג'מי: נייטרלי.

מעין ספיבק: בין האינטרסים השונים שהוועדה צריכה לשקול.

קרן ברק: את אומרת שזה לא ימשוך לצד אחד.

קרן ברק: כי אני אישית חושבת שהוא לא צריך להיות.

סימון דוידסון: אתם יודעים, אנחנו מדברים הרבה על הוועדה, אדוני יושב הראש.

סימון דוידסון: אבל בסוף יש פה שני סעיפים שבסוף בסוף הוועדה הזאת היא גוף מייעץ.

סימון דוידסון: בסוף הכל חוזר לשר.

סימון דוידסון: והשר האחראי בסוף מתכלל את האירוע איך שהוא רוצה.

סימון דוידסון: אז אנחנו מדברים הרבה על הוועדה.

סימון דוידסון: אבל הוועדה אין לה שיניים ואין לה כוח והיא לא אוכפת.

סימון דוידסון: ואנחנו נדבר פה עוד 40 שעות ואנחנו כולם עושים פה מהוועדה "או-אה" ובסוף השר הוא האחראי.

סימון דוידסון: באיכות הסביבה, בבריאות, במשטרה, לא משנה איפה.

סימון דוידסון: אז הרגולציה הזאת אולי נחמדה, אבל בסוף היא לא באמת רגולציה.

סימון דוידסון: היא לא באמת משנה את כללי המשחק וזו הבעיה האמיתית.

רון כץ: סבתא שלי הייתה אומרת שתמיד כשיש שקט סימן שהאוכל טעים.

מעין ספיבק: אני כן רוצה לחדד, ביחס להצעה של תומר.

מעין ספיבק: אני רוצה לבקש שההשתתפות של נותן האישור האחר תהיה בהקשר של סעיפים ספציפיים בתוך המפרט ולא כלל המפרט.

תומר רוזנר: לא, לא, בואי, אנחנו לא נתחיל עכשיו להיכנס לזה.

איתן גינזבורג: כן, מה?

איתן גינזבורג: 3 (ב') הוא יהיה ואחרי זה 3 (ג') הוא יצא?

מעין ספיבק: בסופו של דבר, במפרט בריאות יש הרבה מאוד חלקים שאינם נוגעים לנותן אישור אחר.

מעין ספיבק: אבל נותן האישור יעיין בטיוטה.

מעין ספיבק: כן, יעיין בטיוטה שמגישים בנושא בריאות.

מעין ספיבק: יגיד אילו סעיפים בטיוטה הזאת רלוונטיים אליו וייכנס אליהם לדיון.

איתן גינזבורג: זה אובר רגולציה על דה רגולציה.

תומר רוזנר: אי אפשר לעבוד ככה, נו.

מעין ספיבק: אבל אז אנחנו מייצרים מצב שבו על מפרט שלם, שבו להגנת הסביבה, לצורך הדוגמה, יש שלושה סעיפים שרלוונטיים.

מעין ספיבק: הוא יושב ומצביע על כל הסעיף.

מעין ספיבק: מה ההיגיון בזה?

קרן ברק: אנחנו מנסים לפרט.

שי עג'מי: יש פה רצון לשכלל את עבודת הוועדה.

שי עג'מי: נכנסו פה כמה אלמנטים שכולם העלו.

שי עג'מי: ואם אני צריך לסכם מה אנחנו חושבים אחרי זה.

איתן גינזבורג: תביא לי דוגמה למפרט.

איתן גינזבורג: יש לך פה דוגמה למפרט?

ניר קפלן: אם אפשר גם רק הערה.

ניר קפלן: אם אפשר משהו אחד, כבוד היו"ר, עד שאתה רואה את המפרט.

ניר קפלן: אתם יוצאים מתוך הנחה שעסקים רוצים לזהם ונגד הבריאות והסביבה.

איתן גינזבורג: לא, לא, זה חבל.

איתן גינזבורג: ניר, ניר, אל תקלקל לעצמך.

איתן גינזבורג: אל תקלקל לעצמך.

איתן גינזבורג: זה לא ההנחה שלנו, אנחנו לא אומרים את זה.

איתן גינזבורג: אף אחד מאתנו לא אומר את זה.

איתן גינזבורג: חבל להיכנס לפינה הזאת, פשוט חבל.

איתן גינזבורג: כן, יש לעוד מישהו רצון להתייחס לעניין הרכב הוועדה?

שי עג'מי: את עניין הנושא אם אפשר.

תומר רוזנר: אנחנו לא סיימנו להעיר.

שי עג'מי: אני אחדד שנייה את עניין הנושא שמעיין העלתה וזה קצת מסביר את הדוגמה.

שי עג'מי: לדוגמה, במפרט של רשות הכבאות יש כל מיני נושאים: מתי שמים מטפים, מתי שמים גלאים, מתי שמים מתזים.

שי עג'מי: איך עושים בדיקה לארון חשמל.

שי עג'מי: דרכי גישה, דרכי מוצא.

שי עג'מי: נניח, למשטרה מאוד חשוב שיהיה אפשר להימלט, אם חס וחלילה איזה שהוא מקרה שיש התקהלות, בעניין שנוגע לביטחון.

שי עג'מי: אז בנושאים שרלוונטיים למילוט, אז זה נכון.

שי עג'מי: אבל אין קשר למשטרה עכשיו להיכנס לעניינים שנוגעים למתזים או גלאים.

שי עג'מי: אם היא לא ביקשה, אגב.

שי עג'מי: זאת אומרת, אנחנו אין לנו בעיה.

שי עג'מי: ברגע שהמשטרה באה ואומרת לעניין נושא א', ב' ו-ג' אני מבקשת להיות שותפה כי הם רלוונטיים אליי, אז אנחנו מסכימים.

שי עג'מי: אבל אם היא אפילו לא ביקשה להיות בדיון על נושא מסוים.

תומר רוזנר: אם היא לא ביקשה, אז היא לא באה.

שי עג'מי: לא, בסדר.

שי עג'מי: אז אני אומר, זה הסיפור.

שי עג'מי: ברגע שהמשטרה טוענת שהיא רלוונטית לנושא מסוים.

תומר רוזנר: אז מה אתה טוען?

תומר רוזנר: בסעיף 3 (א') היא תהיה בפנים, בסעיף 3 (ב') תגיד לה לצאת החוצה?

שי עג'מי: היא תחליט איזה נושאים רלוונטיים.

שי עג'מי: לא, אבל מה ההיגיון?

איתן גינזבורג: מה ההיגיון?

איתן גינזבורג: ובאמת, אני שואל אותך שאלה.

איתן גינזבורג: עכשיו אנחנו דנים במפרט שהבאתם לי, סתם מפרט כללי.

איתן גינזבורג: במקרה הזה זה בית אוכל.

איתן גינזבורג: אז בסעיף 3.9 הוא יהיה, אבל בסעיף 3.11 הוא יצטרך לצאת החוצה?

שי עג'מי: לא, הוא יחליט.

איתן גינזבורג: אז בסדר, נו מה?

איתן גינזבורג: הוא חשב שבמפרט הזה הוא צריך להיות?

איתן גינזבורג: שיחליט באיזה סעיפים הוא יהיה או לא יהיה.

איתן גינזבורג: מה, צריך להגיד לו 'לא, אדוני, זה סעיף שאתה לא.

איתן גינזבורג: החוצה, החוצה'.

איתן גינזבורג: מה זה?

איתן גינזבורג: אתה לא יכול להתנהל בצורה כזאת.

שי עג'מי: טוב.

שי עג'מי: יש לזה הרבה השלכות.

איתן גינזבורג: הרבה השלכות?

שי עג'מי: לא, רגע, שנייה, אני אגיד.

שי עג'מי: אני בכוונה סיכמתי מקודם.

שי עג'מי: עלו פה הרבה דברים מבחינת להוסיף נציג רשויות מקומיות ועוד כל מיני נציגים.

שי עג'מי: ואיך עושים את הדיון ומי מכריע על האם זה נציג קבוע, היו"ר מחליט, היו"ר לא מחליט?

שי עג'מי: צריך פה לעשות שקלול שנייה של כל ההצעות לתיקון של הוועדה.

איתן גינזבורג: תשמע, בוא אני אגיד לך משהו.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: רוב חברי הוועדה אין להם שום עניין במפרט.

איתן גינזבורג: מי שבוחר לבוא, יש לו עניין במפרט.

איתן גינזבורג: משרד הכלכלה, he couldn't care less.

איתן גינזבורג: משרד המשפטים לא מעניין אותו.

שי עג'מי: למה לא?

איתן גינזבורג: כי ככה.

איתן גינזבורג: כי זה לא נוגע אליו והוא לא עוסק בזה ביום יום.

איתן גינזבורג: נציג משרד הכלכלה מה אכפת לו עכשיו בבית האוכל אם הכללים למניעת לא יודע, כללים לשינוע.

איתן גינזבורג: מה?

איתן גינזבורג: מה נציג משרד הכלכלה ומשרד המשפטים אכפת לו?

איתן גינזבורג: אבל נציג המשרד שבחר להגיע, הוא בחר כי יש לו פה הרבה עניין.

שי עג'מי: יש נציג שהוא מבקש שהוא יהיה.

איתן גינזבורג: וזה לא יהיה בתוך סעיף ספציפי.

איתן גינזבורג: בדרך כלל זה יהיה לכל המפרט.

תומר רוזנר: אם אפשר שנייה להסביר את המורכבות.

לירון אדלר מינקה: התמונה צריכה להיות תמונה כוללת, זה המטרה של הוועדה הזאת.

שי עג'מי: לא, רגע.

שי עג'מי: זה עלה בדיון, אבל זה לא ייפתר בצורה הזאת.

שי עג'מי: זה לא מה שיפתור את זה.

שי עג'מי: ואגב, עלה פה, אני לא זוכר מתי עלתה הטענה.

שי עג'מי: ומבחינתנו זה די ברור שמטרת החברים הקבועים היא לייצר את התכלול הזה.

איתן גינזבורג: אז מה אתה רוצה?

איתן גינזבורג: כשדנים במפרטי אוכל בנושא התשתיות או במניעת זיהום על ידי טיפול נכון בירקות ופירות גולמיים נציג המשטרה יצא כי זה לא מעניין אותו?

שי עג'מי: הוא יחליט.

איתן גינזבורג: זה לא סביר, נו.

מעין ספיבק: אני רק אחדד את האופן שבו נראה לי נכון לקיים את הדיונים שבהם יש נותני אישור שיש ביניהם קשר.

מעין ספיבק: בסדר?

מעין ספיבק: שיש קשר לסעיף.

מעין ספיבק: ככל שהוועדה היא מציגה טיוטה.

מעין ספיבק: היא גם שולחת אותה לכל נותני האישור הרלוונטיים.

מעין ספיבק: נותן האישור צריך לעבור על המפרט של בריאות והוא מסמן את הסעיפים שבהם הוא רואה שיש לדעתו השפעה על החלקים שלו.

מעין ספיבק: מתקיים דיון ייעודי בנושאים שבהם יש השפעות צולבות.

מעין ספיבק: ואותם מנסים, עליהם עובדים.

תומר רוזנר: אוקיי.

תומר רוזנר: אנחנו מבקשים שגם משרד האוצר יהיה שם.

תומר רוזנר: אין כל סעיף שהוא חושב שיש לו השפעה כלכלית ויסביר גם את כל הסעיף, מה מסביר.

תומר רוזנר: כי אם לא, הוא לא יצביע לסעיף זה.

תומר רוזנר: נו באמת, מספיק.

עידו מירז: רגע, רגע, אם אפשר רגע להסביר.

עידו מירז: אם אני הולך רגע למוסך.

עידו מירז: יש במוסך את מפריד השומנים.

עידו מירז: ומפריד השומנים המשרד להגנת הסביבה רלוונטי.

עידו מירז: יש את עולם הבטיחות בעבודה.

עידו מירז: בעולם הבטיחות בעבודה בטיחות בעבודה רלוונטיים.

עידו מירז: יש לי את עולם האבטחה של המוסך, שלא יגנבו חלקי מוסך.

איתן גינזבורג: הכל באותו מפרט, נכון?

עידו מירז: הכל באותו מפרט.

עידו מירז: עכשיו מה שיוצא זה בעצם בכל מפרט יש לי את כל נותני האישור.

עידו מירז: אם יש לי בכל מפרט כמעט את כל נותני האישור זה אומר שמסעיף א' עד סעיף ת' כולם נמצאים וכולם מדברים.

עידו מירז: בנושאים שהם לא רלוונטיים אליהם.

איתן גינזבורג: ואם הם לא?

עידו מירז: לא הבנתי.

עידו מירז: עוד פעם?

עידו מירז: לא, אבל למה להכניס אותם מראש?

עידו מירז: אני באמת שואל.

עידו מירז: למה להכניס?

איתן גינזבורג: לא הבנתי.

איתן גינזבורג: הדיונים הם לפי סעיפים?

עידו מירז: כן, בוודאי.

עידו מירז: אולי נסביר טיפה על איך העבודה קורית.

עידו מירז: כולם יעשו עבודת שטח, ידברו עם כולם לפני.

עידו מירז: בסוף מגיעים לוועדה עם איזה שהוא תוצר שהוא פחות או יותר מוסכם על כולם.

עידו מירז: ושם באמת ייקבע ביום זה וזה דנים בסעיף זה וזה.

עידו מירז: מי שרלוונטי שיגיע.

עידו מירז: מי שלא רלוונטי, לא חייב להגיע.

עידו מירז: שוב פעם, אני באמת מחלק.

עידו מירז: זה מאוד דומה לעבודה בוועדה פה.

עידו מירז: העבודה על החוק הזה לא התחילה פה.

עידו מירז: עשו הרבה עבודה קודם ואז מגיעים לדון בוועדה הזאת.

עידו מירז: עכשיו, בסעיף הזה, כשנדון, אם היה לנו חלק בהשפעות סביבתיות אז היה מגיע המשרד להגנת הסביבה.

עידו מירז: אבל לא היו מגיעים ששת המשרדים האחרים.

עידו מירז: ואותו דבר לגבי כל סעיף אחר.

עידו מירז: עכשיו, אם יש סעיף שבו הייתה השפעה צולבת של כבאות ושל הגנת הסביבה אז הם שניהם היו מגיעים.

עידו מירז: מראש אומרים להם לבוא.

עידו מירז: זה בדיוק הרציונל.

עידו מירז: אני לא יודע להסביר את זה יותר טוב מזה.

גילי צימנד: אני יכולה להגיד כנותן אישור, אין לנו אינטרס לשבת בדיונים שאינם רלוונטיים לתחום האחריות שלנו.

גילי צימנד: אנחנו יודעים לדבר מקצועית עם הקולגות שלנו.

גילי צימנד: אנחנו יודעים באיזה סיטואציות יש השפעות צולבות.

גילי צימנד: ואיפה שזה רלוונטי אנחנו נבוא.

גילי צימנד: אני רוצה שלא יצטרכו לאשר לנו לבוא, אלא כשיש משהו מקצועי רלוונטי אנחנו נבוא, בלי לבקש במיוחד.

גילי צימנד: וכשידברנו על אבטחה או דבר כזה, זה כמובן לא ענייננו ואנחנו לא מעוניינים להיות שם.

שי עג'מי: אגב, גם אנחנו עושים היום, כשלדוגמה עלו בעיות וסתירות בתוך מפרטים, כן?

שי עג'מי: בזמנו התעסקתי בזה.

שי עג'מי: אז היה איזה שהוא חוסר קוהרנטיות בעניין מסוים של שילוט של חומרים מסוכנים בין מפרט X ל-Y.

שי עג'מי: אז בנושא הזה לקחנו, עשינו עבודה, תיקנו את הנושא הזה בתוך המפרט מתוך תכלול של המשרדים.

שי עג'מי: אין צורך עכשיו להיכנס.

איתן גינזבורג: אני גם מרגיש שזה הולך להסתבך.

מעין ספיבק: אם אפשר להציע הצעה.

מעין ספיבק: בעצם עלו הרבה הצעות ובקשות לשינוי הרכב הוועדה, כולל גם המנגנון הזה.

מעין ספיבק: אנחנו כממשלה בכל מקרה צריכים רגע אחד לבחון את ההשפעות ולהסתכל על כל התמונה ככלל.

מעין ספיבק: בנושא ההצעה של תומר על המעורבות של נותני האישור - גם על זה אני כן הייתי מציעה שנדבר על ניסוח ספציפי שננסה ללבן בו כמה שיותר את הפרטים ונחזור לוועדה.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: תציעו הצעה.

איתן גינזבורג: רגע, שנייה.

איתן גינזבורג: בכל מקרה אנחנו עומדים על כך שנציג הרשויות יהיה חבר.

קרן ברק: השלטון המקומי.

קרן ברק: את זה תכניסו בתיקונים.

מעין ספיבק: ברור.

איתן גינזבורג: ושנציג הענף הספציפי יהיה משקיף.

רון כץ: איתן, אני חושב שצריכים לעשות גם חשיבה לגבי הנושא של סמכות של הערר בנושא של מחלוקות.

רון כץ: אין שום היגיון בזה שזה יחזור כל פעם לשר הרלוונטי, כי אז אין צורך בוועדה.

רון כץ: תחשבו ביניכם מי אותו גורם, שזה יכול להיות גם יו"ר הוועדה, שבסופו של דבר מחליט.

רון כץ: אין טעם ליצור ועדה כזו.

קרן ברק: שזה לא יתקע.

קרן ברק: שהעררים לא יהיו מנגנון של תקיעת דברים.

קרן ברק: כי זה מה שקרה לנו בשנים האחרונות.

שקד כסלו: הכוונה היא לתיקון של 7 (ג') 1?

רון כץ: כן.

רון כץ: צריך למצוא לזה פתרון.

רון כץ: אני מבין שכל שר רוצה שזה יהיה אצלו ושכל שר רוצה שזה יחזור אליו.

רון כץ: אני מבין את הקושי שלכם.

רון כץ: אבל אני אומר לכם פה שאנחנו לא נאפשר את זה.

רון כץ: עדיף שזה יהיה מוסכם עליכם.

רון כץ: בסוף זה יהיה גורם אחד.

רון כץ: וזה לא יהיה כל פעם שר במשרדו.

קרן ברק: איתן, תקשיב רגע לרון.

קרן ברק: כי מה שהוא אמר בעצם זה שאם יש לך את המנגנון, אתה יודע שאתה יכול בכל רגע נתון להגיש ערר, אתה תמיד תעשה את זה.

קרן ברק: פשוט תתקע את התהליכים.

קרן ברק: וכל הרעיון שלנו הוא הפוך.

קרן ברק: אז זה חייב להיות סיום של תהליך איכשהו.

קרן ברק: מה שרון אומר, הוא צודק.

רון כץ: או שאין צורך בוועדה.

רון כץ: אם כל שר יכול לחזיר את זה אליו.

שקד כסלו: בסופו של דבר הממשלה צריכה להכריע.

שקד כסלו: יש בזה הרבה היגיון.

שקד כסלו: הממשלה, שהיא הגוף שעליו מנויים כל השרים, וגם לא נקצבו לוחות זמנים מאוד קצרים להכרעה.

רון כץ: המטרה פה בסופו של דבר זה ליצור מנגנון יעיל לטובת העסקים.

רון כץ: זה שיכול להיות ששם לא הגיעו להסכמות, כי קשה להגיע להסכמות בנושאים האלה - מי יוותר למי ולמה.

רון כץ: אני מבין.

רון כץ: זה בסדר גמור.

רון כץ: בשביל זה אנחנו פה לעזור לכם.

רון כץ: אנחנו מבקשים שזה יהיה גורם אחד, מוסכם, ברור, שאליו יגיעו מחלוקות והוא יקבל החלטה.

תומר רוזנר: זה הממשלה, נו.

רון כץ: לא, לא ממשלה.

רון כץ: לא המילה ממשלה.

רון כץ: אני רוצה גורם שיהיה יו"ר הוועדה.

קרן ברק: לא, או יו"ר הוועדה או שר אחד.

קרן ברק: אבל אתה אומר שאי אפשר להגיע לשר מסוים, אז יו"ר הוועדה.

קרן ברק: אבל האופציה הזאת שבה לכל אחד יש סמכות להגיש ערר ולתקוע את התהליך, וזה יכול להגיע לאין סופיות של תהליך בעצם.

רון כץ: לכל שר במשרד שלו.

שקד כסלו: כששר רוצה להתנגד להצעה, הוא גם צריך להביא הצעה משלו.

שקד כסלו: זה תהליך.

רון כץ: אבל זה 45 יום, זה תוקע.

שקד כסלו: הוא צריך לעשות חשיבה ולראות.

איתן גינזבורג: תקשיבו, כל הרעיון הוא גם לפשט דברים.

איתן גינזבורג: והרעיון הוא שהוועדה לא תחליף את המשרדים המקצועיים.

איתן גינזבורג: והם צריכים לשבת ולראות איך אפשר לטייב את העסק הזה.

איתן גינזבורג: הכל יהיה בשיח.

איתן גינזבורג: רוב הנושאים שיעלו לוועדה הם יהיו בדרך כלל דברים יחסית מבושלים.

איתן גינזבורג: אני טועה?

איתן גינזבורג: יחסית מבושלים, אחרי שנעשתה עבודה מקדימה מראש.

קרן ברק: הוא טועה או לא?

קרן ברק: לא הבנתי.

רון כץ: לא, הוא צודק, בהחלט.

איתן גינזבורג: וכשיעלו מחלוקות אז הוועדה תוכל להכריע.

איתן גינזבורג: ובמידה ויהיה באמת וטו אחרי הכרעת הוועדה זה יעלה לרמת הממשלה.

איתן גינזבורג: גם זה היה דרישה של כמה שרים.

רון כץ: לא, ברור.

רון כץ: אבל אנחנו צריכים לקבוע שר ספציפי.

רון כץ: או סגן שר ספציפי שבשביל זה הוא נולד ונתנו לו את התפקיד שלו.

איתן גינזבורג: אנחנו לא עוסקים בממשלה ספציפית, עוסקים פה בחוק.

איתן גינזבורג: היום יש סגן שר, מחר אין סגן שר.

רון כץ: בחוק הזה אנחנו צריכים לקבוע משרד ספציפי.

רון כץ: לא כל שר יכול להחזיר את זה לעצמו.

רון כץ: כי אחרת אין טעם בוועדה.

רון כץ: ואני אומר לך, הנה, פה שומעים אותי.

רון כץ: אני מבין שזה גם היה קושי ביניהם להחליט והם ישמחו שנעזור להם.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: גם מה שהוא אומר, אם היה ביניהם קושי להחליט על זה, אז תתאר לך מה יהיה הקושי בכל הליך והליך.

קרן ברק: אם רק על זה הם לא הצליחו.

רון כץ: כל אחד מהמשרדים עכשיו ימשוך למה שהוא מאמין, במקום שאנחנו נקל באמת על העסקים.

רון כץ: אנחנו יצרנו עוד ועדה שתעשה עוד במפר.

קרן ברק: פינדרוס.

קרן ברק: תוסיף על זה עוד משפט, כי כבר שעה אנחנו מדברים על זה.

יצחק פינדרוס: אם יושב הראש ייתן לי.

יצחק פינדרוס: אני את איתן מכבד.

איתן גינזבורג: אני תמיד מכבד אותך.

איתן גינזבורג: האדם היחידי שאני קורא גם בשמו האמצעי.

יצחק פינדרוס: מי זה, אני?

רון כץ: מה שמך האמצעי?

רון כץ: זה אפילו אני לא יודע.

יצחק פינדרוס: זאב.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לומר דבר אחד.

יצחק פינדרוס: אפשר לפתור בעיה ואפשר לייצר בעיה.

יצחק פינדרוס: ואני בא מהפרקטי.

יצחק פינדרוס: ברמה הפרקטית, אם אתם רוצים להגיד שהחוק הזה נולד בשביל שמישהו יתמוך בתקציב בדיון, זה בסדר גמור.

יצחק פינדרוס: זכותכם, אתם קואליציה, זכותכם לעשות את זה.

יצחק פינדרוס: עכשיו, אם רוצים לפתור בעיה, ברגע שאתה מייצר הליך שאתה מכניס את הממשלה לסיפור הזה, אתה מכניס את השר הרלוונטי בסיפור הזה.

יצחק פינדרוס: אני לא מכיר שר שיפעל נגד הפקידים שלו.

יצחק פינדרוס: צריך הרבה אומץ בשביל זה.

יצחק פינדרוס: ולכן מהות החוק הוא בא להסדיר בעיה.

יצחק פינדרוס: הוא בא להסדיר בעיה.

יצחק פינדרוס: בעיה שכולנו מכירים.

יצחק פינדרוס: עכשיו, הבעיה אומרת שיש הרבה גורמים במדינת ישראל שיש להם סמכויות על ובסופו של דבר זה יוצר תהליך מסובך.

איתן גינזבורג: אתה חוזר לנקודה הקודמת שאמרת קודם?

איתן גינזבורג: רק שאני אבין.

יצחק פינדרוס: לא, ברור שעל זה מדברים.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לחדד את זה.

יצחק פינדרוס: תאר לעצמך שאני לצורך העניין כרגע אני שר, אני אקח שר הכי פחות בעייתי.

יצחק פינדרוס: הגנת הסביבה.

יצחק פינדרוס: לצורך העניין, אני השר להגנת הסביבה והפקיד אצלי, לצורך העניין הפקיד אצלי, לצורך העניין הוציא נייר.

יצחק פינדרוס: הגיע השר הממונה על ההסדרה ואמר 'חבר'ה, זה לא עובר מסך, זה לא עובד'.

יצחק פינדרוס: הדבר הפשוט שאני הייתי עושה כפקיד, אני אומר כפקיד, הייתי מייצר 30 ניירות.

יצחק פינדרוס: ואתה דורש מהממשלה בתוך 45 יום לדון על 30 ניירות.

יצחק פינדרוס: אתה מכיר ממשלה במדינת ישראל שיכולה לעשות את זה?

יצחק פינדרוס: אין ממשלה כזאת שיכולה לעשות את זה.

יצחק פינדרוס: ואז ברירת המחדל חוזרת אליי ואז אפילו מתפשרים.

יצחק פינדרוס: מתוך ה-30 ניירות דנים על שניים, 28 נשארים בברירת המחדל.

יצחק פינדרוס: ואתה יודע מי משלם את המחיר על זה?

יצחק פינדרוס: בעל הקיוסק ברחוב אלנבי, שיש בכל עיר כמעט חוץ מירושלים, הוא משלם את המחיר על הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: על הוויכוח בין שני שרים.

יצחק פינדרוס: עכשיו, זה לא יכול להיות.

יצחק פינדרוס: זה לא הגיוני, זה לא עושה שכל.

יצחק פינדרוס: המהות צריכה להיכנס לפה.

יצחק פינדרוס: בסוף יש מישהו שלוקח אחריות על כל התמונה ומבצע אותה.

יצחק פינדרוס: אני יכול להבין את הבעיות הפוליטיות של ממשלה חדשה, זה בסדר גמור.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, זה הרבה יותר קל מאשר ממשלה ישנה, כי ממשלה ישנה בכלל לא דנה על זה.

יצחק פינדרוס: הממשלה החדשה, אני באמת אומר בכנות, הממשלה החדשה הלכה ודנה ועשתה צעד אמיץ.

יצחק פינדרוס: אבל צריך לקבל החלטה.

יצחק פינדרוס: וההחלטה צריכה להיות מאוד מאוד פשוטה.

יצחק פינדרוס: בלי הסעיפים האלה, כל החוק הזה, אני אומר לכם ברמה הפרקטית, הוא מיותר.

יצחק פינדרוס: הוא הצהרתית מדהים, ברמה הפרקטית הוא לא שווה כלום.

רון כץ: אני מסכים שצריך לעשות חשיבה על זה ולמצוא פתרון.

יצחק פינדרוס: ואני מקווה שאני לא אחטוף מיריב לוין על זה שהצדקתי החלטה של הממשלה.

רון כץ: אתה אדם פרקטי ויודע איפה צריך להיות.

רון כץ: וזה חשוב.

קריאה: הוא גם בא מהשטח.

קריאה: הוא היה ראש רשות, הוא יודע איפה הבעיות.

יצחק פינדרוס: בסוף אני פוגש את בעל העסק שלא קיבל רישיון.

יצחק פינדרוס: והוא אומר לי תשמע, איזה פקיד מאיכות הסביבה.

קרן ברק: אבל הבעיה היחידה שאתה כל הזמן נותן את הדוגמה של איכות הסביבה.

קרן ברק: ויושב לידך מוסי שרוצה להגדיל את הכוח של איכות הסביבה.

קרן ברק: זה הדבר היחיד.

יצחק פינדרוס: אני לא נגד.

יצחק פינדרוס: אני אומר, בסוף אבל צריכה להיות החלטה.

קרן ברק: אנחנו חושבים כמוך, שצריכים לפשט את ההליכים.

קרן ברק: וכל תהליך שבסוף בא לשמה, לא בא לשמה - בסוף אתה מסבך את זה.

קרן ברק: ולכן אנחנו רוצים כל דבר פחות.

יצחק פינדרוס: התוודיתי שהעבירה הפלילית הראשונה שלי זה שסירבתי לקבל ממכון התקנים הוראות למתקנים.

רון כץ: עכשיו אני מבין את הבעיה.

רון כץ: איך הגיעו למנגנון הזה.

תומר רוזנר: יש לנו עוד הערות או שאתה רוצה לעשות הפסקה לגבי הנציבות?

יצחק פינדרוס: יש בעיה.

יצחק פינדרוס: אתה יצאת, הצלחתי לשכנע את חברי הקואליציה.

רון כץ: יש פה בעיה בבסיס ההצעה הזאת.

רון כץ: צריך לקבל החלטות בנושא הזה, או שהם צריכים לחזור עם תשובות.

רון כץ: כי אחרת אנחנו סתם באוויר.

רון כץ: כל הרעיון של המנגנון הזה אף אחד לא מבין אותו.

רון כץ: וגם רוצים לקבל תשובות לגבי מה קורה במצב של מחלוקות.

רון כץ: אולי כדאי לתת חמש דקות שיחשבו?

יצחק פינדרוס: אני מחזיר אליך את מה שאמרת לפני שתי דקות.

יצחק פינדרוס: זה מה שהממשלה החליטה, לא?

רון כץ: אז אני אומר, כדאי לתת חמש דקות, שיחשבו.

רון כץ: לא שאנחנו נחליט בשבילם, שיעשו חשיבה יגידו מה הם אומרים.

וליד טאהא: מעיין?

מעין ספיבק: בעצם דנים פה בסעיף שהממשלה הציגה אותו כסעיף מוסכם על ידי הממשלה.

מעין ספיבק: של איך נראה מצב שבו אין הסכמה בין שר נותן אישור לבין הוועדה לגבי מפרט.

מעין ספיבק: בעצם הוועדה הגישה מפרט ולנותן אישור, לשר, יש טענות נגד והוא רוצה שישקלו את המפרט שלו.

מעין ספיבק: כיום המנגנון שקבוע בהצעת החוק, שמוצע בהצעת החוק אומר שבמצב כזה הממשלה תידרש להכריע בין שתי ההצעות.

מעין ספיבק: והיה והיא לא הכריעה תוך 30 ימים ועוד 30.

מעין ספיבק: כלומר, מקסימום 90 ימים עם הארכות, תתקבל ההצעה של השר נותן האישור.

מעין ספיבק: אם הוועדה מחליטה למשוך את ההצעה לחלוטין, אז בעצם לא זו התקבלה, לא זו התקבלה, חזרנו למצב העולם שלפני.

מעין ספיבק: אוקיי?

רון כץ: אבל זה נשאר אותו דבר.

רון כץ: השר קובע.

מעין ספיבק: זה לא בדיוק סטטוס קוו, כי זה בעצם לשמור מצב קיים.

מעין ספיבק: אז זאת הייתה ההסכמה בממשלה.

קרן ברק: אנחנו מנסים לשפר, לא להשאיר את המצב שהיה.

רון כץ: זה המצב היום.

רון כץ: זה בדיוק המצב היום.

רון כץ: לא עשינו כלום.

רון כץ: נתנו איזה ועדה בשביל להצהיר שיש ועדה.

קריאה: לא נורא.

קריאה: ישבנו פה כמה שעות, היה נחמד.

רון כץ: אבל אין בו טעם, היא לא עושה כלום, זה המצב היום.

מוסי רז: אז אל תצביע בעד זה.

מוסי רז: אבל זה החוק שהקואליציה סיכמה.

רון כץ: אבל אנחנו רוצים לשפר אותו.

רון כץ: בשביל מה אנחנו פה?

מוסי רז: אני גם רוצה לשנות.

קריאה: נו, אז למה אנחנו יושבים פה?

רון כץ: נו, אז בשביל מה אנחנו יושבים פה?

מוסי רז: אבל השינוי שלך, תדע לך שלא נצביע בעד במליאה.

מוסי רז: רק שתדע.

וליד טאהא: טוב, אני מציע, חברים.

וליד טאהא: חברי הכנסת.

רון כץ: סליחה, מוסי, בשביל מה אתה פה?

רון כץ: מה שהממשלה אומרת להגיד כן?

רון כץ: אני לא מבין את זה.

רון כץ: בשביל מה אתה פה?

מוסי רז: מה שצודק להגיד כן.

רון כץ: מה זה מה שצודק?

וליד טאהא: חברי הכנסת.

רון כץ: מוסי, אני אומר לך שכמי שבא מהשטח,

מוסי רז: אוקיי.

מוסי רז: אתה יודע הכל ואני לא יודע כלום.

רון כץ: לא יודע הכל.

רון כץ: אומר לך שבמשך שמונה שנים של בעיה ברשויות המקומיות, המצב עכשיו, זה המצב היום.

רון כץ: לא צריך את זה.

רון כץ: זה בדיוק מה שקורה היום.

וליד טאהא: מה אתה מציע רון?

רון כץ: אני אומר דבר פשוט, שיקבלו הסכמה ביניהם.

רון כץ: שהם יקבלו, שהממשלה תקבל הסכמה ביניהם.

מוסי רז: מי זה ממשלה?

מוסי רז: צריך להחזיר את זה.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: בוא נשמע אותו מוסי.

רון כץ: שהממשלה תקבל ביניהם החלטה מה קורה במצב של מחלוקת?

רון כץ: כי אם במצב של מחלוקת זה חוזר.

וליד טאהא: הם הציעו.

וליד טאהא: ואתה לא אהבת את ההצעה שלהם, אז מה אתה מציע?

רון כץ: זה מה שאני רוצה להציע.

רון כץ: אם במצב של מחלוקת זה חוזר לכל אחד מהמשרדים, לא עשינו כלום.

תומר רוזנר: לא, לא, לא.

וליד טאהא: שנייה תומר.

תומר רוזנר: חבר הכנסת כץ, ההצעה כפי שהיא מונחת כרגע היא היא להביא את זה לממשלה.

רון כץ: יפה.

רון כץ: מי זה הממשלה?

תומר רוזנר: הממשלה זה ממשלת ישראל.

רון כץ: מי מקבל שם את ההחלטה?

תומר רוזנר: הממשלה במליאתה.

רון כץ: מי זה, איזה שר?

תומר רוזנר: השרים.

רון כץ: אוקיי.

רון כץ: אז ההצעה שלי שיהיה שר אחד ספציפי שאחראי על מחלוקות.

רון כץ: זו ההצעה שלי.

וליד טאהא: שר אחד?

וליד טאהא: אז למה לא לקבל את הצעת השר שכבר בגלל שלא קיבלו רוצים להעביר את זה הלאה?

וליד טאהא: אז אתה למעשה אומר אתה רק מעביר את זה מאדם לאדם.

יצחק פינדרוס: לה, הוא לוקח שר אחד שהוא מתכלל.

וליד טאהא: אבל יש אותו.

וליד טאהא: יש את השר הממונה.

יצחק פינדרוס: לא, אבל בסוף הוא לא ברירת המחדל.

וליד טאהא: לא, יש את השר הממונה, אחרת מרוקנים אותו מתוכן.

רון כץ: אז לא צריך את הוועדה הזאת.

וליד טאהא: אני אומר, חברים, א' זה ראוי.

וליד טאהא: זה כוח ראוי.

וליד טאהא: אבל אני חושב שכל הצעה אחרת היא לא יותר טובה ממה שהם מציעים.

וליד טאהא: הם אומרים במצב של מחלוקת מחזירים את זה לכל הממשלה.

וליד טאהא: אתה אומר נחזיר את זה לאדם אחד.

וליד טאהא: הרי מלכתחילה בגלל שלא הסכימו על החלטת אדם אחד.

יצחק פינדרוס: לא, לא, ווליד, לא.

יצחק פינדרוס: זה לא מה שאנחנו אומרים.

יצחק פינדרוס: אנחנו אומרים הממשלה תהיה לה סמכות.

יצחק פינדרוס: זה בסדר גמור.

יצחק פינדרוס: אבל האינסנטיב, אם הממשלה לא החליטה, שהערכה היא שזה מה שיהיה ברוב המקרים, אלא אם כן יהיה הפוך.

יצחק פינדרוס: אם אתה תיתן לשר ההסדרה את הסמכות, אם לצורך העניין שר החקלאות מאוד מאוד רוצה את התקנה הזאת, הוא יביא אותה לממשלה.

יצחק פינדרוס: כי אם לא, יהיה הפוך.

יצחק פינדרוס: למי יש את האנטר להכניס מחלוקות?

יצחק פינדרוס: לשר החקלאות.

יצחק פינדרוס: הוא יהיה לו אינטרס להביא כמה שפחות מחלוקות לממשלה ולא כמה שיותר.

יצחק פינדרוס: אם שר ההסדרה, לכן ברירת המחדל צריכה להיות אם הממשלה לא החליטה.

יצחק פינדרוס: לא אם הממשלה החליטה.

יצחק פינדרוס: לא החליטה הממשלה, יראו את הצעת השר הממונה על ההסדרה כאילו היא התקבלה.

רון כץ: בדיוק.

יצחק פינדרוס: בדיוק הפוך.

יצחק פינדרוס: ואז יבוא שר החקלאות או שר הכלכלה ויילחם.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: מעיין, חבר'ה בצד ימין.

וליד טאהא: שמענו את ההערות.

וליד טאהא: חברי הכנסת בסך הכל רוצים לא לסבך את העניין.

וליד טאהא: ורוצים שזה יעבוד ולא לייצר מנגנון שמנגנון סיכול.

וליד טאהא: שזה יסכל את האפשרות.

יצחק פינדרוס: יש לנו 100 מפרטים אחידים שעוד לא מוסדרים.

וליד טאהא: סיכול של הרישוי.

קרן ברק: זה נשמע טוב כשאתה אומר סיכול.

וליד טאהא: כן, נשמע טוב?

וליד טאהא: אהבת את זה?

קרן ברק: מאוד.

וליד טאהא: וואלה, אני דווקא לא אוהב את זה.

וליד טאהא: אמרתי את זה מתוך אילוץ.

רון כץ: לא, עסקים, סיכול של עסקים.

רון כץ: נתקדם, אנחנו לא שם.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: יש פה אנשי משטרה.

וליד טאהא: יכול להיות גם הם אהבו את זה.

יצחק פינדרוס: אם לא יהיה טופס 4 השר המהסדר יכול לאשר, אפילו שאין טופס 4 ביישובים אצלם.

יצחק פינדרוס: כן.

וליד טאהא: על זה יהיה חוק פינדרוס.

וליד טאהא: חוק שלם לעניין של טופס 4.

וליד טאהא: אבל כבר עלה, אתה יכול לראות אותו במערכת.

וליד טאהא: חבר'ה, אוקיי, רשמנו את ההערות.

וליד טאהא: אתם גם רשמתם.

וליד טאהא: אנחנו נשאיר את הסוגיה הזאת להכרעה על הנוסח.

מוסי רז: אני לא אצביע בעד החוק אם זה ישתנה, אני מודיע.

וליד טאהא: אוקיי, בסדר.

מעין ספיבק: אני רק אגיד שבאמת אנחנו כממשלה, בשונה מאשר הרכב הוועדה והנושאים האלה שאנחנו יכולים להביא נוסח חלופי, פה מדובר באחד מנושאי הליבה שהממשלה קיבלה לגביהם החלטה.

מעין ספיבק: ולכן אנחנו אין לנו אפשרות להביא שום דבר אחר חוץ מזה.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: אין בעיה.

וליד טאהא: בכל זאת אני אומר, אנחנו נשאיר את הסוגיה.

וליד טאהא: אם נגיע לנוסח שייתן מענה לסבך הזה, אז אוקיי.

וליד טאהא: אם לא, אז נשאיר את הנוסח שהציעה הממשלה.

קרן ברק: לא.

רון כץ: למה?

וליד טאהא: אם לא, נשאיר את הנוסח שהציעה הממשלה.

וליד טאהא: אני אמרתי את זה ברור.

וליד טאהא: אם לא נגיע לסיכום.

וליד טאהא: כי מה?

וליד טאהא: כי נשאיר את זה פתוח?

וליד טאהא: הרי צריכים להגיע להסכמה.

וליד טאהא: או שהם מאשרים את הסיכום שהביאה הממשלה.

רון כץ: או את הנוסח שאנחנו הצענו.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: אבל מה אתה אומר להם?

וליד טאהא: רשמנו את ההערות לגבי הנוסח שאתה הצעת גם.

רון כץ: לא, אבל זה מוריד את המוטיבציה שלהם לעבוד.

קרן ברק: לא, אבל זה כולנו רוצים את זה.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: בוא נראה אם זה מוריד את המוטיבציה.

וליד טאהא: יכול להיות שזה מעלה את המוטיבציה.

וליד טאהא: בוא נראה.

תומר רוזנר: אני אעיר את ההערות שלי בקצרה.

תומר רוזנר: יש לנו עוד ארבע הערות קצרות.

תומר רוזנר: לגבי סעיף ב' (7) שמוצע כאן, שבעצם הוא מתערב בסדרי עבודה של הוועדה וקובע לה איך היא תצביע על המפרטים.

תומר רוזנר: אנחנו חושבים שצריך להשאיר את זה לוועדה לקבוע את סדרי עבודתה כפי שהיא תמצא לנכון.

תומר רוזנר: כיוון שקביעה כזאת קשיחה עלולה לעורר קשיים במצבים שבהם יש חלקים שמשפיעים זה על זה.

תומר רוזנר: חלקים שמתגלים בסופו של דבר סתירות.

תומר רוזנר: אנחנו חושבים שהדבר הזה צריך להישאר לשיקול דעת הוועדה.

שי עג'מי: לא הבנתי את ההקשר.

לירון אדלר מינקה: שזה לא יהיה בחוק.

שי עג'מי: מה זה "זה" אבל?

תומר רוזנר: שזה לא יהיה בחוק.

תומר רוזנר: שהוועדה תקבע, אם היא חושבת שזה הדרך הנכונה להצביע, היא תקבע.

תומר רוזנר: ואם היא חושבת שהיא צריכה לתת לעצמה טיפה גמישות במקומות אחרים.

שי עג'מי: מה המהות של ב' (7)?

שי עג'מי: אני לא מוצא אותו.

לירון אדלר מינקה: שמצביעים על כל חלק בנפרד.

שי עג'מי: אה, הבנתי.

תומר רוזנר: אני אומר, זה סדרי עבודה של ועדה.

וליד טאהא: הוא מקל עליך בסך הכל.

שי עג'מי: לא, לא הבנתי על מה מדברים.

שי עג'מי: ב' (7) הוא זוכר.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: תומר לא אוהב שמסבכים את העניינים.

תומר רוזנר: נכון.

מעין ספיבק: למה לא לקבוע את זה, סליחה?

תומר רוזנר: אנחנו חושבים שזה דבר שצריך להיות גמיש ונתון לשיקול דעת הוועדה עצמה.

תומר רוזנר: כי זה סוג של סדרי עבודה.

תומר רוזנר: אין בזה שום היגיון לצעוק כשאנחנו עוד לא יודעים איך הוועדה הזאת תעבוד באמת בשטח.

תומר רוזנר: יכול להיות שזה פשוט יערים קשיים על דרך העבודה שלה.

תומר רוזנר: נראה לנו שנכון יותר להשאיר את זה להחלטה של הוועדה עצמה.

תומר רוזנר: כשהיא תקבע לעצמה את סדרי עבודתה היא תקבע איך היא מצביעה על דברים.

תומר רוזנר: ואם היא תרצה להצביע בשיטה הזאת, היא תצביע בשיטה הזאת.

תומר רוזנר: תרצה להצביע בשיטה אחרת, תצביע בשיטה אחרת.

תומר רוזנר: זו הערה אחת.

שקד כסלו: אני אשמח רגע להתייחס.

תומר רוזנר: רגע, רגע, תתייחסו בסוף, בסדר?

תומר רוזנר: קצת קשה לי לזכור באופן מלא.

תומר רוזנר: הערה שנייה שיש לנו זה כפי שאמרתי לגבי המניין החוקי, שצריך להתאים אותו להרכבים החדשים של הועדה, שאני לא אחזור על זה.

תומר רוזנר: אמרתי את זה כבר קודם.

תומר רוזנר: כי הוועדה הקודמת הייתה של חמישה או שישה.

תומר רוזנר: הערה נוספת היא לגבי כך שנותר פה המבנה של הוועדה כוועדה מייעצת עניינים אחרים שאינם קשורים למפרטים האחידים.

תומר רוזנר: אבל הסעיפים שממעטים בעצם את הדברים האחרים שהוועדה המייעצת לא תדון בהם למעשה יוצרים מצב שהדברים שהוועדה בהם היא ועדה מייעצת היא קבוצה ריקה.

תומר רוזנר: כיוון שכל התקנות של החוק הזה מגיעות לאישור של הכנסת, בהיותן תקנות בעלות אופי פלילי.

תומר רוזנר: והמפרטים בוועדת ההסדרה המלאה.

תומר רוזנר: ולכן לא ברור מה נשאר בוועדה המייעצת כוועדה מייעצת.

תומר רוזנר: כלומר, על מה היא תייעץ בדיוק?

תומר רוזנר: אז זה לשיקול, לתשומת לב.

תומר רוזנר: זה לא מפריע שהסעיפים האלה יישארו, אבל אין להם שום תוכן למעשה.

תומר רוזנר: כי יש ועדה מייעצת.

תומר רוזנר: דבר נוסף, זו הערה מהותית.

תומר רוזנר: יש פה סעיף שבעצם מאפר לוועדה המייעצת לבטל מסמכים או תנאים שהם חושבים שהם נדרשו שלא כדין.

תומר רוזנר: לדעתנו זו שאלה של סמכות שהיא שאלה משפטית.

וליד טאהא: מצד מי נדרשו לא כדין?

תומר רוזנר: מצד נותני האישור.

תומר רוזנר: זאת אומרת האנשים שנותנים את הרישיונות בטח.

תומר רוזנר: נגיד דרשו דבר שלדעת הוועדה הם לא יכלו או לא היו צריכים לדרוש.

תומר רוזנר: אז כאן יש את הסמכות לבטל.

תומר רוזנר: אנחנו חושבים שזה סעיף שמעורר קושי.

תומר רוזנר: מכיוון שמדובר בשאלה משפטית.

תומר רוזנר: ואז זה בעצם סוג של ריב פנים ממשלתי בשאלה אם יש סמכות או אין סמכות לעשות אותו.

תומר רוזנר: אני חושב צריך לשקול לעשות פה איזה שהוא הסדר שהוא יותר ברור בהיבטים האלה.

תומר רוזנר: אני עוד לא חשבתי על משהו שהוא מתאים בהקשר הזה.

תומר רוזנר: אבל אני חושב שזה, אני פשוט צריך להציף את הקושי כרגע.

תומר רוזנר: לדעתי אלה הסעיפים.

לירון אדלר מינקה: הדבר האחרון, רק שאת סעיף הדיווח, שאנחנו הצענו שהוא מפורט יותר, אנחנו מציעים שזה יהיה סעיף הדיווח ולא הסעיף שהקראנו, שהשר בעצם קובע את כל הדיווחים.

מעין ספיבק: תוכלי להפנות לעמוד של הדיווח?

לירון אדלר מינקה: הסעיף של השר, אני תכף אמצא אותו.

לירון אדלר מינקה: הנה, יש בפסקה 8 בעמוד 17 "השר הממונה ברשות ההסדרה רשאי לקבוע הוראות לעניין פרסום דין וחשבון איטי על פעילות הוועדה להסדרה".

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: אז אנחנו חושבים שזה דבר שהכנסת צריכה לקבוע אותו.

תומר רוזנר: ובמיוחד במסגרת סמכויותיה הפיקוחיות.

תומר רוזנר: אנחנו הצענו את הסעיף שיכלול את מה יכלול הפיקוח.

תומר רוזנר: הוא צריך להיות דיווח שנתי קבוע.

תומר רוזנר: לכלול שיהיה בו תוכן מסוים ולא איזה שהיא קביעה אמורפית של השר.

תומר רוזנר: זה ההערות שלנו לגבי הדבר הזה.

תומר רוזנר: לגבי הסעיף זה.

תומר רוזנר: אבל אני חושב שבאמת יש פה לממשלה עבודה רבה להביא לנו לקראת הדיון הבא איזה שהוא משהו קצת יותר, איך לומר?

תומר רוזנר: בהתחשב בהערות חברי הכנסת, לגבי ההרכב וסדרי העבודה של הוועדה.

שקד כסלו: כן נשמח להתייחס לחלק מהדברים.

שקד כסלו: קודם כל, לגבי ההצעה, היועץ המשפטי לוועדה התייחס לזה והוא אמר שהוא חושב שזה צריך להיות חלק מנהלי העבודה של הוועדה.

שקד כסלו: כיוון שזה שלוב אינהרנטית בהרכב הוועדה, שדיברנו על זה עכשיו הרבה, האם זה יהיה כל נותן אישור בחלק הרלוונטי אליו?

שקד כסלו: כל נותני האישור ביחד כהרכב קבוע?

שקד כסלו: אנחנו לא חושבים שזה משהו שאפשר לקבוע בנהלים הפנימיים.

שקד כסלו: אלא נכון שזה יישאר בחקיקה.

שקד כסלו: ולכן על הסעיף הזה אנחנו כרגע עומדים.

שקד כסלו: לגבי הקוורום, אפשר לחשוב על זה.

שקד כסלו: אנחנו באמת נעשה על זה שיח ממשלתי, לבחון את האפשרות להרחיב אותו.

שקד כסלו: ולגבי ביטול התנאי או מסמך, כמו שקבוע בהצעה שלנו בסעיף ב' (11) אנחנו לא חושבים שזו שאלה משפטית בלבד.

שקד כסלו: זו שאלה שיש בה גם הרבה תוכן מקצועי.

שקד כסלו: האם התנאי הייחודי שנקבע לעסק ספציפי אכן היה צריך להיקבע.

שקד כסלו: להיקבע כמו שהוא.

שקד כסלו: ולכן אנחנו חושבים שהמנגנון שאנחנו הצענו, שהוועדה להסדרה דנה בדבר יחד עם נותני האישור שהם חלק ממנה ואחרי שהיא פונה לנותן האישור הרלוונטי לשמוע את עמדתו, הוא מנגנון מאוזן ומספק בהקשר הזה.

מעין ספיבק: אם אפשר רק בנושא הקוורום אני אשמח לקבל שבעצם הוועדה היא זו שתניח הצעה.

מעין ספיבק: כמובן שאנחנו פתוחים.

תומר רוזנר: כמובן שהוועדה תניח.

וליד טאהא: כן תומר.

תומר רוזנר: כן, יושב הראש ביקש ממני.

תומר רוזנר: נציג הנציבות נמצא כאן?

תומר רוזנר: בדיון הקודם של הוועדה נדון לוח זמנים של פרסום המפרטים.

תומר רוזנר: והממשלה הציעה הצעה שבעצם הוועדה ממש לא הייתה שבעת רצון ממנה.

תומר רוזנר: שהמפרטים יפורסמו עד 2026, 50% מהעסקים.

תומר רוזנר: 2025, 2026?

תומר רוזנר: לא זוכר.

תומר רוזנר: תקופה ארוכה מאוד.

תומר רוזנר: ועלתה טענה מאוד משמעותית במסגרת הדיון שאחת הסיבות המרכזיות לדבר הזה זה שעד שיקבלו את התקנים שיוקצו להם בתקציב הקרוב ייקח לפחות שנה.

תומר רוזנר: ולכן זה בעצם מאוד יעכב את עבודת הכנת המפרטים.

תומר רוזנר: היינו רוצים לשמוע מנציג הנציבות למה זה צריך לקחת שנה לאייש תקנים שיוקצו בתקציב הקרוב לנושא הזה?

תומר רוזנר: לפחות אני מנסה לשקף את עמדת חברי הוועדה כפי שהוצגה בישיבה הקודמת.

תומר רוזנר: כיוון שהרפורמה הזאת מדשדשת כבר שנים רבות, חברי הוועדה היו מאוד לא שבעי רצון מכך שהיא עכשיו תצטרך להתעכב עוד ארבע שנים כדי שיתחילו לראות את פירותיה.

תומר רוזנר: ואחד הדברים שעלה זה הנושא הזה של התקנים והאיוש שלהם.

אברהם חליבה: שלום לכולם.

אברהם חליבה: קודם כל, מכיוון שלא הייתי בישיבה הקודמת, אני לא יכול להתייחס למה שנאמר.

אברהם חליבה: אבל אני לא יודע מי נקב בזמן שנה.

אברהם חליבה: אבל אני אגיד שבנציבות שירות המדינה ראשית אנחנו רואים ערך גדול גם ברפורמה הזאת.

אברהם חליבה: וברור לנו שיש לה משמעות מיוחדת ונתגייס בשמחה לסייע גם בהקשר הזה בלוחות הזמנים.

אברהם חליבה: גיוס כוח אדם במדינה יש לו כל מיני אספקטים.

אברהם חליבה: זה מאוד תלוי אם מדובר בגיוס של משרה חד גנרית, משרות בכל משרד.

אברהם חליבה: אני מבין שהרפורמה הזאת למעשה מדברת על להוסיף אנשים במשרדים הרלוונטיים לטובת כתיבת המפרטים.

אברהם חליבה: בהקשר הזה אני אומר, ככל שיוצגו בפנינו הדרישות המקצועיות של אופי העבודה ובעצם איך זה משתלב בהקשרים הקיימים נוכל בוודאי לסייע גם בהליכי הגיוס והמיון.

תומר רוזנר: אנחנו יודעים שאתם יכולים לסייע.

תומר רוזנר: השאלה היא, אנחנו צריכים לוח זמנים.

אברהם חליבה: אני אומר בצורה מאוד ברורה.

אברהם חליבה: אני לא רואה שום סיבה שזה ייקח שנה.

תומר רוזנר: מתי יפורסמו מכרזים?

אברהם חליבה: זה לא אנחנו קובעים מכרז.

וליד טאהא: תלוי בחומר שהם יקבלו.

אברהם חליבה: אני אחדש פה אולי דברים שאולי הם מושכלות בסיסיות לנו, אולי הרבה אנשים לא יודעים.

אברהם חליבה: בסוף, אם משרד האוצר מקצה תקנים למשרדי ממשלה, הם רשאים לפרסם מכרזים והם מפרסמים אותם, למעט מכרזים בכירים שהנציבות עצמה מפרסמת.

אברהם חליבה: להבנתי לא מדובר במכרזים בכירים, ולכן כל משרד ומשרד יכול לאייש.

אברהם חליבה: אני מציע פה הצעה פרקטית, כדי לקצר את לוחות הזמנים, לא משנה מאיזה צד שלהם.

אברהם חליבה: שאין צורך להמתין בשביל זה עד סיום החוק.

אברהם חליבה: אפשר במקביל לעבודת הוועדה הזאת להציב בפנינו את הדברים הדרושים ואנחנו נסייע בשמחה.

אברהם חליבה: להכין מתווה גיוס וזה יכול לעבוד בד בבד.

אברהם חליבה: כל עוד התקנים מבחינה תקציבית קיימים, אין שום בעיה.

תומר רוזנר: הם יהיו קיימים בתקציב הקרוב כמובן.

אברהם חליבה: לא, בסדר.

אברהם חליבה: אז אפשר להכין את הכל וברגע שם זה להפעיל אותו.

אברהם חליבה: לא רואה שום בעיה.

וליד טאהא: אביחי.

תומר רוזנר: אז ההצעה שלך מצוינת.

שי עג'מי: אנחנו מקבלים את זה.

שי עג'מי: שי, זה השם.

וליד טאהא: שי, סליחה.

שי עג'מי: ההצעה כמובן נהדרת.

שי עג'מי: אבל אנחנו לא המשרדים המגייסים לצורך העניין כרגע.

שי עג'מי: משרד הבריאות או הגנת הסביבה, מי שקיבל את העניינים, הוא בעצם זה שצריך לפנות.

שי עג'מי: יש פה בעצם התגייסות של המשרדים אצלם בתוך הבית, לעשות את העבודה המקצועית.

שי עג'מי: להבין מה בדיוק רוצים, מה הדרישות המקצועיות.

שי עג'מי: ופה, לפי ההצעה נייצר איזה שהיא עבודה.

שי עג'מי: אולי אפשר לעשות עבודה מרוכזת ולהוציא את זה בפוש אחד ולא לעשות עבודה מפוזרת.

תומר רוזנר: אז אני חושב שלפי ההצעה של מר חליבה מהנציבות אפשר באמת, אני מציע שתתכנסו ביומיים הקרובים ולקראת דיוני הוועדה, כנראה לא יסתיימו ביום ראשון, אלא יהיו עוד דיונים נוספים או דיון אחד נוסף כנראה.

תומר רוזנר: אז שבאמת יוצג לנו לוועדה המתווה הזה.

תומר רוזנר: כי זה הטריד מאוד את חברי הכנסת בישיבה הקודמת.

תומר רוזנר: שזה משהו שעלול לעכב את הכל.

שי עג'מי: אני לוקח על עצמי לעשות את העבודה מול המשרדים.

שי עג'מי: ולהביא לכאן.

אברהם חליבה: אנחנו נסייע בשמחה, אני לא חושב שתהיה בעיה.

וליד טאהא: יופי, בסדר גמור.

וליד טאהא: אפשר להמשיך.

וליד טאהא: יש עוד 20 דקות.

לירון אדלר מינקה: טוב, אני ממשיכה בהקראה.

וליד טאהא: איזה עמוד?

לירון אדלר מינקה: עמוד 21.

לירון אדלר מינקה: בסעיף 14 בעצם הוצאו שני תיקונים על ידי הממשלה, שהם תיקונים טכניים של מיקום של סעיפים.

לירון אדלר מינקה: אנחנו מספרנו את הסעיפים קצת אחרת, כך שאין צורך בתיקונים האלה.

תומר רוזנר: לכן הסעיף יימחק.

לירון אדלר מינקה: אין צורך להקריא אותם.

לירון אדלר מינקה: אין צורך בתיקונים האלה, אני לא מקריאה.

לירון אדלר מינקה: בעמוד 22, פסקה 15 (א').

לירון אדלר מינקה: בסעיף 14 (1) א'.

לירון אדלר מינקה: בסעיף קטן א' (1) "במקום השר שקביעתו של עסק כטעון רישוי נעשתה בהתייעצות עמו לפי סעיף 1 (ב') יבוא השר נותן האישור.

לירון אדלר מינקה: ב.

לירון אדלר מינקה: בסעיף קטן ג' במקום שר שקביעתו של עסק כטעון רישוי נעשתה בהתייעצות עמו יבוא השר נותן האישור.

לירון אדלר מינקה: 15 (ב') בסעיף 28 (א').

לירון אדלר מינקה: בסעיף קטן א', במקום השר שקביעתו של עסק כטעון רישוי נעשתה בהתייעצות איתו, בסעיף זה השר המסמיך, יבוא השר נותן האישור.

לירון אדלר מינקה: ב.

לירון אדלר מינקה: בסעיף קטן ד' (2) א' במקום השר המסמיך יבוא השר נותן האישור שהסמיכו.

תומר רוזנר: גם כאן מדובר בתיקונים טכניים של שינוי מונח, שאין להם משמעות מהותית.

לירון אדלר מינקה: פסקה 16.

לירון אדלר מינקה: "אחרי סעיף 29 (י"א) יבוא תכולת הוראות ושינויים.

לירון אדלר מינקה: 29 (י"א) 1 הוראות החוק המפורטות להלן יחולו לגבי מפעל ביטחוני בשינויים אלה: 1.

לירון אדלר מינקה: סעיף 7 (א') 4 לא יקרא.

לירון אדלר מינקה: 2.

לירון אדלר מינקה: סעיף 7 (ג') 3 לא יקרא.

לירון אדלר מינקה: 3.

לירון אדלר מינקה: בסעיף 7 (ג') 4 במקום לפי המאוחר יקראו לפי המוקדם.

לירון אדלר מינקה: בסעיף קטן ג' לא יקרא.

לירון אדלר מינקה: 4.

לירון אדלר מינקה: סעיף 7 (ג') 5, א' (1) עד א' (5) לא יקרא.

לירון אדלר מינקה: 5.

לירון אדלר מינקה: סעיף 8 (ד') י"א לא יקרא.

לירון אדלר מינקה: 6.

לירון אדלר מינקה: בסעיף 12 (ב') סעיפים קטנים ב' (10) ו-ב' (11) לא יקראו.

תומר רוזנר: הסעיף הזה בעצם מתייחס לפרק מיוחד שיש בחוק רישוי עסקים שנוגע למפעלים ביטחוניים.

תומר רוזנר: ומה שהוא קובע בעצם שחלק לא מבוטל מההוראות שאנחנו דנו בהם עד עכשיו שהם מתעסקות בשינויים באופן שבו נקבעת ההסדרה של המפרטים וכו'.

תומר רוזנר: לא יחולו בנושא מפעלים ביטחוניים.

תומר רוזנר: למעשה ועדת ההסדרה תמשיך להיות זו שדנה במפרטים האחידים, אבל לא יהיו לה סמכויות לא של קבלת דיווחים ולא של נקיטת פעולות בכל הנוגע ליישום המפרטים האחידים במפעלים הביטחוניים.

לירון אדלר מינקה: בסדר?

לירון אדלר מינקה: אפשר להמשיך?

וליד טאהא: לא, אני רוצה לעבור בכל זאת לאורחים בזום.

וליד טאהא: נפתלי קאייקוב, יו"ר איגוד מנהלי רישוי עסקים בשלטון המקומי.

וליד טאהא: שומע נפתלי?

וליד טאהא: כן, בבקשה.

נפתלי קאייקוב: אני התייחסתי מקודם לנציגות של המקומיים ואני מודה לוועדה על השינוי החשוב הזה.

נפתלי קאייקוב: לא היה אפשר לדבר, אבל (הפרעות בקליטה בזום) שמציג למגזר העסקי לאור הפניות (הפרעות בקליטה בזום) התאחדות המלונות והחברים מהאיגודים האחרים.

נפתלי קאייקוב: אני חושב שאם הם הלקוח הם צריכים לראות את ההתדיינות של משרדי הממשלה והשלטון המקומי.

נפתלי קאייקוב: איגוד המסעדות והברים, שי ברמן.

נפתלי קאייקוב: יש לנו קשר עם כל האיגודים.

נפתלי קאייקוב: אני חושב שהם לא האויב שלנו, הם השותפים שלנו.

נפתלי קאייקוב: ואני חושב שאם יבואו ויגידו ויראו איך הדברים מתנהלים ויש להם הערות מקצועיות נכונות, חשוב שיהיה להם מקום.

נפתלי קאייקוב: וזה לא בושה או לא איזה אמירה קשה בהיבט הזה.

נפתלי קאייקוב: אז דעתנו של השלטון המקומי, איגוד עסקים ארצי, שחשוב שיהיה נציג למגזר העסקי על פי מה שאמרנו.

נפתלי קאייקוב: זה יהיה מאוד מאוד חשוב.

נפתלי קאייקוב: גם ככה הוועדה הזאת היא ועדה מייעצת.

נפתלי קאייקוב: אז אם היא מייעצת, אז בואו נשמע את הייעוץ של כל הגורמים.

נפתלי קאייקוב: ככל השחקן שמקבל גם את האכיפה וגם את הבקרה וגם את הטיפול.

נפתלי קאייקוב: זו דעתנו המקצועית.

נפתלי קאייקוב: ותודה ווליד על כל התמיכה והעזרה שלך לאורך כל הדרך.

נפתלי קאייקוב: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה, תודה גם לך.

וליד טאהא: אתה נמצא באילת וכנראה הדיון הקודם שלנו רלוונטי לאילת, מבחינת קליטה.

וליד טאהא: היה לך בעיות קו.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: אנחנו נישאר בזום.

וליד טאהא: עוברים לליהי.

וליד טאהא: את רוצה להוסיף הערה?

ליהי שחר ברמן: כן, אני רוצה.

ליהי שחר ברמן: קודם כל, אדוני יושב הראש, אני כבר מבקשת שעה ו-45 דקות זכות דיבור.

ליהי שחר ברמן: נותנים זכות דיבור למייצגים של המגזר העסקי.

ליהי שחר ברמן: נותנים זכות דיבור לכל מי שמגיע פיזית לוועדה.

וליד טאהא: את רוצה לומר שמאז שנתתי לך זכות דיבור לא דיברת?

ליהי שחר ברמן: כן, כן.

ליהי שחר ברמן: ותקשיב, תסתכל בצ'אט.

ליהי שחר ברמן: תראה כמה אני מבקשת.

ליהי שחר ברמן: ואתה יודע, מה אני אגיד לכם?

ליהי שחר ברמן: קורונה זה לא דמוקרטי.

ליהי שחר ברמן: זום זה לא דמוקרטי.

ליהי שחר ברמן: אם סוגרים את המיקרופון למי שמאתגר, אז זה לא דמוקרטי.

וליד טאהא: יכולת להגיע גם אלינו.

וליד טאהא: מי מנע בעדך?

ליהי שחר ברמן: אדוני יושב הראש, יום ראשון אני אצלך.

ליהי שחר ברמן: יום ראשון אני בוועדה.

וליד טאהא: אז הנה, לאה רשמה את ההערה.

וליד טאהא: עושה לך את כל ההסדרים.

ליהי שחר ברמן: כן, אני סומכת עליה.

ליהי שחר ברמן: אני רוצה רגע שנייה להגיד לכם, לגופו של עניין, מה שקורה כאן זה לא פחות מרעידת אדמה.

ליהי שחר ברמן: ועכשיו אני אסביר את זה מתוך העיניים של הגורם שאוכף את התנאים הסביבתיים ברישיונות העסק.

ליהי שחר ברמן: למשל היום, למפעלי בטון, יש שישה מפעלי בטון רק במפרץ חיפה.

ליהי שחר ברמן: אני מנכ"לית איגוד ערים, מפרץ חיפה.

ליהי שחר ברמן: יש שישה מפעלי בטון במפרץ חיפה.

ליהי שחר ברמן: אין היום מפרט אחיד למפעלי בטון.

ליהי שחר ברמן: יש המון מפעלי בטון בארץ.

ליהי שחר ברמן: ואתם יודעים איזה מפגעים סביבתיים המפעלים האלה מייצרים.

ליהי שחר ברמן: איזה אבק, איזה זיהום.

ליהי שחר ברמן: זה באמת מפעלים שהם מאוד מאוד מורכבים.

ליהי שחר ברמן: מחר בבוקר מחליטה הוועדה המאסדרת לכתוב מפרט אחיד למפעלי בטון במדינת ישראל.

ליהי שחר ברמן: הוועדה המאסדרת היא זו שכותבת.

ליהי שחר ברמן: יש בה רוב של שישה.

וליד טאהא: את רוצה לענות מעיין, תוך כדי?

ליהי שחר ברמן: רגע, שנייה.

ליהי שחר ברמן: אני רק אשלים את הדברים שלי ואני אשמח לשמוע את התגובה.

ליהי שחר ברמן: שעה ו-45 דקות חיכיתי בסבלנות, אני רק רוצה להשלים.

וליד טאהא: כן, כן, אבל יש הערת ביניים למה שאת אומרת, אז חכי, תקשיבי.

מעין ספיבק: פשוט זה לא המצב על פי הצעת החוק המוצעת.

ליהי שחר ברמן: רגע, אבל אני רוצה בכל זאת להשלים את הדברים שלי.

ליהי שחר ברמן: אני מבינה.

ליהי שחר ברמן: אני רוצה בכל זאת.

ליהי שחר ברמן: אני אומרת, הוועדה המאסדרת תבוא ותשב ותכתוב מפרט אחיד למפעלי בטון.

ליהי שחר ברמן: יהיו בה שני נציגים של מי שמייצג את הבריאות ואת הסביבה ואת הבטיחות, מול שישה נציגים, שכמו שאמרנו כאן, הרשות לרגולציה היא כבר מורכבת מהאוצר ומהמשפטים ומשרד ראש הממשלה.

ליהי שחר ברמן: אז רשות רגולציה, עוד שר משפטים, ראש הממשלה.

ליהי שחר ברמן: שני נציגים בלבד של הוועדה המאסדרת.

ליהי שחר ברמן: ועכשיו אני רוצה באמת לשאול אתכם, איך יכול להיות שאנחנו לא נותנים את הנציגות א' לשלטון המקומי?

ליהי שחר ברמן: שזה אני מבינה שייכנס.

ליהי שחר ברמן: ב', למי שאחראי על איכות הסביבה בשלטון המקומי, שזה איגודי הערים במדינה.

ליהי שחר ברמן: נציג אחד של איגודי הערים שהם לא ציבור והם לא מייצגים איזה שהוא אינטרס, מלבד המבט מהשטח של מי שאוכף את תנאי רישיון העסק מבחינת איכות הסביבה.

ליהי שחר ברמן: אני מבקשת שתשקלו.

ליהי שחר ברמן: כרגע זה שני נציגים מול שישה נציגים.

ליהי שחר ברמן: שתשקלו נציג אחד, לאזן קצת יותר את הוועדה.

ליהי שחר ברמן: הוועדה הזאת ממש רחוקה מלהיות מאוזנת.

ליהי שחר ברמן: נציג איגודי ארגוני הערים.

ליהי שחר ברמן: דבר שני, הדבר הכי קריטי, שאני ממש מבקשת שתשקלו בכובד ראש, ולא סתם חבר הכנסת מוסי רז אמר שיצביעו נגד אם זה ישתנה.

ליהי שחר ברמן: לא יכול להיות שאותה ועדה מהסדרת שתכתוב את המפרט האחיד למפעלי בטון במדינת ישראל, אם תהיה כאן מחלוקת קשה עם המשרד להגנת הסביבה, בסופו של יום, אם הממשלה לא תכריע, כי זה דרמטי.

ליהי שחר ברמן: ובכל זאת הממשלה תחליט לא להכריע, המילה האחרונה צריכה להיות לגוף ששומר על הבריאות ועל הסביבה.

ליהי שחר ברמן: לא יכול להיות שכל הכוח, מ-א', מההחלטה לכתוב מפרט אחיד ועד הערעור על איך ייכתב המכתב האחיד הזה, זה באותה ועדה מהסדרת שההרכב שלה ממש לא מאוזן.

ליהי שחר ברמן: אז המילה האחרונה צריכה להיות של השר נותן האישור.

ליהי שחר ברמן: תודה.

וליד טאהא: אוקיי.

וליד טאהא: תודה רבה גם לך.

וליד טאהא: ניר ירצה לדבר?

ניר קפלן: ניר קפלן, מהתאחדות המלונות.

וליד טאהא: לא, ניר סהר.

וליד טאהא: איגוד ערים כרמל.

ניר סהר: כן, יושב ראש הוועדה.

ניר סהר: אז אני חוזר שוב פעם לנושא של הרכב הוועדה.

ניר סהר: ואמרה את זה בצורה ברורה ליהי, מנכ"לית איגוד ערים חיפה.

ניר סהר: אנחנו בסופו של דבר יושבים למול הרשויות המקומיות ולמול הציבור.

ניר סהר: מאות אלפי אנשים נמצאים, שאנחנו נותנים להם בעצם את המענה.

ניר סהר: אנחנו בעצם עומדים למולם בהקשר של פניות הציבור.

ניר סהר: בהקשר של התלונות.

ניר סהר: הזכירה ליהי את הנושא של המחצבות.

ניר סהר: אבל יש עוד המון המון סוגי מפעלים ופריטים שכרגע עוד לא הוסדרו במדינת ישראל.

ניר סהר: ולכן חשוב שאנחנו, שנמצאים בסופו של דבר עם העם השטח, יודעים מה שקורה, כדי שנוכל לעשות ביחד את אותה הסדרה נדרשת.

ניר סהר: אנחנו כן בעד הורדת רגולציה.

ניר סהר: בכדי שבאמת העסקים יוכלו לקבל את המענה בצורה מהירה ומקצועית.

ניר סהר: אבל מצד שני, לא לשכוח שיש בדרך הרבה מאוד סיכונים, כדי שבאמת אנחנו ניתן את דעתנו.

ניר סהר: אנחנו, נציגי הציבור ונציגי הרשויות המקומיות.

ניר סהר: תודה.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: עמיר יצחקי, ראש המערך הארצי לבריאות הסביבה, משרד הבריאות.

וליד טאהא: הוא פה או בזום?

וליד טאהא: עמיר?

וליד טאהא: עמיר יצחקי, שומע?

וליד טאהא: אתה יכול לדבר, שומע אותנו?

וליד טאהא: לא, הוא לא שומע.

וליד טאהא: טוב.

וליד טאהא: אז ניר קפלן, התאחדות המלונות.

וליד טאהא: בבקשה.

ניר קפלן: שלום כבוד היו"ר ותודה רבה על זכות הדיבור.

ניר קפלן: אני אעשה את זה בקצרה.

ניר קפלן: אנחנו כאן, אני יכול לומר, אנחנו עשינו עבודת השוואה של שישה מלונות בישראל ושישה מלונות בגרמניה של אותה רשת, אותם סטנדרטים.

ניר קפלן: להפעיל בית מלון בישראל עולה פי שתיים יותר יקר מאשר בגרמניה.

ניר קפלן: זה משליך אחר כך על העלויות לצרכן.

ניר קפלן: המלונות בישראל הם לא זולים, לצערנו, מכורח הנסיבות.

ניר קפלן: אנחנו לא עסק שמזהם, אנחנו לא רוצים לפגוע בסביבה.

ניר קפלן: אנחנו עברנו למשל לקשים רב פעמיים.

וליד טאהא: אתה מדבר על שלב הרישיון?

ניר קפלן: מה זה, סליחה?

וליד טאהא: השלב הראשוני?

וליד טאהא: העלות של השלב הראשוני?

ניר קפלן: לא.

ניר קפלן: זה גם השלב הראשוני, שזה בעיקר דרישות של כיבוי האש, שהן קצת יותר חורגות.

ניר קפלן: ועלויות התפעול פה, בגלל דרישות של משרד איכות הסביבה, משרד הבריאות, תחום הכשרות, שזה לא בתחום של הוועדה.

ניר קפלן: שאגב, אנחנו לא מתנגדים לרגולציה, אנחנו לא מתנגדים, אנחנו מאוד רוצים.

וליד טאהא: יש כאלה רוצים שדווקא יהיה בתחום הוועדה, אבל אוקיי.

ניר קפלן: אני מסכים עם אדוני.

ניר קפלן: הפואנטה שלי כבור היו"ר היא אנחנו כמלונות, בחלק מהמלונות יש מתקן טיהור שפכים פנימי בתוך המלון, לפני שזה זורם החוצה.

ניר קפלן: ולא חייבו אותנו בזה.

ניר קפלן: הרבה מאוד מהמלונות בישראל עברו לקשים וציוד רב פעמים, ולא לחד פעמי.

ניר קפלן: מתוך התחשבות בסביבה.

ניר קפלן: ולא חייבו אותנו בזה.

ניר קפלן: לומר שכל העסקים בישראל רוצים לזהם ולהשתלט ולחמוד, זה לא נכון.

ניר קפלן: ויש המון המון סוגים.

וליד טאהא: מי אמר?

ניר קפלן: לא ב-99, ופה חלק מהאנשים, שההרכב הוא לא מאוזן והוא נגד הסביבה.

ניר קפלן: זה כאילו, לא, יוצאים פה מתוך הנחה שאם יש רק אחד או שניים, שני חברים בוועדה לאיכות הסביבה, אז כאילו כולם יהיו נגד הסביבה ויפרצו פה איזה שהוא סכר.

ניר קפלן: וזה לא נכון.

ניר קפלן: רוב הארגונים העסקיים, לפחות אני יודע את זה, גם חבריי משאר הארגונים העסקיים.

ניר קפלן: מלשכות המסחר ואיגוד המסעדות ואפילו התעשיינים, לא רוצים להרוס את הטבע בשביל הילדים שלנו ובשבילנו.

ניר קפלן: אני חייב אדוני היו"ר, יש כמה דברים פה שאנחנו כן נשמח שאדוני ישקול אותם.

ניר קפלן: 1.

ניר קפלן: זה להרחיב אולי את הייצוג שלנו, של מושאי הרגולציה.

ניר קפלן: אלה שמשיתים עלינו את הרגולציה, שיהיו לנו יותר זכויות ייצוג בוועדה.

ניר קפלן: העניין של המפרט הרשותי, כשהוועדה היא תגיע, אז אני אשמח גם לומר את העמדה שלנו.

ניר קפלן: אבל אני רק רוצה שתזכרו שאנחנו נאנקים תחת נטל הרגולציה.

וליד טאהא: רוצים לעזור לכם.

וליד טאהא: אנחנו פה מבלים שעות כדי לעזור לכם.

ניר קפלן: אני מודה לאדוני.

וליד טאהא: אבל אתה יודע, בדרך יש הרבה ויכוחים איך לעזור לכם.

ניר קפלן: אז אני רק אספר משהו אחד אחרון ועם זה אני אסיים.

ניר קפלן: אני מאוד מכבד את גילי צימנד באופן אישי, אני מאוד מחבב אותה גם.

ניר קפלן: אבל אנחנו לכאורה אחד אל נגד השני פה מבחינת המתרסים.

ניר קפלן: המשרד לאיכות הסביבה השית עלינו בטיוטת המפרט החדש לבתי המלון דרישות שלא קיימות לא בארצות הברית, אנחנו השווינו לפלורידה, ולא לגרמניה.

ניר קפלן: עכשיו, בגרמניה אי אפשר לטעון שבגרמניה לא חשוב להם מאיכות הסביבה.

ניר קפלן: אנחנו רואים מה עשו שם למפעל של טסלה, של אילון מאסק.

ניר קפלן: אנחנו לא נגד דרישות סביבה, אנחנו בעד.

ניר קפלן: אנחנו רק רוצים שזה יהיה בהתאם לנהוג ב-OECD.

וליד טאהא: בהתאם למה שקורה בגרמניה אתה רוצה.

ניר קפלן: בוודאי אדוני.

ניר קפלן: תודה רבה.

גילי צימנד: כיוון שהוא התייחס ספציפית אליי אז אני אשמח להגיב.

גילי צימנד: אנחנו קיבלנו את הערות הציבור שלכם.

וליד טאהא: תציגי את עצמך לפרוטוקול, כן?

גילי צימנד: שמי גילי צימנד, מהמשרד להגנת הסביבה.

גילי צימנד: אני פשוט מגיבה כי הוא נתן את זה כדוגמה.

גילי צימנד: קיבלנו את ההערות של ההתאחדות.

וליד טאהא: את יודעת, בכנסת יש נוהל שאם מפנים דברים כלפי מישהו אישית, הוא יכול להגיב.

וליד טאהא: את לוקחת את הנוהל הזה להנה.

וליד טאהא: בבקשה.

גילי צימנד: ברשותך.

גילי צימנד: אנחנו קיבלנו את ההערות של התאחדות התעשיינים, בדקנו אותם.

גילי צימנד: התאחדות המלונות.

גילי צימנד: גם של התעשיינים אנחנו בודקים.

גילי צימנד: אבל צר לי לומר, אבל הבדיקה שלנו העלתה ממצאים שונים.

גילי צימנד: דרישות שאנחנו דורשים להגנה על המים, נדרשות במדינות ה-OECD.

גילי צימנד: ואם שם המצב הוא מעט שונה והם לא עושים השבה של כל מי הקולחין שלהם, אלא שופכים לנהרות - כמובן שלא יהיו לנו אותן דרישות.

גילי צימנד: כי אנחנו את כל השפכים שלנו משיבים ומשתמשים בהם להשקיה.

גילי צימנד: יש סיבות להבדלים ואין, אנחנו לא מצאנו החמרות.

גילי צימנד: אנחנו חולקים על העבודה שקיבלתם, אנחנו בדקנו אותה מקצועית.

גילי צימנד: ויש לנו את המקום בהערות ציבור לבחון ולדון.

גילי צימנד: חלילה לא חושבים בכם ברצון או כוונה לזהם.

גילי צימנד: יש מקום לעניין מקצועי, שצריך להעמיק אותו.

גילי צימנד: ואנחנו עושים את זה במסגרת הערות הציבור.

וליד טאהא: תודה רבה לך.

וליד טאהא: אני חוזר לזום, לעמיר יצחקי, ראש המערך הארצי לבריאות הסביבה, משרד הבריאות.

וליד טאהא: הפעם אתה שומע אותנו?

מאיר יצחק הלוי: כן, אני שומע.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

וליד טאהא: וגם אנחנו אותך, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להתייחס לנושא, קודם כל קליטת העובדים.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו מתכננים שהעובדים האלה יהיו עובדים בכירים יחסית.

מאיר יצחק הלוי: לא אושר תקציב המדינה, אז אנחנו עדיין לא קיבלנו מה שנקרא את התקנים.

מאיר יצחק הלוי: צריך להכין תיאורי תפקיד שהנציבות צריכה לאשר.

מאיר יצחק הלוי: אחר כך לפרסם את המכרזים, לקלוט את העובדים.

מאיר יצחק הלוי: זה דבר שלוקח זמן.

וליד טאהא: דיברנו על זה.

וליד טאהא: אתה לא הקשבת לדיון הקודם?

וליד טאהא: לא הדיון הקודם, לדיון מלפני חצי שעה.

מאיר יצחק הלוי: אני הקשבתי רב קשב, אבל אני חושב שהנציג של נציבות לא אמר שום דבר בעצם לוועדה.

וליד טאהא: הוא אמר דברים יפים מאוד.

וליד טאהא: הוא אמר אפשר להתחיל היום.

מאיר יצחק הלוי: לא, אי אפשר.

וליד טאהא: לפני שגומרים את החוק.

וליד טאהא: אבל מה הקטע של אי אפשר וכן אפשר?

וליד טאהא: הוא אמר שאפשר.

מאיר יצחק הלוי: הוא אמר שאפשר.

מאיר יצחק הלוי: אבל אני לא יכול להפנות לנציבות אם אני לא קיבלתי את התקן, כי לא נפתח תקן.

וליד טאהא: אתה יכול.

וליד טאהא: הוא אמר שאתה יכול.

וליד טאהא: ונציג משרד ראש הממשלה יעשה את איגוד הקשר בין כולכם.

וליד טאהא: אתם צריכים תמיד מגשר.

שי עג'מי: אנחנו נעשה את הגישור.

וליד טאהא: שי, נכון?

וליד טאהא: יופי, אז אתה תעשה את הגישור.

וליד טאהא: תמשיך עמיר.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו נשמח להתחיל בעבודה כשנקבל את העובדים.

מאיר יצחק הלוי: עכשיו אני אומר שוב, יש פה הרבה דיונים לגבי הרכב המשתתפים.

וליד טאהא: אבל כדי שתקבל את העובדים אתה צריך להתחיל.

וליד טאהא: להתחיל לדבר עם אנשים, לשלוח חומרים.

תומר רוזנר: לעשות תיאור תפקיד.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: אתה לא מקבל עובד ואז הוא עושה את זה הפוך.

וליד טאהא: תיגש לסוגיה השנייה.

מאיר יצחק הלוי: כדי להכניס תיאור תפקיד אני צריך לקבל את מספר התקן.

מאיר יצחק הלוי: אני לא יכול לעשות את זה ככה.

מאיר יצחק הלוי: האמינו לי, אני עוסק בזה, אני יודע מה שאני אומר בעניין הזה.

וליד טאהא: אתה יודע, הוועדה יושבת פה שעות כדי להקל על התהליך ולעשות אותו הרבה פחות מסובך.

וליד טאהא: ולעיתים נדמה שאתם מחזירים אותנו להתחלה.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא.

מאיר יצחק הלוי: אני מצייר בפני הוועדה את העובדות כפי שהם מתקיימות בפועל.

מאיר יצחק הלוי: לגבי הרכב הוועדה.

מאיר יצחק הלוי: הממשלה יצרה פה והחליטה באיזונים עדינים כפי שהיא ראתה לנכון.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שצריך לתת לדבר הזה הזדמנות.

מאיר יצחק הלוי: כי מדברים פה על נציגים עסקיים כאלה ואחרים.

מאיר יצחק הלוי: לא מדברים פה על הנציגים והאנשים שנהנים מהעסקים.

מאיר יצחק הלוי: הציבור הרחב, כאילו לא מגיע לו נציגים.

מאיר יצחק הלוי: אז כן, לא מגיע לו נציגים.

מאיר יצחק הלוי: את המגזר העסקי יש שולחנות עגולים ויש כל מיני דרכים לשמוע את מה שהם אומרים.

מאיר יצחק הלוי: ואני מבקש לתת הזדמנות לבאמת עבודה מתכללת עם איזונים עדינים, שהיה פה ניסיון ממשלתי, ולכבד את זה.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

וליד טאהא: תודה רבה גם לך.

וליד טאהא: אנחנו מסיימים את הדיון הזה היום.

אביתר כהן: אדוני יושב הראשון, אני רוצה לומר מילה ברשותך.

אביתר כהן: אני אביתר מרשת ויקטורי.

אביתר כהן: היה פה דיון ארוך סביב מה יהיה הרכב הוועדה והתייחסו אליו גם בזום.

אביתר כהן: ונקבע פה על השולחן שלא נקבע הרכב הוועדה עדיין ועוד צריכים לדון בו.

אביתר כהן: ואני רציתי לתת הצעה.

אביתר כהן: אולי זה לא מקומי, אבל עלה לי רעיון, למי שהולך לדון בזה.

אביתר כהן: צריך להחליט באיזה אופן יתקיימו הדיונים בוועדה.

אביתר כהן: איך ידונו בחומר, בתוכן עצמו.

אביתר כהן: אם הולכים לדון לפי פריט רישוי, שיש לנו 216 כאלה.

אביתר כהן: או הולכים לדון לפי תחום, לפי נותן אישור.

אביתר כהן: ואז יהיה הרבה יותר קל להחליט מי יושב סביב השולחן באיזה דיון.

אביתר כהן: כי זה באמת נכון, להביא את המשטרה לצורך העניין, לדיון שעוסק רובו המוחלט בפריטים שהם בריאות, אבל רק בסופרים מעל 800 מטר המשטרה נכנסת לדיון, אז זה לסחוב את המשטרה ליום שלם עבודה על חצי שעה דיון.

אביתר כהן: אז הוועדה צריכה להחליט באיזה אופן היא עובדת, פריט או תחום.

אביתר כהן: וכך יהיה יותר קל לקבל החלטה.

וליד טאהא: טוב, תודה רבה לך.

וליד טאהא: אנחנו מסיימים את הדיון הזה.

וליד טאהא: הדיון הבא יתקיים ביום ראשון, בשעה 10:00.

וליד טאהא: הישיבה נעולה.