ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 28, 2021-10-13 09:25

שרן השכל: בוקר טוב לכולם.

שרן השכל: אני שמחה לפתוח את ועדת החינוך של הכנסת.

שרן השכל: אנחנו נפתח היום את הדיון בפרק התכנון והבנייה, היתר שימוש להפעלת מעון בחוק התכנון והבנייה.

שרן השכל: אנחנו אמנם אמרנו שאנחנו נתחיל היום מיד עם ההקראה, אחרי ששמענו את כל הדברים.

שרן השכל: אבל ביקשו כמה גופים לומר כמה מילים וגם כמה חברי כנסת.

שרן השכל: אז מה שנעשה, אני אאפשר אחד אחד ואני מבקשת לעמוד רק במסגרת הזמן.

שרן השכל: כי כן התקיים דיון מאוד ארוך בפעם הקודמת.

שרן השכל: אני אתן שתי דקות לכל אחד להציג את הדברים וחברת הכנסת אורית סטרוק, אני אתן לך את זכות הדיבור הראשונה.

שרן השכל: בבקשה, לרשותך שתי דקות.

אורית סטרוק: תודה רבה גברתי יושבת הראש.

אורית סטרוק: הדיון שאתם הולכים לעסוק בו, ואני לא אשתתף בו, הוא דיון חשוב.

אורית סטרוק: אז באמת אני לא אגזול מזמנכם.

אורית סטרוק: אני רק רוצה להציף פה, גברתי, בשיא הכאב, את הבעיה של התשלום למעונות.

אורית סטרוק: בשני היבטים: אחד, נכון לרגע זה, הורים משלמים תשלום מלא למעונות.

אורית סטרוק: אין סבסוד בכלל, כי לא קבעו מה יהיה הסבסוד.

אורית סטרוק: רצו לשנות את כללי הסבסוד, לא שינו כלום.

אורית סטרוק: הכל בהמתנה.

אורית סטרוק: הכל ב-hold ואני מקבלת פניות מהורים שמשלמים אלפי שקלים.

אורית סטרוק: שזה משהו שהמשפחות לא יכולות לעמוד בו.

אורית סטרוק: והם גם לא יכולים להוציא את הילד מהמעון, כי כבר לא יהיה להם מקום אחר כך.

אורית סטרוק: זה טירוף הדעת, שצריכים לתת עליו את הדעת.

אורית סטרוק: אני פניתי לשרה, לשרה אורנה ברביבאי, שהבטיחה לבדוק.

אורית סטרוק: אבל אני מבקשת שגם הוועדה הזאת תבדוק את זה ובאופן דחוף.

אורית סטרוק: אני חוזרת, הורים משלמים תשלום מלא, בגלל שלא הוחלט מה יהיו הקריטריונים לסבסוד, כרגע.

אורית סטרוק: דבר שני, אני רוצה להעלות פה את הצעקה והזעקה של נשות האברכים.

אורית סטרוק: שההחלטה לשנות, להכניס כנראה את הדברים לומדי התורה לשוק העבודה דרך הכיס היא החלטה שפוגעת בהן כנשים.

אורית סטרוק: כנשים עובדות, כנשים לומדות.

אורית סטרוק: כנשים שמנסות לפתח את עצמן בצד גידול ילדים.

אורית סטרוק: ומי כמוך גברתי, שאת בעצמך מתמודדת יום יום עם הדילמות הקשות שיש לאישה שגם עושה קריירה וגם מנסה לגדל משפחה.

אורית סטרוק: מי כמוך מבינה שאסור למאבקים מהסוג הזה לבוא על חשבונן של נשים.

אורית סטרוק: עם כל הכבוד, גם אם יש שאיפה, שאיפת על של הממשלה לדחוף כמה שיותר גברים לצאת מעולם התורה לעולם העבודה, שאני כשלעצמו לא מסכימה עם הגישה הזאת.

אורית סטרוק: כי אני, כידוע, חושבת שעולם התורה זה עולם מאוד מאוד חשוב.

אורית סטרוק: לא פחות מעולם העבודה.

אורית סטרוק: ואני בעצמי הייתי שנים אשת אברך ואני שמחה על זה מאוד.

אורית סטרוק: גם אם זה הביא אותי למצוקות כלכליות לא פשוטות.

אורית סטרוק: אבל עדיין אני אומרת, גם אם זו המגמה של הממשלה, לא יכול להיות שזה יבוא על חשבון היכולת של נשים לפתח את עצמן בלימודים או בעבודה.

אורית סטרוק: ואני מאוד מבקשת גברתי, לא על חשבון הדיון הזה.

אורית סטרוק: אני מבינה, הדיון הזה הוא מאוד חשוב.

אורית סטרוק: לא באתי לבוא על חשבונו.

אורית סטרוק: אני מבקשת שהוועדה ברשותך תעסוק בנושא הזה.

אורית סטרוק: אפילו בלי בקשה לדיון מהיר.

אורית סטרוק: פשוט קחי את הכפפה הזאת ותרימי את זה.

אורית סטרוק: את כאישה, שמבינה את החשיבות.

אורית סטרוק: תרימי את הנושא הזה.

שרן השכל: תודה רבה.

אורית סטרוק: כרגע הנשים נאנקות ולא יודעות את נפשן, ממש.

שרן השכל: תודה רבה חברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: תודה.

אורית סטרוק: אני מודה לך מאוד על זכות הדיבור.

שרן השכל: אנחנו כמובן נוגעים פה בוועדה בדיונים בנושא הזה.

שרן השכל: אני יודעת ששבוע הבא אמור להתקיים דיון בעניין הזה בוועדה לשלום הילד.

שרן השכל: חברת הכנסת מיכל, שהיא יושבת ראש הוועדה, עדכנה אותי.

יעקב מרגי: שזה היבטים, היבטים לא פחות חשובים.

שרן השכל: כן, כן.

יעקב מרגי: הילד והאישה.

יעקב מרגי: אבל גם הילד.

שרן השכל: מה?

יעקב מרגי: היא ציינה את הפן של האישה, הפגישה באישה.

יעקב מרגי: אני טוען שיש פגיעה נוספת.

יעקב מרגי: בילדים, בהתפתחות של הילדים.

אורית סטרוק: בוודאי יש פגיעה בילדים.

שרן השכל: אני אתן לך אז עכשיו באמת את זכות הדיבור.

אורית סטרוק: כי הדילמה היא להעביר אותם למעונות לא מוסמכים.

אורית סטרוק: זו דילמה קשה.

שרן השכל: אז חבר הכנסת מרגי, בבקשה, לרשותך גם 2 דקות.

אורית סטרוק: תודה רבה גברתי.

שרן השכל: תודה רבה לחברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: אני מודה לך על זכות הדיבור.

אורית סטרוק: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה ליושבת הראש, תודה רבה חברי הכנסת.

יעקב מרגי: אני, מאחר והיא התייחסה לנושא הזה, רק משפט רציתי לומר.

יעקב מרגי: הפגיעה בהתפתחות הילד וחוסר השוויון, רק בשבוע שעבר היה פה יום שוויון הזדמנויות.

יעקב מרגי: שוויון בחינוך.

יעקב מרגי: אני טענתי שאין שוויון בחינוך.

יעקב מרגי: שוויון הזדמנויות בחינוך.

יעקב מרגי: לפגוע בילדים, בפעוטות, לא לאפשר להם התפתחות שווה וזהה בתחילת החיים שלהם - העקומה רק תלך ותגדל.

יעקב מרגי: לכן, אם רוצים לעשות תכנית כלכלית לעידוד מאן דהוא לצאת לעבודה, יש דרכים אחרות.

יעקב מרגי: לא על הגב של הפעוטות.

יעקב מרגי: זה אחד.

יעקב מרגי: זה מאחר והיא העלתה את זה, אז אני אומר את זה.

יעקב מרגי: אני רוצה לומר, להזכיר, הייתה פה קריאה בוועדה אתמול.

יעקב מרגי: את לא היית, היה משה טופז.

יעקב מרגי: אני בנשיאות ראיתי שהעבירו נושאים של ועדת הכלכלה לוועדת החינוך, כאילו אין לוועדת החינוך מה לדון.

יעקב מרגי: ואין בכנסת, במדינה ובעולם, חוץ מחוק ההסדרים אין כלום.

יעקב מרגי: אני קראתי לך, קראתי לוועדה, לא לדון בנושא כלכלה.

יעקב מרגי: יש הרבה נושאים בחינוך.

יעקב מרגי: זה אחד המשרדים הגדולים, שדורשים נגיעה בכל.

יעקב מרגי: ואמרתי, הלוואי והייתי יכול לקבוע ששר חינוך לא יהיה בקדנציה פחות מ-10 שנים.

יעקב מרגי: כי כל 4 שנים או שנתיים וחצי או שנה וחצי, עד שאתה מתחיל להביא את המנכ"ל או את השר או השרה למרכז החדר, לטפל בבעיות העיקריות - מתחלף שלטון ומתחילים הכל מחדש.

יעקב מרגי: אז אני יודע שיש לך הרבה נושאים.

יעקב מרגי: ועדה מצוינת לקחת ולא כדאי להביא נושאים כלכליים לפה.

יעקב מרגי: תתעסקי בחינוך, יש הרבה נושאים.

יעקב מרגי: תיזמי, גם אם חברי כנסת לא יזמו.

יעקב מרגי: זה משרד ענק, תפעילי את המשרד.

יעקב מרגי: אני אומר לך מאחורי הקלעים מנהלי אגפים אמרו לי 'הפעלת אותנו, הנעת את המשרד'.

יעקב מרגי: יש לך, ויש לך את זה.

יעקב מרגי: אני מאחל לך הצלחה.

יעקב מרגי: לגבי הסוגיה הזאת של המעונות.

יעקב מרגי: אני באתי לכאן כדי א' לתרום, צריך לעשות הכל כדי שהמחסור במעונות יום מפוקחים יגמר סוף סוף במדינה הזאת.

יעקב מרגי: אני שמח שהדיון נמצא היום בוועדת חינוך.

יעקב מרגי: לא זכיתי בתקופתי.

יעקב מרגי: זה היה בוועדת העבודה, כלכלה, כל פעם מקום אחר.

יעקב מרגי: אני שמח שהשיח השתנה.

יעקב מרגי: זה התחלה של משהו טוב.

יעקב מרגי: אני חושב שהכל חינוך, כולל מעונות היום והגיל הרך.

יעקב מרגי: אני מקווה שהמהלך הזה יושלם ויופעל כמו שצריך.

יעקב מרגי: לכן אני אמרתי, צריך לעשות הכל כדי להקל ברגולציה, ברישוי.

יעקב מרגי: ולאפשר כמה שיותר מעונות.

יעקב מרגי: הלוואי והמדינה הייתה יכולה לבנות, להספיק.

יעקב מרגי: הרשויות המקומיות הלוואי והיו מתוקצבות ויכולות להקצות שטחים ולעשות הכל.

יעקב מרגי: אני חושב שזה נכון לדון בהקלות ברישוי.

יעקב מרגי: יש לזה הרבה השלכות.

יעקב מרגי: אני ראיתי פן אחד שלא ראיתי התייחסות אליו.

יעקב מרגי: המנהל היום בהלכת קמיניץ יכול לדרוש שותפות בהכנסות.

יעקב מרגי: אם משק למגורים, שזה אדמות מנהל שמשמש לעסק יכול להוות דוגמה במשק חקלאי.

יעקב מרגי: אם מישהו עשה עסק כלשהו, המנהל יכול לעשות לו שומה.

יעקב מרגי: כל ההכנסות שהוא עשה בשנים שהוא השתמש בנכס, לצורך עסק ולא מגורים, ידרוש את הסכום.

יעקב מרגי: אני מבקש לשאול אם זה עלול לסכן את בעלי הדירות האלה מחר מחרתיים.

שרן השכל: שבעצם ידרשו מהם ארנונה עסקית?

יעקב מרגי: או על הכנסה משכר דירה, את השותפות ברווח של ההכנסה.

יעקב מרגי: או אפילו עם מפעיל המעון.

יעקב מרגי: אני לא יודע מה הדיוקים המשפטיים.

יעקב מרגי: אני לא יודע לומר לך, אבל צריך לבדוק את זה.

יעקב מרגי: היום, בשנים האחרונות, המנהל הפך להיות, ובצדק בחלק מזה, מאוד אגרסיבי.

שרן השכל: כן.

יעקב מרגי: אומר אני לא אוכף, לפחות אני אגבה את ההכנסות מהשימוש שעושים בנכסים.

יעקב מרגי: לכן כדאי לבדוק את זה ולקבל תשובות.

יעקב מרגי: שלא נמצא שסיבכנו את בעלי הנכסים.

יעקב מרגי: הלוואי ותהיה תשובה כבר.

יעקב מרגי: אם לא, אז אפשר גם לבדוק את זה בהמשך.

יעקב מרגי: דבר שני, אני חושב הסוגיה הזאת של השלטון המקומי.

יעקב מרגי: כדאי למצוא את דרך האמצע.

יעקב מרגי: לא להטיל על השלטון המקומי כל מיני מטלות ברישוי.

יעקב מרגי: גם ככה היום להוציא היתר בנייה ברשויות המקומיות זה סיפור לא קל.

יעקב מרגי: יש את התכניות של הוועדות המקומיות.

יעקב מרגי: יש, רוב הרשויות המקומיות עשו קוד בבינוי.

יעקב מרגי: בינוי בכמויות גדולות מאוד.

יעקב מרגי: ועכשיו להכניס להם כל מיני הליכי רישוי כאלה.

יעקב מרגי: לבדוק איתם מה הם כן מוכנות לעשות, מה לא מוכנות לעשות.

יעקב מרגי: מה שכן, שלא יהיה, אני אומר לך, גם חרד לסוגיה הזאת שאנחנו, משפט אחרון, שאנחנו נותנים.

שרן השכל: אז באמת, משרד הפנים, אני עוד מעט אבקש תשובה בעניין הארנונה העסקית.

יעקב מרגי: שלטון מקומי גם כן.

יעקב מרגי: גם שלטון מקומי.

שרן השכל: ואכיפה.

יעקב מרגי: מרכז השלטון יכול להביא את דעתו על הקטע הזה גם כן.

יעקב מרגי: אני בא ואומר, מאשרים מעון, זה ברכה, זה מבורך.

יעקב מרגי: זה נותן היצע גדול יותר.

יעקב מרגי: וגורם לפיקוח גדול יותר.

יעקב מרגי: אבל הייתי רוצה לדעת גם שהשכנים מאותו יום החיים שלהם לא הלכו לגיהנום.

יעקב מרגי: גם זה צריך לחשוב על זה.

יעקב מרגי: אז זה בהיבטים טרום הדיון.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: עוד מישהו רוצה להעיר מחברי הכנסת?

עלי סלאלחה: כן.

עלי סלאלחה: אני רוצה לשאול את השאלה מה לגבי החברה הערבית והדרוזית.

עלי סלאלחה: הנושא הזה של המעונות שם הוא נושא פרוץ נדמה לי.

עלי סלאלחה: נראה לי שהכל עושים אותו מתחת לבתים.

עלי סלאלחה: שאין את האווירה באמת לטפל בפעוטות באופן הנכון והראוי.

עלי סלאלחה: ולכן אני חושב שיש מקום לבקש לעשות דיון בוועדת החינוך לגבי המגזר הזה.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אני הבנתי שדווקא אצלכם במגזר יש את האתגרים הכי קשים בהוצאה של היתר שימוש חורג.

עלי סלאלחה: נכון.

שרן השכל: בין אם דרישות למדרכה יותר רחבה.

שרן השכל: דרישות לחניה.

עלי סלאלחה: היא מקיימת.

שרן השכל: לך תמצא בתוך איזה כפר שיש שם רק סמטאות עכשיו חניה להורים, לעצור מחוץ לגן.

שרן השכל: או איזה שהיא מדרכה שתהיה רחבה מספיק.

שרן השכל: או פתאום ממ"ד שפתאום יש איזה דרישה.

שרן השכל: או דברים כאלה שבאמת המבנים הם מאוד עתיקים.

עלי סלאלחה: כל התנאים הם לא תנאים.

שרן השכל: ואין את היכולת.

שרן השכל: אז דווקא שם ממש הכל פרוץ.

שרן השכל: ואף אחד, גם לא נרשם כמעונות בצורה, כלומר, במשרד הכלכלה לא נרשמים.

שרן השכל: בגלל שמנסים ככה לחמוק מתחת לרדאר, כדי שלא יתפסו בעצם את אותו הגן.

שרן השכל: אז דווקא במגזר שמענו שזה חלק מהאתגרים הכי קשים.

שרן השכל: והמטרה שלנו, כמו שאמרתי בהתחלה, היא באמת לעודד רישום על פי חוק הפיקוח על המעונות של כל המעונות במדינת ישראל.

שרן השכל: רק ככה אנחנו נדע שיש פיקוח אמיתי על הילדים שלנו, כפי שקבעו בחוק.

שרן השכל: ואנחנו לא רוצים אנשים שיהיו מתחת לרדאר, כמו פיראטים יפעלו.

שרן השכל: אנחנו גם לא רוצים שגננות יהיו עברייניות פליליות, בגלל שהייתה איזה חריגת בנייה בתוך המבנה בעבר ואחר כך ביטלו לה את היתר השימוש החורג והעמידו אותה לדין ופשוט היא נגמרת עם, ממש עם עבירה פלילית.

שרן השכל: העמדה לדין.

שרן השכל: משהו מטורף.

שרן השכל: כן?

עלי סלאלחה: אז אני מבקש באמת לקיים דיון ממצה.

עלי סלאלחה: להביא את העניין הזה לידיעת המוסד הזה ולהסיק מסקנות.

עלי סלאלחה: ובסופו של יום גם להגיע למצב טוב יותר לפעוטות שלנו, לילדים שלנו.

עלי סלאלחה: וכמובן לעתידם שיהיה זוהר יותר ויהיה טוב יותר.

שרן השכל: מצוין.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת כסיף או פורוש, הערות לפני שאנחנו מתחילים?

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי, חבר הכנסת פורוש הגיש הסתייגות.

שרן השכל: אתה רוצה להציג אותה?

שרן השכל: רגע, היא לסעיף ספציפי או?

נירה לאמעי רכלבסקי: היא לכל מיני סעיפים.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

שרן השכל: אז שנייה.

שרן השכל: אז רגע, חבר הכנסת פורוש, ברשותך, אני מניחה שתרצה להציג את ההסתייגויות.

שרן השכל: אז לפני כן, אני רק רוצה לתת לעו"ד גלאון משירות הכבאות שאמרה שלא נתנו לה בעצם את זכות הדיבור בדיון הקודם.

שרן השכל: ואמרה שמאוד חשוב שנשמע אותה.

שרן השכל: אני די, כן חשבתי שעברנו על כל הרשימה שהעבירו לנו בדיון הקודם.

שרן השכל: אבל אני אתן לך באמת לדבר לפני שנתחיל בעצם הקראה והסתייגויות בעניין החוק.

שרן השכל: אז קרן גלאון?

נירה לאמעי רכלבסקי: גלאון.

שרן השכל: גלאון.

שרן השכל: נמצאת איתנו או שהיא בזום?

שרן השכל: בזום.

שרן השכל: אם ניתן להעלות אותה.

גיא מור: קרן בדרך לכאן.

גיא מור: אני גיא מור, רמ"ח חקירה ורגולציה ברשות הכבאות.

שרן השכל: שלום גיא מור.

גיא מור: נעים מאוד.

גיא מור: תודה לכולם.

גיא מור: אני אתייחס בקצרה, ואם אפשר יהיה גם לתת לקרן להתייחס בהמשך.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

גיא מור: רק חשוב לנו לציין בהקשר של הדיון הקודם, שקיימות היום דרישות שלנו מכוח הוראת נציב לגבי מוסדות חינוך.

גיא מור: בין היתר לגבי מעונות יום לפעוטות.

גיא מור: הדרישות האלה קיימות היום ונאכפות.

גיא מור: וחשוב לנו לראות איך אנחנו משמרים אותם במסגרת של המהלך הזה.

גיא מור: אבל כמובן שאנחנו לא מתנגדים לייצר את הפטור משימוש חורג.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

שרן השכל: אז ככה, כמה דברים.

שרן השכל: דברים שעלו גם כן בדיון הקודם לפני כן.

שרן השכל: אנחנו שאלנו האם יש תכנית היום כלל ארצית בעניין מה שירות הכבאות דורש מגננות או מגני ילדים.

שרן השכל: ונענינו בשלישה.

גיא מור: אז אני מבקש לדייק כאן.

גיא מור: היום יש דרישות.

גיא מור: גם למוסדות חינוך שהם בתי ספר, גם גני ילדים.

גיא מור: גם מעונות לפעוטות.

שרן השכל: לא בתי ספר, פעוטונים.

גיא מור: גם לפעוטונים.

גיא מור: גם לפעוטונים.

שרן השכל: אתה יכול להציג בפנינו את הדרישות האלו שיש היום למערך הכבאות?

ב גיא מור: וודאי.

ב גיא מור: אני אפתח אותן.

ב גיא מור: הן גם זמינות באינטרנט, אני ממש אפתח אותם כרגע.

שרן השכל: תכוון אותנו איפה באינטרנט.

גיא מור: אני כותב "הוראת נציב 523"

נירה לאמעי רכלבסקי: הוראת מה?

גיא מור: הוראת נציב כבאות מספר 523.

גיא מור: היא הוראת נציב שעוסקת בסידורי בטיחות אש במוסדות חינוך.

גיא מור: אני פותח אותו ממש תוך כדי שאנחנו מדברים.

גיא מור: אפשר גם לפתוח אותה בעצמכם, אני גם אוכל לשלוח אותה לוועדה אם תבקשו.

גיא מור: סעיף 5 מדבר על מעונות יום.

גיא מור: כותרתו "מעונות יום".

גיא מור: מדבר פה על חומרי הבנייה והציפויים, על דרכי המילוט, על אמצעי כיבוי, על אספקת מים, על מערכות לגילוי אש ועשן.

גיא מור: אלה הדרישות שקיימות.

גיא מור: זו הוראת נציב מ-2010.

גיא מור: היא עודכנה ב-2014.

שרן השכל: במעונות יום פרטיים או מפוקחים?

קרן אוחנה איוס: במעונות שנבנו מלכתחילה כפרוגרמה לתכנון מעונות יום ומסגרות לפעוטות ולא מתייחסות למעונות שמתקיימים בדירות מגורים.

קרן אוחנה איוס: משפחתונים, פעוטונים שקיבלו או מנסים להגיש בקשה לפטור מהיתר לשימוש חורג, שאז הדרישה היא שונה.

קרן אוחנה איוס: היא על פי היתרי בנייה ולא על פי היתרים למעונות יום.

גיא מור: צריך להתאים את הדרישות האלה למעונות יום פרטיים במבנה מגורים.

קרן אוחנה איוס: הדרישות האלה לא מקבילות למבנה מגורים.

שרן השכל: רגע, רגע, אני, סליחה.

שרן השכל: גיא, תראה, יש לנו הכבוד וההערכה למערך הכבאות.

שרן השכל: אנחנו מבינים שאתם עוסקים בדיני נפשות ואתם בעצם שומרים על בטיחות האזרחים.

שרן השכל: אבל תקשיב, יש פה תקנות שהן בוודאי לא כלל ארציות ובטח שלא מותאמות לפעוטונים האלה שאנחנו מדברים עליהם היום.

שרן השכל: אתה רוצה להגיד לי שפעוטון עם 10 ילדים.

קרן אוחנה איוס: בסלון בית.

שרן השכל: מישהי רוצה לטפל ב-10 ילדים בדירה שלה.

יעקב מרגי: בחוק אין פעוטון.

שרן השכל: רגע.

יעקב מרגי: בחוק יש מעון יום, לא משנה.

יעקב מרגי: אין משפחתון, אין פעוטון.

שרן השכל: היא צריכה בעצם לשפץ את רוחבם ומספרם של פתחי, אני יודעת?

שרן השכל: בהתאם לתקנות התכנון והבנייה,

יעקב מרגי: היא תתקין ספרינקלרים גם.

שרן השכל: התקפות ביום הקמת המבנה או ביצוע שינוי הייעוד?

שרן השכל: כלומר, להתחיל לעשות שיפוץ של פתחי יציאה?

שרן השכל: אתה מבין שהכבאים אחר כך מגיעים לאותה גננת, שבסך הכל ביקשה אישור להיתר שימוש חורג מהעירייה כדי לטפל ב-10 ילדים.

קרן אוחנה איוס: בסלון ביתה.

שרן השכל: על זה אנחנו מדברים.

שרן השכל: סליחה, אני לא צריכה עזרה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: מגיע אותו בחור מהכבאות, אומר 'חבר'ה, כל הדלתות בדירה שלך לא טובות.

שרן השכל: את צריכה להרחיב אותן ב-10 ס"מ'.

שרן השכל: היא צריכה עכשיו להשקיע, אני יודע?

שרן השכל: 100,000 שקלים בלהרחיב את כל הדלתות בדירה שלה, כדי לטפל ב-10 ילדים?

שרן השכל: כאשר משפחה מרובת ילדים חיה ככה יום יום, ללא שום הפרעה וללא שום בעיה.

שרן השכל: אבל פתאום, כשזו מטפל עם 10 ילדים מגיע אותו נציב כבאות.

שרן השכל: ואני אומרת לכם, באמת, בסוג של התעללות באותם אנשים, דורש שיפוצים בסכומים בלתי אפשריים.

יעקב מרגי: אם יקרה אסון, מה?

שרן השכל: אמצעי כיבוי ואספקת מים.

שרן השכל: כאילו, מערכת לגילוי עשן.

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: תקשיבו, התקנות האלה בטח שלא מתאימות לאותם פעוטונים.

שרן השכל: יותר מזה, אם היו את התקנות האלו, מדוע הם לא נכנסו בחוק הפיקוח על המעונות?

גיא מור: בחוק, מה שנכנס במסגרת חוק הפיקוח אני מציע לשאול את מי שגיבש את החוק הזה, משרד העבודה או משרד האוצר.

גיא מור: אנחנו לא אמונים על חוק הפיקוח ואנחנו לא קבענו.

שרן השכל: אין בחוק הפיקוח שום התייחסות.

יקירה גבאי: אין בחוק הפיקוח שום התייחסות לתכנון ובנייה.

יקירה גבאי: כל התכנון ובנייה זה אמור להיות מוסדר במסגרת חוק התכנון והבנייה.

שרן השכל: לא, אתם דורשים מהם באמת התקנה של ברז לחץ.

שרן השכל: כאילו, תקשיבו, זה,

יעקב מרגי: איפה הבלבול?

יעקב מרגי: סליחה, איפה הבלבול?

יעקב מרגי: הבלבול, מכובדי, א' אני מסכים שהילדים שלנו צריכים להיות מוגנים.

יעקב מרגי: בוא, בפתיח אני אומר לך.

שרן השכל: "ליד כל ברז כיבוי יותקן"

יעקב מרגי: ואני לא רואה הבדל, הנה אני אומר לך, למרות שלדעתי צריך לעשות הקלה רגולטורית.

שרן השכל: "יותקן ארון לציון".

יעקב מרגי: סליחה, שרן, ברשותך.

יעקב מרגי: התפרצתי אמנם.

יעקב מרגי: הקלות רגולטוריות כדי לעודד את, שיהיה לנו מלאי, סליחה, במושגים של מלאי ואמצעים.

יעקב מרגי: של מעונות ומסגרות מפוקחות.

יעקב מרגי: הבלבול פה זה שהדירה עכשיו מקבלת אישור להפעיל מעון היא לא הופכת להיות מבנה ציבור.

יעקב מרגי: יש פה בעיה קרדינלית בהגדרה משפטית.

יעקב מרגי: אפילו יושבת הראש אמרה פעוטון.

יעקב מרגי: משפחתון.

יעקב מרגי: אני היום התברר לי שהמילה משפחתון ופעוטון בכלל לא מוגדרת בחוק הזה.

יעקב מרגי: כולם, כל מסגרת היא מעון יום.

שרן השכל: כן, כתוב.

יעקב מרגי: כל מסגרת היא מעון יום וזה יוצר את הבלבול.

יעקב מרגי: אני לא חושב שהתקנות האלה באו לתת הגדרה לאותה דירה הגדרה של מבנה ציבור.

יעקב מרגי: ואם זה לא מבנה ציבור, אני לא יודע, אני לא חושב שאתה נכנס לזה בכלל.

שרן השכל: ועם כל הכבוד, אני רוצה לשאול.

שרן השכל: האם היום, כאשר כל גננת מבקשת היתר לשימוש חורג, אתם דורשים ממנה את כלל התקנות האלה על מנת שיעמדו בתקן?

גיא מור: אז אני אשיב לגברתי יושבת הראש וגם לחבר הכנסת.

גיא מור: באופן, רק במשפט של מבוא:

גיא מור: התפיסה שלנו בהקשר של מעונות יום היא שפעוטות, בניגוד לאנשים אחרים שיכולים למלט את עצמם, לברוח מהמקום.

גיא מור: אם בחדר הזה תהיה שריפה כולנו יכולים לברוח.

גיא מור: מעונות יום צריך להוציא את הילדים החוצה וזה מאריך את זמן המילוט.

גיא מור: כי הם לא יכולים לברוח.

יעקב מרגי: תדבר עכשיו לאוזן של מרים נאור.

גיא מור: עכשיו אנחנו, אני מסכים שדרישות צריכות להיות ישימות ועם ישימות גם פרקטית וגם כלכלית.

גיא מור: אנחנו כרגע בשיח עם חברינו בתוך הממשלה לייצר בעצם תוספת להוראת הנציב הזאת.

גיא מור: שבעצם תהיה מיועדת למעונות יום בדירות מגורים, בתוך בניינים קיימים.

גיא מור: כדי לראות איך אפשר לייצר סידורי כבאות, אבל להתאים אותם למתאר ולאילוצים האלה.

גיא מור: בין היתר לאילוצים כלכליים וגם לאילוצים שהבניין עומד וזו דירת מגורים.

לוסי חדידה: שכירויות.

לוסי חדידה: דירה שכורה.

לוסי חדידה: לא דירה, זה גם.

יעקב מרגי: לא משנה.

יעקב מרגי: הוא מבחינתו,

שרן השכל: אם הייתם באים ואומרים לי שאתם דורשים מכל דירה את הדברים האלו, משום שבדירה שיש בה 10 נפשות יש סכנה בכל מה שקשור ל-פתאום אם פורצת שריפה.

שרן השכל: אז הייתי אומרת לכם או.

שרן השכל: קיי, נתקין את זה.

שרן השכל: אבל לא מדובר.

שרן השכל: זאת אומרת, זה לא התקן שאתם מחליטים לדירות בין אם זה מגורים.

שרן השכל: אגב, יש גם דירות שיש בהן 12 ילדים, גם 15 ילדים פלוס שני הורים.

שרן השכל: מדובר על 17 איש בדירה אחת.

נירה לאמעי רכלבסקי: השאלה אם יש משהו מודולרי ל-36 ילדים.

נירה לאמעי רכלבסקי: כי החוק מאפשר עד 36.

יעקב מרגי: אם את נכנסת, את מוציאה מהכלל את ה-36.

שרן השכל: אבל לא כולם הם 36.

שרן השכל: יש פה,

נירה לאמעי רכלבסקי: לא, לא, אני רק אומרת.

נירה לאמעי רכלבסקי: השאלה אם יש התייחסות אחרת אם,

שרן השכל: יש פעוטונים עם 10, עם 17.

שרן השכל: אני רוצה שהם יהיו רשומים.

יעקב מרגי: מה תהיה ההתייחסות ל-36?

שרן השכל: מה תהיה ההתייחסות?

יעקב מרגי: מבחינת

יעקב מרגי: כם, אם הוא ידרוש בדירת מגורים את כל האביזרים האלו?

יעקב מרגי: מה תהיה ההתייחסות?

שרן השכל: תראה, בדירת מגורים, אם אתה טוען בפניי שמגיעים לדירת מגורים וזה הדבר הנדרש על מנת לוודא שיש את בטיחות הציבור בכל מה שקשור, אני אומרת לך בסדר גמור, מצוין.

שרן השכל: אבל בואו נתקן את הדברים האלו בתוך החוק שהתכנון והבנייה הכללי.

שרן השכל: ששם צריך להיות, זה צריך להיות מתוקן.

יעקב מרגי: לא, בדירת מגורים הוא מבחינה מקצועית הוא אומר לך אני לא צריך את כל האביזרים האלה.

יעקב מרגי: גם אם יהיו שם 50 נפשות.

יעקב מרגי: בדירת מגורים אני לא צריך.

יעקב מרגי: אומר, את רוצה לקיים מסגרת של מעון יום?

יעקב מרגי: והוא אמר לך את השקפת העולם.

יעקב מרגי: אלה ילדים חסרי ישע, לא יכולים למלט את עצמם.

יעקב מרגי: עכשיו, אם את אומרת, בכוונה אני אומר את מתכנסת ל-10 ילדים, 15.

יעקב מרגי: ואם זה יהיה, בתקנות זה גם אפשרות שאני ארצה לקיים בתוך הבית שלי מסגרת של 36 פעוטות.

שרן השכל: האם אתם טוענים שכל הדברים האלה נחוצים בפעוטונים גם של 15 ילדים?

גיא מור: לגבי מספר ילדים אפשר לבדוק את זה.

גיא מור: אנחנו כרגע מה שאנחנו מגבשים בתוך הממשלה הוא מבוסס על הנתונים לפי חוק הפיקוח.

גיא מור: זאת אומרת, מספר הילדים במסגרת לפי חוק הפיקוח.

גיא מור: ובהתחשב לא לפי מספר הילדים, אלא לפי העובדה שמדובר בדירת מגורים.

גיא מור: אז אפשר לתקוף את הסוגיה הזאת מכל מיני כיוונים.

גיא מור: אני כרגע מציג את העבודה שנעשית כרגע אצלנו כדי לתת מענה לסיפור הזה.

שרן השכל: חבר הכנסת, כן, רצית להגיב להם?

משה טור פז: כן.

משה טור פז: אני חושב שיש פה מצב ביניים שאנחנו צריכים, זו הסיבה שאנחנו מגיעים אליו.

משה טור פז: מוסדות החינוך הרי בישראל כולם יושבים במבני ציבור.

משה טור פז: ובמידה ולא, אז שוכרים מבנה ואז מתאימים אותו לסטנדרט של מבנה ציבור.

משה טור פז: הנוהל היום הוא בעצם חריג.

משה טור פז: קודם כל, כי רגולטורית הוא יושב במקום ביניים ורק בינואר הוא ייחשב סוג של מוסד חינוכי.

משה טור פז: סוף סוף אחרי מלחמה של עשרות שנים.

משה טור פז: אבל אני חושב שלא סתם שאל חברי, ח"כ מרגי, ואת שואלת בצדק גברתי יושבת הראש.

משה טור פז: אם עכשיו יש לנו משפחה שיש בה שני הורים ו-10 ילדים.

משה טור פז: יושב לידי ח"כ פורוש.

משה טור פז: אני מניח שכמוני הוא מכיר כמה משפחות כאלה.

משה טור פז: אז עכשיו, האם ממשפחה הזאת דרשנו ספרינקלרים ודלתות רחובות וכו'?

משה טור פז: התשובה היא לא.

משה טור פז: אז מה, מה בעצם שונה מעון היום ממשפחה מרובת ילדים?

משה טור פז: האם בה אנחנו לא שומרים על בטיחות הילדים?

משה טור פז: התשובה היא כן.

משה טור פז: אז אני חושב שיש פה יציר ביניים ובוודאי אי אפשר לדון בו כמו גן ילדים ציבורי רגיל.

משה טור פז: ביום שבו מדינת ישראל תתחיל לספר מבני ציבור לכל מעונות היום, הדרישות הרגולטוריות של גני הילדים יחולו גם על מעונות היום.

משה טור פז: ולדעתי אנחנו צריכים לשאוף לשם כוועדה.

משה טור פז: אבל במצב הביניים הנוכחי אי אפשר להציב סטנדרט ציבורי למקום שהוא חצי פרטי או שלושת רבעי פרטי.

נירה לאמעי רכלבסקי: צריך לזכור שהחוק הזה מאפשר עד 36 ילדים.

נירה לאמעי רכלבסקי: חוזרים על המספר 10.

נירה לאמעי רכלבסקי: אני אומרת רק שבתיקון הזה מתייחסים למעון ששוהים בו 7 עד 36 ילדים.

יעקב מרגי: למה עד 36?

יעקב מרגי: אם יש לי בית ענק שיכול להכיל 50?

נירה לאמעי רכלבסקי: אני מתרשמת שזה מספר יחסית שרירותי.

שרן השכל: חברים, אני מבקשת בלי דיוני צד.

שרן השכל: בלי דיוני צד בבקשה.

שרן השכל: חבר הכנסת פורוש, בבקשה.

מאיר פרוש: קודם כל, אני יכול להיות בוויכוח עם הקואליציה על הרבה דברים.

מאיר פרוש: אבל אם יש דבר טוב שאני רואה אותו בעיניי בהצעת החוק הזו, עם הדרך להקל בהפעלת מעונות יום.

מאיר פרוש: אז אני מברך על זה.

מאיר פרוש: אני רק שואל ותמהה ומבקש ולכן גם הגשתי הסתייגות.

מאיר פרוש: שהדבר הזה יחול גם על גני ילדים.

מאיר פרוש: מדינת ישראל היא זו שבעצם בונה בתי ספר, גני ילדים, לשירות אוכלוסיית התלמידים, שזה קרוב ל-2 מיליון נפש או מעל ל-2 מיליון נפש.

מאיר פרוש: אבל לא תמיד היא מספיקה לבנות גני ילדים או בתי ספר בזמן.

מאיר פרוש: אז אני לא בא לדבר כרגע על בתי ספר, זו סוגיה בפני עצמה.

מאיר פרוש: אבל אם אנחנו מדברים על מעון ילדים, שהוא יוכל לקבל הליך מזורז ולקבל את היתר ההפעלה מצד העירייה בדיני התכנון והבנייה - אני חושב שהדבר הזה צריך להיות גם בגני הילדים, לאלה שהם אין להם מבנים שהמדינה לא הספיקה לבנות עבורם.

מאיר פרוש: ויש כאלו.

יעקב מרגי: וידוע שהיא לא מספיקה.

שרן השכל: רגע, החוק חל רק על מעונות?

שרן השכל: לא על גנים?

נירה לאמעי רכלבסקי: החוק חל על מעונות.

מאיר פרוש: ההגדרה בסעיף 151 זה מעון ילדים.

נירה לאמעי רכלבסקי: הוא מדבר על מוסדות מוכרים לא רשמיים, אם אני מבינה נכון.

מאיר פרוש: לא, גם גן פרטי.

נירה לאמעי רכלבסקי: על גנים פרטיים, לא חל.

שרן השכל: על גנים פרטיים?

מאיר פרוש: אין מושג של גנים פרטיים.

מאיר פרוש: כל גן ילדים.

מאיר פרוש: כל גן ילדים הוא נרשם בעירייה.

מאיר פרוש: זה לא משנה אם הוא חילוני או חרדי, כולם נרשמים בעירייה.

מאיר פרוש: כן?

מאיר פרוש: ולצורך העניין הזה הכל נמצא אחר כך במשרד החינוך.

מאיר פרוש: משרד החינוך גם בונה גני ילדים.

מאיר פרוש: ותלמודי תורה הוא בונה את מבני בית הספר.

מאיר פרוש: הפרוגרמה אלה 11 כיתות, מכיוון שיש 3 גילאי גן.

מאיר פרוש: נדמה לי זה 11.

מאיר פרוש: כל הילדים רשומים בעירייה.

מאיר פרוש: כולם יודעים על, זה רישום רגיל.

מאיר פרוש: אבל הוא לא מוגדר בהגדרה של ממלכתי או ממלכתי דתי או מוכשר.

נירה לאמעי רכלבסקי: אתה מדבר על גילאי 3 בעצם.

מאיר פרוש: לא, מדבר על גילאי חובה.

מאיר פרוש: מה שנקרא גילאי חובה.

נירה לאמעי רכלבסקי: 3 עד 6.

נירה לאמעי רכלבסקי: כן.

מאיר פרוש: שזה 4-5, לא?

מאיר פרוש: זה 4-5 היום, או 3 גם?

נירה לאמעי רכלבסקי: 3, 4, 5.

מאיר פרוש: 3, 4, 5.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

שרן השכל: שנייה.

שרן השכל: משרד ראש הממשלה, נכון?

עמיחי פישר: כן.

שרן השכל: למה בעצם זה על פעוטונים ולא על גני ילדים גם כן?

יעקב מרגי: באיזה אגף משרד ראש הממשלה?

עמיחי פישר: אגף רגולציה.

יעקב מרגי: רגולציה.

יעקב מרגי: איך קוראים לכם?

עמיחי פישר: חלק מהעבודה שלנו.

יעקב מרגי: תגידו לטובת הכלל.

שרן השכל: למה בעצם אנחנו מחילים את זה רק על,

יעקב מרגי: לפרוטוקול, בואו.

יעקב מרגי: כיו"ר ועדה אני,

עמיחי פישר: עוד לא התחלתי.

יעקב מרגי: כיו"ר ועדה חדש, אני מייצג את הפרוטוקול.

יעקב מרגי: אני חסיד זה שהפרוטוקול מקליט הכל ולומד הכל.

שרן השכל: אז בבקשה שם לפרוטוקול ותפקיד.

עמיחי פישר: עמיחי פישר, ראש אגף רגולציה.

שרן השכל: ותסבירו לנו באמת למה זה רק על פעוטונים ולא על,

עמיחי פישר: ראש אגף רגולציה, משרד ראש הממשלה.

עמיחי פישר: החוק הזה בא לפתור בעיה שקיימת אצל מעונות בבתים פרטיים.

עמיחי פישר: שזה רובם המוחלט, זה גם מה שהובא אלינו לאורך עשרות ומאות דיונים.

עמיחי פישר: זה בגילאי 0 עד 3.

עמיחי פישר: כי מגנים, מעל הגיל הזה, מכיוון שזה ציבורי,

יעקב מרגי: עברנו לוועדת חינוך, זה לידה עד 3.

עמיחי פישר: לידה עד 3, סליחה.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

שרן השכל: אז בעצם הכל שייך למדינה?

עמיחי פישר: ולכן מעל הגיל הזה לא הובא בפנינו שיש בעיה, כי כולם ציבוריים ומתקיימים במבני ציבור ולא בבתים פרטיים.

שרן השכל: כולם ציבוריים?

עמיחי פישר: מ-0 עד 3 יש חוק,

מאיר פרוש: הלוואי וזה היה כך, מה זאת אומרת?

שרן השכל: רגע, יש גנים שהם לא ציבוריים בגילאים האלה?

עמיחי פישר: יש את גני המוכשר הפרטיים.

שרן השכל: כמה?

שרן השכל: במה מדובר?

יעקב מרגי: באחוזים אמרו לך, אני לא יודע לומר, לא זוכר את האחוזים.

יעקב מרגי: יש אחוז לא מבוטל לדעת שבגלל שאין להם מענה בציבוריים המפוקחים, הם בבתים פרטיים וכל מיני מתקנים.

לוסי חדידה: כ-70%.

לוסי חדידה: 68% נמצאים בבתים פרטיים.

לוסי חדידה: עם מסגרות,

שרן השכל: לא, אבל גני ילדים.

שרן השכל: לא, אני לא מדברת על פעוטונים.

שרן השכל: גני ילדים.

עמיחי פישר: גני ילדים פעם אחרונה שנאמר לנו היה 1,700.

שרן השכל: כמה גני ילדים יש שהם בעצם פרטיים והם לא ציבוריים?

קרן אוחנה איוס: גברתי יושבת הראש, יש לנו נתונים מדויקים לגנים ששייכים למוכר שאינו רשמי.

קרן אוחנה איוס: זה גנים פרטיים, מחצית פרטי, מחצית ציבורי.

קרן אוחנה איוס: שהם חלק ממשרד החינוך, שההורים בוחרים להישאר בחינוך פרטי.

קרן אוחנה איוס: שמתקיימים בתוך בתי מגורים שמושכרים לטובת העניין, בפיקוח משרד החינוך.

קרן אוחנה איוס: הם עומדים על,

מאיר פרוש: איפה הרישום של הילדים?

קרן אוחנה איוס: במשרד החינוך.

עמיחי פישר: עוד לא סיימתי.

קרן אוחנה איוס: הרישום נעשה במשרד החינוך.

קרן אוחנה איוס: הרישום נעשה במשרד החינוך באמצעות הרשות המקומית.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

קרן אוחנה איוס: כאשר הילדים האלה שייכים למגזר הפרטי ויושבים במבנים פרטיים.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

שרן השכל: אז אני מבינה שיש.

שרן השכל: רגע.

עמיחי פישר: רגע, לא סיימתי.

שרן השכל: כן, בבקשה.

עמיחי פישר: זה חצי מההנמקה.

עמיחי פישר: החצי השני של ההנמקה שבגלל שחל חוק הפיקוח על גילאי לידה עד 3 והבנו שהשימוש חורג מהווה חסם מלרצות להירשם, מה שלא קיים בגני ילדים.

עמיחי פישר: ולכן היה חשוב לנו לפתור את הבעיה הזאת, כדי שנוכל באמת לדעת.

עמיחי פישר: לדעת על הגילאים האלה.

מאיר פרוש: תסביר למה זה לא מופיע בגני ילדים?

מאיר פרוש: גן ילדים, נניח שאתה גר בשכונה שאין בה מבנים שמשרד החינוך בנה וצריך גני ילדים.

מאיר פרוש: מה אפשר לעשות עם הילדים האלה?

עמיחי פישר: אני אומר, חוק הפיקוח חל מגילאי, זה חוק חדש שחל מלפני שנתיים שלוש.

מאיר פרוש: לגבי מעונות.

עמיחי פישר: נכון.

עמיחי פישר: והוא זה שעורר את הבעיה.

עמיחי פישר: הוא נכנס כולו לתוקף.

עמיחי פישר: כן, כן, הוא נכנס לתוקף.

יעקב מרגי: כולו?

יעקב מרגי: כולו נכנס לתוקף?

אביעד שוורץ: כן, כן.

אביעד שוורץ: משנת הלימודים הנוכחית הוא נכנס.

אביעד שוורץ: יש תקנות כבר.

מאיר פרוש: על גני ילדים יש גם חוק פיקוח מתשכ"ט.

מאיר פרוש: מ-1969.

שרן השכל: רגע, אני רוצה לשמוע את עמדת משרד החינוך בבקשה.

שרן השכל: משרד החינוך?

אביעד שוורץ: אני משרד האוצר, לא משרד החינוך.

אביעד שוורץ: אבל אני אשמח גם.

שרן השכל: אתה מטעמם אבל?

אביעד שוורץ: אני רק למה שנאמר, שבסוף בגילאי 3 ומעלה יש רישומי משרד החינוך.

אביעד שוורץ: הוא נעשה, גם יש תקצוב במשרד החינוך.

אביעד שוורץ: גם לגני המוכר שאינו רשמי יש תקצוב חלקי.

אביעד שוורץ: אבל לעומת,

שרן השכל: אבל עדיין מדובר בבעיה בגנים שהם חלקם, כלומר, בבעלות פרטית.

אביעד שוורץ: אני אומר, יתכן.

אביעד שוורץ: יש גם,

שרן השכל: הם עדיין נדרשים להיתר שימוש חורג גם.

אביעד שוורץ: זה נכון שאם הם יפעלו במבנה מגורים הם ידרשו להיתר לשימוש חורג.

אביעד שוורץ: עוד פעם, לפתחנו, כמו שעמיחי אמר, פחות הגיעו הבעיות על התופעה הזאת.

אביעד שוורץ: ולכן אנחנו ניסינו לתת מענה לתופעה שהגיעה אלינו, של מעונות היום של גילאי לידה עד 3.

שרן השכל: זה בדרך כלל בדיוק האוכלוסייה שהיא גם לא מתלוננת ולא נרשמת ולא.

אביעד שוורץ: לא, אני רק אחדד שהם כן נרשמים וגם יש חובה.

שרן השכל: נראה לי.

שרן השכל: כי זה באמת רק בעיקר באוכלוסייה החרדית.

אביעד שוורץ: אבל עוד משהו שבשונה ממעונות היום, כן לרשות המקומית יש אחריות על הילדים.

אביעד שוורץ: זאת אומרת, יש חוק חינוך חובה בגילאים האלה.

אביעד שוורץ: זאת אומרת, גם משרד החינוך גם יש אחריות,

שרן השכל: ועדיין זה אומר שהעירייה תוכל להחליט לאיזה מוסדות היא כן תיתן היתר שימוש חורג ולאיזה מוסדות היא לא תיתן היתר שימוש חורג.

אביעד שוורץ: נכון, היא יכולה.

אביעד שוורץ: זה נכון.

שרן השכל: ולמעשה הדין שלהם הוא בידיים של פקיד.

שרן השכל: ואם הם ירצו להתעלל באותו מוסד ולא לתת לו היתר שימוש חורג, כי לא בא להם גן כזה בשכונה שלהם, אז המועצה המקומית או העירייה תעשה להם את המוות ולא תיתן להם את ההיתר הזה, למרות שהם קיבלו אישור ממשרד החינוך.

לוסי חדידה: ובאותו רחוב קיימים עוד ארבעה מקומות.

שרן השכל: אבל אם ראש העיר כן חפץ באותו מעון ילדים, אז הוא ישחרר את ההיתר שימוש חורג.

אורלי ליימן עיני: אפשר להתייחס בבקשה?

שרן השכל: כן, רגע.

שרן השכל: נציגת משרד החינוך?

אורלי ליימן עיני: לא נציגת משרד החינוך, אני,

שרן השכל: שנייה, אני ביקשתי את משרד,

אורלי ליימן עיני: אני רפרנטית חינוך במשרד המשפטים, בייעוץ וחקיקה.

אורלי ליימן עיני: אז אם אתם רוצים אני יכולה.

שרן השכל: כן, בבקשה.

אורלי ליימן עיני: לדייק.

אורלי ליימן עיני: אני לא יודעת אם משרד החינוך נמצאים בדיון.

אורלי ליימן עיני: אבל אני,

יעקב מרגי: אולי בזום, אולי הם בזום.

יעקב מרגי: תבדקו אם משרד החינוך בזום.

אורלי ליימן עיני: בכל מקרה, מה שאני מנסה להגיד.

אורלי ליימן עיני: הנציגים של הלשכה המשפטית של משרד החינוך בזום.

אורלי ליימן עיני: אז אני יכולה, אפשר, הם יכולים לדבר.

אורלי ליימן עיני: אני רק רוצה להסביר שיש כאן הבדל מהותי בין המעונות לבין הסיפור של הגנים הפרטיים.

יעקב מרגי: ברור, נשאלת שאלה.

אורלי ליימן עיני: אנחנו לא מבטלים.

אורלי ליימן עיני: התיקון הזה של חוק ההסדרים לא מבטל את האישור בשימוש חורג.

אורלי ליימן עיני: אנחנו לא אומרים אנשים לא צריכים היתר לשימוש חורג.

אורלי ליימן עיני: אנחנו משנים את התנאים שלהם.

אורלי ליימן עיני: זה דבר ראשון.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: את מוכרת בחלק מהמקרים.

שרן השכל: רגע, רגע, תן לה שנייה להשלים את הדברים בבקשה.

שרן השכל: אני מבקשת לא להתפרץ לדברים.

אורלי ליימן עיני: לא, זה חשוב להבין שאנחנו לא מבטלים את הצורך בשימוש חורג.

אורלי ליימן עיני: אנחנו עדיין רוצים שהם יגיעו לרשות המקומית.

אורלי ליימן עיני: כאילו, לוועדה המקומית.

שרן השכל: ברור.

שרן השכל: אבל אנחנו קובעים את הסט של התנאים.

עמיחי פישר: אנחנו לא יכולים להבין מה היא אומרת.

שרן השכל: שעל גביהם הם יקבלו את אותו היתר.

שרן השכל: כן, בבקשה חברים, לא להפריע.

אורלי ליימן עיני: חוק ההסדרים כאן בא לתת מענה לבעיה שנוצרה סביב חוק הפיקוח.

אורלי ליימן עיני: יש לנו את חוק הפיקוח למעונות היום.

אורלי ליימן עיני: והוא דורש שמעונות יום פרטיים יבקשו רישיון ממשרד הכלכלה, בעתיד ממשרד החינוך.

אורלי ליימן עיני: הבעיה היא שבעצם ההליך הרגולטורי והבחינה העלתה שהרבה מוסדות, מעונות יום פרטיים, לא נרשמים אצלנו, אצל המדינה, בגלל החסם הזה של ההיתר לשימוש חורג והדרישות המרחיבות.

אורלי ליימן עיני: כמו שהם חווים, כמו שהם תיארו לנו בפעם הקודמת.

אורלי ליימן עיני: זאת אומרת, אנחנו עושים כאן איזה הוא ויתור בעולם התכנון ובנייה.

אורלי ליימן עיני: כאילו, אנחנו אומרים אנחנו לא נבדוק כל מיני דברים, כי אנחנו יש לנו מטרה אחרת.

אורלי ליימן עיני: אני רוצה לדעת, להכיר את כל מעונות היום שנמצאים מתחת לרדאר.

אורלי ליימן עיני: ככה אני מציפה אותם ואני אדע סוף סוף בתור מדינה מי נמצא כאן.

אורלי ליימן עיני: הבעיה הזאת לא קיימת ביחס לגני ילדים במוכשר או גנים פרטיים.

אורלי ליימן עיני: ולכן זה גם לא האיזון שאנחנו עושים במקרה הזה.

אורלי ליימן עיני: ואם החברים שלי מהממשלה.

יעקב מרגי: גברתי המלומדת, אני חולק עלייך.

יעקב מרגי: ב-ב/1 את מעניקה פטור למסגרת עד 6 ילדים.

יעקב מרגי: אל תאמרי שאנחנו לא נותנים פטור באופן גורף.

יעקב מרגי: את משפטנית.

אורלי ליימן עיני: אבל גם חוק הפיקוח על מעונות היום הוא לא חל על 0 עד 6.

יעקב מרגי: את אומרת שאנחנו לא מעניקים פטור.

יעקב מרגי: את מעניקה פטור.

אורלי ליימן עיני: אתם, אתם,

מאיר פרוש: את מקלה בבירוקרטיה.

שרן השכל: חברים, רגע.

שרן השכל: את טוענת שהמטרה פה היא אך ורק, כלומר, לעודד את אותו רישום של אותו גן בפיקוח.

אורלי ליימן עיני: עמיחי ממשרד ראש הממשלה התייחס,

שרן השכל: שנייה.

שרן השכל: אני מבקשת לא להתפרץ לדבריי.

אורלי ליימן עיני: סליחה.

שרן השכל: אנחנו פה למטרה נוספת.

שרן השכל: המטרה הנוספת היא להקל על צורך אמיתי של הורי ילדים במסגרת לימודים לילדים שלהם.

שרן השכל: עכשיו, לא סתם מסגרת לימודים.

שרן השכל: אנחנו רוצים מסגרת לימודים איכותית שתהיה במחיר סביר.

שרן השכל: לכיס של כל הורה במדינת ישראל, שצריך לצאת לשוק העבודה או שרוצה לתת חינוך לילדים שלו.

שרן השכל: עכשיו, התהליך הזה, אני מבינה גם כן את הצורך.

שרן השכל: והצורך ברישום הוא אחד הדברים שאותו אנחנו רוצים לפתור פה.

שרן השכל: אבל יש פה עוד משהו.

שרן השכל: כאשר אותם בעלים, בין אם זה מעון או בין אם זה גן ילדים, צריכים לעבור מסכת יסורים.

שרן השכל: וכמו שאת רואה, דרישות עכשיו להרחבת הדלתות בכל הבית, רק בשביל מסגרת עם 12 ילדים.

שרן השכל: והם צריכים עכשיו להזיז את המטבח ולבנות עוד כיור.

שרן השכל: ועכשיו לקחת את הממ"ד שבנוי ולהזיז אותו בעוד 10 ס"מ ימינה, כי זו הדרישה בעצם.

שרן השכל: העלות פה היא עלות שנאמדת, כפי ששמענו בדיון הקודם, בין חצי מיליון שקלים למיליון שקלים.

שרן השכל: רק בשביל הקבלה של ההיתר שימוש חורג.

שרן השכל: עכשיו, אני מבינה שברוב המקרים אין בעיה כזו בגני ילדים, כי ברוב האוכלוסייה וברוב המדינה אלו גני עירייה, שהם דואגים לתקן כפי שצריך ואלו נמצאים במבני ציבור.

שרן השכל: אבל יש פה פלח.

שרן השכל: נכון, זה פלח כנראה מאוד מאוד קטן ומאוכלוסייה שלרוב לא תבוא להתלונן.

שרן השכל: בדיוק אתמול דיברנו על הבעיות גם של המורים במערכת החינוך במגזר החרדי.

שרן השכל: שהמורות מקבלות לפעמים פחות משכר מינימום ועדיין לא יכלו להתלונן.

שרן השכל: כי הם לא מגיעים להתלונן על הדברים האלה.

שרן השכל: אז גם אם זה פלח קטן, דווקא בגלל זה יש לנו אפשרות עכשיו לתקן ולסייע.

שרן השכל: ודווקא במגזר החרדי, בגני הילדים הפרטיים לייצר סוג של מסגרת.

שרן השכל: שאגב, גם כן לא תפחד לבוא ולהירשם.

שרן השכל: אבל גם תוכל להוזיל להם את אותן עלויות לאותו מעון.

שרן השכל: אז אם יש להם סבסוד של 50% ממשרד החינוך בסך הכל, אז אולי זה יוזיל קצת את העלות לאותם הורים.

שרן השכל: ויכול להיות שישקיעו קצת יותר בחינוך של אותם ילדים.

שרן השכל: זה משהו שאנחנו מעוניינים בו.

שרן השכל: זה משהו שאנחנו רוצים לעודד.

יעקב מרגי: תזמי דיון אחר.

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אני, אני אומר כך: אני מקבלת את ההערה של חבר הכנסת פרוש.

אורלי ליימן עיני: אני יכולה להתייחס מבחינת דיני התכנון והבנייה?

אביעד שוורץ: רגע, תנו לה לסיים.

שרן השכל: רגע, רגע, מי?

אביעד שוורץ: תסיימי, לא שומעים.

אביעד שוורץ: לא סיימת, היית באמצע משפט והפריעו לך.

שרן השכל: שנייה.

שרן השכל: אני אתן לכם הזדמנות להתייחס.

שרן השכל: אבל אני אומרת אני מקבלת את דבריו של חבר הכנסת פרוש.

שרן השכל: ואני הייתי מבקשת להוסיף באמת שזה הכותרת תהיה פעוטונים וגני ילדים בכל דבר.

שרן השכל: בייחוד אם זה פלח קטן.

מאיר פרוש: הכותרת אמרה,

שרן השכל: אני אתן התייחסות אחרי זה.

מאיר פרוש: הכותרת זה הדבר המרכזי.

מאיר פרוש: אבל מאחר,

שרן השכל: כן.

שרן השכל: כי ברגע שבכותרת יכניסו את זה לתוך החוק, בכל מקום שיהיה.

מאיר פרוש: בכל מקום שכתוב מעון צריך שכתוב גן ילדים גם.

שרן השכל: אז אנחנו ניתן זמן להתייחסות.

שרן השכל: אבל אני מבקשת.

אורלי ליימן עיני: אפשר בבקשה?

אורלי ליימן עיני: אנחנו פה.

שרן השכל: חבר'ה, אני מבקשת, אני אתן זמן התייחסות.

שרן השכל: זו הערה שלי ליועצת המשפטית, שבכל מקום שכתוב גם פעוטון אני רוצה להוסיף גם את גני הילדים.

נירה לאמעי רכלבסקי: לא בטוח שהנוסח יוכל לחול על גני ילדים כמו שהוא כרגע.

נירה לאמעי רכלבסקי: נצטרך לעשות התאמות.

שרן השכל: בסדר.

נירה לאמעי רכלבסקי: אם באמת נרצה.

שרן השכל: בבקשה.

יקירה גבאי: יקירה גבאי, ממנהל התכנון.

יקירה גבאי: בעצם אנחנו מדברים כאן על חוק התכנון והבנייה.

יקירה גבאי: אז אני רק רוצה להבהיר.

יקירה גבאי: כי יצא בעצם הכל זה התעמרות והתעללות בגננות.

יקירה גבאי: אז אני רוצה רגע להסביר.

יקירה גבאי: כשמוגשת תכנית, בדרך כלל אם רוצים לעשות שימוש שנוגע לגני ילדים, צריך לבקש במסגרת התכנית הזאת.

יקירה גבאי: התכנית מסמנת גן ילדים.

יקירה גבאי: היא בודקת מבחינה תכנונית מה צריך לעשות באזור.

יקירה גבאי: יש התנגדויות של הציבור.

יקירה גבאי: ובעצם התכנית קובעת בסופו של דבר שיהיה גן ילדים באותו מקום.

יקירה גבאי: מה שקרה כאן זה שבעצם רוצים לעקוף תכנית שההליך שנקבע בה בחוק ובתי המשפט אמרו שהבסיס שלה זה התנגדויות הציבור.

יקירה גבאי: זה שיקול דעת לוועדה לבדוק את כל הנושאים האלה.

יקירה גבאי: בעצם תכנית, היא לא קבעה שיהיה גן ילדים במקום הזה.

יקירה גבאי: כלומר, לא עשתה את כל הבדיקות התכנוניות.

יקירה גבאי: ובעצם התכנית קבעה שזה יהיה רק למגורים.

מאיר פרוש: אבל גם מעון כך יהיה.

מאיר פרוש: גם מעון.

יקירה גבאי: עכשיו מבקשים, רגע.

יקירה גבאי: עכשיו מבקשים שימוש חורג.

יקירה גבאי: שימוש חורג הוא חורג.

יקירה גבאי: הוא חריגה בעצם ממה שהתכנית קבעה.

יקירה גבאי: הוא אומר שלמרות שהשימוש שהותר בתכנית, אחרי כל הבדיקות התכנוניות האלה, היה למגורים, אנחנו רוצים להוסיף שם גן ילדים.

יקירה גבאי: ובעצם, כשעושים את זה, אחרי שדירת המגורים הזאת נבנתה ולא בדקו שיהיה שם גן ילדים, אז לא נתנו את כל התנאים הנדרשים לגן ילדים.

יקירה גבאי: את התנאים הבטיחותיים ואת התנאים,

מאיר פרוש: אז לא יוכלו להפעיל גן ילדים.

יקירה גבאי: או.

יקירה גבאי: קיי.

יקירה גבאי: רגע.

יקירה גבאי: אז לא נתנו את התנאים האלה.

יקירה גבאי: ולכן, אני רק רוצה להשלים.

יעקב מרגי: אתה יודע מה יקרה הרב פרוש?

יעקב מרגי: לא יתאמצו לבנות גנים.

יקירה גבאי: באותו מקום לא עשו את כל הבדיקות הללו.

שרן השכל: רגע, אני, שנייה.

יקירה גבאי: אז רגע, אני רק רוצה להשלים.

יקירה גבאי: ובעצם באמצעות השימוש החורג עושים את כל הבדיקות.

שרן השכל: רגע, שנייה, אני, אני מבקשת.

שרן השכל: רגע.

מאיר פרוש: בהצגת הדברים אני רוצה לתקן.

מאיר פרוש: חוק הפיקוח בחינוך אומר,

יקירה גבאי: הוא לא בודק היבטים של תכנון ובנייה.

לוסי חדידה: הוא בודק.

לוסי חדידה: יש יועץ.

יקירה גבאי: הוא לא בודק.

שרן השכל: שקט.

שרן השכל: אני מבקשת לא להתפרץ.

מאיר פרוש: אני אסביר לך.

מאיר פרוש: חוק הפיקוח תשכ"ט אומר לגבי בית ספר או גן ילדים.

מאיר פרוש: מסוג הדברים שראינו שהם לא במקום שנבנה לצורך כך צריך לקבל רישיון.

מאיר פרוש: נכון?

יעקב מרגי: ודאי.

יקירה גבאי: הוא לא בודק היבטים של תכנון ובנייה.

מאיר פרוש: הוא צריך לקבל רישיון.

מאיר פרוש: משרד החינוך צריך לתת לך רישיון.

יקירה גבאי: מקבלים רישיון שלא נכלל,

מאיר פרוש: משרד החינוך צריך לתת רישיון הפעלה.

מאיר פרוש: רישיון ההפעלה ניתן רק אחרי שיש אישור בטיחות.

מאיר פרוש: רק אחרי שיש אישור בריאות.

יקירה גבאי: לא, אבל מבחינה משפטית.

מאיר פרוש: את אומרת לי לא?

יקירה גבאי: אבל אני רוצה, מבחינה משפטית, בחוק הפיקוח וגם בוועדה שהייתה כאן, אמרו שלא בודקים היבטים של תכנון ובנייה במסגרת חוק הפיקוח.

יקירה גבאי: לא בודקים.

יקירה גבאי: אז מה שהוועדה כאן מבקשת לעשות זה לא לבדוק היבטים של תכנון ובנייה גם,

מאיר פרוש: בדיוק כמו שלמעון.

שרן השכל: רגע, אני,

מאיר פרוש: בדיוק כמו מעון שאת לא הולכת לבדוק את זה.

יעקב מרגי: אם הבניין הוא על היתר בנייה, למה צריך לבדוק?

שרן השכל: חברים, רגע, אני מבקשת.

יקירה גבאי: כי היתר בנייה למגורים הוא לא כמו היתר בנייה לגן ילדים.

יעקב מרגי: זה הדיון.

יקירה גבאי: תסכים איתי שזה לא אותו דבר.

יעקב מרגי: רגע, רגע.

שרן השכל: עו"ד גבאי, תראי.

שרן השכל: היום חל חוק חינוך חינם בעצם גם על גילאים שהם מעל גיל 3.

שרן השכל: רוב הרשויות המקומיות חיסלו את השוק הפרטי.

שרן השכל: יעידו כאן אותם ארגונים של מעונות וגני ילדים.

יקירה גבאי: המדינה גברתי,

שרן השכל: השוק, שנייה, רגע.

שרן השכל: אני מבקשת.

שרן השכל: בתוך, בואי נקרא לזה בקהילה החילונית או הציבור הדתי לאומי, למיטב הבנתי, וגם בציבור החרדי - זה כמעט ולא קיים.

שרן השכל: מדובר פה על פלח מאוד מאוד מאוד מצומצם וקטן.

שרן השכל: של אוכלוסייה מאוד מאוד מצומצמת, שלא מקבלת את המענה שלו היא נדרשת מאותה יריעה שממקמת את אותם גנים במבנים ציבוריים שעוברים את כל האישורים התכנוניים.

שרן השכל: עכשיו, מעבר לזה, הם עדיין יצטרכו לעבור את הוועדה המקומית.

מאיר פרוש: משרד הבריאות.

שרן השכל: כלומר, עדיין נמצאים דרישות.

שרן השכל: הם עדיין יצטרכו לעבור את חוק הפיקוח.

יקירה גבאי: לא, אבל את לא נותנת לוועדה המקומית סמכות.

יקירה גבאי: את לא נותנת לה סמכות לבדוק את הנושאים הללו.

שרן השכל: איזה נושאים?

שרן השכל: באיזה נושאים לא נחה דעתך?

יקירה גבאי: הנושא העיקרי שלא נחה דעתי זה בעצם הנושא של כבאות.

יקירה גבאי: שמדובר בילדים חסרי ישע והדיון הזה לא,

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

שרן השכל: אז אני, שנייה.

שרן השכל: עו"ד גבאי, בנושא הכבאות לא נחה דעת המשרדים הממשלתיים גם בנוגע לפעוטונים וגם בנוגע לגני הילדים.

שרן השכל: אין פה אפליה ביניהם.

יקירה גבאי: לא, נכון.

יקירה גבאי: רציתי אבל להגיד,

שרן השכל: ואני אומר לך את האמת, גם לא נחה דעת הוועדה במאה אחוז בעניין הזה.

מאיר פרוש: יושבת הראש.

מאיר פרוש: יושבת הראש?

שרן השכל: רק שנייה.

שרן השכל: ואנחנו נגיע גם כן לסעיפים האלו.

שרן השכל: מערך הכבאות נמצא פה.

שרן השכל: גם לזה אנחנו נמצא פתרון.

שרן השכל: אבל הדרישה שלי היא למצוא לזה פתרון גם בפעוטונים וגם בגני הילדים.

יקירה גבאי: אני רק רוצה להגיד שבגלל שזה תהליך חריג, אז בעצם הייתה איזה שהיא ועדה של הממשלה ובמסגרת גם מחלקת רגולציה אצלנו, שבדקו את הנושא הזה לילדים בגילאים האלה.

יקירה גבאי: אנחנו לא בחנו את הנושא לילדים מעל גיל 3.

יקירה גבאי: ואני חושבת שזה בעייתי לבוא ולהוסיף את זה בלי לבחון האם יש הבדלים מהותיים בין ילדים עד גיל 3 לבין ילדים מעל גיל 3.

יקירה גבאי: אפילו ברמת החצר, ברמת הבטיחות.

יקירה גבאי: הנושא הזה פשוט לא נבדק.

יקירה גבאי: ואני חושבת, וישבנו על המדוכה במשך שנתיים כדי לאפשר את הדבר הזה עד גיל 3.

יקירה גבאי: ועכשיו כשמר

יקירה גבאי: חיבים את זה מעל גיל 3 בלי שום בדיקה, אני חושבת שזה בלשון המעטה, בעייתי.

מאיר פרוש: אני מבקש להציג את הדברים כמו שהם.

מאיר פרוש: משרד החינוך לא נותן להפעיל גן ילדים אם לא נחה דעתו שיש חצר.

מאיר פרוש: שיש את כל שאלות הבטיחות כל פעם.

יעקב מרגי: יש דלתות מוגנות.

מאיר פרוש: הוא לא נותן.

שרן השכל: אבל היועצת המשפטית של הוועדה אולי יכולה להסביר מה בודקים במסגרת חוק הפיקוח ומה במסגרת התכנון והבנייה.

נירה לאמעי רכלבסקי: אבל חשוב להגיד שבנוסח הזה אנחנו לא התנינו את היתר הבנייה ברישיון.

נירה לאמעי רכלבסקי: ואנחנו חייבים ליצור כאן, ההסדרים של הדבר הזה לא יכולים לחול כמו שהם על גני ילדים.

נירה לאמעי רכלבסקי: כי כאן למשל אנחנו לא התנינו את ההיתר בקיום רישיון מחוק הפיקוח על מעונות.

נירה לאמעי רכלבסקי: למשל.

מאיר פרוש: גם פה צריך להיות.

מאיר פרוש: גם בגני ילדים צריך להיות כך.

נירה לאמעי רכלבסקי: יכול להיות.

נירה לאמעי רכלבסקי: אבל אנחנו, יש כאן הסדרים דיפרנציאליים.

נירה לאמעי רכלבסקי: זה לא יכול לחול as is עכשיו על גני ילדים.

שרן השכל: רגע, אנחנו,

מאיר פרוש: בלי רישיון את כבר, גם בגני ילדים.

מאיר פרוש: גם בגני ילדים לא יינתן הרישיון רק אם יש רישיון היתר בנייה.

שרן השכל: יש חוק פיקוח ויש דרישה לאישור ולרישיון.

נירה לאמעי רכלבסקי: אבל צריך לעשות אבחנה.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: אבל כל עוד הם לא יקבלו את אותו רישיון לגני ילדים, ברור שהם לא יוכלו לפתוח מעון.

שרן השכל: היתר שימוש חורג לא מאפשר פתיחה של גן ילדים.

שרן השכל: והוא לא מאפשר פתיחה של פעוטון.

מאיר פרוש: נכון.

מאיר פרוש: חייב לעבור את,

שרן השכל: חבר'ה, אל תנסו לבוא ולעבוד פה על חברי כנסת.

שרן השכל: נראה לי שיש לנו טיפה ניסיון.

נירה לאמעי רכלבסקי: את צודקת.

שרן השכל: ההיתר שימוש חורג בסך הכל מקל על הדרישות התכנוניות.

שרן השכל: עדיין יש דרישות תכנוניות כפי שנאמר לפני כן.

שרן השכל: אבל הוא מקל.

שרן השכל: ואותם גני ילדים עדיין נדרשים.

שרן השכל: שנייה, אני שמה, חברים, אני שמה את זה בצד.

שרן השכל: אני ביקשתי כרגע מהעוזר שלי שילך להביא לי נתונים על גני ילדים פרטיים במדינת ישראל.

שרן השכל: אני אתן התייחסות רק למירה מהרשויות.

מירה סלומון: תודה גברתי.

מירה סלומון: תודה.

מירה סלומון: מהמרכז השלטון המקומי, מירה סלומון.

מירה סלומון: שלום לוועדה.

מירה סלומון: אז כמובן שיש לנו גם התייחסות לנוסח הצעת החוק.

מירה סלומון: אז כמובן שיש לנו התייחסות והסתייגות רבה.

מירה סלומון: לא הסתייגות במובן של הסתייגויות של חברי כנסת, אלא הסתייגות במובן המילולי של זה.

מירה סלומון: הסתייגות רבה ממה שכתוב בעניין הצעת החוק.

מירה סלומון: אנחנו העברנו לוועדה גם כן מכתב, עוד לפני דבריו של חבר הכנסת פרוש.

מירה סלומון: עוד ביחס למעונות היום.

מירה סלומון: העברנו גם מכתב הבהרה לוועדה בעניין מרחב שיקול הדעת של הוועדה המקומית, בבואה לבחון השפעה מרחבית משמעותית.

מירה סלומון: אנחנו מתנגדים לכך שהסמכות שלה מתקיימת אך ורק אם קיימת התנגדות של שכנים.

מירה סלומון: ועדה מקומית היא לא טריבונל שיפוטי.

מירה סלומון: היא לא נועדה לייצר הסדר בין סכסוכי שכנים.

מירה סלומון: ועדה מקומית תפקידה לבדוק אם יש פגיעה סביבתית משמעותית.

מירה סלומון: והפגיעה הזאת היא בין אם שכן העלה את זה באופן יזום או בין אם הוועדה מצאה את זה באופן עצמאי משלה.

מירה סלומון: אחרת, היא חוטאת לתפקידה.

מירה סלומון: וזה רלוונטי גם כמדובר במעונות יום, בלי קשר לגני הילדים ולבקשה של חבר הכנסת פרוש.

מירה סלומון: כאשר אנחנו מדברים גם על גני ילדים, אז אני מבקשת להעמיד דברים על דיוקם: המדינה, במסגרת ועדה של, של פרופ' טרכטנברג, שלימים הפך לחבר הכנסת טרכטנברג והיום חזר לאקדמיה.

מירה סלומון: המדינה,

מאיר פרוש: לא, גם כשהוא היה חבר כנסת, נשאר פרופסור.

מירה סלומון: גם כשהיה חבר כנסת, אבל חזר לאקדמיה.

מירה סלומון: נשאר פרופסור, אבל חזר לאקדמיה.

מירה סלומון: המדינה קבעה להחיל את חוק חינוך חובה גם על גילאי 3 ו-4 ולא רק על גילאי 5 ו-6 כפי שהיה לפני כן.

מירה סלומון: ובכך יצרה מסלול של מוכר שאינו רשמי ולמעשה ביטלה, מוכר שאינו רשמי גם בגילאים האלה.

מירה סלומון: גם בגילאי 3 עד 4.

מירה סלומון: ולמעשה ביטלה את היכולת להפעיל גני ילדים פרטיים בהדרגה.

מירה סלומון: זו הייתה החלטה של המדינה.

מירה סלומון: והסיבה שהיא עשתה את זה, זה כיוון שכנגד הביטול של המסלולים הפרטיים היא סבסדה, היא העבירה תקציבים לגילאי 3 ו-4.

מירה סלומון: אנחנו לא נמצאים באותה סיטואציה בכלל ביחס לגני ילדים.

מירה סלומון: גם כשמדובר במסלול המוכר שאינו רשמי.

מירה סלומון: באותה סיטואציה בגילאי 3 ו-4 לעומת גילאי לידה עד 3.

מירה סלומון: אנחנו לא נמצאים באותה סיטואציה.

מירה סלומון: אנחנו נמצאים בהסדר אחר לגמרי.

מירה סלומון: לא נכון לשים גילאי 3 ו-4, מרגע שהמדינה לקחה עליהם חסות וגם מתקצבת אותם וגם מייצרת להם תכניות פדגוגיות ולקחה אחריות מלאה.

מאיר פרוש: אבל לא בנתה מבנים.

מאיר פרוש: אבל לא בנתה מבנים.

מירה סלומון: גם, גם סוגיית המבנים.

שרן השכל: מירה, אני אתן לך, אני אתן לך דוגמה.

שרן השכל: אני הייתי לפני שבועיים בעפולה.

שרן השכל: בעפולה יש גידול מטורף באוכלוסייה ויש מחסור אדיר גם במקומות לבתי ספר וגני ילדים.

שרן השכל: יש כרגע, אגב, כ-100 תלמידים שלא נכנסו ולא התחילו את שנת הלימודים בעפולה, בגלל בעיות במבנה וכו'.

שרן השכל: שמו אותם באיזה שהוא מבנה שחילקו אותו לחמישה.

שרן השכל: חלק אחד זה גן ילדים, חלק אחד זה שכבת ז' מבית הספר הזה.

שרן השכל: חלק זה ישיבה חרדית.

שרן השכל: ממש כאילו דברים מטורפים.

מאיר פרוש: רב תכליתי.

שרן השכל: כן, מה זה רב תכליתי, חבל על הזמן.

שרן השכל: יעילות שלא ראינו כדוגמתה, אגב, על חשבון אותם תלמידים.

שרן השכל: עכשיו תקשיבי, יש שם התפתחות מטורפת למשל של כמה שכונות חרדיות.

שרן השכל: לראש העיר אין אפשרות לטפל בזה.

שרן השכל: אין אפשרות.

שרן השכל: הרי נותנים להם מסגרות של גני ילדים,

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: בעוד 8 שנים משרד החינוך יבנה להם.

שרן השכל: עוד 8 שנים.

שרן השכל: ועד אז הם יגיעו כבר לבית ספר יסודי.

מאיר פרוש: זה הקצב.

מירה סלומון: גברתי, מצוקת כיתות הלימודים גם בחינוך הרשמי ידועה.

מירה סלומון: מצוקה.

מירה סלומון: קיימת מצוקה.

מירה סלומון: קיימת מצוקה שקשורה גם בתקצוב.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אבל אלו מענים.

שרן השכל: עכשיו, במידה וראש העיר באמת מכיל והולך לקראתם הוא מוצא פתרונות.

שרן השכל: אבל דיברנו כבר, יש ראשי ערים, אני לא אציין שם עיר.

שרן השכל: אני מכירה, כי אני מטפלת במקרה שראש העיר לא מעוניין לפתוח מוסדות חינוך חרדים בעיר שלו.

שרן השכל: לא מוכן.

שרן השכל: אני אומרת לך, הייתי בבית ספר לחינוך מיוחד.

שרן השכל: משהו מדהים.

שרן השכל: שלא לומדים שם רק ילדים מהחינוך המיוחד חרדים, גם מהמגזר אפילו חילוני הוא מכניס.

שרן השכל: גם תושבי המקום.

שרן השכל: אני לא יודעת, כמו שאמרתי, לא אציין את שם העיר.

שרן השכל: הוא לא מוכן לתת להם אישור בשום פנים ואופן.

שרן השכל: הם יצטרכו לעבור עיר.

שרן השכל: ההורים שם בוכים שהם יצטרכו בהסעות ומה לא.

שרן השכל: תקשיבי, הדבר הזה קיים.

שרן השכל: עכשיו, הוא לא קיים, הוא לא קיים במגזר החילוני, הוא לא קיים בדתי לאומי.

שרן השכל: אבל כן יש בעיה במספר גידול הילדים במגזר, זה לא בעיה, סליחה.

שרן השכל: זה לא בעיה.

שרן השכל: יש אתגר עם גידול האוכלוסייה החרדית.

שרן השכל: וצריך למצוא לה פתרונות מהירים.

שרן השכל: וחלק מזה זה מסגרות פרטיות.

שרן השכל: ביקשתי עכשיו לשמוע באמת את מספר גני הילדים האלה.

שרן השכל: כמה נמצאים.

שרן השכל: אמורים להביא לנו את הנתונים, אנחנו נדון בזה עוד מעט.

מירה סלומון: אבל כפי שאומרת גברתי, המספר הזה עוד צפוי לגדול.

מירה סלומון: ומצוקת כיתות לימוד קיימת בכל המגזרים.

מירה סלומון: לא נכון,

שרן השכל: אז שראשי הערים יתנו לזה פתרון?

מירה סלומון: אז גברתי,

שרן השכל: פתרון עירוני.

שרן השכל: ואז לא יצטרכו לעלות את זה.

מירה סלומון: הפתרון הוא לא בביטול הסמכויות שקיימות מכוח חוק התכנון והבנייה.

מירה סלומון: הפתרון למציאת מצוקה כזאת זה בתקצוב, זה בבנייה.

מירה סלומון: בהאצה של בנייה.

מירה סלומון: גם בחינוך הרשמי.

מירה סלומון: שוב אומר, לא רק בחינוך המוכר שאינו רשמי.

מירה סלומון: ולקבוע את המסלול שגם ככה הוא מסלול מוקצה.

שרן השכל: בסדר.

מירה סלומון: אך ורק ביחס לכיתות גני ילדים של המוכר שאינו רשמי.

מירה סלומון: גברתי, אנחנו מתנגדים לכך נחרצות.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

שרן השכל: תודה רבה לך מירה מהשלטון המקומי.

שרן השכל: אני מבקשת לתת את זכות הדיבור למשרד החינוך.

שרן השכל: ואחרי זה אני אתן לך חבר הכנסת עופר כסיף.

שרן השכל: אני יודעת שאתה ממתין פה מתחילת הדיון.

שרן השכל: ממשרד החינוך, יערה יפרח?

שרן השכל: איתנו בזום?

שרן השכל: שלום יערה, בוקר טוב.

יערה יפרח: כן, אני כאן.

יערה יפרח: שלום.

יערה יפרח: אני רוצה להתייחס באמת לנושא גני הילדים.

יערה יפרח: הדרישה לשימוש חורג זו דרישה שקיימת גם כמובן בגני ילדים.

יערה יפרח: העניין הוא שמשרד החינוך התערב במקרים כאלו, כאשר אנחנו מקבלים תלונה.

יערה יפרח: תלונה על מוסד שהרשות פועלת כנגדו, מאחר שאין לו שימוש חורג.

יערה יפרח: ובמקרה כזה המשרד באמת יפעל בהיבט של הרישיון.

יערה יפרח: במקרים אחרים, משרד החינוך לא הגורם שאוכף את היעדר האישור לשימוש חורג.

יערה יפרח: כך שככל שאין ממש התנגדות זה לא משהו שאמור לפגוע במתן הרישיון למוסד החינוך.

יעקב מרגי: אז אין בעיה.

יערה יפרח: לגבי, סליחה?

יעקב מרגי: אם אין תלונה אז אין בעיה אם כך?

מאיר פרוש: לטעמה.

יערה יפרח: אם אין, משרד החינוך הוא לא הגורם שאוכף.

יערה יפרח: עכשיו, אני רוצה גם להזכיר שבגני ילדים, להבדיל ממעונות יום, אז יש לנו באמת יותר גנים.

יערה יפרח: יש לנו יותר גנים, סליחה, יש יותר גנים שיש באמת מבנים שהם מתאימים.

יערה יפרח: מדובר בפחות גנים שהם פועלים מדירות וזקוקים לאישורים האלה.

יערה יפרח: יש עדיין, אבל פחות.

יערה יפרח: ובכל אופן, לגבי הדרישה להתייחס גם לגני הילדים במסגרת החוק.

יערה יפרח: במקרה הזה, זה משהו שאנחנו נצטרך לבחון הרבה יותר לעומק ולהעביר עמדה מסודרת.

יערה יפרח: זה לא יכול להיעשות באופן הזה.

יעקב מרגי: עופר, ברשותך, שאלה על מה שהיא אמרה, אפשר?

יעקב מרגי: אני רוצה להבין.

יעקב מרגי: אם אני עכשיו מבקש מכם סמל לגן ילדים, את לא תבקשי ממני אישור לשימוש חורג?

יעקב מרגי: במכלול הבקשות שלך?

יערה יפרח: הדרישה, או.

יערה יפרח: קיי.

מאיר פרוש: היא כן מבקשת.

מאיר פרוש: מבקשת.

יערה יפרח: הדרישה לשימוש חורג היא קיימת.

יערה יפרח: אז אם לא יהיה לך,

יעקב מרגי: תודה, תודה, ענית לי.

יערה יפרח: רגע, אנחנו מבקשים כמובן לראות את,

יעקב מרגי: אנא, אנא חכמים, היזהרו בדבריכם.

יעקב מרגי: משפטנים, תדייקו יותר.

שרן השכל: ממש.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

יערה יפרח: הקליטה שלי היא לא כל כך טובה.

יערה יפרח: מדברים, אני לא, אני לא שומעת.

יערה יפרח: אני רק אתייחס לזה.

יערה יפרח: אנחנו במסגרת הליך הרישות, אני רק אסביר.

יערה יפרח: אנחנו בודקים את כלל ההיבטים.

יערה יפרח: אנחנו בודקים בטיחות, אנחנו בודקים תברואה, בודקים שיש היתר בנייה.

יערה יפרח: אנחנו בודקים את כל הדברים האלה.

יערה יפרח: עכשיו, במקרה שכל מה שחסר כאן זה באמת ההיתר שימוש חורג, במקרים שהם פחות ממעונות יום ואין תלונות, אז זה לא אמור לפגוע ברישיון.

יערה יפרח: אנחנו לא אלה שאמורים לאכוף את הנושא הזה מבחינתנו.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

מאיר פרוש: אבל העירייה, משרד החינוך לא יתן אישור הפעלה של גן ילדים בלי היתר.

מאיר פרוש: או היתר בנייה או שימוש חורג.

מאיר פרוש: הוא דואג לזה שזה יהיה.

מאיר פרוש: בלי זה הוא לא נותן.

יקירה גבאי: אבל אתם רוצים בשימוש החורג לא לבדוק את הנושאים האלה.

יקירה גבאי: אז השימוש החורג הוא לא, אז הוא לא,

מאיר פרוש: היא אמרה גם שהיא מבקשת בטיחות, היא מבקשת בריאות.

מאיר פרוש: את הכל היא דואגת.

יקירה גבאי: אבל זה בטיחות.

יקירה גבאי: אני חייבת להבהיר.

יקירה גבאי: זה בטיחות בנושאים מסוימים.

יקירה גבאי: בטיחות שקשורה לנושאים של החינוך ולא בטיחות בתכנון ובנייה.

יקירה גבאי: בחוק הפיקוח כתוב באופן ברור שלא בודקים, היועצת המשפטית של הוועדה יכולה להסביר.

יעקב מרגי: גברתי, את מבחינתך,

מאיר פרוש: משרד החינוך בודק.

מאיר פרוש: משרד החינוך בודק אם יש,

יקירה גבאי: לא, הוא לא בודק.

מאיר פרוש: איך המרצפות של החצר נראים.

יקירה גבאי: אני מצטערת,

מאיר פרוש: הוא בודק גם אם יש הצללה.

יקירה גבאי: אבל הוא לא בודק את הבניין.

יקירה גבאי: הוא לא בודק את הקונסטרוקציה.

יקירה גבאי: חוק הפיקוח אומר לו לא לבדוק.

מאיר פרוש: הבניין נבנה, הבניין נבנה עם היתר.

יקירה גבאי: הבניין נבנה בשביל דירה.

יקירה גבאי: אבל הוא לא נבנה בשביל גן ילדים.

מירה סלומון: לא תמיד גן ילדים, לא תמיד חבר הכנסת פרוש.

יקירה גבאי: הוא לא נבנה בשביל גן ילדים.

יקירה גבאי: זה שני דברים שחייבים להעלות אותם.

מירה סלומון: זה אחד הדברים לעלות אותם.

מאיר פרוש: אבל משרד הבריאות בודק.

מאיר פרוש: משרד הבריאות דובר אם יש גומיות כדי שלא יצבטו, הכל הוא בודק.

יקירה גבאי: אבל מבחינה קונסטרוקטיבית הוא לא בודק, הוא סומך על הוועדה המקומית.

יקירה גבאי: וכאן אתם אומרים שהוועדה המקומית לא תבדוק את זה.

יקירה גבאי: חייב להבין את הנושא הזה.

יקירה גבאי: כאילו, לא בודקים.

מירה סלומון: ואחד הדברים שהצעת החוק כאן אומרת זה שהוועדה לא יכולה לבדוק.

מירה סלומון: לקחת בחשבון אם ניתן היתר או לא ניתן היתר.

יקירה גבאי: אני לא אומרת דברים לא נכונים.

מירה סלומון: אם יש הפרת בנייה או אין הפרת בנייה.

יקירה גבאי: אני לא ממציאה.

יקירה גבאי: זה דברים שבודקים במסגרת היתר בנייה ושימוש חורג, לא נבדקים כאן.

יקירה גבאי: זאת לא המצאה, אני מצטערת.

יקירה גבאי: וכשמאשרים את הצעת החוק הזה, חייב להבין שמאשרים אותה בלי שהיבטים האלה יבדקו, בשביל הילדים.

יקירה גבאי: והילדים הם הנושא הראשון.

לוסי חדידה: בשביל הילדים צריך לדאוג קודם כל לחינוך ברמה יותר איכותית ולהשקיע את הכספים שם.

שרן השכל: חבר'ה, אני מבקשת, תודה רבה לכולם.

שרן השכל: ככה: קודם כל, קיבלתי כרגע נתונים מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

שרן השכל: גילאי 3 עד 4, סך הכל מדובר בערך על 30,000 גני ילדים.

שרן השכל: פרטיים.

שרן השכל: אז,

מירה סלומון: גברתי, ברגע שאמרת גני ילדים, דיברת על 3 עד 6, אני רק חייבת להבהיר.

מירה סלומון: את הנקודה הזאת.

מירה סלומון: גני ילדים זה 3 עד 6.

מירה סלומון: לא גילאי 3 עד 4.

מירה סלומון: ו-30,000 גני ילדים זה,

שרן השכל: כן, אבל 5, 6 ו-7 אין מספרים.

שרן השכל: זאת אומרת, הם, מבחינתם,

איתן גינזבורג: מה 7? מה זה 7?

איתן גינזבורג: 7 זה לא גן ילדים, 7 זה כיתה א'.

איתן גינזבורג: מה זה 7?

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: אני אומרת 5 והלאה אין נתונים.

שרן השכל: כלומר, כנראה שזה אין שם.

שרן השכל: זה מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: בואי, אנחנו לא, אם אנחנו נסמוך עליהם בדברים של החיים.

שרן השכל: רגע.

שרן השכל: אני מבקשת לתת לחבר הכנסת עופר כסיף את זכות הדיבור, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: קודם כל, אני חושב שהדיון פה מכל מה שעולה וגם מחומר שקראנו, למשל אותי, אני קראתי פה, אני מניח שלא רק אני, פנייה מהמועצה לשלום הילד.

עופר כסיף: יש פה דברים מאוד מטרידים לגבי הנושא של הבטיחות וקבלת היתרים על בסיס הבטיחות.

עופר כסיף: אני חושב שצריכים למצוא פה את האיזון הנכון.

עופר כסיף: זאת אומרת, זה לא רק, זה לא שחור או לבן.

עופר כסיף: צריך למצוא את האיזון הנכון.

עופר כסיף: מצד אחד, שהילדים יהיו בטוחים.

עופר כסיף: קודם כל, כי כמובן it goes without saying, אבל בכל זאת אני אגיד.

עופר כסיף: שהבטיחות של הילדים זה הדבר החשוב ביותר.

עופר כסיף: על זה אין ויכוח אני מניח.

עופר כסיף: הדבר השני הוא שלא יושת על הגנים מחירים או עלויות שהם לא ריאליות, הן לא אפשריות.

עופר כסיף: הם יובילו לסגירה של עשרות אחוזים.

עופר כסיף: יש כאלה שאומרים למעלה ממחצית הגנים.

עופר כסיף: אז גם פה, צריך למצוא את האיזון.

עופר כסיף: יש לי בהקשר הזה כמה שאלות.

עופר כסיף: קודם כל, שאלה ראשונה.

עופר כסיף: לפי החוק הפיקוח על מעונות היום יש הבחנה בין מעון קטן, מעון בינוני ומעון גדול.

עופר כסיף: והמספרים שם שונים לגמרי ממה שמופיעים בחוק הנוכחי.

עופר כסיף: אני רוצה להבין את פשר ההבדל.

עופר כסיף: למה כאן, שאל קודם חבר הכנסת מרגי, ואני שואל גם, איך הגיעו למספר 36?

עופר כסיף: בהגדרה של החוק הפיקוח מעון קטן הוא לא יותר מ-20.

עופר כסיף: מעון בינוני הוא בין 21 ל-50 ומעון גדול הוא בין 51 ומעלה.

עופר כסיף: אני לא מבין למה, מה 36 פה.

עופר כסיף: זה דבר אחד.

עופר כסיף: שנייה.

עופר כסיף: דבר שני, אני לא שואל לגבי המספר בעלמא.

עופר כסיף: משום שהמספרים האלה יש להם גם משמעות בהמשך למה שאמר קודם מהכבאות, אני רואה שהוא כבר לא פה.

עופר כסיף: אה, עברת מקום.

עופר כסיף: משנה מקום, משנה מזל.

עופר כסיף: אז זה יכול להיות קשור גם לפה.

עופר כסיף: עוד שאלה שקשורה לזה.

עופר כסיף: מה, אני לא זוכר פשוט.

עופר כסיף: אני מניח שזה מוגדר.

עופר כסיף: אני חיפשתי, לא מצאתי.

עופר כסיף: אם מישהו יוכל לומר לי.

עופר כסיף: מה הדרישה על פי חוק למספר סייעות פר ילדים?

עופר כסיף: זאת אומרת, גם זה משנה.

עופר כסיף: נניח, היפותטית, בלי להיכנס כרגע לסוגיה של המקום הגרוע מאוד של ישראל בכלל במערכת החינוך בהשוואה למדינות ה-OECD בהקשר של מספר מחנכות פר ילד.

עופר כסיף: בלי קשר לזה, המספר פה הוא משמעותי.

עופר כסיף: מדוע?

עופר כסיף: אם למשל באמת אנחנו מדברים בשפה של החוק, שכרגע הזכרתי, על פעוטון קטן ופעוטון בינוני.

עופר כסיף: ומספר הסייעות, נניח שאני אופטימי ויש סייעת על כל חמישה.

עופר כסיף: אני יודע, זה אופטימי עד כדי אוטופי.

עופר כסיף: אבל בכל זאת.

מירה סלומון: לא טעית בהרבה.

עופר כסיף: אז כמובן שזה גם משמעותי מבחינה מה שהזכיר קודם, מה שמך?

עופר כסיף: סליחה, מהכבאות.

גיא מור: גיא.

עופר כסיף: מה שהזכיר קודם גיא מבחינת צורך בחילוץ.

עופר כסיף: אם אין מספיק סייעות, אז זה מקשה.

עופר כסיף: כלומר, יש פה כמה סוגיות שצריך לקבל עליהן תשובה כדי לדעת גם איך אנחנו יכולים להתייחס לחוק הזה וגם אולי להגיש הסתייגויות מותאמות.

עופר כסיף: הדבר האחרון, נניח שבאמת יש עלויות גדולות.

עופר כסיף: זאת הסתייגות שאני בכוונתי להציע.

עופר כסיף: שבמידת הצורך, יהיה סבסוד מדיני לעלויות האלה.

יוסף טייב: מה זה מדיני?

יוסף טייב: מדינתי אתה מתכוון.

עופר כסיף: מדינתי, כן.

יוסף טייב: אתה צודק לגבי ה-OECD והדוח שלו לגבי הזה.

יוסף טייב: אבל יש פה שאלות ואני חושב שצריך לצמצם.

יוסף טייב: אני חושב שיושבת הראש מנסה להגיע לנושא הרגולציה.

יוסף טייב: בנושא הכבאות למשל, וזה שאלות שאנחנו שואלים.

יוסף טייב: אם יש לנו, ושוחחתי על כך עם אנשי האוצר.

יוסף טייב: אם יש לנו גן של שישה, לא גן, פעוטון, של שישה ילדים או שבעה.

יוסף טייב: אז אני מניח ששם אנחנו היינו רוצים שתהיה רגולציה של, איך זה נקרא?

שרן השכל: מטף.

יוסף טייב: מטף כיבוי.

יוסף טייב: שידעו איך להפעיל מטף כיבוי.

יוסף טייב: אנחנו לא יודעים אם יש ספרינקלרים, אנחנו לא, זה משהו אחר לגמרי.

יוסף טייב: אם יש לנו גנים של 36, רוצים פה להגדיל ל-45, זה דבר אחר לגמרי.

יוסף טייב: זאת אומרת הרגולציה היא common sense ברמה הזאת.

יוסף טייב: היא לא, אתה לא הולך לעשות פה חדר גדול ולשים פה חיבורים לכיבוי אש בצורות שונות.

יוסף טייב: אני חושב שפה צריך פשוט להפעיל את ה-common sense איפה?

יוסף טייב: וזה יעזור לנו לתת את ההגדרות.

יוסף טייב: כי מה שאתה אומר חבר הכנסת כסיף, ואני מקבל, ואני קראתי את הדוח של ה-OECD.

יוסף טייב: אבל זה דבר גדול מאוד.

עופר כסיף: אמרתי שאני לא מתייחס לזה.

עופר כסיף: זאת הייתה הערת אגב.

עופר כסיף: אני רק אומר, אני חוזר עוד פעם.

יוסף טייב: לכן זה שאלות באמת, לרדת לפרטים עד, אתה יודע, איך אומרים?

יוסף טייב: The devil is in the details אני לא יודע איך לתרגם את זה.

עופר כסיף: השטן בפרטים הקטנים.

יוסף טייב: השטן בפרטים.

יוסף טייב: זה זה.

יוסף טייב: כי צריך פה באמת קצת להפעיל שיקול דעת.

עופר כסיף: זה מה שאני קראתי איזון.

עופר כסיף: צריך למצוא את האיזון.

עופר כסיף: אבל אני מבקש תשובה לשאלות ששאלתי, כי זה חלק, המענה לשאלות זה חלק מהפתרון.

גיא מור: אבל הפרטים האלו צריכים להיות בחוק הפיקוח.

יוסף טייב: אני לא אמרתי שלא צריכים.

יוסף טייב: אבל צריך שיהיה רגולציות טבעיות.

יוסף טייב: תראה, גם בבית היום,

שרן השכל: מותאמות, מותאמות.

יוסף טייב: גם כשאתה קונה דירה היום, אני בדקתי את זה.

יוסף טייב: אז הקבלן חייב לתת לך עם מסירת הדירה מטף אש כזה, שאתה מכבה.

יוסף טייב: הוא מניח לך את זה לפני הדלת, לפני שאתה נכנס לדירה.

יוסף טייב: זה לא היה פעם.

יוסף טייב: ושמים לך ספירנקלרים, מה שלא היה פעם.

יוסף טייב: אז אנחנו הולכים ומשתפרים ברמות האלה.

יוסף טייב: ופה צריך לתת לרגולציה טבעית לתוך הדבר הזה.

עופר כסיף: אני רק מבקש לקבל תשובות.

עופר כסיף: כי זה חלק, זה יעצב את העמדה שלי גם לגבי החוק עצמו.

עופר כסיף: אז שאלתי שלוש שאלות ואני אשמח לקבל תשובות.

שרן השכל: כן, משרד ראש הממשלה, בבקשה.

שיר סגל: אהלן.

שיר סגל: שיר סגל ממשרד ראש הממשלה, מאגף רגולציה.

שיר סגל: קודם כל, לגבי העניין של שכבות הגיל.

שיר סגל: כשזה נכנס בחוק מעונות היום לא היה לנו נתונים, כי לא ידענו עליהם כלום.

שיר סגל: כי הם לא היו רשומים.

שיר סגל: עשינו איזה שהן הערכות, לפחות למה נראה לנו מעון קטן, מה מעון גדול.

שיר סגל: ובעיקר זה נועד כדי לעשות שני דברים.

שיר סגל: אחד, לקבוע גובה עיצומים בהתאם לדבר הזה.

שיר סגל: וגם חשבנו שאולי תהיה הדרגתיות בתכולה, מה שבסוף לא קרה.

שיר סגל: אז זה היה המניע.

שיר סגל: ואם יש משהו שבסופו של דבר קרה, זה שבזכות הרישום שקרה לאורך הדרך, יש לנו יותר מידע היום, על אף שעדיין חסר מידע, על מעונות היום.

שיר סגל: המספר שנקבע כאן נעשה על סמך המידע שיש לנו מהרישומים.

שיר סגל: מספר הילדים, שוב, נתונים של המעונות שנרשמו נכון להרגע זה אחוז עדיין קטן מהשוק ולכן אנחנו כאן.

שיר סגל: אבל הנתונים שבידינו שזה פחות או יותר הממוצע.

שיר סגל: זאת אומרת, אם אנחנו רוצים לתת מענה ושלא יסגרו מחר המעונות והילדים יישלחו הביתה, ששם הם נפגעים יותר, לפי כל המחקרים וכל הנתונים.

שיר סגל: אז אז אנחנו רוצים לתת מענה שייתן את הדבר הזה.

שיר סגל: אז זה לגבי המספר.

שיר סגל: לגבי דרישות התקינה, היחס הוא, אם אנחנו מדברים עד גיל, עד 15 חודשים זה 1 עד 6.

שיר סגל: ככל שאנחנו עולים הלאה, בלי להיכנס עכשיו,

אביעד שוורץ: 1 עד 11.

שיר סגל: 9 וכשהם ילדים גדולים יותר זה הופך ל-1 עד 11.

שיר סגל: באופן עקרוני, אני מבינה את הטענה שלך לגבי יחס התקינה משפיע על הסטנדרט.

שיר סגל: וזה דורש רגע לעשות את העבודה ולהבחין איזה סטנדרט אנחנו מחילים.

שיר סגל: דרישות הכבאות, כמו שציינתם היום הן דרישות שלא לוקחות את הפרמטר הזה בחשבון.

שיר סגל: אני הבנתי שבמקומות מסוימים כן לוקחים את הפרמטר הזה בחשבון.

שיר סגל: בשיחות שקיימו בעבר,

משה טור פז: איזה פרמטר לוקחים בחשבון?

שיר סגל: את יחס התקינה בילדים, כדי להבין איזה סטנדרט עושים מבחינת דברים מסוימים.

שיר סגל: אבל כרגע הדרישות כפי שהן, הנחיות הנציב המפורסמות היום לא לוקחות את הדבר בחשבון.

שיר סגל: ובאמת, כל הטענות שהעליתם כאן קודם הן טענות שבאמת גם אנחנו מקבלים אותן מהשוק.

שיר סגל: שהדרישות היום לא רלוונטיות ומקשות וסוגרות את המעונות.

שיר סגל: ולכן אנחנו מנסים למצוא את האיזונים האלה שאתה באמת הזכרת קודם.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אנחנו, אנחנו כן מודאגים מהעניין באמת של הפיקוח הבטיחותי.

שרן השכל: המקום המיועד, או איפה שזה צריך להיות ולא כל פעם ששמים פלסטר על פלסטר על פלסטר בחקיקה הישראלית.

שרן השכל: המקום שבו הוא מיודע, זה בעצם בחוק הפיקוח על המעונות.

שרן השכל: ששם בעצם על מנת לקבל היתר או רישיון למעון, שם צריכה להיות דרישה וצריכות להיות תקנות אחידות כלל ארציות מאוד מאוד ברורות.

שרן השכל: למה גננת נדרשת על מנת שאותו הגן יהיה בטיחותי.

שרן השכל: צריכה להיות איזה שהיא התייחסות לגנים קטנים, בינוניים, גדולים.

שרן השכל: הרי ברור שמישהי שרוצה מעון של 10 ילדים הדרישות הבטיחותיות של הכבאות יהיו שונות ממעון שבו יש 40 או 50 ילדים.

שרן השכל: ולכן הדברים האלה צריכים להיות ברורים.

שרן השכל: אני לא חושבת, מהשיחות שלי עם הגננות, יש בלבול אדיר.

שרן השכל: פעם אחת באים ומבקשים ככה ופעם אחת באים ומבקשים ככה.

שיר סגל: אין אחידות.

שרן השכל: זה לא רק שאין אחידות.

שרן השכל: מגיעה הכבאות, אומרת שהדלת צריכה להיפתח החוצה.

שרן השכל: מגיע משרד פיקוד העורף, רעידות אדמה, אומר הדלת צריכה להיפתח פנימה.

שרן השכל: עכשיו, או שאתה עובר עבירה מבחינת הכבאות או שאתה עובר עבירה מבחינת פיקוד העורף.

שרן השכל: בואי תחליטי איך את רוצה, איך אותה גננת צריכה לפתור את זה.

שרן השכל: ואז מתחילות העלויות והייעוץ המשפטי והאדריכלים ומה לא.

שרן השכל: פשוט שמים דלת על שני צירים, יכולה להיפתח גם החוצה וגם פנימה ופתרנו את הסיפור של הרגולציה.

שרן השכל: אבל זה לא צריך להיראות ככה.

שיר סגל: מבחינת- - -

שרן השכל: שנייה, שנייה.

שרן השכל: אני רוצה לשאול באמת את היועצת המשפטית.

שרן השכל: האם אנחנו יכולים בחקיקה שמובאת לפנינו היום לשים בתוך חוק הפיקוח על המעונות, להוסיף ככה בעצם להוסיף סעיף שבו אנחנו דורשים בתוך נגיד שישה חודשים, ממערך הכבאות להציב תקנות אחידות כלל ארציות.

שרן השכל: מפורטות, כיצד נדרשות הגננות לטפל בעניין הבטיחות בגני הילדים.

קריאה: בבתי מגורים.

שרן השכל: שנייה רגע.

שרן השכל: חבר'ה, שאלתי את היועצת המשפטית של הוועדה ולא אף אחד אחר.

שרן השכל: תודה רבה.

נירה לאמעי רכלבסקי: אפשר לקבוע שכרגע לתקופה מסוימת, שאנחנו נקבע אותה, חצי שנה או שנה, לא יהיו הוראות לגבי בטיחות אש.

נירה לאמעי רכלבסקי: ובעוד שנה יהיו כאלה.

נירה לאמעי רכלבסקי: ואז באמת במקביל הרגולטור לענייני כיבוי אש יצטרך לתת את התשובות.

נירה לאמעי רכלבסקי: אנחנו יכולים להחליט כרגע.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

שרן השכל: במידה ואנחנו עושים את זה, מערך הכבאות, אני מבקשת, אל תבואו עם טלאים ועם דברים שקשורים לחוקים אחרים.

שרן השכל: זה לא מקובל עלינו ואנחנו לא נקבל את זה.

שרן השכל: אני אבקש שזה יגיע לוועדת החינוך, על מנת לאשר אותם.

שרן השכל: הדבר שאתם הגשתם היום ממש לא מקובל.

שרן השכל: זה קשור למבני ציבור.

שרן השכל: זה ממש לא מתאים למעונות של 10 ילדים, של 15 ילדים.

שרן השכל: אני יודעת, בואו, אל תעבדו עלינו בעיניים.

שרן השכל: לא היו תקנות עד היום.

שרן השכל: הגננות לא נדרשו לדבר הזה.

שרן השכל: כל אחד בא, היה בא וקובע לפי מה שמתחשק לו.

שרן השכל: בסוף זה, ככה זה עבד עד היום.

שרן השכל: וזה מהעדויות בשטח שאני שמעתי מגננות.

שרן השכל: אנחנו,

קרן גלאון: אפשר להתייחס?

שרן השכל: שנייה.

שרן השכל: אם אנחנו נעשה את הסדר הזה, אני מבקשת שתגיעו בצורה מסודרת, עם תקנות הגיוניות, ברורות.

שרן השכל: שלא עכשיו איש ביטחון או אדריכל או מישהו מקצועי צריך לקרוא.

שרן השכל: שכל גננת במדינת ישראל תדע מה היא צריכה לפני שהיא מבקשת בקשה לרישיון.

שרן השכל: שהיא לא תשכיר איזה מקום ופתאום יתגלה ש-אה, רגע, לא קראתי את זה נכון.

שרן השכל: ולא הבנתי וזה כתוב באיזה שפה מאוד אמורפית שלא מובנת לכל אזרח ואזרח.

שרן השכל: אז אני אתן למערך הכבאות להגיב.

שרן השכל: ולאחר מכן אני אתן לחבר הכנסת איתן גינזבורג גם כן את זכות הדיבור.

קרן גלאון: אני קרן גלאון, סגנית יועמ"ש רשות הכבאות.

קרן גלאון: לפני שגיא ימשיך ברובד המקצועי, חשוב לי לחדד שהעמדה של רשות הכבאות שאי אפשר לתת ולו יום אחד של פער ולהגיד כרגע אנחנו לא דורשים.

שרן השכל: אבל היה לכם פער עכשיו של כמה שנים.

קרן גלאון: לא.

קרן גלאון: אז אני אסביר.

שרן השכל: כן, סליחה.

שרן השכל: עם כל הכבוד, אם אלו היו הדרישות הייתם צריכים לבקש את זה בחוק הפיקוח על המעונות.

שרן השכל: הייתם צריכים לבוא ולהסדיר את זה.

שרן השכל: כי התקנות האלה, זה דברים שאתם נדרשים למבני ציבור.

שרן השכל: כאשר גננות מגיעות הן לא עומדות בפני התקנות האלו.

שרן השכל: אגב, גם הן לא הגיוניות.

שרן השכל: ואני אומר לך יותר מזה, אני לא אתפלא, אישה באה, שוכרת דירה.

שרן השכל: בדירה שלה היא רוצה לקחת, את לא היית פה בתחילת הדיון.

שרן השכל: אבל היא רוצה להביא 10 ילדים כדי לשמור עליהם, בשביל לפתוח מעון.

שרן השכל: מה זה 10 ילדים?

שרן השכל: יש משפחות מרובות ילדים עם יותר ילדים מ-10 ילדים.

קרן גלאון: אז ברשותך.

שרן השכל: אז היא נדרשת כאן לפי התקנות שלכם להתחיל לעמוד ולהתחיל לשפץ את הבית ולהרחיב את כל יציאות החדרים שלה בתוך הבית.

שרן השכל: אם הדבר הזה אתם אומרים שהוא נדרש, אז אתם צריכים לבקש את זה בכל דירה.

שרן השכל: משום שאתם לא יודעים אם היא תהיה שמתגוררות שם משפחות מרובות ילדים.

שרן השכל: אם זה התקן הבטיחותי שאותו אתם דורשים.

קרן גלאון: אז אני חושבת שנפלו כמה טעויות.

קרן גלאון: ברשותך, אני רגע אבהיר.

קרן גלאון: הדרישות של הכבאות הן בהחלט בתוקף.

קרן גלאון: הן חלות מעל 10 ילדים, נכון להיום.

קרן גלאון: לא מתחת ל-10 ילדים, הן חלות רק מעל 10 ילדים.

קרן גלאון: יש לנו יותר מ-1,200 מעונות שהועברו להם הדרישות והם בהליכי הסדרה או הסדירו את זה.

קרן גלאון: זה בהחלט דרישה בתוקף.

קרן גלאון: המצב שאנחנו נפקיר פעוטות חסרי ישע בלי דרישות בטיחות ולו דקה אחת, אנחנו תפקידנו ואחריותנו להגיד שזה מאוד מסוכן.

קרן גלאון: עכשיו רק רגע.

קרן גלאון: ההתאמה שרשות הכבאות באה והציעה, היא בדיוק ההתאמה שאנחנו חושבים שנכון לעשות ביחס לדירות מגורים, נוכח כל השינויים שיש פה.

קרן גלאון: אבל הדרישות בהחלט היו קיימות ואנחנו חושבים שהן צריכות אכן להיות ידועות, כדי שאנשים יוכלו לתכלל את מצבם.

קרן גלאון: עוד הערה אחת לפני שגורם המקצוע ממשיך.

קרן גלאון: הדרישות אינן מתייחסות למה שדיברו פה.

קרן גלאון: לא על פתחי יציאות ודברים כאלה.

קרן גלאון: אלא על דרכי מילוט.

קרן גלאון: כמו לוודא שיש מספיק חדרי מדרגות באותו בניין שנמצאים ביחס לכמות הילדים.

קרן גלאון: וכן הלאה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת איתן גינזבורג.

איתן גינזבורג: אבל נציג הכבאות לא דיבר, אז.

גיא מור: גברתי, אני אבקש להתייחס בקצרה.

שרן השכל: סליחה.

שרן השכל: גיא מור, בבקשה, תגיב.

גיא מור: גם למה שאמרת וגם למה שאמרו פה יתר חברי הכנסת.

גיא מור: בראייתנו קודם כל, אנחנו מגבשים עכשיו, אנחנו גם העברנו בתוך הממשלה טיוטה של תוספת להוראת הנציב הזאת, כדי בהקדם האפשרי להכניס את זה ולאפשר מסלול שהוא מתחשב במתאר של דירות מגורים.

גיא מור: כדי שכל המעונות שהם בתוך דירות מגורים יהיה עליהם מענה.

גיא מור: כמו שאמרה קרן, הדרישות שלנו כיום וגם במסגרת ההצעה הזאת, זה מעל 10 ילדים.

גיא מור: זאת אומרת, מתחת ל-10 ילדים אני לא נכנס לשם.

גיא מור: ואנחנו רוצים לראות איך אנחנו מייצרים פתרונות שהם ישימים בשטח.

גיא מור: אבל מה שכן חשוב, אנחנו דווקא חושבים שהמהלך הזה הוא נכון.

גיא מור: חשוב שחוק הפיקוח יהיה הנקודה שכולם נכנסים אליה.

גיא מור: אנחנו עד היום היינו דרך הנושא של היתר לשימוש חורג.

גיא מור: אנחנו חושבים שחשוב שבמסגרת חוק הפיקוח יידרש אישור כבאות.

גיא מור: אנחנו נדאג מהצד שלנו שיהיו דרישות שהן ישימות ואפשר ליישם אותן.

גיא מור: אבל שלא יצא מצב שבו אנחנו מאפשרים איזה שהיא תקופה שנפתחים פעוטונים בלי שיש בהם סידורי כבאות.

גיא מור: ואז נבוא אליהם בדיעבד.

שרן השכל: אתה מעריך שבתוך שישה חודשים אתם יכולים להביא לוועדה תקנות בעניין?

גיא מור: לנו אין סמכות לקבוע תקנות, מכוח הוועדה הזאת.

גיא מור: יש לנו הוראות נציב שאני יכול לקבוע אותן בפרק זמן הרבה הרבה יותר קצר.

נירה לאמעי רכלבסקי: אבל זה לא משתנה בחוק ההסדרים כרגע, העניין הזה של הוראות נציב?

נירה לאמעי רכלבסקי: יש איזה שהוא שינוי.

קרן גלאון: אנחנו יכולים להביא תקנות.

קרן גלאון: אנחנו אומרים, התנאי הוא שלא תהיה דקה של וואקום.

קרן גלאון: צריכים למצוא פתרון לתקופת הביניים.

גיא מור: ואין צורך להמתין גם שישה חודשים.

גיא מור: אנחנו יכולים לייצר הוראת נציב שהיא ברת תוקף מחייב, בתקופה הרבה יותר קצרה, כדי שלא יווצר הוואקום.

גיא מור: וגם כדי שהמעונות, הם יוכלו ליהנות מאותם הקלות שאנחנו מגבשים היום.

נירה לאמעי רכלבסקי: יש עוד קונסטלציה.

נירה לאמעי רכלבסקי: אנחנו יכולים לכתוב בנוסח הזה שאנחנו מכפיפים את ההיתר לאישור של כבאות.

נירה לאמעי רכלבסקי: אבל ההוראה הזאת לא תחול כרגע.

נירה לאמעי רכלבסקי: היא לא תחול בחצי שנה או שנה הקרובה.

נירה לאמעי רכלבסקי: היא תחול רק עוד שנה.

שיר סגל: צריך להגיד שאז אין עדיין דרישות, זה אומר שבפועל יחולו הנחיות הנציב עוד שנה.

שיר סגל: וכל עוד אין עדיין דרישות או דרישות,

שרן השכל: רגע, יש פה טענה של מערך הכבאות.

שרן השכל: מעבר לזה שכבר יש להם תקנות, אבל אנחנו לא מרוצים להם.

שרן השכל: נמצא פה באמת הגורם המקצועי מהכבאות, גיא מור.

שרן השכל: תוך כמה זמן אתם חושבים שאתם יכולים להתקין תקנות?

גיא מור: דווקא תקנות?

גיא מור: כי יש לי מסלול הרבה הרבה יותר מהיר, עם חוק.

גיא מור: מסמכות מכוח חוק ראשי של הכנסת.

גיא מור: נציב כבאות.

שרן השכל: מה?

שרן השכל: לחוק הפיקוח על המעונות?

גיא מור: לא.

גיא מור: חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה מסמיך את נציב הכבאות לקבוע הוראות נציב.

גיא מור: ויש להם תוקף מחייב ממש כמו כל דבר.

גיא מור: זו ההוראה שחלה היום.

שרן השכל: כלומר, אנחנו לא צריכים להכניס את זה לא להיתר שימוש חורג ולא לחוק הפיקוח על המעונות.

שרן השכל: אלא אתם יכולים להתקין את התקנות מבחינת החקירה של חוק נציב הכבאות?

גיא מור: כן, אני יכול לעשות את זה.

גיא מור: ואני יכול לעשות את זה מהר.

שרן השכל: בכמה זמן?

שרן השכל: רגע, רגע חברים.

שרן השכל: שנייה.

שרן השכל: כמה זמן אתה מעריך?

גיא מור: אני רוצה רגע להתייעץ עם השותפים שלי בממשלה.

גיא מור: גם ממשרד החינוך, גם עם השלטון המקומי.

גיא מור: ואני רוצה גם לייצר שיתוף ציבור, עם הפעוטונים שזה יחול עליהם.

גיא מור: כי אני רוצה לייצר תוצר איכותי.

גיא מור: אז אני לא רוצה כרגע להתחייב על לוח זמנים.

גיא מור: אם גברתי תאפשר לי, אנחנו נעשה איזה התייעצות ונחזור אלייך עם עדכון בנושא הזה.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי, בסדר.

קרן גלאון: בסופו של יום זה חייב להיות גם דרך הפיקוח על המעונות.

קרן גלאון: בהינתן שאנחנו,

שרן השכל: חבר'ה, העדיפות שלי להכניס את זה לחוק הפיקוח על המעונות.

שרן השכל: כי אני אוהבת שדברים מסודרים.

שרן השכל: אני שונאת שאנחנו רואים חקיקה שפתאום מכניסים איזה סעיף מפה לחוק הזה וסעיף משם, כי היו צריכים לתקן את מה שעשו לפני 20 שנה ולפני 10 שנים ולפני 50 שנה.

שרן השכל: חבר'ה, תבטלו את החוק.

שרן השכל: תביאו חוק חדש, מסודר.

שרן השכל: כמו שצריך.

שרן השכל: זו העבודה שאני הייתי מצפה באמת מממשלה טובה ואיכותית לעשות.

שרן השכל: ואני חושבת שגם הקואליציה הזאת, שהיא קואליציה טובה, שהיא עובדת בשיתוף פעולה.

שרן השכל: למרות פערים אידיאולוגיים, אנחנו מצליחים להגיע להסכמות.

שרן השכל: אם אנחנו יכולים להגיע להסכמות, אין לי ספק שהמשרדים הממשלתיים גם יכולים להגיע להסכמות.

שרן השכל: אז בעניין הזה, אני רואה לנכון הכנסה של זה לחוק הפיקוח על המעונות.

נירה לאמעי רכלבסקי: צריך לראות אפשרות לתיקון עקיף שנעשה עכשיו.

שרן השכל: תראו, חבר'ה, יש לנו גם המון אפשרויות.

שרן השכל: אנחנו יכולים גם להוסיף שהחוק יחול בעוד כחודש.

שרן השכל: ניתן לכם חודש להיערך לדבר הזה.

שרן השכל: יש המון פתרונות.

שרן השכל: תשבו, תדונו בזה.

שרן השכל: תבואו אליי בבקשה עם תשובה לפני הדיון הבא.

שרן השכל: לדעתי הוא נקבע ליום שני.

שרן השכל: או אפילו עוד היום.

שרן השכל: בסדר?

שרן השכל: אז אני משאירה את הדבר הזה, את העניין של כבאות פתוח.

שרן השכל: נשאיר את זה לדיון הבא.

שרן השכל: אנחנו משאירים גם את העניין של חוק הגנים.

שרן השכל: ואני רוצה, אני אתן לחבר הכנסת גינזבורג לומר כמה דברים ואנחנו ננסה להתחיל את ההקראה, כמו שאמרנו בפעם הקודמת.

שרן השכל: בבקשה, חבר הכנסת גינזבורג.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני מגיע מתוך, אחד שחי את החיים האלה.

איתן גינזבורג: עסק בתחום שנים רבות.

איתן גינזבורג: נתן היתרים לשימושים חורגים למעונות יום, לגני ילדים פרטיים במסגרת תפקידי כיושב ראש ועדת תכנון ובנייה.

איתן גינזבורג: מכיר את כל הסוגיה הזאת מלפני ומלפנים.

איתן גינזבורג: גם מהכיוון של הורה, לילדים שרק עכשיו סיימו גן פרטי.

איתן גינזבורג: גם מהכיוון של רשות מקומית.

איתן גינזבורג: גם מהכיוון של גננות.

מיכל רוזין: באיזו עיר?

איתן גינזבורג: זה חשוב?

מיכל רוזין: סתם אני שואלת.

איתן גינזבורג: רעננה, מבשרת ציון, קרית יערים ואבו גוש.

יוסף טייב: חברנו היה ראש עיריית רעננה.

יוסף טייב: הוא צנוע.

איתן גינזבורג: לא, אבל גם הייתי יושב ראש ועדה של מרחבית הראל, גם שם.

איתן גינזבורג: אני הייתי גם חרדים, גם ערבים, גם מבשרת ציון וגם רעננה.

איתן גינזבורג: ראשית, צריך לברך את הממשלה על זה שהביאו את החוק הזה.

איתן גינזבורג: מכיוון שההליך של הוצאת שימוש חורג למעונות יום וגני ילדים פרטיים באמת היה קצת מסובל.

איתן גינזבורג: ואני בעיקר מברך על הפטור מהיטלי השבחה.

איתן גינזבורג: לא היה שום טעם לתת היטל השבחה ואני שמח שהדבר הזה בא לפתרונו בחוק הזה.

איתן גינזבורג: יש לי כן הערה לגבי ההליך התכנוני.

איתן גינזבורג: ואני מתייחס בעיקר למה שכתבו, לא הגעת להקראה, אבל אני בכל זאת רוצה להתייחס למה שכתוב בכל הנוגע ליכולת להתנגד.

איתן גינזבורג: אנחנו עוסקים פה בעשרות אלפי מבנים ברחבי הארץ.

איתן גינזבורג: החוק הזה דן בעשרות אלפי מבנים שאנחנו לא יכולים לדבר עליהם, כי אנחנו לא יודעים מה מצבם.

איתן גינזבורג: אנחנו לא יודעים איך הם נראים, אנחנו לא יודעים מה השיקולים, היכן הם ממוקמים.

איתן גינזבורג: ומי שבקיא בכל הדבר הזה, זה הרשות המקומית.

איתן גינזבורג: בסופו של דבר, הוועדה המקומית יודעת בדיוק איפה אפשר ואיפה אי אפשר.

איתן גינזבורג: ואם אפשר, מה ההשלכות של הדבר הזה.

איתן גינזבורג: והיא צריכה לעשות את השיקולים האלה.

איתן גינזבורג: השיקולים הציבוריים שמחד אין לה פתרון לילדים מגיל לידה עד גיל 3, כאמירה אחת, ולכן היא צריכה לתת להם פתרונות והיא נותנת להם פתרונות במסגרת האפשר.

איתן גינזבורג: ומן העבר השני, שפתרונות יהיו ראויים, גם למשתמשים, קרי להורים, לילדים ולגננות כמי שמתפעלות.

איתן גינזבורג: אבל גם לסביבה, לראות שזה ראוי וכו'.

איתן גינזבורג: ותאמינו לי, ראיתי בקשות להיתרים לשימושים חורגים למעונות יום, שאלוהים ישמור.

איתן גינזבורג: שאלוהים ישמור.

איתן גינזבורג: במקומות לא ראויים, באזורים לא ראויים, במבנים לא ראויים.

איתן גינזבורג: ולכן אי אפשר לעשות פה דין אחד לכולם.

איתן גינזבורג: ולא נשמע פה סיפור אחד קורע לב ומפה נגזור שחוק על כל המדינה.

איתן גינזבורג: זה לא עובד ככה.

איתן גינזבורג: ולכן, אני אומר שהדברים האלה צריכים להיות הרבה יותר פשוטים, כפי שהחוק בא לתקן.

איתן גינזבורג: אבל צריכים גם לשים תשומת לב לפרטים הקטנים.

איתן גינזבורג: ובסוף הפרטים הקטנים לא נידונים פה גברתי, הם נידונים בעיריות.

איתן גינזבורג: אני הייתי מבקש מהוועדה דבר ראשון לשקול, לא לשקול, אני חושב שזה דבר בסיסי.

איתן גינזבורג: שמעון יום לא יהיה במבנה שלא קיבל היתר בנייה.

איתן גינזבורג: מבנה ללא היתר, הוא מבנה ללא רישיון, הוא מבנה שלא נבדק.

איתן גינזבורג: הוא מבנה שנבנה שלא כדין.

איתן גינזבורג: וזה דבר שלא יכול להיות.

שרן השכל: חבר הכנסת גינזבורג, אני רק אומר, אנחנו דנו פה לפני כן בבעיה מאוד רצינית שקיימת במגזר הערבי, הבדואי והדרוזי.

שרן השכל: יש שם המון המון מעונות שלא נרשמו בגלל שהם לא קיבלו בעצם את היתר,

מיכל רוזין: אין היתרי בנייה.

שרן השכל: היתר שימוש חורג, כי אין להם היתרי בנייה.

שרן השכל: ביקשו מהם להרחיב את המדרכות, אין שם מדרכות בכלל.

שרן השכל: ביקשו מהם חניות, אין שם חניות.

איתן גינזבורג: לא, יש הבדל.

איתן גינזבורג: גברתי, יש הבדל.

שרן השכל: ובגלל זה, דווקא שם אנחנו חייבים שהם יירשמו.

איתן גינזבורג: שנייה.

איתן גינזבורג: יש הבדל בין דרישות ועדה מקומית להרחבת דרך, ליצירת חניות וכו'.

מיכל רוזין: לא, היתר בנייה, טופס 4, אין להם.

מיכל רוזין: כל המגזר.

מיכל רוזין: זו בעיה.

מיכל רוזין: זה לא גני ילדים.

מיכל רוזין: זה יכול להיות מקומות הרבה יותר ראויים מאשר אפילו ברעננה, אבל אין להם היתרי בנייה.

יוסף טייב: אז מה את מציעה, מה את מציעה חברת הכנסת?

איתן גינזבורג: טופס 4,

יוסף טייב: אני חושב שאם אין להם, צריך להתחיל שיהיה להם.

מיכל רוזין: אבל אין להם.

יוסף טייב: אז אין להם.

יוסף טייב: אנחנו חייבים להתחיל, תראו.

מיכל רוזין: אז לא יהיה להם גנים?

יוסף טייב: אחר כך, אנחנו הרי אי אפשר להחיל חוק.

יוסף טייב: אם מדינת ישראל היא מדינה,

מיכל רוזין: חבר הכנסת שיין, אז לא יהיה להם גנים?

יוסף טייב: אז אם מדינת ישראל היא מדינה,

מיכל רוזין: לא הבנתי.

יוסף טייב: שיש כאלה שיש להם וכאלה שאין להם.

יוסף טייב: ואז אנחנו רואים בגלל שלאלה אין להם, אז לכל אלה שיש להם גם לא יהיה להם.

מיכל רוזין: אתה מקפח אוכלוסייה במשך 73 שנים.

יוסף טייב: אני לא מקפח.

יוסף טייב: אני לא מקפח.

מיכל רוזין: לא נותן להם היתרי בנייה.

מיכל רוזין: ואז אתה מעניש אותם שלא יהיה להם גני ילדים יותר?

יוסף טייב: זה תזה הפוכה.

יוסף טייב: זה מה שנקרא,

מיכל רוזין: לא, לא, לא.

מיכל רוזין: תתחיל קודם לתקן.

יוסף טייב: לא נכון.

יוסף טייב: אתמול היה אצלי.

יוסף טייב: חברת הכנסת רוזין, זה לא נכון פשוט.

איתן גינזבורג: יושבת ראש הוועדה.

יוסף טייב: זה לא נכון.

מיכל רוזין: מה לא נכון?

יוסף טייב: זה לא נכון פשוט.

איתן גינזבורג: יושבת ראש הוועדה, אפשר לקבל את הזכות לדבר?

שרן השכל: כן.

שרן השכל: סליחה חברים, בבקשה.

איתן גינזבורג: אז מה אתה מציע?

יוסף טייב: אז אני אגיד לך מה אני מציע.

שרן השכל: חבר הכנסת שיין, אני מבקשת.

שרן השכל: נא לתת לחבר הכנסת גינזבורג את ההזדמנות לסיים את דבריו.

שרן השכל: תודה רבה חבר הכנסת גינזבורג.

איתן גינזבורג: אני מציע שיתנו לי לדבר.

איתן גינזבורג: ראשית, צריך שהמקומות האלה ששומרים על ילדים יהיו מבנים בהיתר.

איתן גינזבורג: במקרים שבהם אין היתר, צריך לדון בזה.

איתן גינזבורג: אבל אי אפשר לקבוע ככלל, שמקום שנבנה ללא רישיון, ללא פיקוח.

איתן גינזבורג: זה מבנה, חבר'ה.

איתן גינזבורג: אנחנו רואים מה קורה במבנים היום.

איתן גינזבורג: ששם ישכנו את הילדים הקטנים.

איתן גינזבורג: חסרי הישע כמו שמישהו כינה אותם.

איתן גינזבורג: צריך להתייחס לזה.

איתן גינזבורג: אבל אל יקל הדבר בעיניכם.

איתן גינזבורג: וטופס 4 לא קשור להיתר.

איתן גינזבורג: היתר ניתן לפני טופס 4.

מיכל רוזין: אבל אין להם היתרים.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: אני רק אומר שצריך,

שרן השכל: שנייה, חברת הכנסת רוזין, שנייה.

איתן גינזבורג: אי אפשר לגרום ליוצא מן הכלל להשפיע על כל הכלל.

איתן גינזבורג: בואו, אם יש יוצאים מן הכלל, תתייחסו ליוצאים מן הכלל.

איתן גינזבורג: אבל אי אפשר לגרום ליוצא מן הכלל לשים את זה על כל הכלל.

איתן גינזבורג: זו אמירה אחת.

איתן גינזבורג: אמירה שנייה, יש פה תוספת של הוועדה, אני לא יודע מי הוסיף את זה.

איתן גינזבורג: אולי היועצת המשפטית נירה, אולי אתם הוספתם את זה.

נירה לאמעי רכלבסקי: מה?

איתן גינזבורג: לגבי פגיעה מרחבית משמעותית.

איתן גינזבורג: שתי נקודות בהקשר הזה: ראשית, אני סבור שוועדה מקומית, מכיוון שהיא רואה את מכלול השיקולים וראייה רחבה, ראשית לסרב לבקשה להיתר מנימוקים שיירשמו ונימוקים תכנוניים תמיד זה צריך להיות.

איתן גינזבורג: לא סתם נימוקי בא לי.

איתן גינזבורג: ודברים שגם, גם נרשמים וגם אפשר לערער עליהם מבחינה תכנונית.

איתן גינזבורג: ושנית, אני לא יודע גברתי בעולם התכנון והבנייה מה המשמעות של פגיעה מרחבית משמעותית.

שרן השכל: את זה אנחנו דנו בזה.

שרן השכל: ואנחנו כן מעוניינים להגדיר.

איתן גינזבורג: מה זה גברתי?

נירה לאמעי רכלבסקי: זה הגיע בנוסח של הצעת החוק.

נירה לאמעי רכלבסקי: וגם אנחנו שאלנו את אותה שאלה למה הכוונה.

נירה לאמעי רכלבסקי: ודחקנו בנציגי הממשלה לקבל איזה שהיא הגדרה.

נירה לאמעי רכלבסקי: והייתה הפניה לשלושה פרמטרים בסיסיים שזה אשפה, רעש ודרכי גישה, מבחינת חניות.

שרן השכל: חניה ועומס תנועה.

נירה לאמעי רכלבסקי: ותנועה.

איתן גינזבורג: אז אני הייתי אומר שבהקשרים האלו,

מיכל רוזין: זה אומר שאף גן ילדים לא יקום.

איתן גינזבורג: זה לא נכון.

שרן השכל: לא, לא, זה לא.

שרן השכל: זה צריך פגיעה חמורה.

איתן גינזבורג: זה לא נכון.

שרן השכל: יש להם חניות.

שרן השכל: יש כאילו,

איתן גינזבורג: זה נכון שנושא החניה הוא נושא קריטי.

איתן גינזבורג: כי אי אפשר להוריד את הילד ולהגיד לו תלך לבד.

איתן גינזבורג: הוא ילד בן שנתיים, בן שלושה חודשים.

איתן גינזבורג: ולכן בהכרח צריך מקום לשים את החניה.

איתן גינזבורג: ואנחנו יודעים שאנשים משאירים את האוטו במקומות חניה שאינם מורשים, חוסמים דרכים, עולים על מדרכות.

איתן גינזבורג: הדברים האלה קורים ולכן צריך להתייחס פרטנית.

איתן גינזבורג: שתיים, גברתי יושבת הראש.

איתן גינזבורג: שתיים, גברתי יושבת הראש, לא יעלה על הדעת שלמוסד תכנון לא יהיה שיקול דעת לסרב אם לא הוגשה התנגדות.

איתן גינזבורג: אין דבר כזה.

איתן גינזבורג: מוסד תכנון יש לו ראייה יותר רחבה מאשר שכן או בעל נכס שמתנגד.

איתן גינזבורג: יש לו ראייה הרבה יותר רחבה וגם הרבה יותר אחראית לעיתים.

איתן גינזבורג: לפעמים יש התנגדות בגלל סכסוך שכנים לא רלוונטי.

איתן גינזבורג: ואם לא היה סכסוך שכנים והעירייה רואה שיש שם בעיה, אז יגידו 'לא, לא, לא הוגשה התנגדות, אי אפשר להתנגד לבקשה הזאת'.

איתן גינזבורג: זה לא סביר.

איתן גינזבורג: פשוט לא סביר.

איתן גינזבורג: ולכן, הניסוח כאן צריך לכלול שלרשות מקומית יש את הסמכות להתנגד מבחינה תכנונית.

איתן גינזבורג: זה א'-ב' של חוק התכנון והבנייה.

איתן גינזבורג: אלה ההערות שלי כרגע.

איתן גינזבורג: אנחנו נגיע להקראה ואני אדבר פרטנית.

איתן גינזבורג: תודה גברתי.

שרן השכל: תודה רבה לך חבר הכנסת גינזבורג.

עלי סלאלחה: אני רוצה להעיר כמה הערות.

שרן השכל: אנחנו נמצאים עם כמה,

עלי סלאלחה: בקיצור.

שרן השכל: שתי דקות.

שרן השכל: אני מבקשת לא להרחיב.

שרן השכל: ממש במשפט, כי אני רוצה להתחיל.

עלי סלאלחה: חברים, חברי הכנסת.

עלי סלאלחה: כולכם הייתם בכפרים הערביים והדרוזים.

עלי סלאלחה: כולכם ראיתם את המצב שקיים שם.

עלי סלאלחה: כולכם הבטחתם את כל ההבטחות הטובות ביותר שהכפרים האלה יהיו גני עדן.

עלי סלאלחה: אבל למעשה 73 שנים כל הברדק הזה נמצא בכפרים ולא עזרתם ולא עשיתם ולא תכננתם ולא אישרתם תכניות.

עלי סלאלחה: אנא מכם, בואו נתקן את המעוות.

עלי סלאלחה: בואו נאפשר לאנשים לחיות עד שסוגרים את העניין הזה של טופס 4 ושל התכנון ושל הבנייה.

עלי סלאלחה: כל יום אומרים אנחנו מתכננים.

עלי סלאלחה: פתאום אין כסף להמשך תכנון.

עלי סלאלחה: אז מה אנחנו נעשה?

עלי סלאלחה: הירח עוד לא כשר שאנחנו נגור שם.

עלי סלאלחה: איפה נלך?

עלי סלאלחה: חברים, אנא מכם, אני מבקש, כל בקשה, בואו ניתן לאנשים לחיות.

עלי סלאלחה: נאפשר להם לפנים משורת הדין, עד שאנחנו נקבע את הסטנדרטים שאתם מבקשים אותם.

יוסף טייב: אני חושב שזו בקשה ריאלית.

יוסף טייב: זו בקשה ריאלית מאוד.

עלי סלאלחה: כן.

יוסף טייב: אתה לא יכול לעשות שינוי כזה.

יוסף טייב: לכן אמרנו.

יוסף טייב: לכן אמרנו שיש פה common sense.

שרן השכל: טוב חברים, אנחנו קיימנו דיון לדעתי בין הארוכים בחוק ההסדרים בנוגע לחוק הזה.

שרן השכל: אני חושבת ששמענו באמת מכל המגוון.

שרן השכל: אנחנו כבר לדעתי ב-5-6 שעות של דיונים על החוק הזה.

שרן השכל: אני מבקשת, נשארו לנו 5 דקות עד לפתיחת המליאה.

שרן השכל: ולכן מה שאנחנו נעשה, אנחנו נתחיל לפחות אולי בסעיפים הראשונים להקראה, עד שייגמר לנו הזמן.

שרן השכל: ואנחנו נתכנס מחדש, אנחנו נקבע דיון נוסף ביום ראשון.

שרן השכל: משום שאנחנו חייבים כבר להתחיל להתקדם עם ההקראה.

שרן השכל: אני לא אתן יותר זכות דיבור גם מבחינת הדיון.

שרן השכל: כי באמת שמענו, סליחה?

קריאה: יש אנשים שביקשו ולא דיברו.

שרן השכל: אני יודעת, אבל אני מבקשת התייחסות אך ורק לסעיפים הספציפיים, ככל שאנחנו נקרא אותם.

שרן השכל: אם יש הערות לסעיף הספציפי להרים את היד, לשלוח לי פתק ואנחנו נדון בו.

שרן השכל: אנחנו נתחיל קודם כל בהקראה.

שרן השכל: איפה שתהיה מחלוקת אנחנו נשים את הסעיפים בצד.

שרן השכל: איפה שאין, אנחנו נתחיל בעצם להעביר אותם.

נירה לאמעי רכלבסקי: אני רוצה לומר שהנוסח שפורסם ושמופיע כאן על שולחן חברי הכנסת הוא עם תיקונים ודיוקים של הייעוץ המשפטי.

נירה לאמעי רכלבסקי: מה שמופיע בצבעוני הוא בעצם הצעות ודיוקים של הייעוץ המשפטי.

נירה לאמעי רכלבסקי: מה שמופיע בשחור זה הנוסח המקורי של הקריאה הראשונה.

נירה לאמעי רכלבסקי: לא קיבלנו הערות כרגע על הדיוקים.

נירה לאמעי רכלבסקי: הם בעיקר דיוקים ניסוחיים.

נירה לאמעי רכלבסקי: בחלקם גם יש הערות מהותיות.

נירה לאמעי רכלבסקי: אני מתחילה: הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"א-2021, מ/1443.

נירה לאמעי רכלבסקי: פרק י"ח תכנון ובנייה.

נירה לאמעי רכלבסקי: סימן א', היתר שימוש להפעלת מעון.

נירה לאמעי רכלבסקי: בחוק התכנון והבנייה.

שרן השכל: רק כמו שאמרתי, איפה שכתוב מעון, כרגע לשים את זה גם מעון וגם גני ילדים, בכל מקום.

נירה לאמעי רכלבסקי: או.

נירה לאמעי רכלבסקי: קיי.

שרן השכל: ואנחנו נדון בזה ביחד עם האנשים הרלוונטיים לקראת הדיון הבא.

קרן אוחנה איוס: גברת יושבת הראש, אנחנו ביקשנו.

שרן השכל: אני,

קרן אוחנה איוס: לא, זה לסעיף הזה.

קרן אוחנה איוס: אם אפשר לכתוב מסגרות חינוך פרטיות, כדי שיכללו בהם גם צהרונים.

קרן אוחנה איוס: כי זה לא רק פעוטונים, גנים.

קרן אוחנה איוס: יש מסגרות חינוך לגילאי 3, 4, 5.

קרן אוחנה איוס: שהם אינם,

שרן השכל: אבל הן מתקיימות בתוך אותה המסגרת.

קרן אוחנה איוס: לא בהכרח.

קרן אוחנה איוס: הם יכולים להתקיים רק בצהריים ומבקשים היתר לשימוש חורג.

קרן אוחנה איוס: אם אפשר לכתוב מסגרות חינוך לגיל הרך.

קרן אוחנה איוס: ואז זה כולל פעוטונים, משפחתונים, צהרונים וגנים.

קרן אוחנה איוס: מלידה עד 6.

יקירה גבאי: כאמור, הנושא הזה בכלל לא נבדק על ידי הממשלה ועל ידי הצוות.

קרן אוחנה איוס: מסגרות חינוך לגיל הרך.

אביעד שוורץ: יקירה, את צודקת.

אביעד שוורץ: הממשלה לא התייחסה אליהם, לגופים אחרים.

אביעד שוורץ: למסגרות אחרות שאינם מעונות היום.

אביעד שוורץ: זה לא מה שנדון.

אביעד שוורץ: זה לא מה שהממשלה דיברה.

נירה לאמעי רכלבסקי: זה מה שנקרא עוד חזית חדשה.

שרן השכל: עוד חזית חדשה.

שרן השכל: או.

שרן השכל: קיי.

שרן השכל: אני מבקשת שאנחנו נתכנס ביום ראשון על מנת להקריא ולקבל הערות ספציפית לסעיפים האלו.

שרן השכל: אני מבקשת גם את תגובת המשרד בעניין ההערות בעצם של מסגרות פרטיות.

שרן השכל: אני אשמח לקבל את זה גם אליי ואז נקבל החלטה אם נכניס את זה כאיזה שהיא הגדרה כוללת או לא.

שרן השכל: אז אנא שלחו לי את הערותיכם.

שרן השכל: אני נאלצת, בגלל שהמליאה נפתחת, למעשה לסגור את הדיון.

שרן השכל: אנחנו נתכנס מחדש ביום ראשון.

שרן השכל: אני לא אתן זכות דיבור, אלא אם כן הנושא קשור לסעיף הספציפי בלבד.

שרן השכל: תודה רבה לכם.

שרן השכל: נתראה בשבוע הבא.