ועדת הכלכלה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 78, 2021-10-25 11:00

מיכאל ביטון: בוקר טוב אנחנו בתוך חוק ההסדרים והתקציב, ביקשנו דיון דחוף בסוגיה של שינוי בתוכנית להקמת תחנת רכבת עמק חפר-מנשה בקו המסילה המזרחי.

מיכאל ביטון: מצאנו מציאות לא מובנת שבה ממשלה מקדמת תוכנית ומתחילה עבודות וחוזרת בה מתוכנית שלה.

מיכאל ביטון: הדבר עלול לפגוע בתושבים רבים במרחב הזה ולכן ביקשנו דיון מהיר בוועדה.

מיכאל ביטון: אנחנו ניתן כפתיח ראשוני למשרד התחבורה להציג את השיקולים שלו בדבר הזה – לא יותר מחמש דקות – ואחרי זה נשמע את האנשים ואת הגופים שפנו אלינו בנושא הזה.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים להבין ממשרד התחבורה: מתי הוחלט על הקמת תחנת הרכבת בעמק חפר מנשה?

מיכאל ביטון: כמה הושקע בתכלול שלה?

מיכאל ביטון: כמה הושקע בסלילה של הקווים והתשתיות שיאפשרו את הקמת התחנה הזאת?

מיכאל ביטון: כמה הושקע בתיאומים, בהפקעות קרקע או פיצויי קרקע שיאפשרו את הקמת התחנה?

מיכאל ביטון: מתי הוחלט ולמה הוחלט לעצור את הקמת התחנה?

מיכאל ביטון: האם ההחלטה הזאת היא סופית?

מיכאל ביטון: האם היא מוגבלת בזמן?

מיכאל ביטון: כל מערך השיקולים של המשרד בדבר הזה, באופן כרונולוגי ומה הנימוקים.

מיכאל ביטון: לאחריו נשמע את ראשת המועצה ונציגים אחרים שהעלו את הנושא הזה.

מיכאל ביטון: מי הנציג של משרד התחבורה שיציג לנו?

מיכאל ביטון: תציג את עצמך בבקשה.

אריאל פיפרנו: בוקר טוב, שמי אריאל פיפרנו, מנהל תחום תכנון ארוך טווח באגף התכנון במשרד התחבורה.

מיכאל ביטון: בבקשה.

אריאל פיפרנו: מתאר את הנושא.

מיכאל ביטון: חכה רגע, אריאל.

אריאל פיפרנו: אין בעיה.

מיכאל ביטון: כולם לשבת ושתהיה פה דממה בבקשה.

אריאל פיפרנו: אשמח אם אפשר יהיה להעלות מפה או לשתף מפה על הזום ואז כולנו נראה את התוואי.

אריאל פיפרנו: אם לא, אסביר את זה גם בלי ונעשה את זה - - -

מיכאל ביטון: המצגת הזאת שלך?

אריאל פיפרנו: לא.

אריאל פיפרנו: זאת המצגת של התושבים.

מיכאל ביטון: אז מה אתה רוצה להעלות.

אריאל פיפרנו: אין צורך, בסדר גמור, אנחנו נסתדר גם בלי.

אריאל פיפרנו: מבחינה כרונולוגית, הסיפור של המסילה המזרחית מתחיל לפני למעלה מעשור, אז תוכננה מסילה שנועדה לשמש חלופה, בעיקר עבור רכבות משא ומטען.

אריאל פיפרנו: במקום שיסעו לאורך מישור החוף, שיסעו יותר בפנים הארץ, במקביל פחות או יותר לכביש 6.

אריאל פיפרנו: המסילה יוצאת מאזור חדרה, נכנסת לכיוון כביש 6, יורדת למטה, ועיקר התנועות בה אמורות להיות רכבות מטען.

אריאל פיפרנו: אבל כיוון שבכל זאת היא עוברת ליד כמה ריכוזי אוכלוסייה משמעותיים, הוחלט בכל זאת לייצר שם תחנות גם כדי לאפשר תנועה גם כן של נוסעים.

אריאל פיפרנו: היא עוברת ליד מרכזי אוכלוסייה גדולים כמו: ראש העין, טירה, טייבה, אלעד וכן הלאה.

אריאל פיפרנו: אחת הנקודות שהיה חשוב לנו לקשר באמצעות המסילה המזרחית היא האזור של הישובים באקה אל גרביה וג'ת.

אריאל פיפרנו: כיוון שהמסילה לא עוברת ממש בסמוך לבאקה אל גרביה ולג'ת, היא עוברת כארבע קילומטר, בוא נאמר 2.5 קילומטר אוויריים מהיישובים הללו, הוחלט לייצר תחנה כמה שיותר סמוך ליישובים האלה, המיקום שנבחר הוא בפאתי המושב אחיטוב בעמק חפר.

אריאל פיפרנו: השנים חלפו, התוכנית אושרה, הביצוע שלה כבר התחיל.

אריאל פיפרנו: אני כבר אעיר לגבי כל נושא העלויות של הדברים, שהעלות של תכנון תחנה ספציפית הוא תכנון שנבלע, הוא עלות שנבלעת כבר בתוך התכנון של תחנה, מדובר בתחנה של עשרות קילומטרים.

אריאל פיפרנו: אין עלות של - - - קשה מאוד לאמוד כמה הושקע בתכנון כל תחנה באופן ספציפי, כיוון שמדובר בפרויקט מאוד מאוד גדול, ומאוד מאוד מורכב.

מיכאל ביטון: אריאל, אתה מדבר עם אנשים שהיו ראשי ערים ויודעים כמה עולה תכנון בפרויקט.

אריאל פיפרנו: נכון, נכון.

מיכאל ביטון: מה זה להגיד את המשפט: שאין עלות לתחנה ספציפית?

אריאל פיפרנו: כיוון שיש שם - - -

מיכאל ביטון: תחנה ספציפית זה בניין, זה חללים, זה שירותים, זה בניין אחר מהתחנה הקודמת.

מיכאל ביטון: זה לא אותו - --

אריאל פיפרנו: נכון, יש הבדלים מסוימים בין תחנה - - -

מיכאל ביטון: משלמים למתכנן לפי מטרז' על בניין.

מיכאל ביטון: משלמים למתכנן – מה זה אין עליות נוספות לתחנה הזאת?

אריאל פיפרנו: לתחנה עצמה וודאי שיש עלויות.

אריאל פיפרנו: התכנון של כל תחנה בנפרד לא נמדד באופן פרטני – כמה עלה לנו לתכנן תחנה אחת מול תחנה אחרת.

מיכאל ביטון: כי לכל תחנה יש אדריכל, לא?

אריאל פיפרנו: במקרה של המסילה המזרחית, אני חושב שאדריכל אחד ביצע כמה תחנות.

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: "חושב" זה לא מספיק טוב לנו.

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים "יודע ומדייק".

אריאל פיפרנו: בסדר גמור.

מיכאל ביטון: ואם אדריכל מסוים נבחר לתחנה הזאת, אז העלויות של התכנון הראשוני שלו והמפורט שלו הם די מובחנות.

מיכאל ביטון: די אפשר לדעת כמה עלה התכנון האדריכלי של התחנה הזאת.

אריאל פיפרנו: בסדר.

אריאל פיפרנו: כך או אחרת זה לא הגיע - - -

מיכאל ביטון: תרשום לפניך את הנתון הזה, מה קיבל האדריכל שתכנן את - - -

אריאל פיפרנו: בתחנה הזו לא הגענו מעולם לשלב של תכנון נקודתי, לתכנון מפורט.

אריאל פיפרנו: היא לא הגיעה לשלב הזה.

מיכאל ביטון: מפורט היא לא הגיעה, אבל תכנון אדריכלי?

אריאל פיפרנו: לא, גם לא אדריכלי.

אריאל פיפרנו: תוכנן שם שטח.

אריאל פיפרנו: בתב"ע הוגדרה ששם תהיה תחנה.

מיכאל ביטון: עד היום לא עשיתם שום תכנון בשום כלי?

אריאל פיפרנו: לא בוצע.

מיכאל ביטון: הדמיות, מטראז', קונספטואלי?

אריאל פיפרנו: נעשו הדמיות קונספטואליות בשביל המיקום של התחנה.

מיכאל ביטון: אני צריך לחלוב אותך כדי לקבל את המידע עד הסוף?

אריאל פיפרנו: בסדר.

מיכאל ביטון: אני רוצה תשובות אמתיות.

מיכאל ביטון: מה כן נעשה סביב התחנה הזאת?

אריאל פיפרנו: אני מציע שאת השאלה הזאת אנחנו נפנה לצחי בהמשך, שהוא מנהל חטיבת המסילות של חברת נתיבי ישראל.

אריאל פיפרנו: תן לי להמשיך עם הסקירה ההיסטורית ברשותך.

מיכאל ביטון: מה שאתה לא יודע, תגיד: אני לא יודע, ומישהו אחר יענה.

מיכאל ביטון: אבל לא למרוח אותנו בבקשה.

אריאל פיפרנו: בסדר גמור.

מיכאל ביטון: צחי, תתכונן להציג לנו את הסיפור התכנוני והעלויות שלו כפי שאתה יודע אותם נכון לעכשיו.

מיכאל ביטון: ויש גם עוד עלויות אחרות, הפקעות, הסטות, שינוי תשתית וכן הלאה.

מיכאל ביטון: גם את זה אנחנו רוצים לדעת.

אריאל פיפרנו: בסדר גמור.

מיכאל ביטון: כן.

אריאל פיפרנו: בהמשך קרו שני אירועים פחות או יותר לפני כשנתיים.

אריאל פיפרנו: הראשון, בגלל סיבות של תקציב, כולם מכירים את המצב של התקציב בשנים האחרונות, משרד האוצר הגיע אלינו עם הנחייה בהתחלה, הנחייה לעכב את כל ביצוע המסילה או לבצע אותה רק חלקית.

אריאל פיפרנו: בסופו של דבר הפשרה שהצלחנו להגיע אליה עם משרד האוצר היא שהמסילה תבוצע בתוך צמצום של כמות התחנות לאורך התוואי.

אריאל פיפרנו: בהתחלה הם הציעו שלא יהיו תחנות בכלל לאורך התוואי, אנחנו אמרנו שזה קצת מבחינתנו מייתר את המסילה אם אתה מייצר מסילה בלי תחנות.

מיכאל ביטון: מתי הייתה פנייה כזאת?

מיכאל ביטון: מתי הייתה ההחלטה?

מיכאל ביטון: אנחנו רוצים נתונים.

אריאל פיפרנו: ב-2019.

אריאל פיפרנו: הדיון הזה התקיים ב-2019, סביב אוקטובר.

אריאל פיפרנו: אוקטובר 2019.

מיכאל ביטון: כשאין ממשלה בעצם.

אריאל פיפרנו: נכון.

אריאל פיפרנו: במהלך הזמן - - -

מיכאל ביטון: אז מי מקבל החלטות כאלה?

אריאל פיפרנו: אין ממשלה ואין תקציב.

אריאל פיפרנו: לא, מעולם לא התקבלה החלטה של לא יבוצעו תחנות במסילה.

אריאל פיפרנו: התקבלה בקדנציה הקודמת, בתקופת השרה מירי רגב, שתחנת אחיטוב לא תבוצע.

אריאל פיפרנו: אגיע לזה בעוד רגע.

מיכאל ביטון: כן.

אריאל פיפרנו: במסגרת העבודה הזו, משרד התחבורה בחן את כל התחנות לאורך המסילה המזרחית לפי מודל התיעדוף של התחנות שלנו.

אריאל פיפרנו: תחנת אחיטוב קיבלה ציון יחסית נמוך.

קריאה: יחסית גבוה, מספר 3.

אריאל פיפרנו: מקום 5 מתוך - - -

מיכאל ביטון: רגע, היא קיבלה החלטה - - -

אריאל פיפרנו: בטיוטה הייתה 4.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד משהו לאורחים שלי: אם אזרחים יפריעו לדיון אני אוציא אותם, לא משנה מי הם ומה מעלתם.

מיכאל ביטון: רק אני מנהל את הדיון הזה.

מיכאל ביטון: תהיה לכם זכות דיבור.

מיכאל ביטון: אתם לא נכנסים לדברים שלו ולא מעירים הערות ביניים.

מיכאל ביטון: תרשמו כל הסתייגות מהדברים, הודיעו כשאתם רוצים לדייק.

מיכאל ביטון: אמרת שיש לכם איזה שיטה לבחון את הנחיצות והתיעדוף של אותן תחנות.

אריאל פיפרנו: נכון.

מיכאל ביטון: ההחלטה של השרה התקבלה על בסיס המסמך הזה או לפניו?

אריאל פיפרנו: היא התקבלה על בסיס המסמך הזה ועל בסיס עוד נתון שאני אפרט, והאמת שהוא מבחינתנו יותר משמעותי.

מיכאל ביטון: מתי התקבלה החלטת השרה להקפיא?

שירן יעקב: פברואר.

מיכאל ביטון: לפני חצי שנה.

מיכאל ביטון: מתי היו בחירות, מישהו יודע?

מיכאל ביטון: אין לנו מושג.

קריאה: מתי לא היו בחירות.

אריאל פיפרנו: זאת שאלה מכשילה.

מיכאל ביטון: מתי היו האחרונות?

מיכאל ביטון: במרץ, חודש לפני בחירות מבטלים את התחנה.

מיכאל ביטון: כולם עסוקים בקמפיין, יש החלטת שרה לבטל את התחנה.

מיכאל ביטון: וזה נראה לכם סביר ומידתי?

אריאל פיפרנו: עם כל הכבוד, אני גורם מקצועי.

שירן יעקב: אשמח להשלים את התשובה.

מיכאל ביטון: כן, את תשלימי, בואי ניתן לו לסיים ואת תשלימי.

אריאל פיפרנו: הסוגיה שמבחינתנו היא הסוגיה העיקרית ואליה אני מגיע עכשיו, היא שבנוסף למסילה המזרחית, אנחנו מקדמים בשנים האחרונות מסילה שנקראת מסילת מנשה.

אריאל פיפרנו: מסילת מנשה מחברת את מסילת העמק, שכולנו מכירים מבית שאן דרך עפולה לחיפה, ומחברת אותה דרך מרחב המועצה האזורית מנשה והלאה למסילה המזרחית.

אריאל פיפרנו: נקודת החיבור היא בדיוק באחיטוב.

אריאל פיפרנו: היתרון של מסילת מנשה שהיא מסילה שמלכתחילה לא תוכננה בדיוק בתצורה הזו, אבל בתצורה הנוכחית שלה היא שהיא עוברת בדיוק מתחת לישובים באקה וג'ת.

אריאל פיפרנו: באקה למעשה היא עיר, ולמיטב זכרוני ג'ת איננה.

אריאל פיפרנו: ישובים ש - - -

מיכאל ביטון: כמה תושבים ב - - -

אריאל פיפרנו: ביחד היום כ-30 ומשהו אלף נפש.

אריאל פיפרנו: ב-15 השנים הקרובות לפי הלמ"ס הם צפויים להגיע ל-45 אלף תושבים.

אריאל פיפרנו: כיוון שנראה היה לנו הרבה יותר סביר להקים תחנה בצמידות לישוב באקה, בין היישוב באקה לבין הישוב מאור, מושב שנמצא שם ממול, ולאפשר לכל תושבי המרחב הזה להגיע לתחנה מדי יום ולא ליומם כל יום ארבע קילומטרים דרומה אל תחנת אחיטוב, העדפנו את החלופה הזו מאשר לשים את התחנה בדרום באחיטוב, ולגרום לכל תושבי אחיטוב לנוע צפונה, סליחה הפוך – רצינו שהתחנה תהיה סמוכה לבאקה, כדי שתושבי באקה יוכלו להגיע לתחנה שסמוכה לבית שלהם, כדי שהתנועה תהיה של תושבי אחיטוב שמונה כיום 1,000 איש.

רות וסרמן לנדה: לא מדובר ב-1,000 איש, אבל בואו נהיה אמיתיים.

מיכאל ביטון: רגע, חברת הכנסת - - -

אריאל פיפרנו: זה לפי נתוני ויקיפדיה.

מיכאל ביטון: רות וסרמן, את תהיה הראשונה מבין חברי הכנסת, כי עסקת בנושא הזה.

רות וסרמן לנדה: סליחה היושב-ראש.

רות וסרמן לנדה: פשוט יש - - -

אריאל פיפרנו: אני חוזר, אם יש לך נתונים יותר מעודכנים.

מיכאל ביטון: ניתן לך תכף גם להתייחס.

אריאל פיפרנו: כך או אחרת, אני לא חושב שזה מתחרה ב-45,000 של באקה וג'ת.

מיכאל ביטון: אבל לא הבנתי, גיליתם שבאקה וג'ת קיימים ב-2019?

אריאל פיפרנו: לא, לא, חלילה.

אריאל פיפרנו: כמו שאמרתי קודם - - -

מיכאל ביטון: תוכנית המתאר שלכם לתחנות האלה, כבר עשר שנים את עושים אותה.

אריאל פיפרנו: המיקום המקורי כאמור היה באמת, במסגרת המסילה המזרחית, כמה שיותר קרוב לבאקה וג'ת.

מיכאל ביטון: ומה קרה פתאום ששיניתם את המדיניות?

אריאל פיפרנו: מסילת מנשה תוכננה במקור להיות מסילה לאורך כביש 65, מסילת עירון, שלא הייתה רלוונטית לסוגיה הזו.

אריאל פיפרנו: כיוון שב-2016, אם אני זוכר נכון, 2017, הוחלט שמסילת עירון לא תוקם ותהפוך להיות ציר של תחבורה ציבורית, אנחנו מייצרים שם סוג של מטרונית, אפשר לומר, איזשהו מסלול תחבורה ציבורית – מת"צ, במקום מסילה בעירון, הוחלט לייצר מסילה במנשה.

אריאל פיפרנו: המסילה במנשה נמצאת כרגע בדיונים מתקדמים מאוד במועצה הארצית לתכנון ולבנייה, החלופות כבר הוקמו, מתקיימים דיונים בועדת המשנה לנושאים תכנוניים עקרוניים - הולנת"ע.

אריאל פיפרנו: זה נמצא לקראת אישורים סופיים.

אריאל פיפרנו: המסילה הזו כוללת תחנה בסמוך לישובים באקה ומאור.

אריאל פיפרנו: התחנה הזו אמורה לשרת גם את הישובים באקה ומאור, גם את אחיטוב וגם את התושבים במרחב עמק חפר הסמוך לאזור הזה.

אריאל פיפרנו: זה כמובן מעבר לתושבי עמק חפר שישתמשו בתחנות חדרה החדשה, אנחנו מקימים עוד תחנה בחדרה ותחנת טייבה ועוד תחנות במרחב.

אריאל פיפרנו: לכן בעצם כל סוגיית מודל התיעדוף וכל הסוגיות של התקציב, וכל הסוגיות האלה – הן פחות רלוונטיות לעניין הזה.

אריאל פיפרנו: מבחינה תכנונית - - -

מיכאל ביטון: זאת אומרת, להשקיע בתחנה, לתכנן אותה, להפקיע קרקעות שעולות כסף – הפקעתם שם אדמות, לא?

אריאל פיפרנו: כל סוגיית ההפקעות, אני מדגיש שהלשכה המשפטית שלנו פה תשיב.

מיכאל ביטון: וכל זה, זה שולי אתה אומר?

מיכאל ביטון: שולי למדינת ישראל?

מיכאל ביטון: כמה מיליונים זה עניין שולי.

אריאל פיפרנו: כל סוגיית התקציב וההפקעות, אני מעדיף שהלשכה המשפטית תתייחס אליהם.

אריאל פיפרנו: רק הערה אחרונה: כל הנושא הזה נדון כבר מול מספר שרים, שרי תחבורה, שהתחלפו בשנים האחרונות.

אריאל פיפרנו: כולם קיבלו את אותה החלטה, חוץ מהשרה האחרונה שהנושא עדיין לא הוצג בפנייה בצורה מסודרת, אבל ביום רביעי הקרוב נקיים דיונים עם ראשת המועצה של עמק חפר.

אריאל פיפרנו: חשוב לי גם לומר דבר שלא אמרתי ברישא של דברי, והוא שבניגוד להרבה מאוד מאבקים אחרים, המאבק הזה הוא מאבק שאנחנו כמשרד, אנחנו מאוד מעריכים את הטענה של התושבים.

אריאל פיפרנו: בדרך כלל אנחנו מגיעים למאבקים מול ציבור שלא רוצה תחבורה ציבורית ולא רוצה נת"צ ולא רוצה אופניים, ולא רוצה רכבות.

אריאל פיפרנו: והמאבק הזה הוא מאבק של התושבים שמבחינתם רוצים יותר תחבורה ציבורית.

אריאל פיפרנו: עמק חפר מבחינתנו, וחשוב לי לומר את זה, גם אם זה לא משרת את העמדה הנקודתית הזו, מדובר במועצה, במרחב, שלמרות שהוא כפרי, שבדרך כלל נוטים להישען יותר על רכב פרטי, זה מרחב שמהווה דוגמה מבחינתנו ומאוד חשוב לו הנושא של תחבורה ציבורית.

אריאל פיפרנו: יש לנו כמה יוזמות חדשות שמתקיימות כרגע במרחב, ה"קוויקר", התחבורה השיתופית.

אריאל פיפרנו: אם אינני טועה, השרה אתמול נפגשה עם ראשי המועצות במרחב ושמעה איתם על דברים נוספים.

אריאל פיפרנו: הבוקר – סליחה, נכון.

מיכאל ביטון: אריאל, אני קוטע אותך כי אני רוצה להספיק הרבה דוברים.

שירן יעקב: רגע, אני אשמח להשלים, אני גם ממשרד התחבורה.

שירן יעקב: אם אפשר כמה מילים.

מיכאל ביטון: קוראים לך שירן?

שירן יעקב: שמי שירן, עורכת דין של - - -

מיכאל ביטון: ואני עמדתי לתת לך את רשות הדיבור.

שירן יעקב: לא סליחה, אני מתנצלת, אני מבקשת את רשות הדיבור.

מיכאל ביטון: הרי עמדתי לתת לך אותו, אז למה ככה ירדת עלי.

מיכאל ביטון: עוד לא נשמת, עוד לא נשמנו.

מיכאל ביטון: שירן יעקב, הלשכה המשפטית, בבקשה.

שירן יעקב: תודה רבה, קודם כל אקדים ואומר ואתחיל מהסוף – לגבי תחנת אחיטוב הוגשו למעשה שני גלגולים של הליכים משפטיים לבג"ץ.

שירן יעקב: גלגול ראשון היה לפני ההחלטה שהתקבלה בפברואר על ידי השרה ובמהלך ההליך המשפטי בבג"ץ התקבלה החלטת השרה ולכן העתירות נדחו.

מיכאל ביטון: מתי?

שירן יעקב: אני מניחה, זה היה אי שם לקראת סוף השנה הקודמת האזרחית – זה לדעתי פלוס-מינוס.

מיכאל ביטון: מה הייתה מהות העתירה ומה מהות הפסיקה?

שירן יעקב: הייתה עתירה בדיוק על הטענות האלה שעולות גם כאן, למה לא מקימים את תחנות רכבת אחיטוב.

שירן יעקב: וזה היה עוד לפני שהתקבלה החלטת השרה בפברואר, בגלל שתוך כדי ההליך התקבלה החלטת השרה בפברואר שבעת הזו, ואני מדגישה בעת הזו ותכף אפרט, לא מקימים את תחנת הרכבת אחיטוב, בעצם העתירה כבר לא הייתה רלוונטית במתכונתה הנוכחית.

יבגני סובה: סליחה, איזה שרה בפברואר?

יבגני סובה: לא הבנתי.

שירן יעקב: השרה רגב נתנה החלטה בפברואר.

יבגני סובה: השרה הרגב?

יבגני סובה: כי אני עדיין בראש של - - - לא הבנתי.

שירן יעקב: השרה הקודמת.

יבגני סובה: אז תגידי השרה רגב.

יבגני סובה: זה חשוב לנו.

מיכאל ביטון: רגע, שירן - - -

יבגני סובה: כי היו חילופים של השרים, שאנחנו לא נתבלבל פה.

מיכאל ביטון: באיזה תפקיד את במשרד?

שירן יעקב: לשכה משפטית.

מיכאל ביטון: כללי או ספציפי או איך?

מיכאל ביטון: זאת המשימה שלך, התיק הזה במשרד?

שירן יעקב: לא.

שירן יעקב: יש לי הרבה משימות.

שירן יעקב: אני מלווה את מנהל תשתיות במשרד, שזה כל הפרויקטים התחבורתיים ברחבי הארץ.

מיכאל ביטון: אוקיי, תמשיכי.

שירן יעקב: היה גלגול נוסף של עתירות, שזה בעצם העתירות היותר משמעותית, לאחר ההחלטה של המשרד, שלא להקים בעת הזו את התחנה, הוגשו עתירות נוספות ביחס להחלטה.

שירן יעקב: העתירות האלה נדחו בפסק דין מפורט של מספר עמודים על ידי בג"ץ שלא מצא לנכון להתערב ומצא את ההחלטה של המשרד כהחלטה סבירה.

רות וסרמן לנדה: זה משפט המפתח.

רות וסרמן לנדה: הוא לא מצא לנכון להתערב, הוא לא פסל.

רות וסרמן לנדה: הוא העביר את ההחלטה חזרה לגורם המקצועי, ההחלטה שהיא בידי משרד התחבורה.

שירן יעקב: הוא קבע שההחלטה של - - - לא, הוא לא אמר שזה תחבורה.

שירן יעקב: אני רוצה לדייק את הדברים: כשבית משפט מחזיר את הגלגל ואומר:

שירן יעקב: תבחנו שוב – הוא יודע לעשות את זה, זה לא המקרה.

שירן יעקב: הוא קבע שההחלטה של משרד התחבורה סבירה.

שירן יעקב: ולמה בעצם ההחלטה סבירה?

שירן יעקב: כי ההחלטה - - -

רות וסרמן לנדה: אני מתנצלת, אבל זו הפרשנות, אני קראתי את ה - - -

מיכאל ביטון: רות, תעלי, רציתי לתת לך לדבר אבל אם תדברי ככה, אין - - -

שירן יעקב: הבאתי לפה את פסק הדין, אני לא רוצה להגיע למצב של ציטוט ממנו.

שירן יעקב: אבל עקרונית, הוא קבע שההחלטה שלנו היא החלטה סבירה כי היא נשענת על טענות מקצועיות מבוססות.

שירן יעקב: כפי שנאמר כאן על ידי אריאל, בסופו של דבר התוכנית לתשתית לאומית 22 – תת"ל 22 – קבעה שבע תחנות רכבות, ופשוט לא היה תקציב לבצע את כל שבע התחנות, ולכן נאלצנו להיכנס למצב שאנחנו צריכים לתעדף.

שירן יעקב: לתעדף ולראות מה כן ומה לא.

מיכאל ביטון: כן, אבל פה זה אפילו, אני לא רואה תיעדוף.

שירן יעקב: יש מודל מסודר שקובע - - -

מיכאל ביטון: אני רואה הכאה על חטא, נסיגה, ביטול.

שירן יעקב: זה לא ביטול.

מיכאל ביטון: זה לא להגיד לא - - - זה פתאום אומרים: טעינו שלא ידענו שבאקה אל גרביה קיימת - -

שירן יעקב: לא, לא, חשוב לי להדגיש - -

מיכאל ביטון: - - ושהתחנה צריכה להיות אצלם.

שירן יעקב: - - כשקודמה תת"ל 22, לא הייתה על הפרק תוכנית למסילת מנשה, שהיא תוכנית נוספת שקובעת תחנה נוספת במרחב.

שירן יעקב: אנחנו לא צריכים שתי תחנות במרחב – גם באחיטוב וגם בבאקה.

רות וסרמן לנדה: עוד 20 שנה זה יהיה.

שירן יעקב: ההערכות הן פחות מזה, הרבה פחות.

רות וסרמן לנדה: 15.

שירן יעקב: ולכן מה שגורמי המקצוע בסך הכול רוצים לעשות, זה לחכות שהתוכניות של מסילת מנשה יושלמו ואז יוחלט איפה יהיה נכון להקים – האם באחיטוב או בבאקה-מאור.

שירן יעקב: כי בעצם המרחק, שתבין, המרחק בין שתי התחנות במרחב הוא של קילומטרים בודדים.

שירן יעקב: בסך הכול ארבעה קילומטרים פלוס-מינוס.

מיכאל ביטון: כן, אבל באקה אל גרביה קיימת 70 שנה.

מיכאל ביטון: ומישהו החליט שהתחנה הזאת תהיה באחיטוב לפני עשר שנים.

מיכאל ביטון: והוא לא גילה שיש עיר חדשה שנקראת באקה אל גרביה.

שירן יעקב: כי אז התוכנית של מסילת מנשה לא הייתה על הפרק ועכשיו היא כן.

מיכאל ביטון: נשמע כמו חריש-קציר, כאילו הקימו עיר.

שירן יעקב: עכשיו יש לנו נתונים חדשים.

שירן יעקב: זה גם לא אומר ש - - -

מיכאל ביטון: באקה אל גרביה זה לא נתון חדש.

מיכאל ביטון: זה 70 שנה קיים.

מיכאל ביטון: והחלטה של מתכנן רכבות אצלכם, למרות שהוא יודע איפה באקה אל גרביה, הייתה למקם את זה באחיטוב ולעשות תכנון ולעשות הפקעות קרקע.

מיכאל ביטון: פתאום מישהו גילה שהוא רחוק מבאקה אל גרביה?

מיכאל ביטון: פתאום?

אריאל פיפרנו: לא.

אריאל פיפרנו: באקה אל גרביה היא הסיבה המקורית לעצם התחנה באחיטוב.

אריאל פיפרנו: זה הכי קרוב שיכולנו להגיע, לאור הנתונים - - -

מיכאל ביטון: ועכשיו אתם חוזרים בכם.

שירן יעקב: עכשיו אנחנו מקדמים מסילה נוספת ואחרת - -

אריאל פיפרנו: מסילת מנשה היא דבר חדש.

שירן יעקב: - - שעוברת בקרבת מאור - - -

מיכאל ביטון: אוקיי, שירן תשלימי את הדברים שלך בבקשה.

שירן יעקב: כן.

שירן יעקב: כמו שאמרנו, לעניין תחנת אחיטוב, אנחנו נוכל תמיד בהמשך לבוא ולבצע אותה.

שירן יעקב: זה שעכשיו מתקדם הפרויקט ללא תחנת אחיטוב – בזה חשוב להדגיש – לא אומר שבעתיד לא נוכל להקים את התחנה.

שירן יעקב: אנחנו פשוט בעת הזו - - -

מיכאל ביטון: כמה עולה להקים תחנה כזו?

יבגני סובה: זו בדיוק השאלה שרציתי לשאול.

שירן יעקב: תכף נציג נתיבי ישראל שמקדמת את הפרויקט ישיב על כל השאלות.

שירן יעקב: אני רק לסיים את דבריי: נוכל תמיד בעתיד.

רון כץ: זה הנתון הכי חשוב שיש.

רון כץ: אם נדע כמה התחנה, יהיה לנו הרבה יותר קל.

יבגני סובה: גם עלות התחנה שבונים את המסילה.

מיכאל ביטון: בדיוק, יש הבדל בין עלות - - -

יבגני סובה: כשאתה בונה מסילה ולא בונה תחנה, זה עלות אחת, וההפך זה עלות שנייה.

קריאה: - - -

מיכאל ביטון: חברי כנסת, אתם יודעים שלא עושים אצלי ברדק, אבל בסדר.

מיכאל ביטון: ההערה שלך נכונה.

רות וסרמן לנדה: אני רק להוסיף משהו - - -

מיכאל ביטון: רגע, רות, אני לא נתתי לך אישור לדבר.

רון כץ: שנייה, שירן יש לך אולי תשובה לזה?

מיכאל ביטון: רגע, אין לה תשובה ואנחנו נשמע את נתיבי ישראל.

שירן יעקב: בדיוק, נשמע את נתיבי ישראל.

מיכאל ביטון: עכשיו סדר הדוברים: ד"ר גלית שאול, ראשת המועצה עמק חפר.

מיכאל ביטון: אחרי זה רן שכטר, נציג התושבים, אחרי זה רות וסרמן שעוסקת בנושא, וכל חבר כנסת שירצה.

מיכאל ביטון: ואחרי זה נשמע את נתיבי ישראל על מחירים ועלויות וכמה עולה לשים את זה מראש, וכמה לשים את זה בדיעבד.

מיכאל ביטון: גלית שאול, בבקשה.

גלית שאול: תודה רבה, ראשית תודה על הדיון החשוב הזה.

גלית שאול: בוקר של ראשת מועצה אזורית בעמק חפר מתחיל בפוסטים זועקים של עשרות תושבים שפשוט לא מצליחים לצאת מהבית שלהם.

גלית שאול: אני, שהמועצה שלי שוכנת בין חמש לשבע דקות מהבית שלי, לוקח לי לנסוע למקום העבודה שעה ועשר דקות.

גלית שאול: אתמול זה נעשה ביחד עם ערוץ 13, אז זה גם תועד.

גלית שאול: עמק שלם שלא יכול להגיע, 41 ישובים, 43,000 תושבים על 130,000 דונם שלא יכולים לצאת מהבית כי התחבורה באזור מרכז הארץ היא פשוט מטורפת.

גלית שאול: אני יכולה לספר לכם שכל הדרך לירושלים אני בשיחות עם מפקד משטרת התנועה הארצית, עם אנשי התחבורה, התעבורה, כולם מנסים לחשוב מה עושים, כי אף אחד לא יכול לצאת.

גלית שאול: תבינו, האוטובוסים שלנו בשבועות האחרונים, ולדוגמה בשבוע שעבר איחרו פעמיים לבית הספר כי הייתה תאונה בבאקה והייתה תאונה בניצני עוז.

גלית שאול: אנשים לא יכולים לצאת מהבתים שלהם כי הכבישים, כבישי האורך והרוחב, מפוצצים ברכבים.

גלית שאול: תבינו שבעמק חפר כל התשתיות הלאומיות עוברות – כביש 2, כביש 4, כביש 6, המסילה המזרחית, המסילה המערבית, הכול דרכנו.

גלית שאול: כל בן אדם שרוצה לצאת מהפקק שנמצא בכביש 6, נכנס דרך כל הישובים, עובר ממזרח עמק חפר לתוך הישובים כדי להגיע לכביש 4.

גלית שאול: אין יכולת לאף אחד להגיע – לא לעבודה, לא למקום הבית, וזה רק בתוך עמק חפר.

גלית שאול: אני לא מדברת על זה שצריכים להגיע לפקקים, לתל אביב, פקקים שכמובן יש בכל כביש החוף ובכל מקום אחר.

גלית שאול: התוצאה של הדבר הזה היא חוסר יכולת לחיות לאותם 43,000 תושבים שלנו בעמק חפר, שבשבילם להגיע לתחנת רכבת זה אומר לנסוע משהו כמו שעה, שעה וחצי, כדי להגיע לחדרה או לנתניה.

גלית שאול: תושבי מזרח העמק בכלל אין להם לאיפה להגיע, מכיוון שאין אף תחנה באזור שלהם.

גלית שאול: אני מתפלאת על חבריי ממשרד התחבורה שאומרים שאלף תושבים גרים באחיטוב.

גלית שאול: 43,000 תושבים גרים בעמק חפר, תוסיפו לזה את המועצה האזורית מנשה, את המועצה המקומית זמר, את צפון השומרון – 100,000 תושבים, זו ההערכה.

גלית שאול: אתם יודעים למה היינו מספר ארבע מתוך תשע תחנות שדורגו?

גלית שאול: מכיוון שאחד הפרמטרים היה מספר תושבים.

גלית שאול: דמיינו לעצמכם מועצה אזורית שמצליחה לקבל מספר ארבע בפרמטרים בגלל מספר תושבים.

גלית שאול: בזכות מספר תושבים אנחנו קטנים, אנחנו לא עיר, אבל אנחנו עדיין מועצה אזורית גדולה מאוד.

גלית שאול: 41 ישובים זה לא כלום, זה לא 35,000 תושבים בבאקה וג'ת, אבל זה 43,000 תושבים.

גלית שאול: כל הסיפור של אחיטוב התחיל ממש מזמן, בשנת 2002, שם התחיל הסיפור של תחנת אחיטוב.

גלית שאול: אם אספר לכם שעברו שנים מאוד קשות על עמק חפר, של הפקעות, של מלחמות עם תושבים, של הבנה למה זה חשוב ולמה זה לא חשוב, והכל עבר מתוך תקווה אחת – שיבוא יום ויחלץ אותנו מהפקק הגדול במזרח העמק.

גלית שאול: הכול עובר ממזרח העמק עד לכביש 2, סוחף דרכנו, זו הייתה התקווה, וזו הייתה תקווה מאוד מאוד גדולה.

גלית שאול: לפני כשנה וקצת אולי, ולא סתם לא זכרנו איזה בחירות היו, אבל מאז שאני ראשת מועצה – שלוש שנים – היו לנו ארבע מערכות בחירות, לא היה תקציב מדינה, לא היה עם מי לדבר, כולם היו עסוקים.

גלית שאול: כל אחד בבחירות שלו פעם אחרי פעם.

גלית שאול: היו כמה יחידי סגולה שהסכימו להגיע לעמק חפר ולעזור לנו.

גלית שאול: אבל המצב הכללי היה מאוד מאוד קשה.

גלית שאול: כשאני ניסיתי להיפגש למשל, עם שרה הייתה שלושה חודשים – ארבע פעמים אולי, ובכל פעם היא ביטלה את הפגישה.

גלית שאול: כי מה לעשות?

גלית שאול: עמק חפר לא נחשבה בקהל שצריך היה לדאוג לו.

גלית שאול: והתוצאה של הדבר הזה הייתה שאנחנו יום אחד שומעים מאחד הקבלנים בשטח, אחד התושבים שומע ואומר: אתם יודעים שלא תהיה פה תחנה.

גלית שאול: למה הלכנו לבג"ץ?

גלית שאול: לא התלוננו על אין תחנה או יש תחנה, הלכנו לבג"ץ להבין אם יש החלטה שביטלו את תחנת אחיטוב.

גלית שאול: אף אחד לא ידע להגיד לנו.

גלית שאול: בפגישות הראשונות שישבתי, אני זוכרת את עצמי שומעת: אין תקציב, אין - - - הצלחתי להשיג פגישה עם מנכ"ל משרד התחבורה, אני כבר אפילו לא זוכרת את השמות של כל האנשים שהתחלפו שם בתקופה הזאת, שר אחרי שר אחרי שר.

גלית שאול: ואני זוכרת שיושבים אנשים ואחד שואל: למה?

גלית שאול: מה קרה?

גלית שאול: אז שני אומר: אמרו שאין תקציב, רק לחמש תקנות.

גלית שאול: אבל הוא אומר: אבל הם ארבע, כי לפי הדוח היינו מספר ארבע, אחר כך שינו את השקלולים וירדנו בנתונים.

גלית שאול: ואחר כך מישהו אומר – לא, כי יש מסילה חדשה.

גלית שאול: אנחנו אומרים: איזה מסילה חדשה?

גלית שאול: עוד לא תוכננה מסילה חדשה, עוד אין תוואי, עוד לא הפקיעו, מה המשמעות של דבר כזה?

גלית שאול: עוד 15 שנה?

גלית שאול: ואז נאלצנו ללכת לבג"ץ, כי לאף אחד לא היו את התשובות.

גלית שאול: אפילו לא הגענו למצב שבו יכולנו לדבר על המהות.

גלית שאול: היינו במצב שבו – ואז אחד היועצים המשפטיים החכמים, אמר: רגע, אומרים שאין החלטה אז הנה ניתן החלטה.

גלית שאול: ואז השרה מירי רגב כתבה משפט של שתי שורות: אין תחנה באחיטוב.

גלית שאול: בלי נימוק, בלי שום דבר, משהו קצרצר, שבית המשפט, בג"ץ, הסתכל על זה ואמר: אוקיי, הנה יש החלטה, זה מייתר כמובן את הדיון.

גלית שאול: זה חשוב לשים את זה על סדר היום.

גלית שאול: אנחנו נמצאים במציאות קשה, זה לא קשור להבטחות, אנחנו לא כועסים כי הבטיחו לנו ולקחו לנו, אנחנו נמצאים במציאות שבה התחבורה הציבורית שלנו לוקה בחסר.

גלית שאול: למה?

גלית שאול: כי אנחנו מרכז הארץ, אגב, כולם נוסעים דרומה.

גלית שאול: הרעיון הזה שיסעו צפונה בשביל לקחת משהו כשכולם נוסעים דרומה לכיוון תל אביב וירושלים וכן הלאה, הוא לא רעיון הכי חכם, אבל גם אותו הייתי מוכנה לשקול אם היו מדברים על עוד כמה קילומטר צפונה, הייתי מוכנה להגיד: בסדר, אז נסבול את זה.

גלית שאול: אבל המשמעות היא עוד 15, 20 שנה.

גלית שאול: למה שלא נסתכל בעיניים.

גלית שאול: איך אפשר להגיד לנו תיסעו לבאקה.

גלית שאול: עזבו את כבר את ההבטחות ועזבו את הכול – המשמעות היא לחכות עוד 15, 20 שנה לאזור שהיום, היום בבוקר לא יכולים בו לצאת מהבית.

גלית שאול: איך אפשר לבוא ל-100,000 תושבים ולהגיד להם: אתם לא נחשבים.

גלית שאול: 20 שנה סתם אמרנו.

גלית שאול: יש ניסיונות אחרים, יש רעיונות אחרים.

גלית שאול: למישהו היה רעיון, שר שעבר בדרך, סמוטריץ', רצה לעזור לאיזה מישהו, לא יודעת.

גלית שאול: כך זה קרה, אתם צריכים להבין, זו הייתה המציאות.

גלית שאול: פתאום אחד העביר לשני, נפלנו בין הכיסאות, לאף אחד לא היה אכפת מתחנת אחיטוב.

גלית שאול: מישהו אמר 1,000 איש – איך אפשר להגיד 1,000?

גלית שאול: במרחב הכפרי זה 43,000 תושבים.

מיכאל ביטון: גלית - - -

גלית שאול: אני מסיימת.

מיכאל ביטון: הדברים שלך חדים וברורים, אם את יכולה לסכם - - -

גלית שאול: אני רוצה להגיד משהו: יכול להיות שיש נסיבות שמשתנות.

גלית שאול: אני לא אומרת ללכת כך או אחרת.

גלית שאול: אני יכולה לספר שבשנת 2013 המועצה באה ואמרה: אל תעשו באחיטוב, תקדימו את זה טיפה דרומה לכיוון בת חפר.

גלית שאול: למה?

גלית שאול: כי בבת חפר הולך להיות ישוב של 10,000 תושבים.

גלית שאול: עכשיו מכפילים, יש ותמ"ל שמכפיל אותנו מ-5,000 ל-10,000, יש שם גוש גדול – יד חנה, בת חפר, ניצני עוז, כל האזור הזה צמא לתחבורה ציבורית.

גלית שאול: המועצה ביקשה – לא בזמני, לפני, ב-2013 – בואו נעביר את זה לבת חפר.

גלית שאול: המדינה אמרה לא.

גלית שאול: אני לא אומרת – תלכו לכיוון הזה או - - - אתם לא יכולים להקים באחיטוב?

גלית שאול: בבקשה, תבחנו תחנה אחרת.

גלית שאול: אבל אל תשאירו את האזור הזה בלי תחנה.

גלית שאול: היתרון של אחיטוב שזה כרגע.

גלית שאול: דיברנו קודם על עלויות.

גלית שאול: אגיד לכם שהבנו שכדי לעשות את ההכנות שגם אותם היינו מוכנים לקבל.

גלית שאול: במעברים האלו בין שרים, אמרנו: לפחות תעשו את ההכנה, כך שברגע שאפשר יהיה להחליט - - - ההכנה – דיברו איתנו על משהו כמו 40 מיליון.

גלית שאול: אמרנו: אולי שווה.

גלית שאול: נתתם איזה הבטחה, הפקעתם קרקעות – תעשו הכנה עם 40 מיליון, ואחר כך עוד שנה-שנתיים, תוכלו לעשות בשקט עם סכום של 70 מיליון שעולה התחנה הזאת.

גלית שאול: הם לא היו מוכנים אפילו להגיע למצב הזה.

גלית שאול: אז עכשיו אפשר למכור אותנו, ולהביא סיפורים, ולהגיד שאנחנו נותנים דברים במקומות אחרים ואנחנו לא ואנחנו כן.

גלית שאול: כרגע יש צמא אדיר באזור הזה לתחבורה ציבורית.

גלית שאול: היינו מספר ארבע ולא בכדי.

גלית שאול: היינו מספר ארבע בצדק.

גלית שאול: ולכן צריך להחזיר את התחנה הזאת.

גלית שאול: ואם לא התחנה הזאת, תחנה לידה.

גלית שאול: אבל שימו תחנה במזרח עמק חפר לשרת את כל עמק חפר ואת כל התושבים של האזור.

גלית שאול: תודה.

מיכאל ביטון: תודה.

מיכאל ביטון: רן שכטר, נציג התושבים בעמק חפר.

רן שכטר: בוקר טוב - - -

מיכאל ביטון: אם תוכל לדבר בקצרה, כי אנחנו רוצים לתת גם לאנשי המקצוע ולחברי הכנסת.

רן שכטר: אקצר, גלית אמרה את רוב הדברים, אשתדל לא לחזור.

רן שכטר: אנחנו מייצגים פה ציבור שלם של תושבים שמה שמפתיע אותי שהם מפנים בדיוק להגדרות ששרת התחבורה אומרת שזה החזון שלה: אנחנו רוצים להשתמש בתחבורה ציבורית; רוצים להפחית את השימוש ברכב פרטי; רוצים למנוע תאונות דרכים, להוריד את מספר תאונות הדרכים.

רן שכטר: היום אנחנו בשבוע תאונות הדרכים.

רן שכטר: איך נמנע תאונות דרכים?

רן שכטר: רק על ידי סיסמאות?

רן שכטר: לא.

רן שכטר: ככה עושים את זה.

רן שכטר: אנחנו רוצים הגנת הסביבה וכל מה שיוצא בזה.

רן שכטר: בא משרד התחבורה ואומר לנו: יופי, אנחנו שמחים שזה החזון של שרת התחבורה, אבל אנחנו נעבוד הפוך – אתם תמשיכו לנסוע.

רון כץ: אני חייב לדעת כמה עולה תחנת רכבת כזאת.

רן שכטר: רגע, לגבי עלויות של תחנת רכבת, משרד התחבורה עצמו - -

מיכאל ביטון: רון, רגע, אתה יודע שאנחנו מגיעים בסוף ל - - -

רן שכטר: - - משקיע בימים אלה 30 מיליון שקל בהכפלת המסילה ובמערכת שליטה ובקרה בתחנת אחיטוב.

רן שכטר: אז אם תחנת אחיטוב לא נזקקת – למה אתם משקיעים כסף?

רן שכטר: למה?

רן שכטר: יש לנו דברים אחרים לעשות עם הכסף – כמדינה אני מתאר לעצמי.

רן שכטר: יותר מזה, לא עשיתם תשתיות בזמן, משרד התחבורה השיב משפטית לבג"ץ שזה לא יהווה עליה לאי קיום התחנה.

רן שכטר: ואז הוא כותב דו"ח או תשובה שעכשיו מכיוון שכבר התקדמו בעבודות, יעלה עוד 30 מיליון שקל לעשות את התשתיות עכשיו.

רן שכטר: בזבזתם 60 מיליון שקל מהכספים שלי, אני משלם מיסים.

רן שכטר: מה, אני לא משרת במילואים?

רן שכטר: אני לא משלם מיסים?

רן שכטר: האם זה הגיוני להגיע לנתניה, שהיא 20 דקות בקו אווירי, צריך לקחת לנו שעה וחצי בבוקר?

רן שכטר: זה הגיוני שאשתי מורה בכפר יונה, היא צריכה לצאת בשש בבוקר בשביל להגיע בשבע וחצי – זה לא הגיוני.

רן שכטר: כשלתם בתכנון התחבורה.

רן שכטר: אנחנו לא צריכים עוד תוכניות.

רן שכטר: אנחנו צריכים כאן ועכשיו.

רן שכטר: וזה פשוט, המדינה לפני 20 שנה אמרה שהיא צריכה את התחנה שם.

רן שכטר: דרך אגב, אני מציע לך לקרוא את תת"ל 22, את החוקרת, היא כתבה ואני קראתי את זה כל הלילה לפני שבאתי: אי אפשר להקים תחנה בבאקה.

רן שכטר: אי אפשר.

רן שכטר: יש קושי הנדסי לא פשוט.

רן שכטר: למה?

רן שכטר: כי גושים 881 ו-8812 הם בבעלות פרטית.

רן שכטר: כמה כסף יעלה למדינה להפקיע שם את האדמה?

רן שכטר: תיכנס ל - - - ותראה שזה בבעלות פרטית.

רן שכטר: הם כתבו שיש שם גם קושי הנדסי.

רן שכטר: עכשיו מה יקרה?

רן שכטר: הסטתם את התחנה לתחנת מנשה, אנחנו לא נגד תחנת באקה, שתהיה להם, בשמחה.

רן שכטר: הסטתם את התחנה לתחנת באקה, פתאום אתם תגלו את הקשיים במהלך התכנון, זה כבר לא יהיה 2035, זה יהיה 2040.

רן שכטר: אולי הנכדים או הילדים של הנכדים שלי יצליחו לנסוע לשם.

רן שכטר: מה שקורה במשרד התחבורה הוא שכל פעם הם נותנים תירוץ אחר.

רן שכטר: עכשיו שמענו תירוץ של 1,000 אנשים באחיטוב – נו, זאת בדיחה.

רן שכטר: אחר כך שמענו שלא שמים תחנות בריכוזי ערים.

רן שכטר: עכשיו הייתה ועדה משותפת של משרד התחבורה והחליטו שלא שמים תחנה בחריש.

רן שכטר: בעיני זה אבסורד, אבל זה נושא אחר.

רן שכטר: איך אתם לא שמים תחנה בחריש כשזה בעצם הטענה שלכם שתחנות עושים רק בריכוז אוכלוסין.

רן שכטר: מישהו פה התבלבל במדיניות.

רן שכטר: אני פשוט בוש ונכלם שזה משרד התחבורה שלנו.

רן שכטר: פשוט כך.

מיכאל ביטון: תודה רן שכטר.

מיכאל ביטון: ביקש באופן מיוחד פרופ' ניר שוולב.

ניר שוולב: שלום, אני חוקר רובוטיקה ודברים שקשורים לתחבורה, אני גם יזם, אני עובד במרכז.

ניר שוולב: אשתי אנדוקרינולוגית בשניידר בפתח תקווה.

ניר שוולב: חברים, לוקח לנו שעתיים להגיע לעבודה.

ניר שוולב: שעתיים.

ניר שוולב: אתה מבין מה זה שעתיים להגיע לעבודה וגם צריך לחזור מהעבודה.

מיכאל ביטון: ניר, תעבור לגור בירוחם, ייקח לך שעה וחצי.

ניר שוולב: שעתיים.

ניר שוולב: זה לא הגיוני.

מיכאל ביטון: ייקח לך שעה וחצי לתל אביב.

ניר שוולב: כשעושים תת"ל צריכים לקחת כמה דברים בחשבון.

ניר שוולב: א' זה תקציב, ב' זה תחבורה, ג' זה דיור.

ניר שוולב: חברים, יש שם אלפי יחידות דיור שמקימים על סמך זה שיש את תת"ל, שיהיה את אחיטוב.

ניר שוולב: אבל עכשיו לא יהיה את אחיטוב.

ניר שוולב: ומה קורה עם התקציב ששאלת – 145 מיליון, זה מה שמשרד התחבורה כתב.

ניר שוולב: מתוך זה 50 מיליון זה שליטה ובקרה שבכל מקרה, בכל מקרה יקימו – אם תהיה תחנה או לא תהיה תחנה.

ניר שוולב: זאת אומרת שהעלות היא בערך כ-90 מיליון שקל.

ניר שוולב: יש לנו 40,000 תושבים כמו שראשת המועצה אמרה; תחלקו את זה: 90 מיליון חלקי 40,000, כמה יוצא: 2,000 שקל לתושב.

ניר שוולב: 2,000 שקל להשקיע בבן אדם.

ניר שוולב: אם תסתכלו על מבקר המדינה, מבקר המדינה כתב ב-2017, שאם אתם עושים את החשבון אז יוצא ש-40,000 תושבים, זה אומר הפסד של 100 מיליון שקל בשנה.

ניר שוולב: אריאל, 100 מיליון שקל מצד אחד, 90 מיליון מהצד השני.

ניר שוולב: ואני מדבר איתך על הוצאה חד פעמית, לא על 100 פעמים, לא על 40 שנה עד שיגיע.

ניר שוולב: ואתם אומרים, שרת התחבורה אמרה לדעתי: ב-2028 תהיה תחנה בבאקה.

ניר שוולב: אז בוא אספר לך, אתה יכול - - -

מיכאל ביטון: ניר, אתה צריך לסיים.

מיכאל ביטון: ביקשת שתי דקות ונתתי לך את שתי הדקות.

מיכאל ביטון: לא, ניר, אמרת לי שתי דקות, עברו לך שתי הדקות.

ניר שוולב: תן לי עוד חצי דקה.

מיכאל ביטון: לא, אתה צריך לעמוד במילה שלך.

מיכאל ביטון: קדימה.

מיכאל ביטון: דיברת מדם לבך, ותאמין לי, לא צריך הרבה מילים כדי להגיד את הדברים.

מיכאל ביטון: תגיד משפט סיום.

ניר שוולב: רק אגיד משפט אחרון:

ניר שוולב: הכנתי חישוב של כל הרכבות וכולי, הממוצע הוא בין 12 ל-15 שנה, כולל דברים שאתם עושים היום.

ניר שוולב: אין כזה דבר שמונה שנים או שש שנים, לא היה דבר כזה מעולם בהיסטוריה.

ניר שוולב: בדקתי.

ניר שוולב: לא קרה.

ניר שוולב: למה?

ניר שוולב: כי אתם מוצאים את התוכנית ואז גלגלי הבירוקרטיה עובדים וטוב שהם עובדים, המון בדיקות וזה לא בשליטתכם.

ניר שוולב: זה ייקח 15 שנה.

מיכאל ביטון: תודה רבה ניר.

מיכאל ביטון: אני רוצה לשמוע קצת נתונים מספריים ולאפשר לחברי הכנסת להתייחס.

מיכאל ביטון: נתיבי ישראל, מי שאמון על הנתונים, בבקשה.

מיכאל ביטון: מי זה אמון?

מיכאל ביטון: צחי גורה, תציג את עצמך.

צחי גורה: בוקר טוב לכולם, צחי גורה, סמנכ"ל תשתיות רכבת בחברת נתיבי ישראל, האמונה בין היתר על פרויקט המסילה המזרחית.

צחי גורה: קצת נתונים, הקשבתי ברוב קשב לדיון אדוני היושב-ראש, אתה שאלת כמה שאלות, אשתדל לענות, ואם חסר משהו – תגיד לי.

צחי גורה: התקציב של התחנה, ואני מדבר במונחים תקציביים, לא קבלניים, כי אני רואה שיש פה בלבול אדיר בסכומים.

צחי גורה: תקציבית, תחנת אחיטוב שווה 200 מיליון שקל.

צחי גורה: 200 מיליון שקל במצב בתולי.

רון כץ: עם המסילה או בלי המסילה?

צחי גורה: זאת אומרת - - -

מיכאל ביטון: רגע, רון, תנו לו שניה.

מיכאל ביטון: כשאתה אומר 200, תפרק, תגיד על פני כמה שנים וכולי.

צחי גורה: 200 זה תקציבי.

צחי גורה: זה אומר בסביבות 120 קבלנים וכל השאר זה תכנון, ניהול, פיקוח, הפקעות, תשתיות וכן הלאה וכן הלאה.

צחי גורה: יש עלויות לדברים האלה.

צחי גורה: סך הכול תקציב – 200 מיליון.

צחי גורה: נכון להיום, הושקעו בסביבות שלושה-ארבעה מיליון שקל בתכנון, עוד כמה מיליוני שקלים בהפקעות, ונאמר פה נכון – אנחנו מבצעים מבנה שו"ב – שליטה ובקרה – באזור של 30 מיליון שקל שנדרש לטובת הפעלת המפלגים שיהיו שם בלי קשר לתחנה אם תהיה כן או לא.

צחי גורה: זאת אומרת, עד עכשיו הבנתם את הסכומים.

צחי גורה: אסביר קצת כרונולוגית מה קורה: אנחנו תכננו את התחנה והגענו עד תכנון מוקדם, תכנון מוקדם זה אומר קונספט, זה אומר בגדול עלויות, בלי להיכנס פנימה לתכנון המפורט, שם עצרו אותנו.

צחי גורה: אם היינו מבצעים את התחנה כפי שביצענו תחנות אחרות, כלומר על שטח בתולי, היא הייתה עולה 200 מיליון, היא הייתה עומדת בלוחות הזמנים וכולנו היינו מרוצים.

צחי גורה: ביוני 2020 אמרו לנו: תפסיקו את התכנון, אל תעשו הכנות, ותמשיכו עם המסילה כאילו אין מסילת אחיטוב ונחכה לתוצאות של מסילת מנשה שתכף אגע בה.

צחי גורה: מה קרה בפועל?

צחי גורה: בפועל עצרנו את התכנון.

צחי גורה: עשינו רה-תכנון למסילה עצמה.

צחי גורה: והקבלן שעושה את המבנה התחתון, את הסוללה של המסילה כבר עובד בשטח וכיסה את השטח.

צחי גורה: כלומר, מי שעובר היום בשטח שהיה אמור להיות תחנת אחיטוב, כבר יהיה שם תוואי מסילה בעבודה מאוד נמרצת.

צחי גורה: למה אני מסביר את זה?

צחי גורה: מה המשמעות היום אם יבקשו מאתנו לבצע תחנה או הכנות לתחנה?

צחי גורה: אנחנו נצטרך לפרק את מה שבוצע עד עכשיו, כי התקדמנו במשך מעל לשנה בקצב יפה מאוד, ולהכניס הכנות ותחנה.

צחי גורה: תחנה מורכבת ממבנה תת קרקעי, שזה מבנה הולכי רגל, היא מורכבת מרציפים ואחר כך מבנה תחנה, מבנים טכניים, חנייה, פיתוח וכולי.

מיכאל ביטון: צחי, ההחלטה לבטל את התחנה ביוני - - -

צחי גורה: יוני 2020.

מיכאל ביטון: יוני 2020?

צחי גורה: אני קיבלתי הנחייה להפסיק לתכנן את אחיטוב ביוני 2020.

מיכאל ביטון: של שרת התחבורה?

צחי גורה: של משרד התחבורה.

צחי גורה: אני זרוע מבצעת של משרד התחבורה.

מיכאל ביטון: ביוני 2020, מי החליט על הביטול?

גלית שאול: סמוטריץ' היה השר.

אריאל פיפרנו: לא, לא, רגב הייתה.

אריאל פיפרנו: רגב הוציאה מכתב בפברואר 2021.

אריאל פיפרנו: איך הוא - - -

מיכאל ביטון: לא.

מיכאל ביטון: הוא אומר יוני 2020.

גלית שאול: כי דה פקטו - - - הרי למה הלכנו לבג"ץ?

גלית שאול: כי לא הייתה החלטה רשמית שאף אחד קיבל.

מיכאל ביטון: אבל הוא קיבל הוראה בשטח.

גלית שאול: הוא קיבל.

גלית שאול: אבל אף אחד מאיתנו לא - - -

מיכאל ביטון: אז מי נתן לו הוראה?

גלית שאול: לא יודעת.

מיכאל ביטון: מי מבטל תחנות?

יבגני סובה: מי היה השר בתקופה הזאת?

יבגני סובה: זאת השאלה הכי פשוטה.

יבגני סובה: אתה יכול לענות?

רן שכטר: רגב.

גלית שאול: רגב.

יבגני סובה: רגע, למה אתם מנחשים?

יבגני סובה: יש פה בן אדם שקיבל הוראה משר התחבורה או שרת התחבורה.

יבגני סובה: מי היה שר באותה תקופה שקיבלתם הוראה להפסיק את התכנון של התחנה.

מיכאל ביטון: יבגני, הוא לא קיבל משר.

מיכאל ביטון: יכול להיות שהוא קיבל ממנכ"ל.

מיכאל ביטון: יכול להיות שהוא קיבל מדמות אחרת.

יבגני סובה: אז ממי הוא קיבל?

מיכאל ביטון: הוא לא עובד מול שרים.

יבגני סובה: אפשר לקבל תשובה לשאלה הכי פשוטה?

מיכאל ביטון: צחי, אתה ביוני 2020 מקבל מכתב?

מיכאל ביטון: איך אתה מקבל את ההוראה הזאת?

צחי גורה: חברת נתיבי ישראל היא זרוע מבצעת של משרד התחבורה, אנחנו מקבלים הנחיות ממשרד התחבורה - - -

מיכאל ביטון: הנחיות כתובות?

צחי גורה: בוודאי.

צחי גורה: אין לי כרגע את הדבר הזה.

מיכאל ביטון: אני מבקש שתרשמו בוועדה גם בסיכום - -

יבגני סובה: כן, שיביאו את זה לוועדה.

מיכאל ביטון: - - שיונח בפני המכתב שקיבלת.

מיכאל ביטון: ממי קיבלת?

מיכאל ביטון: ממי קיבלת את ההוראה לבטל את אחיטוב ביוני 2020?

צחי גורה: אבדוק ממי קיבלנו את המכתב.

צחי גורה: אני אבדוק ואעביר.

מיכאל ביטון: אני רוצה את המסמכים של ההוראה הזאת, שיוצגו לוועדה.

יבגני סובה: וגם מה הנימוקים שהיו באותה החלטה.

מיכאל ביטון: כן.

מיכאל ביטון: עכשיו מאותו רגע, שאומרים לך תבטל, אז אתה פועל בשטח כאילו אין תחנה עתידית ועושה את כל עבודות העפר ואת כל ההתאמות כאילו אין תחנה, נכון?

צחי גורה: יותר מזה.

צחי גורה: אני מתכנן מחדש את הפער הזה שנוצר לי.

מיכאל ביטון: אתה צריך לתכנון כי עבדת לפי תכנון של תחנה ואתה צריך רה-תכנון למסילה ללא תחנה.

צחי גורה: אסביר.

צחי גורה: כן, רק תיתן לי בבקשה דקה ואסביר, זה די פשוט.

צחי גורה: את הפער הזה של איפה שאמורה להיות תחנה אני עושה רה-תכנון לקטע של הסוללה, של ההנדסה האזרחית, ומוציא אותו כהנחיה לקבלן שכבר קיים לי בשטח שעושה את הסוללה עצמה.

מיכאל ביטון: ויש לזה עלויות.

מיכאל ביטון: יש עלויות לרה-תכנון.

מיכאל ביטון: ויש עלויות לקבלן לשנות לו תוכניות.

מיכאל ביטון: משלמים על זה כסף.

מיכאל ביטון: כמה כסף משלמים על רה-תכנון?

צחי גורה: הרה-תכנון הוא זניח, אבל העבודות עצמן של המבנה התחתון שוות בסביבות 15 מיליון שקל.

צחי גורה: - - -

מיכאל ביטון: רק לשנות את זה מחדש למסילה ללא תחנה.

צחי גורה: נכון.

צחי גורה: זה כבר נמצא - - -

מיכאל ביטון: עוד 15 מיליון הלכו לנו.

מיכאל ביטון: רגע צחי, יש לי שאלה, אף אחד לא אמר לך בשלבים האלה: בואו תעשו מסילה, אבל תשאירו את האופציה לתחנה?

מיכאל ביטון: תשאירו את האפשרות?

מיכאל ביטון: כי יש הבדל בין לסלול בלי להתייחס לשינוי עתידי לבין לסלול ולדעת שאולי תקום פה תחנה ואז שומרים את האפשרויות האלה בתכנון.

מיכאל ביטון: האם קיבלתם הנחייה לשים לב לאפשרות שכן תקום שם תחנה בסוף?

צחי גורה: כדי שתקום תחנה בסוף, צריך לעשות הכנות לתחנה.

צחי גורה: מה זה הכנות לתחנה?

צחי גורה: לשתול בתת הקרקע, מתחת לקרקע, מבנה תת קרקעי שבעצם מהלך הולכי הרגל שיבוא מהתחנה לרציפים, ולשתול את הרציפים.

צחי גורה: כי אחר כך זה מורכב לעשות את זה כשכבר יש מסילה.

צחי גורה: ההכנות הללו לא בוצעו.

צחי גורה: ההנחיה הייתה - - -

מיכאל ביטון: בעצם מעבר תת קרקעי, אפילו לא את המבנה של התחנה.

מיכאל ביטון: רק את המינימום ההכרחי.

מיכאל ביטון: כמה עולה לעשות את המינימום הזה?

צחי גורה: רק את המעבר – לדעתי בסביבות 30, 35 מיליון.

צחי גורה: בדרך כלל לא עושים רק מעבר, עושים מעבר ורציפים.

מיכאל ביטון: כהכנה לעתיד.

צחי גורה: כן.

מיכאל ביטון: זאת אומרת שמי שנתן לכם הוראה להמשיך לעבוד, הרג את האפשרות של אחיטוב לצמיתות, כי הוא לא אמר: יום אחד נקים, כרגע אין כסף להקים או זה לא דחוף.

יבגני סובה: זה בדיוק סותר את מה שנאמר פה על ידי משרד התחבורה.

מיכאל ביטון: לא, זה גם נכתב לבג"ץ שאין בעיה.

רות וסרמן לנדה: יש פה כמה זוויות.

יבגני סובה: אם העלות של הפירוק ובניית מעבר תת קרקעי, בהמשך, נניח בעוד חמש שנים, יעלה סביב 35 מיליון אז מי ירצה אחר כך לעשות את זה.

יבגני סובה: צריך לעצור - - -

מיכאל ביטון: יבגני, אני מבקש ממך, ומאנשי משרד התחבורה לשלוח לנו דוח כספי של כל העלויות של השינוי הזה.

מיכאל ביטון: אותם 15 מיליון, אותו תכנון מחדש כמה הוא עולה, אותן הפקעות כמה הן עלו.

מיכאל ביטון: כל העלויות שנגזרו מהשינויים הללו.

מיכאל ביטון: ואני ממקד את הדיון: מי קיבל את ההחלטה לרוץ קדימה עם מסילה, ואפילו לא זרע את האפשרות שיום אחד תקום שם תחנה?

מיכאל ביטון: ובאיזה סמכות זה נעשה, באיזה מכתבים, באיזה תאריכים?

מיכאל ביטון: האם זה לאחר דיון מקצועי?

מיכאל ביטון: האם כל הגופים אמרו את דעתם בדיון הזה?

מיכאל ביטון: על כל השאלות הללו אני רוצה תשובות אמתיות, שלמות ומפורשות.

מיכאל ביטון: חברת הכנסת רות וסרמן, שקידמה את זה, ואחר כך יבגני סובה.

רות וסרמן לנדה: קודם כל, כבוד היושב-ראש, תודה רבה על כינוס הדיון החשוב הזה.

רות וסרמן לנדה: טוב שחיכינו קצת, כי עכשיו ככה נרגעתי, אני חייבת לציין שכעובדת מדינה לשעבר, עבדתי הרבה שנים במשרד החוץ, יש לי כבוד גדול לעובדי מדינה, גם לבכירי משרד התחבורה.

רות וסרמן לנדה: ועם זאת, מאוד מאוד מקומם כל התהליך הזה.

רות וסרמן לנדה: ואני עוקבת אחרי התהליך יחד עם התושבים ועם ראשי המועצות וכולי.

רות וסרמן לנדה: אני רוצה ברשותכם לפרט, למה אני מרגישה כמו שאני מרגישה באופן שונה מהאופי שלי, באופן לגמרי לא דיפלומטי.

רות וסרמן לנדה: אתה מדבר על תחנת אחיטוב.

רות וסרמן לנדה: אני לא יודעת למה קוראים לדבר הזה תחנת אחיטוב, כנראה בגלל הקרבה למקום.

רות וסרמן לנדה: אבל הרי כולנו מבינים, כל מי שיושב פה והוא בר דעת, שלא מדובר רק בתושבי אחיטוב.

רות וסרמן לנדה: עצם העובדה שאתה מתייחס לזה ככך, למרות שכולנו מעורים בפרטים, ואתה מדבר גם על אלף תושבים – זה מכעיס מאוד ומקומם מאוד.

רות וסרמן לנדה: גילוי נאות, אני גרה שלוש שנים בגן יאשיה, מושב שהוא קרוב.

רות וסרמן לנדה: לי במקרה יש רכב פרטי.

רות וסרמן לנדה: להרבה - - -

מיכאל ביטון: את יודעת שפעם אמרו לי שאני לא יכול לפעול למען ירוחם בכנסת כי זה ניגוד עניינים.

מיכאל ביטון: אמרתי להם: 80 שנה ירוחם חיכתה שיהיה להם חבר כנסת.

מיכאל ביטון: לא, כי מישהו יגיד: באה בשם העצמאים, אז נגיד יש 1,000 עסקים, אז הוא אומר: אני למען העצמאים.

מיכאל ביטון: זה לא ניגוד עניינים כי זה 1,000 עצמאים או נהגי המוניות או משהו.

מיכאל ביטון: אבל תושבי ירוחם זה ניגוד עניינים.

מיכאל ביטון: ברבונים, מחכים 80 שנה שיהיה להם נציג.

מיכאל ביטון: אני אומר לך שאם את מייצגת 100,000 תושבים – מותר לך לפעול למענם.

רון כץ: מותר.

רון כץ: מי שאמר לך טעה.

רות וסרמן לנדה: אני לא רק מסכימה אתך, אגיד יותר מזה: אני בוודאי לא מייצגת את עצמי משום שהתמזל מזלי, ובורכתי, ויש לי רכב פרטי.

רות וסרמן לנדה: דווקא חברה צעירים, אגב, אני מזכירה, אנחנו גרים חמש דקות, ומי כמוך יושב-ראש הוועדה, מכיר שאנחנו חמש דקות מהגדר.

רות וסרמן לנדה: הגדר שלא נדבר על מצבה.

רות וסרמן לנדה: אבל זה, בוא נגיד זה אזור שנראה מאוד ירוק, מאוד נחמד.

רון כץ: הטבע עוזר.

רות וסרמן לנדה: החבר'ה הצעירים האלה, לוקחים טרמפים.

רות וסרמן לנדה: למה?

רות וסרמן לנדה: למה?

רות וסרמן לנדה: הם אזרחי מדינת ישראל, ההורים שלהם וגם הם, משרתים בצה"ל, עושים מילואים, משלמים מיסים.

רות וסרמן לנדה: הם לוקחים טרמפים כי אין חלופות תחבורתיות.

רות וסרמן לנדה: עזבו לרגע אחד את העניין של הרכבת.

רות וסרמן לנדה: אין חלופות תחבורתיות לכל המרחב הכפרי.

רות וסרמן לנדה: אז לא רק שלא מדובר ב-1,000 איש וגם לא רק מדובר בעמק חפר.

רות וסרמן לנדה: זה המועצה האזורית מנשה, שראש המועצה שלה מאוד רוצה להשתתף בדיון הזה, אבל הוא לא יכול כי הוא משתתף בדיון אחר באותו זמן.

רות וסרמן לנדה: זה גם אליכין - - -

גלית שאול: חשוב להדגיש שלא סתם דיון, אלא דיון שמדגיש את מה שקורה במרחב הכפרי.

גלית שאול: רוצים לשים שם שדה תעופה.

גלית שאול: עכשיו אנחנו טובים לשדה תעופה, לכבישים - - -

רות וסרמן לנדה: השתדלתי מאוד לא להגיד את זה.

רות וסרמן לנדה: זה מקומם מאוד.

גלית שאול: חשוב.

גלית שאול: הכול לשים שם.

רות וסרמן לנדה: זה מאוד חשוב.

רות וסרמן לנדה: אבל פשוט אני בכוונה לא ציינתי את זה, למרות שזה מקומם אין קץ, כי אני רוצה באמת להתמקד באבסורד.

רות וסרמן לנדה: זה לא עמק חפר – זה עמק חפר, זה מנשה, זה זמר, זה אליכין, זה כל האזור הכפרי, ואין שם חלופות תחבורתיות.

רות וסרמן לנדה: זה בלתי נסבל, זה לא הגיוני.

רות וסרמן לנדה: זה דבר ראשון.

רות וסרמן לנדה: אז 1,000 איש והמילה אחיטוב מאוד מטעים וגם מקוממים.

רות וסרמן לנדה: זה הדבר הראשון.

רות וסרמן לנדה: הדבר השני, נאמר לי לא אחת, וגם פה זה עלה – אין תקציב שזה דבר לכאורה לגיטימי והגיוני.

מיכאל ביטון: רות, אני רוצה לתת לעוד כמה חברי כנסת.

רות וסרמן לנדה: אני חייבת להגיד עוד - - -

מיכאל ביטון: רגע, רגע, אני רוצה לתת למשרד התחבורה להתייחס ולסכם, ויש לי 13 דקות.

מיכאל ביטון: אז אני מגביל אותך בדקה.

מיכאל ביטון: וכל חברי הכנסת האחרים יקבלו נאום בן דקה, כמו במליאה.

מיכאל ביטון: כי מטרת הדיון זה לסכם אותו ולקדם.

מיכאל ביטון: יש לך דקה, רות.

רות וסרמן לנדה: רגע, זה בנפשי - - -

מיכאל ביטון: נפשי זה בסדר.

מיכאל ביטון: אבל לא יהיה סיכום לדיון.

מיכאל ביטון: רוצה שאסיים את הדיון בלי סיכום?

רות וסרמן לנדה: העניין שאין תקציב, הייתי אצל שר האוצר, הוא אמר שלא שאין תקציב, זה בידי שרת התחבורה.

רות וסרמן לנדה: זה עניין של תיעדופים.

רות וסרמן לנדה: הדבר הנוסף, נתיבי ישראל, אתם דיברתם על יוני 2020.

רות וסרמן לנדה: משרד התחבורה, אתם דיברתם על אוקטובר 2019.

רות וסרמן לנדה: אין הלימה בין הנתונים.

רות וסרמן לנדה: דבר נוסף, לפני כחודש וחצי הלכתי למשרד התחבורה יחד עם אילן שדה ראש המועצה האזורית מנשה, ואתם חלקכם הייתם שם.

רות וסרמן לנדה: הוצגה בפנינו טבלת עלויות, אני ביקשתי משהו מאוד פשוט: כמה יעלה, כדי שאחרי זה לא יצטרכו לעשות משהו שהוא הזוי מבחינה תקציבית.

רות וסרמן לנדה: כדי שאם ירצו בהמשך לעשות תחנה, אחרי שכבר הונחה המסילה, תהיה הכנה, כמה תעלה תחנה.

מיכאל ביטון: ההזוי כבר הגיע, כי הבן אדם שינה תוכניות ולא עשה את ההכנה.

מיכאל ביטון: ההזוי כבר כאן.

רות וסרמן לנדה: אבל רגע.

רות וסרמן לנדה: יש פה היעדר הלימה מוחלטת בעניין הזה.

רות וסרמן לנדה: הוא מדבר על 200 מיליון שקל.

רות וסרמן לנדה: הטבלה שהוצגה לנו בישיבה הייתה 145 מיליון שקל.

רות וסרמן לנדה: ולא רק 145 מיליון שקל, זה כל התחנה.

רות וסרמן לנדה: ביקשתי.

רות וסרמן לנדה: הדבר היחיד שביקשתי וזה מה שהיה הסיכום בישיבה: תנו לי עלויות רק של ההכנה.

רות וסרמן לנדה: אמר ממלא מקום מנכ"לית המשרד: עוד חודש, ב-31 בספטמבר, תקבלי את העלויות רק של ההכנה.

רות וסרמן לנדה: חיכינו חודש שלם - - -

מיכאל ביטון: אבל רות, ההכנה אבודה, הוא כבר סלל, הוא כבר ביטל.

רות וסרמן לנדה: אבל רגע, מה קיבלנו, תקשיב איך הם מתייחסים במשרד התחבורה - - -

מיכאל ביטון: אבל עכשיו תעלה כפול ההכנה, כי כבר הלכו לסלול שם בלי תחנה.

רות וסרמן לנדה: משרד התחבורה גרם לנו לחכות חודש שלם וקיבלנו במייל את אותה הטבלה שקיבלנו לפני חודש.

רות וסרמן לנדה: וזה זלזול ב-100,000 תושבים שאין להם חלופות תחבורתיות - -

יבגני סובה: אגב, זה מעבר תת קרקעי.

יבגני סובה: יש כל התחנות מחויבות, יכול להיות שאפשר לעשות משהו לא תת קרקעי.

רות וסרמן לנדה: - - וזה כל כך מקומם.

רות וסרמן לנדה: ואני אומרת את זה כדיפלומטית, עובדת מדינה לשעבר, היחס הוא בלתי נסבל.

רות וסרמן לנדה: פשוט בלתי נסבל.

מיכאל ביטון: תודה רבה חברת הכנסת וסרמן, אמרת את זה בנחישות.

מיכאל ביטון: אני מבקש מחברי הכנסת ממש נאומים בני דקה כי אנחנו למען התושבים.

מיכאל ביטון: ניתן כמה מילים למשרד התחבורה להגיב ואסכם את הדיון.

מיכאל ביטון: בבקשה, יבגני.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, גילוי נאות, אני לא גר בעמק חפר.

יבגני סובה: אבל אני שנתיים וחצי בוועדת הכלכלה - - -

מיכאל ביטון: הפסדת, זאת הטעות שלך.

יבגני סובה: אני חייב להגיד פה משהו - - -

מיכאל ביטון: אזור מקסים ואנשים נפלאים, מניסיון אני אומר לך.

יבגני סובה: תראה, מעבר לדברים שנאמרו, מעבר לתכנון ולכל הדברים, אני אומר שהממשלה הזאת קיימת ארבעה חודשים.

יבגני סובה: אחד היעדים העיקריים של הממשלה הזאת הוא לשפר את מערך התחבורה הציבורית.

יבגני סובה: אני מאמין ששרת התחבורה הנוכחית וגם שר האוצר יכולים לשבת ולטפל גם בסוגיה הזאת.

יבגני סובה: אני מציע אדוני היושב-ראש, אתה איתי, מיכאל?

מיכאל ביטון: כן, כן.

יבגני סובה: אני מציע שתסמיך סוג של שולחן עגול, עם הנציגים של ועדת הכלכלה.

יבגני סובה: רות, את חברה בוועדת הכלכלה?

רות וסרמן לנדה: לא.

יבגני סובה: את לא חברה בוועדת הכלכלה.

יבגני סובה: צריך לבדוק את הסוגיה הזאת.

רות וסרמן לנדה: אני שליח מיוחד מטעם האו"ם.

יבגני סובה: אני רואה שהטונים פה, הם לא טונים שיביאו לפתרון.

יבגני סובה: אני רואה שמשרד התחבורה, ובצדק, מגן על משהו שהתקבל במשרדם.

יבגני סובה: אני לא אומר שזה בסדר מבחינת התושבים.

יבגני סובה: ואני רואה פה שאתם הגעתם לפני כמה שנים לבג"ץ, וזה חבל שהגעתם לבג"ץ, יכול להיות שהיינו צריכים לשבת פה ולדבר ולסגור.

קריאה: לא הייתם פה.

יבגני סובה: אני מציע לך אדוני היושב-ראש, מעבר לדיון המעקב שמן הסתם יתבצע פה, אני מציע לך לקיים שולחן עגול.

יבגני סובה: אני לא מצליח להבין את הדבר הזה: 35 מיליון שקל על תת קרקעי.

יבגני סובה: אז לא יהיה תת קרקעי, אז תעשו מעל המסילה אם צריך.

יבגני סובה: זו דעתי, אני לא מהנדס, אני לא רוצה לזרוק פה מספרים - -

רות וסרמן לנדה: הופקעו אדמות, יש בנייה.

יבגני סובה: - - אבל נדמה לי שאם אתה עושה מעבר מעל, עם כל הטכנולוגיה של אנשים עם מוגבלויות וכולי, עדיין זה לא יעלה 35 מיליון.

יבגני סובה: אני חושב שהמספרים האלה – לא שאני חלילה מאשים מישהו, אני לא רוצה להאשים אנשים במצג שווא – מוגזמים ויש מקום לבדוק את זה.

יבגני סובה: לכן אני מצטרף לבקשה של יושב-ראש הוועדה לקבל את הנתונים.

יבגני סובה: הוועדה תבחן את הדבר הזה ומן הסתם אם יהיה צורך אנחנו נמשיך לעקוב.

יבגני סובה: אין דבר כזה ש-43,000 תושבים מבקשים לעשות תחנה, תחנה שחייבת להיות שם – אני חושב שצריך להתקדם לכיוון של פתרון ולא להצדיק כל אחד את עמדותיו.

מיכאל ביטון: תודה רבה יבגני.

מיכאל ביטון: מי שמתוך הצוות הזה של חברי הכנסת, עד לדיון המעקב של הוועדה כוועדה ירצה להיות נוכח בדיונים האלה - - -

יבגני סובה: אני מוכן.

יבגני סובה: אין בעיה, אתה יכול לרשום אותי.

מיכאל ביטון: נאסוף את השמות ונבקש שתזומנו לדיונים.

יבגני סובה: אנחנו נשב פה במועד.

יבגני סובה: אגב, אחרי העברת התקציב, כן?

יבגני סובה: שלא יהיה לכם ספק.

יבגני סובה: אין כמובן זמן בכלל.

קריאה: לתקציב יש חמש תחנות אחרות.

רון כץ: ברשותכם, יש בוועדת כלכלה דיון נוסף ב-12:00 ואנחנו צריכים להגיע פה למסקנות.

מיכאל ביטון: נכון רון.

רון כץ: ברשותכם, שמעתי את דבריה של ראשת המועצה ואלו הדברים שצריכים לשמוע, וכולנו, כל מי שיושב פה, צריכים להבין שמהלכים שנעשו בגלל אילוצים פוליטיים קודמים – לא קיימים יותר היום.

רון כץ: חייבים להכניס את זה לקופסא.

רון כץ: מה שאנחנו שומעים פה הוא לא פחות ממחדל.

רון כץ: לא יכול להיות שיש כל כך הרבה תושבים שמחכים למסילת רכבת.

רון כץ: קיבלו איזושהי החלטה שאני בטוח שכשנקבל את התשובות היא לא תהיה מנומקת, לא תהיה מסודרת, זה לא אחרי דיונים, אף אחד לא דיבר עם המועצה ואף אחד לא דיבר עם התושבים.

רון כץ: קיבלו החלטה בגלל אילוץ, בגלל שהיינו הרבה מאוד פעמים במערכות פוליטיות.

רון כץ: בלי לדעת את החומר, אני בטוח שהאילוץ הזה הוא אילוץ לא נכון.

רון כץ: זה ההימור שלי, אבל אשב פה ואלמד את החומר וארד לרזולוציות הכי קטנות שלו.

רון כץ: אני אומר לנציגי משרד התחבורה שנמצאים פה היום: לא ניתן להפקיר את התושבים האלה, נעשה את כל המאמצים שאפשר בשביל שהתחנה תקום.

רון כץ: אני מציע לכם, ואני בטוח שהיושב-ראש יגיד את זה בסיכום שלו כמי שמנהל את הוועדה הזו, ומי שעוקב אחרי יושב-ראש הוועדה מבין שאנחנו אנשים תכליתיים ורוצים שבסופו של דבר אתם תבואו עם הפתרונות.

רון כץ: תחשבו איך אתם מוצאים פתרון שהוועדה לא תצטרך לכפות.

רון כץ: איך מוצאים פתרון שכולם חיים איתו בשלום.

רון כץ: ואני בטוח שנמצא את הפתרון, אבל אני כבר אומר ואני מדבר רק בשמי: אני לא אתן לדלג על עמק חפר.

רון כץ: אז תבואו מוכנים.

רון כץ: תודה רבה.

מיכאל ביטון: תודה לך חבר הכנסת רון כץ.

מיכאל ביטון: מיכל שיר, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: אדבר בקצרה, לא אחזור על - - -

מיכאל ביטון: רון, אתה רוצה להיות בצוות שיישב איתם?

רון כץ: כן.

מיכל שיר סגמן: אנחנו מבינים את הלך הרוחות.

מיכל שיר סגמן: אני מציעה למשרד התחבורה, אני מבינה שהם היו תחת ניהול כושל בעשור האחרון ולכן הדברים נראים כפי שהם נראים.

מיכל שיר סגמן: ועם זאת, אני מציעה לקחת אולי מישהו משוויץ, כי באירופה, לצורך העניין, האזור הכפרי מרושת עד הסוף בכל סוג של רכבת אפשרית.

מיכל שיר סגמן: בישראל כמו בישראל, יודעים לייצר רכבות שלא עובדות ולא משרתות את התושבים ואז – לעשות עוד רכבת.

מיכל שיר סגמן: אגב, אפשר להסתכל על הרכבת לירושלים לצורך העניין.

מיכל שיר סגמן: יש לנו מן קטע כזה במדינת ישראל שאנחנו שוכחים שאנחנו יודעים לתכנן.

מיכל שיר סגמן: אז אם אין אנשים שיודעים לתכנן נכון ולהוציא לפעול נכון.

מיכל שיר סגמן: לא רק לסמן "וי" עשינו רכבת למען רכבת או בנינו מסילה כדי שיגידו שבנינו מסילה.

מיכל שיר סגמן: אולי כדאי לעשות יבוא, אדוני היושב-ראש, של אנשי מקצוע מאירופה שמנוסים בתוואי של לחבר אזור כפרי אל אזורים אחרים.

מיכל שיר סגמן: כל נושא הרכבות במדינת ישראל הוא מחדל אחד גדול.

מיכל שיר סגמן: כל הגישה של מדינת ישראל היא מחדל אחד גדול בכל נושא הרכבות.

מיכל שיר סגמן: מגיעים לכאן תושבים שהתעללו בהם.

מיכל שיר סגמן: והתעללו בהם לא בכוונה, שזה האבסורד היותר גדול, כי מתעללים בהם כי אנחנו בהקשר של רכבות ומסילות במדינת ישראל נמצאים בחלם.

מיכל שיר סגמן: תודה.

מיכאל ביטון: תודה מיכל שיר.

מיכאל ביטון: אם חברי הכנסת מוותרים כי אנחנו רוצים לסכם את הישיבה.

מיכאל ביטון: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אשמח לדקה.

אלון טל: אני תורם את זמני לחברים.

מיכאל ביטון: אשריך.

מיכאל ביטון: סמי, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה.

סמי אבו שחאדה: אני מודה לך על הדיון החשוב הזה אדוני היושב-ראש, רק אשמח לפני הסיכום לשמוע שיהיה גם בסיכום שלך - - - תשמע, עד השנתיים האחרונות נסעתי רק בתחבורה ציבורית.

סמי אבו שחאדה: חלק מזה היה רכבת.

סמי אבו שחאדה: שמענו כמה חשוב עכשיו, חברת הכנסת שיר גם אמרה שוויץ, אני חושב שכדאי ללמוד גם מבריטניה כמה חשובה תחבורה ציבורית בכלל ורכבת בפרט לגבי קידום שוויון בחברה.

סמי אבו שחאדה: זה הרבה מעבר רק לעניין הטכני וחשיבות הזמן.

סמי אבו שחאדה: הוא גם כלכלי והוא גם מקדם שוויון.

סמי אבו שחאדה: אשמח לשמוע, אם כבר אנחנו בעניין של תחנה ספציפית, כמה מתחנות הרכבת במדינה נמצאות בחברה הערבית, וכמה מהמתוכנן – חוץ מבאקה אולי מתוכנן – אשמח לדעת כמה תחנות רכבות יש בחברה הערבית במדינת ישראל.

רות וסרמן לנדה: חבר הכנסת אבו שחאדה, זה לא - - - הדיון.

סמי אבו שחאדה: רק בשביל הנתון, כדי שזה יהיה בסיכום, שפשוט נדע.

רות וסרמן לנדה: הוא צודק רק שזה - - -

סמי אבו שחאדה: כי דיברנו כמה זה חשוב ל-43,000 תושבים, זה חשוב לכל המדינה, זה הכול.

מיכאל ביטון: בהחלט.

סמי אבו שחאדה: פשוט רוצה שנפתח את הראש קצת בעניין.

מיכאל ביטון: סמי, הערתך נרשמה ואציין אותה בסיכום.

סמי אבו שחאדה: אני אשמח גם אם נשמע מספרים אדוני.

מיכאל ביטון: רם, משפט אם תוכל?

מיכאל ביטון: לא נעשה את הדיווח היום, אבל יהיה פה מעקב ואתה תוזמן והם ידווחו לך גם על זה.

רם שפע: צוהריים טובים לכולם, יושב-ראש הוועדה – יישר כוח על הדיון.

רם שפע: יש פה גילויים נאותים: גם אני תושב האזור, אני גר בקיבוץ גבעת חיים איחוד כל חיי למעט כמה שנים סטודנטיאליות.

רם שפע: אני נמצא ומעורב במאבק הזה הרבה זמן.

רם שפע: אני לא ממוביליו, אבל אני בהחלט עוקב אחריו.

רם שפע: נאמרו פה הרבה מספרים, אני לא נכנס לכולם.

רם שפע: חד משמעית יש הרבה יותר מ-1,000 תושבים בעמק חפר שיש להם צרות.

רם שפע: אני יכול לספר לכם רק על הבוקר שלי, שהיה מאוד מאוד מאתגר כמו כל בוקר כשאני יוצא מהבית.

רם שפע: ואין שום ספק שצריך למצוא פתרון.

גלית שאול: לא העלית פוסט, רם?

גלית שאול: כל התושבים העלו פוסטים.

רם שפע: היה לי הרבה דברים לעשות הבוקר, פוסט עוד לא העליתי.

רם שפע: יש לנו עוד סוגיה משמעותית מאוד עם משרד התחבורה בהקשר של שדה התעופה שמתוכנן לקום בחדרה.

רם שפע: בסוף צריך לזכור, וגם הבוקר שוחחתי כמו שאתם מבינים עם משרד התחבורה, אני מתקשר איתם, צריך להבין שבסוף כשמתכננים רכבות ובכלל תחבורה בישראל אז השיקול היחיד הוא לא איזה שירות אני נותן לאותם תושבים, אלא איפה אני צריך לתת שירות.

רם שפע: צריך לקחת את זה בחשבון.

רם שפע: אני עסוק בשאלה הזאת.

רם שפע: אני לא בטוח שההכרעה שלהם נכונה.

רם שפע: ואם היו פה כשלים בשאלה איך קיבלו את ההחלטות, אז זה בוודאי חמור והלוואי שזה יתגלה כי זה יעזור לנו להחזיר את התחנה לאחיטוב.

רן שכטר: יש ות"ל, הות"ל מחליט איפה תהיה תחנה, לא משרד התחבורה.

קריאה: - - -

מיכאל ביטון: רן שכטר, אתה מפריע לי לסכם את הדיון וחבל.

רם שפע: אני ורן נדבר על זה אחר כך.

רם שפע: אבל אני מסכם ואומר, מיכאל – אם אתה מצליח להקים פה ועדה שתלווה את זה ותוודא אם היו כשלים ואפשר לשנות את ההחלטה, זה יהיה מדהים.

מיכאל ביטון: חברי כנסת שנכחו פה וירצו להיות חלק מהעדכון והישיבות עם נציגי הציבור, הם יוזמנו.

מיכאל ביטון: אם אתה רוצה גם, אתה תוזמן.

רם שפע: מעולה.

רם שפע: צריך להמשיך לעקוב, גם על הנושא השני – אני חייב להגיד שאותי הוא לא פחות מטריד, הסיפור של השדה.

רם שפע: תודה.

מיכאל ביטון: אני רוצה לתת למשרד התחבורה שתי דקות למשהו שרציתם להגיד אותו עכשיו כדי שיהיה לכם את הזכות הזאת.

מיכאל ביטון: אבל הדיון הזה לא נגמר ויהיה פה דיון מעקב, כך שעוד יהיה לנו זמן לשמוע אתכם.

מיכאל ביטון: אריאל?

אריאל פיפרנו: תודה.

אריאל פיפרנו: מספר הערות: קודם כל לגבי ההערה של חברת הכנסת וסרמן.

אריאל פיפרנו: כמובן שתחנת אחיטוב לא נועדה לשרת רק את תושבי אחיטוב.

אריאל פיפרנו: כפי שתחנת כפר ויתקין או בית יהושע לא נועדה לשרת את רק התושבים בהם.

רם שפע: בכפר ויתקין אין תחנה.

אריאל פיפרנו: סליחה.

רם שפע: אבל אפשר להחזיר אותה.

רם שפע: היא הייתה נפלאה.

אריאל פיפרנו: סליחה, בית יהושע לצורך העניין.

אריאל פיפרנו: כפי שתחנת בית יהושע לא משרתת רק את תושבי בית יהושע, כך נקראות תחנות בכל העולם.

אריאל פיפרנו: גם בשוויץ וגם בבריטניה, תחנות נקראות על שם הישוב הסמוך שאליו הם נמצאות.

אריאל פיפרנו: כך זה גם בתחנות אוטובוס ותחנות רכבת קלה.

רות וסרמן לנדה: אז למעשה אתה מסכים עם מה שאמרתי.

אריאל פיפרנו: אני מסכים שתחנת אחיטוב לא נועדה לשרת רק את תושבי אחיטוב אלא נועדה לשרת את כל המרחב, כלומר, את כל עמק חפר, את כל מנשה, ואת המרחבים הסמוכים.

קריאה: וצפון השומרון.

אריאל פיפרנו: כמובן, גם צפון השומרון.

אריאל פיפרנו: רובם ככולם של אותם תושבים נמצאים בסמיכות דומה מאוד, אם לא יותר סמוך, לתחנת באקה אל גרביה המתוכננת.

אריאל פיפרנו: מעבר לעובדה שבאקה אל גרביה - - -

רות וסרמן לנדה: היא מתוכננת לעוד 15 שנים.

אריאל פיפרנו: שנייה, על נושא לוחות הזמנים אדבר עוד רגע.

אריאל פיפרנו: אבל אם אתם לוקחים את מה שמשרד התחבורה - - -

מיכאל ביטון: אריאל, לצערי יש לך שתי דקות בסך הכול.

מיכאל ביטון: תסתכל על השעון.

אריאל פיפרנו: כיוון שמשרד התחבורה נדרש להסתכל גם על לוחות הזמנים הרחוקים יותר מאשר השנים הקרובות, גם בשוויץ וגם בבריטניה, לא מתכננים שתי תחנות רכבת פרבריות במרחק של 25 דקות, 30 דקות הליכה אחת מהשנייה.

אריאל פיפרנו: אנחנו בסופו של דבר נדרשים - -

קריאה: - - -

מיכאל ביטון: חברים, שלא יהיו הערות ביניים יותר בבקשה.

אריאל פיפרנו: - - להסתכל על הטווח הארוך.

אריאל פיפרנו: ובסופו של דבר אין הרבה היגיון גם בשוויץ ובבריטניה לייצר שתי תחנות רכבת כאשר במרחק של פחות מארבעה קילומטרים אחת מהשנייה.

אריאל פיפרנו: במענה לשאלתו של חבר הכנסת לגבי השיעור בחברה הערבית, אין לי את הנתונים כרגע.

אריאל פיפרנו: אבל המסילה המזרחית מביאה בשורה אמתית לתושבי האוכלוסייה הערבית.

אריאל פיפרנו: למשל, תחנה בטירה, תחנה בטייבה, שתי תחנות שקיבלו ציון יותר גבוה מתחנת אחיטוב.

סמי אבו שחאדה: זה בעתיד, נכון?

אריאל פיפרנו: לא, זה בביצוע, בביצוע.

סמי אבו שחאדה: אבל התשובה על ההווה יש לך, נכון?

אריאל פיפרנו: תשובה על ההווה - - -

סמי אבו שחאדה: אתה יודע.

סמי אבו שחאדה: יש אפס.

סמי אבו שחאדה: אני אגיד לך, יש אפס תחנות.

אריאל פיפרנו: יכול להיות מאוד שאתה צודק, אין לי הנתונים האלה לפני.

אריאל פיפרנו: אני יכול לספר לך על דברים עתידיים.

מיכאל ביטון: סמי, תן לו להשלים.

אריאל פיפרנו: אני מאגף התכנון, אני מסתכל קדימה לעוד הרבה שנים.

אריאל פיפרנו: אבל נכון, טירה, טייבה, באקה אל גרביה, כל הדיון הזה הוא כיוון שאנחנו מתעדפים את התחנה בבאקה מאשר את התחנה באחיטוב.

סמי אבו שחאדה: מצוין.

מיכאל ביטון: אחרי עשר שנים שאתם משקיעים באחיטוב.

אריאל פיפרנו: בסדר, אבל לפעמים - - -

מיכאל ביטון: פתאום נזכרתם שיש באקה.

מיכאל ביטון: עוד לא תכננתם לפני עשר שנים להקים שם תחנה.

אריאל פיפרנו: מדובר על פרויקט של מיליארדים.

אריאל פיפרנו: כשמדובר על פרויקט של עשרות מיליארדים, המימוש עדיף - - -

רות וסרמן לנדה: יש פה בלבול.

רות וסרמן לנדה: אני מתנצלת אתה מטעה את האנשים בוועדה.

רות וסרמן לנדה: אתה מדבר על מסילה שעוד לא, ואתה מבלבל.

אריאל פיפרנו: - - - לוחות הזמנים.

רות וסרמן לנדה: טייבה זה כרגע והיא מתועדפת, אבל באקה היא לא, אל תטעה.

קריאה: - - -

מיכאל ביטון: חברים, חברים.

אריאל פיפרנו: אבל הרכבת לא תיעצר בסוף ה - - -

מיכאל ביטון: פרופ' ניר, נכון?

אריאל פיפרנו: מדובר בציר נוסף - - -

מיכאל ביטון: חברים, אני רוצה - - -

רות וסרמן לנדה: זה ציר נוסף שלא תוכנן וייקח - - -

אריאל פיפרנו: - - - הוא מתוכנן והוא נמצא ב - - - ולנת"ע.

רות וסרמן לנדה: בבקשה - - - בצורה נכונה.

אריאל פיפרנו: - - - היה לנו מאוד בדיונים במועצה הארצית.

מיכאל ביטון: אני מבקש לסיים את זה.

מיכאל ביטון: אריאל, סליחה שאני קוטע אותך כי אנחנו גולשים לשעה של דיון אחר.

מיכאל ביטון: אני רוצה להקריא את הסיכום ואנחנו נפעל על פיו.

מיכאל ביטון: בפתח הדברים לפעמים מתחילים דיון תמים ומגלים שהדיון לא תמים.

מיכאל ביטון: כי תיעדוף איפה לשים תחנות ומתי יוקמו, זה דבר סביר והגיוני, כל עוד הוא נעשה שיטתי.

מיכאל ביטון: אנחנו מקלפים פה היום את הדיון, לדעתי אנחנו מתקרבים במינימום לבזבוז כספי ציבור, במקסימום למחדל ולחלם.

מיכאל ביטון: ובמה דברים אמורים: הדירקטיבה של הממשלה מול נתיבי ישראל ומול תכנון תוכנית רב שנתית של תחנות רכבת הייתה למקם תחנת רכבת באחיטוב.

מיכאל ביטון: הממשלה השקיעה בכך כספים; תכנון ראשוני של התחנה, תכנון ההתאמות המרחביות, מימון ההפקעות, וכל הפעולות הנדרשות כדי שתקום תחנה באחיטוב.

מיכאל ביטון: זו הייתה הדירקטיבה הממשלתית.

מיכאל ביטון: מישהו ביוני 2020 מבטל את התחנה.

מיכאל ביטון: אנחנו לא יודעים מי ועוד לא ראינו את המסמך.

מיכאל ביטון: ביטול התחנה הוא חלם לא בגלל שביטלו את התחנה, בגלל שאפילו לא אמרו לנתיבי ישראל תעשה את המינימום במקום שכשאם נקים תחנה לא נחזור רברס וזה יעלה עוד עשרות מיליוני שקלים.

מיכאל ביטון: כשבא היום נציג נתיבי ישראל ואומר – קיבלתי הוראה לשנות את התוכנית, המשמעות של זה בפועל הייתה מילונים שהוא צריך לשלם לקבלן, מיליונים שהוא צריך לשנות תכנון, ומיליונים מיותרים שהלכו להפקעות.

מיכאל ביטון: והיעדר מיליונים של המינימום לשים שם את המעבר התת קרקעי ואת תשתיות הבטון של הרציפים, כדי שאם נקים שם תחנה בעוד חמש שנים, לא נהפוך את כל המרחב הזה.

מיכאל ביטון: לזה אני קורא חלם.

מיכאל ביטון: לזה אני קורא מחדל.

מיכאל ביטון: אין לי בעיה שמישהו יגיד: אני אקים תחנה בעוד חמש שנים או בעוד שבע שנים.

מיכאל ביטון: אבל לא להניח את התשתית, הרי נתיבי ישראל שהם לא אשמים פה, ובאמת אני מאוד מעריך את צחי, לפחות בכנות ובשליטה במספרים ובנתונים ובאמת הם יהיו הגורם שאני מצפה ממשרד התחבורה ומנתיבי ישראל להביא לי את המספרים לפעם הבאה, אבל קיבלנו ממנו מספרים אמתיים.

מיכאל ביטון: גם כואבים.

מיכאל ביטון: נתיבי ישראל שעושים גשר בכביש 6, גם אם בכביש עוברים שתי נתיבים, עושים את הגשר לשלושה נתיבים.

מיכאל ביטון: בכל פעולות התחבורה של ישראל, חושבים לפחות צעד אחד קדימה.

מיכאל ביטון: עושים מנהרה לירושלים או למקום אחר – משאירים מקום לעוד נתיב עתידי, גם אם הוא לא פעיל עכשיו.

מיכאל ביטון: פה סוללים רכבת, מאמינים שצריכה להיות תחנה, מתעדפים אותה בהתחלה מקום רביעי, אחרי זה מחליטים שהיא לא בתיעדוף, עוד לא יודעים למה, ואז לא נותנים הוראה לנתיבי ישראל לפחות את המינימום ההכרחי שלא נהיה חלם, שנחליט להקים פה תחנה.

מיכאל ביטון: והאמת, קצת במחטף.

מיכאל ביטון: כי זה קורה בשנה האחרונה.

מיכאל ביטון: בשנה של ארבע כנסות, של חילופי שרים.

מיכאל ביטון: האם היה דיון יסודי בדבר הזה?

מיכאל ביטון: זה מה שמטריד אותי ביותר.

מיכאל ביטון: זה מה שחמור.

מיכאל ביטון: מה שאנחנו מקלפים פה מתחת לדיון על אחיטוב זה חלם של תכנון ארוך טווח, שהופך להיות תכנון קצר טווח, שהופך להיות שינוי תכנון קצר טווח, ושהופך להיות בזבוז כספי ציבור.

מיכאל ביטון: זה מה שמפריע לי.

מיכאל ביטון: וזה מתגלה בדיון הזה.

מיכאל ביטון: הוועדה מבקשת ממשרד התחבורה ומחברת נתיבי ישראל להעביר אליה עד 1 בדצמבר 2021, תיעוד מלא של תהליך קבלת ההחלטה שהתקבלה ביוני 2020.

מיכאל ביטון: מי החליט?

מיכאל ביטון: מתי?

מיכאל ביטון: באיזה פורום?

מיכאל ביטון: האם היה דיון מקצועי מקדים להחלטה?

מיכאל ביטון: האם כל הצדדים השמיעו את קולם?

מיכאל ביטון: האם נסקרה שם המשמעות הכספית של ההחלטה הזו?

גלית שאול: האם הות"ל ידע.

גלית שאול: חשוב לדעת, כי הם קיבלו את ההחלטה.

מיכאל ביטון: האם הות"ל ידע?

מיכאל ביטון: ועוד הרבה שאלות.

מיכאל ביטון: מה קרה ביוני 2020, בזמן שממשלות וכנסות מתחלפות כאן.

מיכאל ביטון: האם זה היה מחטף או עבודה רצינית ומקצועית?

מיכאל ביטון: האם הייתה פה שיטה או החלטה חד צדדית שעוד לא יודעים איפה המסמכים של ההחלטה הזאת.

מיכאל ביטון: הוועדה מבקשת ממשרד התחבורה ומחברת נתיבי ישראל להעביר אליה עד ליום 1 בדצמבר 2021 נתונים כספיים מפורטים בדבר העלויות התקציביות שנבעו משינוי ההחלטה.

מיכאל ביטון: כמה זה עלה להפקיע?

מיכאל ביטון: כמה זה עלה לתכנן?

מיכאל ביטון: כמה זה עלה לשנות את התכנון?

מיכאל ביטון: מה הפיצוי שהקבלן קיבל שהוא עבד לפי תוכנית מסוימת ומשנים לו את התוכנית?

מיכאל ביטון: מה המחיר שנשלם עכשיו, שלא שמנו את התשתי המקדימה לתחנת עתידית?

מיכאל ביטון: כמה כסף ייקרנו את הנחת התחנה הזאת באחיטוב בגלל שלא שמנו תשתית מקדימה?

מיכאל ביטון: את כל הנתונים האלה אני רוצה ממשרד התחבורה, מנתיבי ישראל וספציפית ממך, צחי גורה.

מיכאל ביטון: אנחנו קוראים לשרת התחבורה, שאני מעריך אותה קודם כל שהיא מקיימת דיון דחוף אם אני מבין בנושא הזה בשבוע הקרוב, שתרד לעומקם של דברים, שתחקור, שתנבור, שתראה את הנזק, שתראה את הפגיעה באזרחים.

מיכאל ביטון: היא מסורה מאוד להיבטים של תחבורה ציבורית ושתוכל אולי להוביל להחלטה אחרת, מושכלת ומעשית יותר.

מיכאל ביטון: הוועדה תקיים פה דיון מעקב ב-1 במרץ, בדיון הזה יש שתי אפשרויות: א', שאנחנו מתבשרים שהתחנה נכנסת לתוכנית העבודה הדו-תלת שנתית של הממשלה ובא לציון גואל והשרה פתרה את הבעיות.

מיכאל ביטון: אפשרות ב' שאנחנו נחקור ונעמיק בנתונים ובמחדל הזה, ונראה מה קרה בסיפור הזה.

מיכאל ביטון: אנחנו מעדיפים את אופציה א', שנתבשר שהנושא נפתר.

מיכאל ביטון: יהיה פה דיון ב-1 במרץ 2022.

מיכאל ביטון: בדיונים שמשתפים את הציבור ואת ראשת המועצה, חברי הכנסת שלנו יוזמנו וכל אחד יגיע לפי רצונו.

מיכאל ביטון: סמי, אתה רוצה להיות מוזמן לדיון כזה?

סמי אבו שחאדה: כן.

מיכאל ביטון: מיכל גם?

מיכאל ביטון: רות , בוודאי.

מיכאל ביטון: חבר הכנסת יבגני סובה, רות וסרמן, רון כץ והנוכחים כאן ורם שפע, יוזמנו לדיונים שראשת המועצה נוכחת בהם ונציגי הציבור, כחלק מהאפשרות להגיע לפתרון אחר בסוגיה של תחנת הרכבת של מנשה-אחיטוב.

מיכאל ביטון: תודה רבה לכולם.