ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 46, 2021-11-09 10:30

שרן השכל: בוקר טוב לכולם, אני שמחה לפתוח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת בדיון מיוחד בעניין מרחב בטוח בתנועות הבלתי פורמליות – הטרדות מיניות בחינוך הבלתי פורמלי.

שרן השכל: בגלל רגישות הנושא ומכיוון שמדובר בקטינים אני נדרשת להקריא פה נוסח כדי שאם ייכנסו קטינים או יעלו בזום או שמם ייחשף יהיה מותר לנו למחוק את השמות או את קטעי הווידיאו גם מהפרוטוקול וגם מקטעי הווידיאו שמשודרים באתר הכנסת.

שרן השכל: לכן: "כידוע, ישיבת הוועדה מוקלטת ומשודרת, והפרוטוקול וגם שידור הישיבה יפורסמו באתר האינטרנט של הכנסת.

שרן השכל: ככל שיעלו עניינים הנוגעים לקטינים ולקטינות שיש חשש שעברו הטרדה מינית או פגיעה מינית חל איסור על פרטים מזהים שלהם, ולכן הם לא יצולמו או יוקלטו ולא ייכללו פרטים מזהים שלהם בפרוטוקול הדיון.

שרן השכל: ככל שיעלו עניינים הנוגעים לבגירות ולבגירים, כאמור, פרסום הדברים מותנה בהסכמתם מראש ובכתב.

שרן השכל: כמו כן בגלל רגישות הנושאים הצפויים לעלות בישיבה זאת אני קובעת כי בהתאם לסעיף 120 לתקנון הכנסת, ככל שתהיה בקשה או יעלה צורך יימחקו מהפרוטוקול המפורסם לעיון הציבור פרטים מזהים של דוברות ודוברים ושל קטינים וקטינות או ככל שזה יידרש לבקשת משתתף אחר בישיבה אם העמדת הפרוטוקול לעיון הציבור עשויה לגרום נזק למי שביקש זאת או לזולתו".

שרן השכל: אז רק שהדבר הזה יהיה ברור בגלל הדיון הרגיש הזה.

שרן השכל: אנחנו כינסנו את הדיון החשוב והרגיש הזה לאור פרסומים לעניין הטרדות מיניות בחינוך הבלתי פורמלי גם בתנועת איג"י.

שרן השכל: אנחנו דנו במקרים נוספים דומים שקרו בתנועת הצופים לפני כמה שנים.

שרן השכל: ועדת החינוך של הכנסת קיימה דיון נרחב מאוד בנושא, והוגשו מסקנות גם למשרד החינוך וגם לגורמים הרלוונטיים כדי למנוע מקרים נוספים שכוועדה חששנו שיעלו.

שרן השכל: בדיון הזה נבקש מהגורמים המקצועיים לומר כיצד התקדמו המסקנות מאותה ועדה בחינוך הבלתי פורמלי ובתנועת הצופים.

שרן השכל: אני שמחה שארגוני תנועות הנוער וגם קהילת הלהט"ב נמצאים איתנו פה היום בדיון פתוח איך אנחנו יכולים לשמור על המרחב של בני הנוער גם בתנועת הצופים וגם בתנועות הבלתי פורמליות של ארגוני הלהט"ב.

שרן השכל: אני יודעת שהדיון הזה מאוד רגיש ונוגע לקטינים, וחשוב לנו לשמור על המקום שלהם.

שרן השכל: היו כמה בני נוער שהיו אמורים להגיע ואני מבינה שהם ביטלו את הגעתם ברגע האחרון.

שרן השכל: אנחנו מכבדים את תחושתם, את המקרים שעברו, אנחנו מכבדים את המרחב שלהם.

שרן השכל: חשוב לנו לדון לעומק בנושאים האלה כדי לראות איך אנחנו יכולים לוודא שיש מרחב בטוח לבני נוער לאור הרגישות הנוספת והמאתגרת של אותם מקרים.

שרן השכל: בסופו של דבר יש לנו בני נוער מדהימים במדינת ישראל, ובתקופת גיל ההתבגרות הרבה פעמים הם עוברים משבר שבה הם מגלים גם את הזהות המינית שלהם.

שרן השכל: על אחת כמה וכמה חשיבותם של אותם ארגונים שבכנסת אנחנו פועלים איתם בשיתוף פעולה מלא, שמאפשרים את אותו מרחב גם להתפתחות וגם לגילוי וגם מאפשרים את המקום שבדרך כלל הם לא מקבלים בבית, במשפחה ובחברה הקרובה שלהם כאשר הם מגלים בצעדים הראשונים שלהם את הזהות המינית שלהם.

שרן השכל: בתמיכת הממשלה והכנסת הוקמו הארגונים המדהימים האלה שמאפשרים את המרחב לבני הנוער לצאת מהארון ומעניקים להם את המקום ואת התמיכה הרגשית הנפשית שהם זקוקים לה בתקופה הרגישה הזאת.

שרן השכל: היום נקיים דיון שאנחנו מבינים את הרגישות היתרה ספציפית בנושא הזה לגבי אותם בני נוער שעליהם מדובר, וחשוב לנו לראות איך אנחנו שומרים על אותם מדריכים שאמורים ללוות אותם בתהליך הרגיש הזה ושומרים על המרחב הבטוח.

שרן השכל: אני רוצה להעביר את רשות הדיבור לחברי הכנסת שהיה להם חשוב והגיעו לוועדה.

שרן השכל: חבר הכנסת יוראי, זכות הדיבור ניתנת לך, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, קודם כול אני רוצה להודות לך על קיום הדיון החשוב הזה.

יוראי להב-הרצנו: הגדרת את הדברים בצורה מאוד יפה ומדויקת.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות בתור חבר הכנסת האחרון שנפלט ממערכת החינוך והגיע לכנסת.

יוראי להב-הרצנו: אני יכול להעיד שהנושא של חינוך למיניות בריאה במערכת החינוך טעון שיפור.

יוראי להב-הרצנו: למדתי בבית ספר טוב מאוד בתל-אביב, התחנכתי בעירוני ד', וגם שם – בבית ספר מאוד טוב – לא היה חינוך מספק למיניות בריאה, ודאי שהייתה חסרה התייחסות לקהילה הגאה בתוך ההתפתחות של המיניות הבריאה; ודווקא בגלל החוסר הזה החשיבות של החינוך הבלתי פורמלי ותנועות הנוער הוא בולט במיוחד.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו רוצים לראות כמה שיותר בני נוער נכנסים לתנועות הנוער, גדלים בהן, מתפתחים בהן, מעצבים את דמותם, את המיניות שלהם, שואלים את השאלות.

יוראי להב-הרצנו: זאת המסגרת הכי חשובה ברצף החינוכי, ושם היינו רוצים לראות את אותם ילדים.

יוראי להב-הרצנו: אם אנחנו מדברים על חשש מהטרדות מיניות, לדעתי, החשש גדול יותר דווקא עבור אותם ילדים ובני נוער שלא נמצאים במסגרות של החינוך הבלתי פורמלי כי להם יש פחות כתובות לפנות אליהם, בוודאי כתובות בלתי פורמליות שנמצאות יותר בטווח הגילים שלהם.

יוראי להב-הרצנו: אם אנחנו מדברים על מסגרות החינוך הבלתי פורמלי ותנועות הנוער חשוב לוודא – ואני לא יודע עד כמה זה קורה היום – שהמדריכים בתנועות הנוער שלא מעט מהם מתנדבים, והם פחות או יותר באותם גילים של החניכים שלהם יקבלו הכשרה מתאימה ואת הכלים לדעת איך לעזור במקרים של שאלות על מיניות בריאה או, חלילה, על הטרדות מיניות – למי צריך להפנות, מה צריך לומר וכולי.

יוראי להב-הרצנו: לדעתי, דווקא בתנועות של הקהילה הגאה – אני הייתי בארון בתקופת התיכון שלי אז כך שלא יצא לי לחוות את איג"י, ואני חושב שאיג"י הייתה ממש בחיתוליה כשהייתי בן נוער, אז לא הייתה לי הכתובת המדהימה הזאת לפנות אליה או להיות חלק ממנה, אבל דווקא בקרב חברי הקהילה הגאה נושא המיניות יעלה ביתר שאת.

יוראי להב-הרצנו: לכן דווקא באותם מקומות צריך לוודא שההכנה, המוכנות והכלים יהיו שם, ולכן צריך להיות יותר קשובים לנושא הזה.

יוראי להב-הרצנו: אני יודע שבאיג"י זה קיים.

יוראי להב-הרצנו: זאת תנועה בלתי רגילה גם באנשים שמרכיבים אותה וגם ברוח שנושבת בה, ועדיין צריך לראות שהדברים האלה נמצאים ביתר קשב כי המיניות בקרב חברי הקהילה הגאה שמתפתחת הרבה פעמים הרחק מהמשפחה שלהם, מהקהילה שלהם ומהחברים שלהם – צריך לראות איך הנושאים האלה מקבלים קשב גדול יותר.

יוראי להב-הרצנו: סוגיה שאני לא מכיר את המענה לה, והייתי רוצה לשאול זה אלו מענים יש לנושא של מיניות בקהילה הגאה בתנועות נוער שהן לא מוגדרות כלהט"ביות.

יוראי להב-הרצנו: למשל, טרנסים שנמצאים בצופים או הומואים או לסביות שהם חניכים בנוער העובד והלומד או בבני עקיבא.

יוראי להב-הרצנו: האם יש לסגל ההדרכה שם כלים לתת מענה לחניכים מהקהילה הגאה שלא משתייכים לתנועות המובהקות של הקהילה הגאה.

יוראי להב-הרצנו: אני הייתי "צופיפניק" ואני לא זוכר שהייתה מודעות, אבל שוב, זה היה לפני הרבה מאוד זמן.

יוראי להב-הרצנו: לכן הייתי רוצה לדעת אם יש מענה בתנועות שהן לא להט"ביות בנושא הזה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חברת הכנסת ח'טיב, בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם, אין ספק שהנושא חשוב מאוד ורגיש מאוד כי פגיעה מינית היא פגיעה בלתי הפיכה.

אימאן ח'טיב יאסין: עד כמה שאפשר לתת טיפול בעניין הזה אנחנו תמיד נמצא את העקבות של אותה פגיעה בחייהם של הנערים או הנערות.

אימאן ח'טיב יאסין: אין ספק שדווקא בחברות מסורתיות זה יותר קשה כי גם ההתייחסות, הטיפול וחוסר המודעות שם הוא גדול מאוד.

אימאן ח'טיב יאסין: חינוך למיניות, לדעתי, צריך להיות משהו מובנה.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון שהיום הדיון הוא על המסגרות הבלתי פורמליות אבל, לדעתי, אי אפשר לעשות את ההפרדה בין הפורמלי לבלתי פורמלי כי בסופו של יום הנערים האלה מגיעים לבתי הספר וגם חוזרים לבתי הספר, וזאת המסגרת הקבועה שלהם.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן חשוב מאוד שגם בתוך המסגרת הקבועה יהיו אנשים שיש להם הכשרה ויכולת גם לזהות וגם לתת את הטיפול הראשוני ולאפשר לאותם בני נוער להרגיש בטוח לפנות למקום הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: לדעתי, יש לשים דגש רב על הכשרה לכתובת ידועה וברורה לכלל התלמידים והתלמידות וכן שיח מחבק ובטוח שמאפשר לנער לא להרגיש מושפל, לא אשם, לא אחראי למה שקרה לו.

אימאן ח'טיב יאסין: זה דורש הרבה התארגנות בתוך המוסד עצמו וגם בשיח הציבורי שאנחנו חיים בתוכו.

שרן השכל: תודה, חברת הכנסת ח'טיב.

שרן השכל: חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: גברתי היושבת-ראש, ראשית כול, תודה על הדיון החשוב מאוד הזה.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להתכנס גם לנושא הספציפי שאנחנו דנים בו.

מאיר יצחק הלוי: כאיש שבא מהחינוך החוץ-בית-ספרי ועסק כל חייו בחינוך הבלתי פורמלי כמדריך נוער בשכונת מחנה יהודה ועד ראש עיר שטיפל בנושאים האלה, אין ספק שיש כרסום קשה במעמד החינוך החברתי ערכי חוץ-בית ספרי במדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: הנושא הזה מטולטל, מוזנח, לא מקבל את מנת ההתייחסות הראויה.

מאיר יצחק הלוי: אתמול בלילה שוחחתי גם עם שרת החינוך וגם עם ארנון בר-דוד בעניין הזה, ותכף אני אגיד באיזה הקשר.

מאיר יצחק הלוי: אז, קודם כול, אני אספר שתפקיד מדריך הנוער שהיה פעם התאדה מן העולם.

מאיר יצחק הלוי: אין היום פרופסיה כזאת של מדריך נוער.

מאיר יצחק הלוי: לא יעלה על הדעת שכל מי שסיים 12 שנות לימוד ויש לו בגרות יכול להיות מחר מדריך נוער.

מאיר יצחק הלוי: מדריך נוער זה עבודה.

מאיר יצחק הלוי: זה שילוב של מחנך, של עובד סוציאלי, של אנתרופולוג, של קרימינולוג – סט שלם של כישורים כדי לדעת להגיע לנפשו של הילד.

מאיר יצחק הלוי: היום המכשיר הזה – טלפון נייד – זה מדריך הנוער.

מאיר יצחק הלוי: כי פה הוא רואה את המדיות, פה הוא רואה את גוגל ואת שאר הדברים.

מאיר יצחק הלוי: היום אין בעצם גורם שאני מגדיר אותו "מקצועי".

מאיר יצחק הלוי: אני מכבד את תנועות הנוער ואת מסגרות הנוער, ואני שם ואוהב אותן מאוד.

מאיר יצחק הלוי: אני יודע מה זה מדריך בתנועה ומה זה רשג"ד ומה זה רכז שבט, והכול טוב ויפה; אבל בסוף ההתייחסות צריכה להיות שיש כאן פרופסיה שצריכה להוביל את המערכות האלה, ובעניין הזה יש כרסום.

מאיר יצחק הלוי: משיחה שקיימתי אתמול עם השרה אני מתרשם שיש פתיחות לעשות upgrade לעניין הזה ולקדם אותו.

מאיר יצחק הלוי: אני גם אספר לך שדיברתי עם ארנון בר-דוד, ואמרתי לו: בוא נחזיר עטרה ליושנה.

מאיר יצחק הלוי: פעם היה ארגון מקצועי שהיו בו 7,000 מדריכים.

מאיר יצחק הלוי: כדי להיות מדריך היית צריך לעבור הכשרה אקוויוולנטית ללימודים: או BE.D או תואר או דברים אחרים.

מאיר יצחק הלוי: צריך להחזיר את הנושא הזה לסדר היום.

מאיר יצחק הלוי: דבר נוסף – צריך לראות האם יש אורגן שמחבר בין החינוך החוץ-בית-ספרי לחינוך הבית-ספרי.

מאיר יצחק הלוי: בזמנו גם פה בישיבה הצעתי שימי שלישי יהיו ימי תנועות נוער ומסגרות הנוער.

מאיר יצחק הלוי: אני גם רוצה להציע את זה ברמה קצת יותר מסודרת כך שבבתי ספר גדולים של מעל 400-300 תלמידים הסגן של מנהל בית הספר יהיה אמון על כל התחום של החינוך החברתי ערכי שחשוב כל כך לנו.

מאיר יצחק הלוי: מפה נגזרים אותם מסרים בעייתיים בכל מה שקשור למיניות של הנוער כי הרבה פעמים הוא תועה ובוהה ואין לו מורה נבוכים, אין מי שיכוון אותו.

מאיר יצחק הלוי: השנה לפני שפרשתי מתפקידי כראש העיר אילת שתעמוד לידי חברת מועצה לסבית ששימשה כיועצת ראש העיר לנושא הלהט"בים בעיר, וכמובן, חיזוק איג"י בצורה מאוד ברורה.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לומר שיש כאן מערכת הוליסטית.

מאיר יצחק הלוי: אי אפשר לבודד אירוע ולהגיד שמתמודדים בו כירורגית, אלא להסתכל על סך כול החינוך הבלתי פורמלי, ושם למקד מאמץ.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: חברת הכנסת אמילי מואטי, בבקשה.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, תודה לראשי הארגונים שנמצאים כאן, תודה לחברי עופר נוימן, תודה מיוחדת שהאיר לי כמה נקודות עיוורון שהיו גם לי בנושא; ותודה לך שדיברת בין חברת הכנסת אימאן ח'טיב לביני כי השורה התחתונה שלה על פגיעה מינית שהיא בלתי הפיכה היא כמו דקירה בלב.

אמילי חיה מואטי: תודה שאפשרת לי זמן לנשום אחרי זה.

אמילי חיה מואטי: תודה לדור ההורים שלנו שאפשרו לנו להגיע למוכנות פיזית ונפשית כדי להגיד: עד כאן.

אמילי חיה מואטי: הדברים שאתם בגופכם סבלתם ונשאתם לא יכולים לעבוד יותר.

אמילי חיה מואטי: זה חשוב, יש לזה ערך לדורות.

אמילי חיה מואטי: אני יודעת את זה מהמאבק הפמיניסטי שדברים שנראו מובנים מאליהם לפני 20-10 שנה, אנחנו מבינות כמה הם לא מובנים מאליהם וכמה אסור לנו לעבור עליהם בשתיקה.

אמילי חיה מואטי: אני עוד שייכת לדור שהבוס יכול היה להגיע בבוקר ולהרגיש בשביל הכיף, לתת לך מכה קטנה בישבן או להגיד לך שאת יפה באופן חריג – דברים שהיום, תודה לאל, כבר לא קורים.

אמילי חיה מואטי: הנושאים שהייתי רוצה שיעלו זה נקודות העיוורון שלנו כחברה ושלנו כחברי כנסת כי אנחנו אלה שאמונים על הטיפול בזה בנוגע לקהילה הלהט"בקית, ולצערי הנקודות רבות.

אמילי חיה מואטי: אני גם רוצה להשתמש בבמה ולהציע אותנו ככתובת נוספת לפנות אליה גם באופן אנונימי למי שחווה פגיעות מיניות, למי שסובל מזה, למי שאחרים חזקים ממנו מעזים להפר את הטריטוריה שלו ואת האוטונומיה שלו על גופו.

אמילי חיה מואטי: אני יכולה להבטיח שאני אנהג בפניות האלה בכבוד וביסודיות מוחלטת.

אמילי חיה מואטי: לא מזמן הגשנו הצעת חוק למיניות בריאה ולימודי מגדר מכיתה א'.

אמילי חיה מואטי: אני מקווה מאוד שנצליח לקדם את זה.

אמילי חיה מואטי: זה יכול לשנות את האופן שהדור הבא יסתכל על מין ומיניות.

אמילי חיה מואטי: דבר נוסף – צוותי משבר לתנועות נוער, לרבות תנועות נוער להטב"קיות שמטפלים גם בנושאים האלה וגם בנושאים נוספים שנמצאים על הרצף.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

אמילי חיה מואטי: אנחנו כאן.

שרן השכל: תודה רבה לחברת הכנסת מואטי.

שרן השכל: חבר הכנסת אלון טל, בבקשה.

אלון טל: זה נושא מאוד חשוב לדיון.

אלון טל: אמנם אני גדלתי בתנועת הנוער הציוני בחו"ל, אבל בדיעבד ככל שהזמן עובר אני מבין שדברים שהתקבלו כ"בסדר" הם פסולים לחלוטין, והרבה דברים שלא ידענו מתרחשים.

אלון טל: אני מדבר עם אשתי שגדלה בתנועת נוער ואני שמח שהזמנים השתנו.

אלון טל: אז עלינו ארצה ונתקלנו בתרבות של "כשאת אומרת 'לא' למה את מתכוונת", וראינו שבארץ המצב אולי אפילו חמור יותר.

אלון טל: אז חייבים לקבוע גבולות.

אלון טל: יחד עם זה אני רוצה להזהיר את כולנו: הבת שלי נסעה לשליחות לעבוד במחנה קיץ של תנועת נוער מסורתי.

אלון טל: היא הייתה בת 17 והיא חינכה ילדות בנות 11-10.

אלון טל: נאסר עליה לתת להן חיבוק כשהן בוכות שמא היא תעבור איזשהו גבול.

אלון טל: כלומר אני פוחד שמתוך הרצון ליצור תרבות בריאה בהקשר הזה אנחנו ניצור חברה של אנשים זרים שלא מסוגלים בכלל לגעת אחד בשני גם בצורה תמימה ומתאימה.

אלון טל: לכן תנועות נוער זה המקום שאפשר להגיע לאיזון הראוי.

אלון טל: זאת סוגיה מורכבת וטוב שאת מעלה את זה.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה על הדיון החשוב הזה.

עופר כסיף: צריך להבין, וזה התפקיד שלנו פה בוועדה בעיקר להתייחס לנקודה הזאת שפגיעות והטרדות מיניות הן תופעה חברתית וממילא גם פוליטית.

עופר כסיף: זאת לא תופעה אינדיבידואלית של המטריד מול המוטרד או של הפוגע מול הנפגע.

עופר כסיף: זה קשור לשיח חברתי שלם, ואם אתם רוצים – לתרבות שלמה.

עופר כסיף: למעשה, כל סוג של שוביניזם או פוביה הם סוג של פגיעה מינית או הטרדה מינית.

עופר כסיף: למה אני מתכוון?

עופר כסיף: למשל, אפילו שימוש בזהות מינית או מגדרית כשם גנאי זה כבר סוג של פגיעה מינית, לדעתי.

עופר כסיף: זאת אומרת הביטוי הקיצוני של פגיעה מינית הוא פיזי, אבל זה מתחיל הרבה לפני זה.

עופר כסיף: אם אנחנו רוצים, כפי שצריך, להיאבק ולמגר את התופעה של הטרדות ופגיעות מיניות אנחנו צריכים להתחיל בשינוי השיח כמו למשל הדוגמה שאמרתי – שימוש בזהות מינית כשם גנאי.

עופר כסיף: אני אגיד לכם על עצמי.

עופר כסיף: אני בטוח שתתפלאו מאוד לשמוע שאני מקבל גידופים ברשתות החברתיות.

קריאות: לא, באמת?

עופר כסיף: אני יודע שאני מפתיע אתכם.

עופר כסיף: בגלל זה הכנתי אתכם לזה.

עופר כסיף: אחד הגידופים הרווחים זה לקרוא לי "הומו".

עופר כסיף: גידופים, במירכאות, כמובן.

עופר כסיף: מבחינתי זה לא גידוף.

עופר כסיף: בדרך כלל אני מתעלם, אבל אם יש לי מצב-רוח ואני רוצה להגיב אני אומר: אוקיי, אני הומו, אבל זה לא שם גנאי.

עופר כסיף: מה הבעיה?

עופר כסיף: שיקראו לי ככה.

עופר כסיף: אבך עצם השימוש במילה הזאת או במילים אחרות, כולל, דרך אגב, לקרוא לגבר "איזה נקבה אתה" – גם זה נתפס כשם גנאי, זה הרי הזוי.

עופר כסיף: שם צריך להתחיל את הטיפול.

עופר כסיף: לא לחכות שזה יגיע להטרדה מינית במובן הפיזי, אלא לשנות את השיח כך שזהותו או זהותה המינית והמגדרית של אדם לעולם לא ייחשב כשם גנאי יהא אשר יהא, אלא ייחשב כזהות לגיטימית של האדם.

עופר כסיף: זה, כמובן, מתחבר לאפליה ולהדרה ממסדיות.

עופר כסיף: לא מדובר רק בשימוש בשמות גנאי, שכאמור, אני רואה את זה כסוג של הטרדה מינית – ושיהיה ברור שאני שם את המילה "גנאי" במירכאות כפולות ומכופלות כי לדידי זה לא גנאי.

עופר כסיף: אבל מה שנתפס בשיח הציבורי כשם גנאי ומשתמשים בו זה כבר סוג של הטרדה מינית.

עופר כסיף: זה מתחזק, גם מזין וגם מוזן מאפליה והדרה ממסדיות שבאות לידי ביטוי בחקיקה, שבאות לידי ביטוי בצורת דיבור של נבחרי ציבור.

עופר כסיף: זה מזין אחד את השני.

עופר כסיף: אני אסיים בכך שב-20 בנובמבר כמו כל שנה זה יום הזיכרון הטרנסג'נדרי שמשמש זיכרון לטרנסג'נדרים שהתאבדו.

עופר כסיף: שיעור ההתאבדות בקהילה הטרנסג'נדרית הוא עצום כתוצאה מטרנספוביה.

עופר כסיף: אני נדהמתי לגלות שהייתי חבר הכנסת היחיד שהשתתף ביום הזיכרון הזה.

עופר כסיף: הייתי בטוח שיהיו הרבה יותר.

עופר כסיף: אני קורא פה לחבריי להשתתף.

שרן השכל: מילת סיכום, בבקשה.

עופר כסיף: זה חלק מהבעיה – אובדנות בקרב הקהילות הלהט"ביות בגלל הטרדות מיניות כפי שאני הגדרתי אותן.

עופר כסיף: זאת תופעה שחייבים להיאבק בה, והיא חלק ממה שצריך לדון עליו כאן.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת משה טור-פז.

משה טור פז: בוקר טוב.

משה טור פז: אני רוצה להתוודות שהשבוע שניים מהילדים שלי לא בבית, ואני מתקשה לישון בלילה כי הם כל היום בתנועות הנוער.

משה טור פז: מי שלא יודע השבת היא שבת השיא של תנועת בני עקיבא ובמסגרת הזאת הילדים נעדרים לילות שלמים, וזה לא מרגיע שגם אני בוגר התנועה הזאת ולכאורה אמור לדעת מה קורה בה.

משה טור פז: אנחנו צריכים להודות לארגונים כמו איג"י ואחרים שעושים עבודת קודש גם בהעלאת המודעות, גם בטיפול בילדים, גם ללוות אותם בגיל הזה.

משה טור פז: כשהייתי מנהל בית ספר נהגתי לומר למורים שלי שהשם הכי לא מדויק שיש במערכת זה "חינוך לא פורמלי".

משה טור פז: אין דבר כזה "חינוך לא פורמלי" – חינוך הוא חינוך, וברוב המקרים האנשים שנקראים "מחנכים", יש להם הרבה מה ללמוד מאלה שנקראים "מדריכים" או אנשי החינוך הלא פורמלי כי במקרים רבים הלבבות נפתחים, והליווי האמיתי נעשה בתוך ארגוני תנועות הנוער וכל החינוך המכונה "לא פורמלי"; כי חינוך הוא חינוך.

משה טור פז: אני רוצה שמהוועדה הזאת תצא אמירה ברורה של חיבור חזק ככל הניתן בין מערכות החינוך השונות.

משה טור פז: לדעתי, עבודה כמו של ארגון איג"י וארגונים נוספים היא קריטית למערכת החינוך הנקראת "פורמלית" בבתי הספר.

משה טור פז: ככל שאנשי הארגון האלה ואחרים ייכנסו לבתי הספר ויעשו עבודה עם המחנכים בכיתות כך נצליח יותר.

משה טור פז: ההפרדה הזאת יוצרת הרבה מאוד חומות.

משה טור פז: היא תגרום למערכת החינוך להיות הרבה יותר רלוונטית לבני הנוער.

משה טור פז: תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חבר הכנסת עלי סלאלחה, בבקשה.

עלי סלאלחה: אני רוצה להמשיך אותך.

עלי סלאלחה: אני כמנהל בית ספר בבית ג'ן נתקלתי בראשית תפקידי בבעיה של ילד שהיה זכר ורצה להיות נקבה והתנהג כהנה וכהנה, והילדים בבית הספר התחילו להתלוצץ ולהזיק לו ולהפריע לו.

עלי סלאלחה: יום אחד באה אימא שלו לבית הספר והתחילה לצעוק ולהרביץ - -

שרן השכל: להרביץ לילדים?

עלי סלאלחה: אפילו למנהל.

עלי סלאלחה: יש מנהל חטיבה.

עלי סלאלחה: ואז אני קורא לה, יושבים במשרד שלי והיא באה עם בן או בת שלה – אני לא יודע איך לקרוא לו, הוא דו כזה - -

שרן השכל: בדרך כלל - -

עופר נוימן: כבודו, זה קל וזה חלק מהסיפור:

עופר נוימן: אם היא רצתה שידברו אליה בנקבה אז זה ראוי, ואם הפוך אז הפוך.

עלי סלאלחה: אני בתחילת הסיפור.

עופר נוימן: בסדר.

עלי סלאלחה: - - - עם הבן שלה או הבת שלה – לא חשוב.

עלי סלאלחה: ואני אומר לה – מחר תבואי אליי יחד איתו-איתה.

עלי סלאלחה: היא לא ידעה למה.

עלי סלאלחה: למחרת היא הגיעה.

עלי סלאלחה: אני נכנסתי אותה לתוך הכיתות.

עלי סלאלחה: עשיתי שיעורי בית – איך נולד ילד, ואז אני נכנס ורק מתחיל לדבר על הדבר הזה בכיתה, וכולם מתפוצצים וצוחקים.

עלי סלאלחה: אבל אחרי רגע הילדים נרגעים, אני מסביר את התופעה והילדים מקבלים.

עלי סלאלחה: יצאנו משם, קראתי לה ואמרתי לה, תלכי לקופת חולים, תבדקי מה את רוצה לעשות עם זה או הוא רוצה לעשות עם הגוף שלו.

עלי סלאלחה: אז הוא הלך ועשה את השינוי.

עלי סלאלחה: היום הוא גבר, הוא נהג אוטובוס.

עלי סלאלחה: מה אני רוצה להגיד?

עלי סלאלחה: החשיפה – לדבר בבתי הספר, לדבר בתנועות נוער, לדבר בכל מקום על התופעה - -

שרן השכל: עלי, לא פחות חשוב שיהיו מנהלים ומורים שיידעו איך להתמודד עם זה ואיך לדבר עם אותם ילדים.

עלי סלאלחה: - - - כל אחד יכול לעשות את זה.

שרן השכל: נכון.

שרן השכל: תיגשו למורה לביולוגיה והוא ילמד אותם תוך שתיים-שלוש דקות.

שרן השכל: אין בעיה.

שרן השכל: אבל העניין הוא איך אנחנו מביאים את התופעה הזאת לכלל הציבור בשביל לקבל את האנשים האלה שנולדו כאלה בעולם הזה, ואנחנו חייבים לקבל אותם כפי שהם.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: חבר הכנסת איתן גינזבורג, אתה רוצה לומר כמה מילים?

איתן גינזבורג: בהחלט.

איתן גינזבורג: אני באתי מוועדת חוץ וביטחון מדיון חסוי אבל היה לי חשוב להגיע לכאן ולומר כמה מילים ואצטרך לחזור לשם.

איתן גינזבורג: ראשית, אני אגיד את המובן מאליו שאין מקום לשום התנהגות פוגענית כלפי אף אחד, כלפי אף אחת, והדברים צריכים להיות ברורים מאוד ונכוחים למרות שהם כאילו מובנים מאליהם.

איתן גינזבורג: אגב, לא בקהילה הגאה ולא בכלל.

איתן גינזבורג: לפני שבועיים נשאתי נאום במליאת הכנסת בנושא האלימות המילולית בקהילה הגאה, והתחקיר הוא תזכורת לרלוונטיות של הנושא הזה.

איתן גינזבורג: כמובן, אסור לקבל שום קשר שתיקה של פגיעות מיניות בתוך הקהילה הגאה או בכל מקום אחר, ואני מעודד את כל מי שנפגע או נפגעה לפנות לאחד מקווי הקשר ולהתלונן כי הבושה היא לא שלהם, אלא של הפוגעים.

איתן גינזבורג: גם ברור שהחינוך הבלתי פורמלי חייב להיות מרחב בטוח.

איתן גינזבורג: אין פה בכלל שאלה בנושא הזה.

איתן גינזבורג: זה כאילו go without saying – אי אפשר לומר דבר אחר.

איתן גינזבורג: אני רוצה להאמין שהעדויות שנחשפו בתקופה האחרונה מייצגות בעיקר מקרי קצה ובטח לא תרבות בתנועות נוער.

איתן גינזבורג: לכן הייתי מאוד נזהר להפוך את מקרי הקצה לדברים שמאפילים על הדברים הנהדרים שקורים בתנועות הנוער.

איתן גינזבורג: צריך מאוד להיזהר בדיונים כאלה לא לשפוך את התינוק עם המים.

איתן גינזבורג: כי תנועות הנוער הם מקומות נהדרים, נפלאים, חשובים שקורים בהם ניסים ונפלאות, והם מחזיקים נערים ונערות, מעצימים אותם, הם מקומות חשובים ומוגנים עבורם; וגם כשיש מקרים כאלה ואחרים – בכל תנועות הנוער, אגב, לא בהכרח בנושא מיני, אלא גם בנושאים אחרים כמו התאבדויות, לדוגמה, אי אפשר בשל מקרה קצה להשחיר או להאפיל על כל הפעילות הנהדרת שעושות תנועות הנוער, במקרה הזה גם לא תנועות הנוער של הקהילה הגאה.

איתן גינזבורג: העדויות שנחשפו בתקופה האחרונה הן הזדמנות, לטעמי, גם לבדק בית בתוך קהילה הגאה, למחשבה האם ואיזו רגולציה נדרשת להעסקת בגירים מול בני נוער, התרבות שבין בני הנוער עצמם בגילים השונים.

איתן גינזבורג: אגב, צריך לזכור שהחינוך הבלתי פורמלי הוא הפתרון ולא הבעיה.

שרן השכל: נכון.

איתן גינזבורג: בהקשר הלהט"בי חשוב לומר כאן שמיניות להט"בית היא טאבו במערכת החינוך בישראל.

איתן גינזבורג: היא גם טאבו בתרבות הישראלית בכלל, אבל במערכת החינוך הישראלית היא טאבו.

איתן גינזבורג: אנחנו יודעים היום שהמילה "הומו" היא הקללה הכי נפוצה במערכת החינוך והכי נפוצה בקרב בני הנוער.

איתן גינזבורג: הדרך להתמודד עם הנורמות הבעייתיות שקיימות ועם נורמות בעייתיות בכלל זה חינוך, כמו שאמרו קודם חבריי.

איתן גינזבורג: לכן חשוב שהאירועים האחרונים ייקחו אותנו למקום של עשייה חינוכית, משמעותית, להגברת המודעות, לשיח על חשיבות הרצון, על החשיבות איך לומר "לא", על המקום של האדם, על הבושה של הנפגע שלא צריך להתבייש בכך.

איתן גינזבורג: אני אגיד לכם שאדם מהקהילה הגאה שנפגע מינית נמצא בארון כפול: הוא גם בארון של הזהות המינית שלו עם כל הקושי שמלווה בזה, והוא גם בארון של הפחד להתלונן על מה שהוא חווה כי אולי זה יעיד בעצם עליו משהו.

איתן גינזבורג: זה דבר מורכב, מייסר וכואב מאוד.

איתן גינזבורג: מערכת החינוך צריכה להבין את זה ולהכיל את זה.

איתן גינזבורג: אני שמח שבכספים הקואליציוניים יכולנו להגדיל את תקנת החינוך לסובלנות של איג"י וחוש"ן במערכת החינוך, כמעט להכפיל אותה השנה.

איתן גינזבורג: זה לא היה קורה בלי הכספים הקואליציוניים וכל מי שהתעסק באותם כספים קואליציוניים גם השנה וגם בשנה הבאה.

איתן גינזבורג: הדבר הזה חייב להיות נוכח.

איתן גינזבורג: עד היום, גברתי היושבת-ראש, אין חוזר מנכ"ל במשרד החינוך בכל הנוגע לקהילת הלהט"ב – איך להתמודד עם אדם שרוצה לצאת מהארון, איך להתמודד עם אדם שנפגע מינית, איך להתמודד עם נער או נערה שמזהים עצמם כטרנסים.

איתן גינזבורג: הצוות החינוכי לא יודע להתמודד איתם, המערכת לא יודעת להתמודד איתם, היועצות לא יודעות להתמודד איתם.

איתן גינזבורג: אני אומר לכם – זה דבר חסר.

איתן גינזבורג: אני דיברתי עם שרת החינוך בנושא הזה והיא הבטיחה לבדוק את הנושא.

איתן גינזבורג: אבל הדבר הזה נדון כבר המון שנים, ופעם אחת צריך לעשות מעשה בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: חוזר מנכ"ל הוא לא מספיק.

איתן גינזבורג: הוא דרך אחת ולבנה אחת בדרך.

איתן גינזבורג: לכן אני מבקש מאוד שגם הדיון הזה ודומיו לא ישפכו את התינוק עם המים.

איתן גינזבורג: בואו נתמודד עם הקשיים, בואו נתמודד עם בעיות אבל לא נהפוך את כל הדבר הזה לעולם שחור.

איתן גינזבורג: צריך לברך את תנועות הנוער, צריך לחזק את תנועות הנוער, צריך להודות לתנועות הנוער על מה שהן עושות – לא להפוך אותן למקום שהורים יפחדו את הילדים שלהם.

איתן גינזבורג: להפך – זה מקום מוגן, זה מקום בטוח, זה מקום טוב.

איתן גינזבורג: צריך לחזק אותם, להעצים אותם ולהמשיך לשלוח את הילדים – כל אחד על-פי בחירתו.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

שרן השכל: אני רוצה לתת הזדמנות לדוברים לפי הרשימה שיש לפנינו.

שרן השכל: לאחר מכן נפנה, כמובן, גם למשרד החינוך כדי לקבל תשובות לחלק מהבעיות שהוצפו בדיונים קודמים בעניין הטרדות מיניות בעולם התרבות והספורט, בתנועת הצופים.

שרן השכל: היו שני דיונים שהתקיימו בנושא הזה שגם הוועדה ביקשה ממצאים.

שרן השכל: אז אנחנו מבקשים שגם נציגת משרד החינוך תתכונן ותקשיב קשב רב גם לדברי חברי הכנסת וגם לדוברים האחרים.

שרן השכל: אנחנו נפתח עם עופר נוימן, מנכ"ל איג"י, שהגיע אלינו לוועדה.

שרן השכל: עופר, תודה רבה שהגעתם.

שרן השכל: אנחנו מבינים שזה לא פשוט אחרי אותם מקרים שפורסמו, אבל חשוב לנו לקיים את הדיון הזה ולראות איך אנחנו יכולים לצמוח מפה ואיך אנחנו מונעים מקרי קיצון כאלה ואחרים שעלולים להתקיים.

שרן השכל: בבקשה, זכות הדיבור שלך.

עופר נוימן: בוקר טוב לכל הנוכחות והנוכחים ותודה ליושבת-ראש הוועדה על קיום הדיון.

עופר נוימן: תודה גם לחברי הכנסת יוראי, אמילי, איתן, לשרת החינוך, לקרן ואמיר נציגיה.

עופר נוימן: אנחנו נמצאים במעטפת של נבחרי ציבור ושליחי ציבור שרוצים אותנו, וזה דבר מרגש וחשוב שלא תמיד היה.

עופר נוימן: אני ונועה, סמנכ"לית הארגון, נמצאים פה בשם פעילות ופעילי איג"י, צוות העובדות והעובדים והאספה הכללית של הארגון.

עופר נוימן: השבוע האחרון היה כואב מאוד כי, לפי פרסומים קשים, דמויות חזקות ומשמעותיות שכולנו נשאנו אליהן עיניים השתמשו בכוחן כדי לפגוע מינית בצעירים שהיו חלשים מהם.

עופר נוימן: זה בלתי נסבל, וחשוב להגיד פה שאנחנו מאמינים למתלוננים ולמתלוננות וכואבים איתם.

עופר נוימן: אלימות מינית היא נגע קשה ורע בכל חברה אנושית.

עופר נוימן: בכל מקום שיש בני אדם יש אלימות מינית.

עופר נוימן: זאת מכת מדינה שפוגעת בכל חלק של החברה הישראלית, והיא חמורה ומסוכנת גם בתוך הקהילה הגאה.

עופר נוימן: אלמנט קשה נוסף שמתחבר לפגיעה והאלימות המינית הוא הארון.

עופר נוימן: מחקרים מראים לנו שהעובדה שצעירים וילדים להט"ב רבים חיים בהסתרה ובפחד שמא יידעו מיהם באמת מסכנת אותם.

עופר נוימן: בתוך חברה שמביישת את המיניות שלהם והזהות שלהם הם נאלצים להתמודד גם עם תוקפים ופוגעים שמשתמשים בחולשה כדי להשיג את מבוקשם.

עופר נוימן: זאת תופעה חמורה, ואנחנו באיג"י נלחמים בה כבר שנים בכוחות גדולים.

עופר נוימן: אנחנו מובילים מהלכים מעמיקים שהם החלק ממאבק עולמי פמיניסטי ואמיץ למיגור התופעות הקשות של אלימות מינית.

עופר נוימן: חברות וחברי הכנסת, איג"י הוא המרחב היחיד שבו נערות ונערים צעירים יכולים להיות מי שהם והן באמת בלי פחד גם אם הם עדיין בארון.

עופר נוימן: דווקא בגלל זה הקמנו לפני שנים יחד עם מרכזי הסיוע את הצוות שמוביל את ההתמודדות הזאת, ודווקא בגלל זה כל מקרה של פגיעה מקבל יחס רציני ובלתי מתפשר באיג"י.

עופר נוימן: גם בימים האחרונים ביצענו פעולות שמטרתן התמודדות עם הכאבים שצפו בעקבות הפרסומים.

עופר נוימן: כינסנו את כלל המדריכים לשיחות, בנינו מערך פעולות שעבר כבר בשבוע שעבר בכל הקבוצות ברחבי הארץ, חיזקנו את קווי הפניות ואת המענים החירומיים.

עופר נוימן: כמו כן חשוב לי להגיד את זה כאן בפעם הראשונה בימים הקרובים יתכנס לראשונה צוות שמייעץ לנו ואותו תוביל השופטת המחוזית בדימוס נאוה בן-אור.

עופר נוימן: אני מודה לה מאוד על כך שהיא הסכימה להצטרף אלינו להקים צוות שיהיה בלתי תלוי ועצמאי לחלוטין שידבר איתנו וישאל אותנו את כל השאלות הקשות, ויעזור לנו להבין איך צועדים את הצעד הזה קדימה.

עופר נוימן: השופטת בן-אור הייתה שופטת מחוזית בירושלים, היא כיהנה כמשנה לפרקליטת המדינה וכמנהלת מחלקת פלילים.

עופר נוימן: היא נעתרה לבקשתנו ואנחנו מאוד סומכים על הצוות הזה שהתגבש.

עופר נוימן: אין לנו פתרונות קסם.

עופר נוימן: אני אומר את זה כאן בכנות.

עופר נוימן: גם אנחנו מוצאים פינות חשוכות; גם אנחנו עומדים לעיתים בפני רגעים מבעיתים של חוסר אונים מול פגיעה שנחשפת.

עופר נוימן: כן, אני בטוח היום, שבוע אחרי שפורסמו הדברים, שיש דברים שיכולנו לראות אבל לא העזנו; שיש דלתות שלא פתחנו; שהיינו יכולים להיות עוד יותר קשובים, עוד יותר חדים ועוד יותר אמיצים.

עופר נוימן: אנחנו מחויבים להביט על המקומות החשוכים האלה, לנסות להבין מה קורה ואיך ניתן לתקן את מה שמתרחש במרחבים הדיגיטליים; לשנות את הנהלים במרחבים החינוכיים שאנחנו אחראים להם; להעמיד למבחנים קשים ועמוקים יותר כלפי דמויות בעלות כוח, להציף את השיחה על פגיעות, ולא לוותר גם כשזה לא נעים או מפחיד.

עופר נוימן: הקהילה הגאה חייבת להיות מרחב בטוח.

עופר נוימן: יותר מכל קהילה אחרת אנחנו מתמודדים עם שנאה והסתה כלפי המיניות שלנו, כלפי הזהות שלנו וכלפי המגדרים, הבחירות והנטיות.

עופר נוימן: אל מול השנאה הזאת אנחנו צריכים להעמיד מודל אחר בריא יותר, שפוי יותר ומכבד יותר.

עופר נוימן: זאת המתנה שלנו וזאת האחריות שלנו.

עופר נוימן: אני אסיים ואגיד שהסיסמה של איג"י היא "אנחנו כאן ובכל מקום", ובגלל זה אנחנו חייבות וחייבים היום יותר מתמיד להיות חזקים ומאוחדים נגד פגיעות מיניות ונגד הפוגעים כדי שבכל מקום שבו נמצאים בנות ובני נוער צעירים גאות וגאים הם ירגישו בטוחים ומוגנים.

עופר נוימן: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך, עופר, על הדברים.

שרן השכל: גם נשמע שעשיתם חשיבה לעומק איך לנסות להוסיף על חסמים ובלמים כדי לוודא שדברים כאלה לא יקרו.

שרן השכל: אנחנו בוועדה מאוד מעריכים את העבודה שלכם.

שרן השכל: אנחנו מבינים שבני הנוער מגיעים אליכם ולא סתם הם אומרים שזה הבית שלהם.

שרן השכל: זה המקום היחיד שהם מקבלים את התמיכה המשפחתית שהם לא מקבלים בבית, והם רואים בכם משפחה, בסיס תמיכה וחיזוק, מקור העצמה ומקור להתפתחות ולגילוי עצמי כדי להרגיש בטוחים במי שהם.

שרן השכל: דווקא בגלל זה אני שמחה שאתם מסוגלים לעשות חשבון ולהסתכל לעומק ולתקן מה שדורש צורך בכך.

שרן השכל: אני רוצה להעלות בזום את ערן גלובוס שביקש רשות דיבור.

שרן השכל: אגב, מי שמבקש רשות דיבור, בבקשה, להעביר אליי פתק עם השם או הודעה למנהלת הוועדה.

שרן השכל: ערן גלובוס, בבקשה.

ערן גלובוס: תודה רבה, חברת הכנסת השכל, קיום הדיון הזה הוא באמת חיוני.

ערן גלובוס: אני חייב להתייחס לאמירה שמדובר בתופעות קצה נדירות.

ערן גלובוס: לא נעים להגיד אבל אני גדלתי בגיל צעיר מאוד משנות בית ספר יסודי במרחבים הבלתי פורמליים של הקהילה הגאה, כולל כחניך באיג"י, ועם כמה שקשה להגיד את זה צריך להודות: המרחבים האלה לא היו מספיק בטוחים, נקודה.

ערן גלובוס: צריך להגיד כמו שעופר ציין, שהייתה התקדמות בשנים האחרונות אבל ממה שאני מבין המרחבים האלה עדיין לא בטוחים מספיק.

ערן גלובוס: זה מתחבר למשהו שיכול לצאת אופרטיבית מהדיון הזה: הסיפור הזה של העין המקצועית והחיצונית.

ערן גלובוס: כי בלי העין הזאת תרבות טשטוש הגבולות, תרבות של קשרי השתיקה – הקיום הוא מועדון סגור.

ערן גלובוס: צר לי להגיד ולהיות הורס שמחות אבל גם עכשיו יש מועדון כזה שפועל כדי לשרוד את הסערה, ולשמר את הנורמות.

ערן גלובוס: אני מאוד רוצה לברך את איג"י ולהצטרף לדברים שלך, חברת הכנסת השכל, על התמיכה.

ערן גלובוס: כולנו רוצים לתת למהלך הזה.

ערן גלובוס: הצעדים הם חשובים.

ערן גלובוס: המינוי של ועדה חיצונית בראשות כבוד השופטת בדימוס נאוה בן-אור הוא חיוני.

ערן גלובוס: העין החיצונית הזאת תוכל לחשוף דברים.

ערן גלובוס: והחשיבות לא רק נותנת תחושה של צדק ושל ריפוי לאנשים שנפגעו.

ערן גלובוס: אבל כדי להתקדם קדימה באופן אמיתי צריך לעשות את הדבר הזה.

ערן גלובוס: כמובן, זה גם יעזור להשיב את האמון גם באיג"י וגם במרחבים בכלל.

ערן גלובוס: אני מקווה שמהדיון הזה בראשותך תצא קריאה לארגוני החינוך הבלתי פורמלי גם מחוץ לקהילה.

ערן גלובוס: לא צריכות להיות פה נורמות שונות לא מחמירות יותר ולא מקלות יותר.

ערן גלובוס: זה משהו שנוגע לכל תחום החינוך הבלתי פורמלי.

ערן גלובוס: לא להסתפק בלהגיד “we’ll do better” ו"נשתפר בפעם הבאה", אלא באמת למנות אנשי מקצוע: משפטנים, פסיכולוגים, עובדים סוציאליים, ועדות מקצועיות שיכולות לבדוק את הבעיות וגם את ההיבטים התרבותיים ולא רק דמות כזאת או אחרת שבהם צריך לטפל כדי לאפשר לעשייה החשובה של הארגונים האלה להמשיך להתנהל באופן בטוח לכולם.

ערן גלובוס: ראוי שהקריאה הזאת תצא מפה.

ערן גלובוס: פה איג"י יכולים להיות דוגמה.

אמילי חיה מואטי: סליחה, חברים, אני יוצאת למפגש עם חברי סנאט צרפתיים.

ערן גלובוס: יש פה הרבה קולות חשובים.

ערן גלובוס: ראינו בעבר כל מיני תהליכי בדיקה פנימיים בכל מיני מקומות וזה ודאי חשוב, אבל כשיש עין מקצועית חיצונית הדברים יכולים להיבדק באופן אחר ולוודא שאף אחד לא מצליח למנוע או לטייח דברים שמכתימים עשייה שצריך להגיד שברובה היא מאוד חשובה וחיונית.

ערן גלובוס: כמו שאמרתי, אני גדלתי באיג"י.

ערן גלובוס: הרבה מהעשייה הציבורית שלי קשורה לערכים האלה של אחריות ושל אזרחות פעילה שיש באיג"י ולתחושת מוגנות, אבל המרחב לא היה מוגן מספיק חד-משמעית.

ערן גלובוס: זה נכון לגבי עוד מרחבים אחרים.

ערן גלובוס: אני יודע שזה גם נכון היום, גם אם פחות.

ערן גלובוס: אני מקווה שמפה תצא קריאה משמעותית לא להסתפק באמירות כלליות על מה שיהיה בעתיד, אלא למנות גורמים חיצוניים שיוכלו לבדוק, להמליץ ולוודא שהדבר הזה נעשה באופן אחראי.

ערן גלובוס: המון תודה על קיום הדיון, חברת הכנסת השכל.

שרן השכל: תודה רבה לך, ערן גלובוס, יועץ למדיניות הבית הפתוח בירושלים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור למור נהרי, מנכ"לית ארגון חוש"ן.

שרן השכל: בבקשה, זכות הדיבור שלך.

מור נהרי: עלו כאן התייחסות גם לגבי איג"י, תנועת הנוער הגאה, אבל גם לגבי תנועות נוער נוספות.

מור נהרי: כיום במערכת החינוך הפורמלית ובמערכת החינוך הממלכתית יש תקנת החינוך לסובלנות שהזכיר חבר הכנסת גינזבורג.

מור נהרי: התקנה הזאת מאפשרת לנו להציע לבתי הספר סדנאות שעוסקות בכל הנושא של גיבוש זהות להט"בית ויצירת מרחבים בטוחים ללהט"בים.

מור נהרי: התקנה הזאת מאפשרת להגיע להרבה מאוד תלמידות ותלמידים אבל היא לא מתייחסת למסגרות שאינן חלק מהחינוך הממלכתי.

מור נהרי: מה שנוצר זה שלמסגרות הבלתי פורמליות, למסגרות של משרד הרווחה וכל מה שהוא תחת תכנית היל"ה וכל מה שלא נכלל בתקנה הזאת כי הוא לא ממש בין כותלי בית הספר אין כרגע תקצוב לסדנאות שלנו.

מור נהרי: נוצר מצב שאנחנו יכולים להגיע לבתי הספר וזה מהמם והתקנה הוגדלה, וזה מרגש אותנו מאוד, ויאפשר לנו להגיע - - - תלמידים ותלמידות.

מור נהרי: אבל כל המרחבים שהם בלתי פורמליים, שהגבולות בהם יותר מטושטשים, שפערי הגילים בין המדריכים לחניכים קטנים יותר, שיש בהם לינה בטיולים ומאפיינים של מקלחות בטיולים – כיום אנחנו כמעט לא מגיעים למרחבים הבלתי פורמליים; כי אין להם תקציב לרכוש את השירותים שלהם, ולנו אין תקציב להציע אותם חינם.

מור נהרי: לכן יש כאן סוגיה שנכון שנידרש לה – איך מנגישים את הדבר הזה שמונגש היום להמון תלמידים ותלמידות במערכת החינוך גם במרחבים שאינם בתוך מערכת החינוך הפורמלית.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אריאלי פרטיג, מנהלת חינוך של מרכז הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, בבקשה.

אריאלה פרטיג: נעים מאוד, תודה על הוועדה וגם על רשות הדיבור.

אריאלה פרטיג: נאמרו פה דברים מאוד משמעותיים.

אריאלה פרטיג: במרכז הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית אנחנו נותנים מענה מאוד מקיף לכל המקרים של אלימות מינית בין במסגרות פורמליות ובין במסגרות בלתי פורמליות.

אריאלה פרטיג: חשוב להגיד שעוד לפני התקנות ב-2019 אנחנו עושים תהליכי עומק גם במסגרות בלתי פורמליות וגם בבתי-ספר.

אריאלה פרטיג: ההסתכלות שלנו מכניסה את המניעה ל-DNA של הארגון.

אריאלה פרטיג: אנחנו עוברים בשני צירים: הציר הראשון הוא יצירת מרחב בטוח במניעה, והציר השני הוא בהנגשה של סיוע – איך נותנים סיוע נכון במקרה שמתגלה סיפור של פגיעה מינית.

אריאלה פרטיג: במחלקת החינוך ציר המניעה כשאנחנו מדברים על מרחב בטוח הכוונה להבין לעומק מה זה אלימות מינית, באיזה מרחבים היא קורית, ואיך היא קורית.

אריאלה פרטיג: אנחנו בעצם מדברים על יחסי כוח שבמרחבים הטרו-סקסואליים ובמרחבים שהחברה - - - זה משהו שיותר ניתן לדיבור.

אריאלה פרטיג: במרחבים להט"בים עדיין יותר קשה לדבר על זה.

אריאלה פרטיג: איג"י מייצרים שיתופי פעולה לאורך הרבה מאוד שנים.

אריאלה פרטיג: המרחב הבטוח הוא מקום שניתן לקחת אחריות.

אריאלה פרטיג: כמו שעופר אמר זאת באמת ההסתכלות שוב האם המרחב שלנו מאפשר להגיד שגם אצלנו הדברים קורים.

אריאלה פרטיג: זה צריך להיות במרחבים של בית הספר וגם במרחבים שהם לא להט"בים כמו בצופים, הנוער העובד - - - צריכים להכיר בעובדה שאלימות מינית קיימת בחברה שלנו.

אריאלה פרטיג: דיברתם על ממונים או אנשי מקצוע שמתעסקים בזה, ובעצם אנחנו אומרים שההבנה שאלימות מינית קיימת צריכה להיות חלק מה-DNA של הארגון.

אריאלה פרטיג: אנחנו לא רק נמנה איזשהו איש מקצוע ספציפי שייתן מענה אלא יהיה מדובר בכל רמ"ח אבריו של הארגון.

שרן השכל: אריאלה, אתם נותנים ייעוץ לכל תנועות הנוער?

שרן השכל: לכל החינוך הבלתי פורמלי?

אריאלה פרטיג: כן.

אריאלה פרטיג: אנחנו מעבירים הדרכות וסדנאות ומתחילים עם מנהלי הארגונים ואחר כך עם המדריכים והמדריכות של השינשי"נים.

אריאלה פרטיג: רק במקרים מאוד מסוימים נפגוש את הנערים והנערות, והרעיון הוא להנגיש את הנושא למי שאמונים על המרחב - - -

שרן השכל: בשנה האחרונה באלו ארגונים עשיתם הדרכות למדריכים?

אריאלה פרטיג: באיג"י, בצופים, בנוער העובד, בשומר הצעיר, בתנועת בית"ר.

אריאלה פרטיג: אני יכולה להגיד את כל השמות של הארגונים שאנחנו עובדים איתם, אבל יש גם ימים מרוכזים שבהם מביאים נציגים מכל תנועות הנוער בכל הארץ בין בתנועות סיירות וכדומה.

אריאלה פרטיג: אנחנו בקשר רציף עם מנהלי התנועות.

אריאלה פרטיג: אנחנו עושים את זה מתוך הבנה שאלימות מינית היא תופעה שניתנת לשינוי על-ידי העלאת מודעות ובשיח על שוויון מגדרי והבנה של יחסי כוח בתוך סיטואציות לגיטימיות ובמיוחד בגיל ההתבגרות שזה עוד יותר מבלבל וההתנסויות יותר מורכב והלחץ החברתי נכנס לתמונה.

יוראי להב-הרצנו: אריאלה, תודה על הסקירה שלך.

יוראי להב-הרצנו: יש לי שאלה: איזה פערים שקיימים כרגע את מזהה בפעילות שלכם מול תנועות הנוער?

יוראי להב-הרצנו: מה היית משפרת ולמה את זקוקה כדי לשפר את זה?

אריאלה פרטיג: הפערים הם בקשר בין הפורמלי לבלתי פורמלי.

אריאלה פרטיג: הקשר חייב להיות.

אריאלה פרטיג: אנחנו חיים בחברה שלצערי מנרמלת ומשתיקה אלימות מינית.

אריאלה פרטיג: יש מסגרות חינוך – בית ספר או תנועות בלתי פורמליות – שיכולות להיות כתובת להביא משהו אחר, לתת איזושהי עמדה אחרת.

אריאלה פרטיג: ארגונים - - - יכולים לתת מגוון לנערים ולנערות לדבר על מיניות, להכיר מיניות שמדוברת יותר ופחות מוסתרת.

אריאלה פרטיג: נושא המודעות והחינוך למיניות מיטיבה זה משהו שחייב להיכנס ל-DNA.

אריאלה פרטיג: אנחנו מגיעות לסדנאות אבל מה שחשוב זה לשנות את התפיסות החברתיות שקיימות בחברה שלנו.

אריאלה פרטיג: עכשיו יש דיבור מאוד משמעותי לחנך למיניות מיטיבה.

אריאלה פרטיג: אי אפשר לדבר על מיניות בלי לדבר על פגיעה מינית.

אריאלה פרטיג: שיהיה שיתוף פעולה.

שרן השכל: תודה רבה לך, אריאלה.

איילת רזין בית-אוֹר: אני עורכת הדין איילת רזין בית-אור, היועצת המשפטית של איגוד מרכזי הסיוע של נפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

איילת רזין בית-אוֹר: אני רוצה להוסיף לדברים של אריאלה, אנחנו מאותו מקום.

איילת רזין בית-אוֹר: רק ברמת הרגולציה, החקיקה והפיקוח אני חייבת להגיד שבחינוך הבלתי פורמלי יש תקנה פורצת דרך של משרד החינוך שהלוואי שהייתה מוטמעת בעוד מבחני תמיכות.

איילת רזין בית-אוֹר: המשרד הסדיר את הנושא של ממונה הטרדה מינית והגדיר איזה הכשרות היא צריכה לעבור כתנאי לקבל תמיכה מהמדינה.

איילת רזין בית-אוֹר: זאת תקנה יחסית חדשה, והדבר הזה יישר קו בכל ארגוני הנוער ובתנועות הנוער, שיש סטנדרט מאוד מינימלי שעל כך וכך חניכים יהיו ממונים וממונות, ואיזה הכשרות הם צריכים לעבור.

איילת רזין בית-אוֹר: שוב, זאת סנונית ראשונה, ואני מקווה שנסדיר את זה ונוכל להכניס את זה בעוד מרחבים.

איילת רזין בית-אוֹר: זאת פריצת דרך.

איילת רזין בית-אוֹר: יש שתי הצעות חוק מאוד רלוונטיות לנושא: האחת חינוך חובה למיניות בריאה ומניעת פגיעה מינית של חבר הכנסת יוראי הרצנו להב שמדברת על הסדרה של הנושא הזה והטמעה במערכות החינוך הפורמליות והבלתי פורמליות; הזרוע השנייה היא של הכשרות חובה לאנשי חינוך, בריאות ורווחה לזיהוי פגיעה ומתן מענה מותאם.

איילת רזין בית-אוֹר: זאת תנועת מלקחיים שרק היא יכולה לתת מענה מקיף, מיטיב ואפקטיבי למי שנמצא בתווך הזה של פגיעה או הטרדה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לתמי סלע, היועצת המשפטית של הוועדה, שתיתן לנו סקירה לגבי הוועדות האחרונות שהתקיימו ומסקנותיהן.

תמי סלע: לא ממש סקירה אבל אולי להשלים כמה דברים שהתחלת בהם בתחילת הישיבה.

תמי סלע: אמרת שהוועדה הזאת דנה לפני כמה שנים בעקבות הטרדות מיניות שהיו בתנועת הצופים, והיה מהלך שהיה חשוב גם לשים אותו על השולחן וגם להמשיך אותו ולקחת אותו בחשבון כי לא ממציאים את הגלגל והדברים קורים, זאת תופעה רוחבית עם הדיוקים הנדרשים בכל מקום.

תמי סלע: יש איזשהו דוח שבזמנו מונתה ועדה חיצונית בראשות שופטת בדימוס אחיטוב יחד עם מרכזי הסיוע שעשתה תהליך מעמיק יחד עם תנועת הצופים וגיבשו איזשהו מודל והמלצות גם לגבי אופן הטיפול, גם לגבי הכשרות וכל מיני כלים שיכולים לשפר את הטיפול ואת המודעות.

תמי סלע: יש לנו הדוח הזה שהוגש בזמנו לוועדה, ואחד הדברים שצריך לעשות זה לבדוק מה קרה עם זה, האם זה יושם – זה מול תנועת הצופים, ואולי באופן כללי מול מועצת הנוער כי אנחנו מדברים על משהו שנכון שייושם וייכנס.

תמי סלע: אולי גם מבחני התמיכה מקדמים את זה, אבל גם בתנועות הנוער האחרות.

תמי סלע: עוד דבר שיכול להיות רלוונטי שקרה ב-2021 בהקשר לגופי הספורט שהם שונים אבל הם מתאפיינים במאפיינים דומים של מדריכים-חניכים: קרבה, מגע פיזי, גיל.

תמי סלע: גם שם היו תופעות שהביאו למהלך שבסופו הותקנו תקנות לפי החוק למניעת הטרדה מינית שמחייבות גופי ספורט גם להעביר הדרכות, הסברה והשתלמויות למדריכים וגם לספורטאים מגיל מסוים עם הסכמת הורים ומינוי ממונה.

תמי סלע: יש שם הסדרה רוחבית שמחייבת את כל גופי הספורט.

תמי סלע: יכול להיות שדבר דומה היה מתאים גם בחינוך הבלתי פורמלי שלא יושב בדיוק על התקנות של חוק למניעת הטרדה מינית שמטילות חובות על מעסיקים.

תמי סלע: כאן אנחנו לא מדברים על מעסיקים ועובדים, אלא על גופים שמערכות היחסים שם יותר מורכבות וזה יכול להיות גם כיוון של דבר חקיקה שמחייב את כל הגורמים שעוסקים בתחום להתנהלות מסוימת.

איילת רזין בית-אוֹר: וגם דיווח לוועדה.

תמי סלע: בתקנות שם יש גם דיווח של גופי הספורט.

תמי סלע: באותו עניין זה לשר המשפטים ולרשות לקידום מעמד האישי או אולי לוועדה לקידום מעמד האישה ושוויון מגדרי.

תמי סלע: אבל פה אנחנו מדברים על חינוך.

תמי סלע: זה עוד כיוון שאפשר היה לחשוב עליו, וזה מה שרציתי להעיר.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: נמצאת איתנו נציגת משרד החינוך קרן ליפשיץ זיתון.

שרן השכל: תודה רבה שהגעת.

שרן השכל: נעשו פה כמה דברים בעקבות מסקנות שנתקבלו בוועדות הקודמות שחלקן היו לעניין תקצוב אותם ארגונים בלתי פורמליים, לפי ההשקעה שלהם בחינוך או בהדרכה למניעת תקיפות מיניות והטרדות מיניות.

שרן השכל: זה לאחר הדיון שהיה לנו עם הצופים בנושא.

שרן השכל: יש פה כמה דברים שעלו בעניין, כולל הנושא של חינוך מגדרי וחינוך מיני בבתי הספר.

שרן השכל: אנחנו רוצים לשמוע מכם מה נעשה ומה קורה היום, כלומר מה הדרישות שלכם מהארגונים הבלתי פורמליים כדי לשמור על המרחב הבטוח הזה.

קרן ליפשיץ זיתון: תודה רבה על ההזדמנות.

קרן ליפשיץ זיתון: אני בתפקידי ממונה על תנועות נוער, ארגוני נוער ושנות שירות במשרד החינוך.

קרן ליפשיץ זיתון: אני שייכת למינהל חברה ונוער שיושבים בו עוד גופים בחינוך הבלתי פורמלי.

קרן ליפשיץ זיתון: אני אדבר עכשיו בשם החינוך הבלתי פורמלי ובעיקר מה אנחנו דורשים ותקנות התמיכה מ-13 תנועות נוער מוכרות, 22 ארגוני נוער מוכרים ועוד 24 גופים משלחים לשנת שירות מוכרים.

קרן ליפשיץ זיתון: במרחב החינוכי הבלתי פורמלי מסתובבות הרבה עמותות לא מפוקחות במשרד החינוך, ואני אדבר על מי שכן מפוקח אצלנו ומי שמוכר אצלנו.

קרן ליפשיץ זיתון: זאת הבחנה חשובה.

קרן ליפשיץ זיתון: יש שני צירים רגולטיביים במשרד החינוך מול כל הגופים המפוקחים במשרד החינוך, בחינוך הבלתי פורמלי.

קרן ליפשיץ זיתון: גם הוועדה שהייתה סביב ההטרדות בצופים וגם בכלל – ב-2018 וב-2019 תוקנו מבחני התמיכה ויש שם כמה דרישות שהן תנאי סף לקבלת הכרה.

קרן ליפשיץ זיתון: עוד לפני שמקבלים תמיכה צריך לעמוד בהן כדי להיות מוכר לתמיכה: מינוי ממונה מניעת הטרדות מיניות בעמותה, בארגון, בתנועה וכדומה.

קרן ליפשיץ זיתון: זה לפי גודל הגוף.

קרן ליפשיץ זיתון: אם בתקנה הוא עובר 20% לעומת אחרים הוא מחויב בשלושה ממונים כאלה במטה, ובארגוני הנוער מחויבים בממונה מניעה כזה בכל מחוז ומחוז של התנועה.

קרן ליפשיץ זיתון: כי הגופים האלה הם גופים ארציים.

קרן ליפשיץ זיתון: שנית, הם חייבים להגיש למשרד נהלים למניעה בשלבי טיפול במקרה שהוגשה תלונה; הם מחויבים בהשתלמות.

קרן ליפשיץ זיתון: אותו ממונה מחויב בקורס של 30 שעות הכשרה, וזה שיתוף הפעולה שיש עם מרכזי הסיוע, וכמובן, בעניין של מעסיק.

קרן ליפשיץ זיתון: אצלנו גם מתנדב בשכר או לא בשכר שעבר גיל 18 מחויב להציג היעדר עבירות מין.

קרן ליפשיץ זיתון: כשהגופים מגיעים אלינו גם לבדיקת תנאי סף וגם להגשות ביצוע בסוף שנה כדי לקבל את התמיכה הם מגישים לנו סרוקים את כל האישורים המשטרתיים של היעדר עבירות מין.

קרן ליפשיץ זיתון: זאת הרגולציה.

קרן ליפשיץ זיתון: אלה הצדדים המינהליים מאוד שהם נדרשים להם כדי לקבל תמיכה ממשרד החינוך.

אלון טל: את יכולה להרחיב על שיתוף הפעולה עם מרכזי הסיוע?

קרן ליפשיץ זיתון: כן.

קרן ליפשיץ זיתון: הגופים שנתמכים על-ידי המדינה הם לא מתוקצבים, הם נתמכים.

קרן ליפשיץ זיתון: יש הבדל כי יש למדינה אינטרס לשמור על העצמאות שלהם.

קרן ליפשיץ זיתון: אז בעצם בתמיכה של המדינה כשאנחנו דורשים להעמיד ממונה מניעה, דורשים מהם השתלמויות והכשרות, וכמובן, את המצאת אישורי המשטרה של היעדר עבירות מין אז כל תנועה, ארגון או גוף משלח שנת שירות יכול להשתמש בחלק מהתמיכה הזאת לעבודה עם מרכזי סיוע שהם יהיו הגוף המקצועי הנכון שיבוא פנימה לתנועה ויכשיר את המדריכים הבוגרים שלה, את המדריכים הצעירים שלה, את השינ"שינים שלה.

קרן ליפשיץ זיתון: הם נדרשים להשתמש בתמיכת המדינה לשיתופי פעולה עם מרכזי ידע ותוכן מוכרים וידועים.

יוראי להב-הרצנו: יש לי כמה שאלות.

קרן ליפשיץ זיתון: אני רק אתן את הפן החינוכי שקורה בתנועות ובארגונים כי גם חשוב להגיד את זה.

קרן ליפשיץ זיתון: חבר הכנסת איתן גינזבורג דיבר על כך שהמרחב הבלתי פורמלי הוא הפתרון ולא הבעיה, ואמרנו את זה הרבה מאוד בשנתיים האחרונות בתקופת הקורונה.

קרן ליפשיץ זיתון: קשה לי קצת עם הכותרת הזאת כי החינוך הבלתי פורמלי הוא מרחב מאוד בטוח ורוב החניכים יקראו לו בית.

קרן ליפשיץ זיתון: הכותרת הזאת של הטרדות מיניות במרחב היא כותרת קשה ולא מדויקת.

קרן ליפשיץ זיתון: אנחנו לא מכתימים מערכות שלמות.

יוראי להב-הרצנו: מה לא מדויק בה?

שרן השכל: אי אפשר להתעלם מזה שזה קורה.

שרן השכל: אף אחד לא מכתים פה.

קרן ליפשיץ זיתון: זה קורה בהרבה מרחבים בחברה הישראלית.

שרן השכל: זה קורה בהמון מרחבים.

שרן השכל: בין הייתה תקיפה מינית או אונס בקרב שרים, ראשי ממשלות, נשיאים, חברי כנסת, כמו דברים שהתגלו בעבר – זה לא הכתים את כלל חברי הכנסת.

שרן השכל: עברנו תהליך גם בשנים האחרונות עם תנועת Me too כשהבנו עד כמה נכון להציף את הדברים האלה ולהוציא אותם החוצה.

קרן ליפשיץ זיתון: מה שאני מנסה להגיד זה בדיוק זה – שהחינוך הבלתי פורמלי עוסק בזה שנים רבות.

קרן ליפשיץ זיתון: עוד לפני שתוקנה התקנה הם עסקו במגדר, במיניות.

קרן ליפשיץ זיתון: אני לא מקלה – להפך.

קרן ליפשיץ זיתון: לדעתי, בחינוך הבלתי פורמלי אנחנו מתעסקים בזה, דורשים שיתעסקו בזה, זה חלק מהשיח.

קרן ליפשיץ זיתון: אני חושבת שזה חשוב.

קרן ליפשיץ זיתון: אני לא חושב שהתנועות והארגונים אמיצים; אני חושבת שהם עושים את החובה שלהם שהם מתעסקים בזה.

קרן ליפשיץ זיתון: ממש לפני כמה חודשים היה לנו אכ"אתון לתוך הלילה של מועצת תנועות הנוער עם פורום מיכל סלה.

קרן ליפשיץ זיתון: בני הנוער הציגו כל מיני יוזמות מדהימות.

קרן ליפשיץ זיתון: הדבר הכי מהותי בגופים האלה זה השתתפות באקטיביזם: אתם תראו אותם בהפגנות עם החולצות והמדים.

קרן ליפשיץ זיתון: זה חלק מהמהות החינוכית ומהיישום.

יוראי להב-הרצנו: כמה מהמדריכים עברו הכשרה בנושא הטרדה מינית בשנה האחרונה?

קרן ליפשיץ זיתון: יש לנו מתוך קצת יותר מחצי מיליון בתנועות ובארגונים בסביבות 41,000 מדריכים צעירים בתנועות הנוער וכ-5,000 בארגוני הנוער.

קרן ליפשיץ זיתון: תנאי סף להכשרת מד"צ בכל התנועות ובארגונים זה להתעסק גם בזה.

קרן ליפשיץ זיתון: אז אני רוצה להאמין שאנחנו מדברים על כ-45,000 מדריכים צעירים.

קרן ליפשיץ זיתון: מדריכים בוגרים בתנועה ובארגונים – כולם עוברים.

קרן ליפשיץ זיתון: אין לי עכשיו הנתון כמה מדריכים בוגרים מעל גיל 18 יש - -

שרן השכל: זה חלק מההכשרה שלהם?

קרן ליפשיץ זיתון: זה חלק מההכשרה שלהם, חלק מהכניסה לתפקיד.

קרן ליפשיץ זיתון: יותר מזה, היום יש 2,280 מתנדבי שנת שירות, וטרם כניסתם לתפקיד ב-1 בספטמבר הם מחויבים, לפי התקנה, ב-14 ימי הכשרה; בימי ההכשרה החבר'ה עוברים לגור בקומונות משותפים, לפעמים גם בנים ובנות, וכולם ככולם, כל 2,200 המתנדבים מחויבים בהכשרה ובהגדרת התנהגות מיני ומגדרית בתוך הקומונה כחובה.

שרן השכל: זה לגבי המדריכים.

שרן השכל: מה קורה כאשר ספק חיצוני, מדריך חיצוני, מרצה מבחוץ מגיע לתנועת הנוער ומעביר הדרכה לאותם בני נוער?

שרן השכל: כיצד אנחנו שומרים על המוגנות של בני הנוער?

שרן השכל: האם יש איתם כל הזמן מדריך?

שרן השכל: האם יש קווים שיודעים שאסור לטשטש?

שרן השכל: מה ההדרכה בעניין הזה?

קרן ליפשיץ זיתון: הגופים שאנחנו מפקחים עליהם יודעים ומתנהלים כך: לעולם קבוצת חניכים לא תישאר עם גורם או ספק חיצוני בלי שהמדריך המוכר של הקבוצה נמצא בפעילות עצמה.

קרן ליפשיץ זיתון: לא תהיה פעילות בלי המדריך הבוגר של התנועה.

קרן ליפשיץ זיתון: זה לא יקרה.

קרן ליפשיץ זיתון: שנית – ואני לא יכולה לדבר בשם החינוך הפורמלי, אני מתארת לעצמי שנמצאת כאן

קרן ליפשיץ זיתון: גם נציג מהחינוך הפורמלי – אבל כמו שכשמכניסים לבית ספר ספקים חיצוניים, נדרשים אישורי משטרה של היעדר עבירות מין, וכך גם בחינוך הבלתי פורמלי.

קרן ליפשיץ זיתון: כל הגופים שמוכרים על-ידי המשרד יודעים שכל ספק שהם מתקשרים איתו מחויב באישור על היעדר עברות מין.

קרן ליפשיץ זיתון: הדוגמה הכי בולטת היא שלפני מפעלי קיץ,

קרן ליפשיץ זיתון: כשהם מגיעים אלינו לאישור מחנות, ספק מזון שהוא בדרך כלל לא אדם קבוע בתנועה או מאבטחים וחובשים או אנשי מרפאה חייבים להציג לנו אישור על היעדר עברות מין כדי לקבל אישור כניסה למחנה.

קרן ליפשיץ זיתון: מבחינת המשרד כל מי שמגיע במגע קצר טווח או ארוך טווח והוא זכר מעל גיל 18 מחויב כמו החוק להציג היעדר עברות מין.

יוראי להב-הרצנו: יש לי שלוש אינפורמטיביות קצרות: ראשית, את דיברת על אישורי העסקה ועל הבדיקה שלהם: האם הדבר הזה מבוצע ברמה איטית?

יוראי להב-הרצנו: כלומר פעם בחצי שנה, פעם בשנה כדי לוודא שאותו גורם לא יסתבך תוך כדי התהליך?

קרן ליפשיץ זיתון: הוא מוצג פעמיים בשנה:

קרן ליפשיץ זיתון: בבדיקת תנאי הסף בינואר ובסוף שנה בסביבות ספטמבר כשהם מגיעים לביצוע סוף שנה.

יוראי להב-הרצנו: כלומר פעמיים בשנה.

קרן ליפשיץ זיתון: כן.

קרן ליפשיץ זיתון: ובקיץ.

יוראי להב-הרצנו: יופי.

יוראי להב-הרצנו: האם בקומונות שדיברת עליהן יש בכל קומונה כזאת ממונה הטרדת מיניות מתוך החניכים או שהם עוברים הדרכה פעם בתחילת שנה, ואתם סומכים שבקומונה עצמה אין בעיות.

יוראי להב-הרצנו: ואם יש בעיות – מי הכתובת?

קרן ליפשיץ זיתון: לכל קומונה יש שני מלווים או מלווה בוגר אחד; אחד זה מלווה חברתי ואחד זה מלווה משימתי או במשרה מלאה שהוא גם וגם.

יוראי להב-הרצנו: הוא מוגדר ממונה על מניעת הטרדות מיניות?

קרן ליפשיץ זיתון: הוא עבר הכשרה לדבר הזה.

קרן ליפשיץ זיתון: הוא נמצא לפחות פעם-פעמיים בשבוע לקומונה לשיחה.

קרן ליפשיץ זיתון: אם הדברים האלה קורים במהלך השבוע הם עוברים אליו, ולתנועה יש נוהל התנהלות כשצפה תלונה.

יוראי להב-הרצנו: יש פרוטוקול של המשרד בנוגע לטיפול בפגיעות מיניות במסגרות הבלתי פורמליות?

יוראי להב-הרצנו: כלומר מה הפרוטוקול כשיש תלונה כזאת?

יוראי להב-הרצנו: מה עושים איתה?

קרן ליפשיץ זיתון: כל גוף מביא לנו את התקנון שלו.

קרן ליפשיץ זיתון: כשהם מגיעים אליי כיחידה מקצועית הפרוטוקול אצלי הוא שהם חייבים להגיע אליי ולהגיש לי מה שתקנת התמיכה דורשת מהם.

קרן ליפשיץ זיתון: הדברים מאוחסנים אצלי ואם קורה משהו בצופים או במחנות העולים או בארגון הנוער מד"א יש לנו נוהל שלבי טיפול שהארגון הציג לי בתחילת השנה.

יוראי להב-הרצנו: למה הנוהל של הצופים ובנות בתיה שונה?

קרן ליפשיץ זיתון: לא שונה.

אלון טל: זה ממש ככה.

אלון טל: ובהמשך למה שהוא שאל – מתי אתם מבינים שזה משהו שצריך לעבור למשטרה?

אלון טל: זה לא שסוגרים את זה תמיד בתוך המשפחה.

קרן ליפשיץ זיתון: אני חייבת לומר שהפיקוח על עמותות עצמאיות הוא פיקוח מטה.

קרן ליפשיץ זיתון: זאת אומרת כל היחידה המקצועית זה אמיר ואני, וכשמגיעים אלינו בדיקות זה נאסף.

קרן ליפשיץ זיתון: יש מקרים שלא מגיעים ישר אלינו, אלא ישר למשטרה.

אלון טל: אבל מתי אתם, לפי ההנחיות הפנימיות שלכם - - -

יוראי להב-הרצנו: מה הפרוטוקול?

קרן ליפשיץ זיתון: כשמציפים לנו הורה או חניך, ליחידה המקצועית במשרד החינוך איזושהי תלונה אנחנו מיד נעמדים - -

יוראי להב-הרצנו: לא הבנתי - -

שרן השכל: הממונים לא מציפים לכם את הדברים?

יוראי להב-הרצנו: חינוך הנוער לא מכיר אותך, הוא לא מכיר את הפקידה שלך, הוא לא מכיר את הפקידה שלך – הוא מכיר את המדריך שלו.

יוראי להב-הרצנו: לכן אני שואל: מה הפרוטוקול?

שרן השכל: האם המדריכים יודעים לפנות אליכם או שאין לכם פרוטוקול של פנייה אליכם ספציפית?

קרן ליפשיץ זיתון: מה שהחוק דורש, ועל-פי זה התקנה והגופים אמורים לפעול זה שהם צריכים לפרסם בכל סניף, קן, שבט שלט עם פרטי הממונה של התנועה ופרטים של גופי סיוע.

קרן ליפשיץ זיתון: זה מה שהחוק דורש מהם.

שרן השכל: אבל אם מגיעה לאחד הממונים פנייה של תקיפה מינית ואותו חניך לא פונה לאחד הארגונים, האם יש פרוטוקול להציף את זה אליכם?

קרן ליפשיץ זיתון: גם אלינו וגם למשטרה.

שרן השכל: וכל הממונים יודעים זאת?

קרן ליפשיץ זיתון: כן.

קרן ליפשיץ זיתון: זה 30 שעות הכשרה שלהם.

קרן ליפשיץ זיתון: הם יודעים בדיוק למי הם מחויבים.

שרן השכל: אלה הארגונים שנמצאים תחת הפיקוח שלכם.

קרן ליפשיץ זיתון: כן.

שרן השכל: מי הם הארגונים המסובסדים ולא מפוקחים?

קרן ליפשיץ זיתון: אצלנו בחינוך הבלתי פורמלי מי שמסובסד ונתמך מפוקח ועומד תחת הנהלים האלה.

קרן ליפשיץ זיתון: יש עמותות שעובדות בחינוך בלתי פורמלי והן לא נתמכות במשרד החינוך.

קרן ליפשיץ זיתון: העמותות האלה הן גם ארגונים כמו תנועות נוער?

קרן ליפשיץ זיתון: הן יכולות לקרוא לעצמן תנועות נוער וארגוני נוער כי הן עושות פעולות נוער, אבל משרד החינוך לא מפקח עליהן.

שרן השכל: איזה ארגונים נכללים ברשימה הזאת?

קרן ליפשיץ זיתון: לתת לך דוגמאות?

שרן השכל: כן.

קרן ליפשיץ זיתון: למשל, כנפיים של קרמבו נתמכים במשרד הרווחה ולכן במשרד החינוך הם לא תנועת נוער או ארגון נוער.

קרן ליפשיץ זיתון: אבל הם כן תחת הפיקוח שלנו בשנת שירות.

קרן ליפשיץ זיתון: יש ארגון נוער שנקרא "יוניסטרים" שנמצא בתהליך של הכרה במשרד החינוך, הוא עדיין לא מוכר.

קרן ליפשיץ זיתון: לכן הוא עדיין לא תחת הפיקוח שלנו.

שרן השכל: ובעצם אותן תקנות לא חלות עליהם או שהן חלות עליהן?

קרן ליפשיץ זיתון: כל עוד יוניסטרים לא נתמך על-ידי המדינה והוא לא בפיקוח שלי התקנות האלה לא חלות עליו.

תמי סלע: זה לא תקנות כלליות - - -

אלון טל: עשיתי עכשיו בדיקה.

אלון טל: זה לא מדגם מייצג אבל כתבתי לבת שלי שהייתה בשנת שירות והייתה נח"לאית מטעם תנועת הנוער ועושה עכשיו שביל ישראל.

אלון טל: היא אומרת שהם קיבלו הדרכה בשנת השירות ואף פעם לא בתנועת הנוער.

אלון טל: והיא הייתה יושבת-ראש התנועה הארצית.

אלון טל: אז השאלה היא איך אתם מבטיחים שאותם נהלים פנימיים מתקיימים?

אלון טל: האם אתם בודקים או עושים בדיקת פתע?

קרן ליפשיץ זיתון: אנחנו אומרים את זה כמה וכמה פעמים בשנה.

קרן ליפשיץ זיתון: אנחנו לא רק מחכים שהם יגיעו אלינו להגשות, אנחנו גם מייצרים הכשרות משותפות לכלל תנועות הנוער וארגוני הנוער.

קרן ליפשיץ זיתון: אנחנו מקפידים מאוד לרענן את זה.

קרן ליפשיץ זיתון: בסוף אם בנקודת הקצה שי"נשין לא קיבל את ההכשרה הנדרשת אנחנו נטפל בזה.

אלון טל: האם חשבתם פעם לעשות קו חם לחניכים שלא יודעים איך להתלונן?

אלון טל: כי חלק מהבעיה שמשהו קורה, וחניך לא רוצה להיות לא מקובל בחברה שהלחצים החברתיים חזקים מאוד.

אלון טל: מה עושה מישהו שרואה משהו לא בסדר או מישהו שנפגע?

אלון טל: איך הם יכולים לדעת שיש לאן לפנות?

אלון טל: יש מספר טלפון?

קרן ליפשיץ זיתון: אני שוב אומרת: בכל סניף ובכל שבט יש מספרי טלפון של מרכזי הסיוע וגם – זה עוד לא קרה, אבל אם קרה שחניך התקשר אלינו וביקש אנחנו יודעים לאן להפנות אותו ואיך לסייע.

קרן ליפשיץ זיתון: יש לנו גם במשרד החינוך שפ"י שלנו.

קרן ליפשיץ זיתון: אנחנו יכולים לתת מענים בעיר מסוימת אבל אני לא יכולה להגיד עדיין שזה קרה כדי להגיד לך איך זה יתנהל.

שרן השכל: עופר מאיג"י, אני לא בדיוק יודעת איך זה עובד אבל זה גם פעולות שיש בכל תנועת נוער אחרת – כאשר מגיעים אליכם מדריכים מבחוץ כדי להרצות תמיד נמצא אחד המדריכים הקבועים עם אותה הקבוצה?

עופר נוימן: אני שמח שנועה פה.

עופר נוימן: היא סמנכ"לית כל המערך החינוכי והיא יכולה גם להשיב וגם להיות איתי בדבר הזה.

שרן השכל: נהדר.

שרן השכל: בבקשה, נועה.

נועה רפאלי: המדריכים הקבועים שהחניכים נפגשים איתם אחת לשבוע הם תמיד אותם מדריכים ואין דבר כזה אורחים בפעילות.

נועה רפאלי: זה לא דבר שקיים.

נועה רפאלי: אם דבר כזה מתקיים זה באישור מיוחד וכמובן, זה בנוכחות מדריך.

נועה רפאלי: אין סיטואציה שזה לא קורה.

נועה רפאלי: יש הסמינרים הארציים שבהם יש הכשרה מיוחדת, יש עובדים של איג"י במרחב הזה, יש תהליכים שקשורים גם באישור ההורים, הכנות למרחב.

שרן השכל: אותם מרצים שמגיעים לסמינרים האלה - -

נועה רפאלי: לא מגיעים מרצים לסמינרים.

נועה רפאלי: גם בסמינרים יש מדריכים, הדברים מתקיימים בתוך קבוצות.

עופר נוימן: הסמינרים הם למתנדבות ולמתנדבים מעל גיל 22-21.

עופר נוימן: בעיקרון אנשים חיצוניים לא נפגשים איתם, בעיקר מהסיבה שכ-80%-75% מהם עדיין בארון, ואנחנו לא מייצרים בכלל את ההזדמנות הזאת.

עופר נוימן: אחת הפרשות שמדובר בהן היא לפני יותר מעשור, ומאז שינינו הרבה מאוד נהלים.

שרן השכל: לפחות ממה שפורסם, וצריך מאוד להיזהר בדברים כי אני מניחה שהם תחת חקירה ואסור לנו להיכנס לדברים - -

יוראי להב-הרצנו: הפרשה שאת מדברת עליה היא לא במישור הפלילי.

יוראי להב-הרצנו: לכן היא לא בבדיקה של רשויות אכיפת החוק.

עופר נוימן: עדיין.

שרן השכל: ממה שאני מבינה גם לעניין חוק הטרדות מיניות בנוגע למדריך וחניך, יש פה עניין של יחסי מרות.

שרן השכל: לכן גם זה אמור להיחקר.

שרן השכל: אני לא יודעת אם זה נמצא.

שרן השכל: חלקן נמצאות, חלקן לא.

עופר נוימן: רק צריך לעשות סדר.

עופר נוימן: הפרשה שפורסמה חשפה מעשים חמורים מאוד לכאורה של איתי פנקס אכן מדברת על מפגש שהיה למעלה מעשור של חניכים וחניכות באיג"י.

נועה רפאלי: לא במסגרת תפקידו כמדריך.

עופר נוימן: הוא לא היה מעולם מדריך - -

שרן השכל: הוא היה כמו מפעיל חיצוני שמגיע להרצות?

עופר נוימן: הוא היה חבר מועצה, הוא היה שליח ציבור.

עופר נוימן: אני לא אכנס לזה, כפי שאמרת, כי לא צריך עכשיו.

עופר נוימן: אבל מאז דברים כאלה לא קורים בכלל.

עופר נוימן: אין היום סיטואציה כזאת.

שרן השכל: שבה חניכים נפגשים עם אותם מפעילים חיצוניים?

עופר נוימן: כן, ואני אוסיף שהשאלות האלה הן השאלות שאנחנו מבינים שאנחנו רוצים להמשיך להתמודד איתן.

עופר נוימן: הוועדה שהקמנו עכשיו עם השופטת בן-אור תתעסק גם בדקויות.

עופר נוימן: אין הרמטיות אבל היא תנסה לזהות את הנקודות שבהן אולי דברים יכולים לקרות.

שרן השכל: כמה מהמדריכים אצלכם עברו אותה הכשרה למניעת תקיפות מיניות?

נועה רפאלי: יש רצף של הכשרות.

נועה רפאלי: זה לא דבר שקורה ביום אחד.

נועה רפאלי: כל מדריך או מדריכה חדשים באיג"י עוברים סמינר מדריכים חדשים.

נועה רפאלי: הם חותמים על קוד אתי שקשורה לגבולות, לנהלים ולהצפה של היחסים המורכבים שיכולים להיות וטשטוש הגבולות שיכול להיות בהתכתבות או בהתקשרות עם נוער מפאת הקרבה בגיל והדמויות הלהט"ביות המשמעותיות שהם עבורם בחיים.

נועה רפאלי: כל מדריך שנכנס לאיג"י עובר את הסמינר הזה, ובמהלך השנה הוא עובר הכשרות איך לדבר עם נוער על הנושא הזה.

נועה רפאלי: עולם התוכן הראשון שהחניכים עוברים דרכם זה היכרות ומרחב בטוח.

נועה רפאלי: אנחנו מגדירים יחד מהו מרחב בטוח, מבררים את הקודים, מייצרים נורמות בתוך המרחב, וחוזרים אליהם במשך השנה דרך עולמות התוכן השונים.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: יוראי, אתה רוצה לומר כמה מילים לסיכום?

יוראי להב-הרצנו: כן.

יוראי להב-הרצנו: אני מכיר את הנפשות הפועלות, ואני סמוך ובטוח מהיכרותי איתם ואת המחויבות והשליחות שהם לקחו על עצמם שהם יעשו כל שלאל ידם כדי לוודא שתנועות הנוער, ודאי של הקהילה הגאה יהוו מרחב בטוח שבו כל ילד וכל ילדה יוכלו לחפש את זהותם המינית, להתפתח, לצמוח וגם לשתף על פגיעה מינית כזאת או אחרת, ולדעת שהתלונות שלהם תילקחנה במלוא הרצינות הראויה.

יוראי להב-הרצנו: זאת הזדמנות מפה לומר לכל ההורים שחלקם הגדול פנה אליי עם שאלות האם בטוח לשלוח את הילדים לתנועות הנוער, ואני רוצה למסור מכאן היא שכן; כי יש שם אנשי חינוך מהשורה הראשונה שזאת שליחות החיים שלהם.

יוראי להב-הרצנו: לו הייתי בן נוער הייתי מצטרף בשמחה ובחדווה גדולה לאיג"י וליתר תנועות הנוער כי זאת תנועה מופלאה שעתידה עוד לפניה.

קריאה: - - -

יוראי להב-הרצנו: אם הם יקבלו אותי.

יוראי להב-הרצנו: אני מוכן להגיע גם כמדריך.

יוראי להב-הרצנו: בכל מקרה אני מודה לך על הדיון.

יוראי להב-הרצנו: הוא חשוב.

יוראי להב-הרצנו: כמו בכל מקום אחר יש הטרדות מיניות גם בתנועות נוער.

יוראי להב-הרצנו: אסור לטייח את זה וצריך להמשיך ולשפר את היכולת שלנו להתמודד עם התופעה הבזויה הזאת ולתת לה את המענה הנדרש.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: ראיתי שעוד שלושה אנשים ביקשו רשות דיבור.

שרן השכל: אז אני רוצה לתת לארבל גלברט ממועצת התלמידים שנמצאת איתנו בזום.

שרן השכל: בבקשה, ארבל, לרשותך שתי דקות.

ארבל גלברט: תודה רבה.

ארבל גלברט: אני רוצה להגיד לך תודה, יושבת-ראש הוועדה, על קיום הדיון הזה.

ארבל גלברט: זה באמת דיון חשוב לכל הנוער ובנוגע להתנהלות של החינוך הבלתי פורמלי.

ארבל גלברט: תודה גם על הזכות לדבר.

ארבל גלברט: לפני שאני אציג כמה דברים שחשבנו עליהם במועצה הארצית אני רוצה לתת דגש לכמה דברים שעלו בשיחה: עלה הנושא למי בני הנוער יכולים לפנות במקרה של פגיעה בחינוך הבלתי פורמלי במקרה שהם נפגעו.

ארבל גלברט: התגובה הייתה שיש אחראים וכולי.

ארבל גלברט: בני הנוער היום הרבה יותר סגורים מבני נוער שהיו בעבר או באופן כללי – בני הנוער נמצאים בגיל שמגלים דברים חדשים ולפתח את עצמך, ולא תמיד אתה מרגיש בטוח לפנות לאדם שאתה לא מכיר מקרוב.

ארבל גלברט: בעיני מועצת הנוער הארצית, מוקד הסיוע לבני הנוער שהוא מוקד ראשוני אנונימי שאפשר לפנות אליו 24/7 בצורה אנונימית ולדבר על מה שקרה ואיך אפשר לפעול וכולי, זה אחד הדברים שהנוער הכי צריך.

ארבל גלברט: יש מוקד 1202 ו-1203 שזה מוקד פנייה לנפגעי הטרדות מיניות אבל הוא לא מספיק מונגש לנוער.

ארבל גלברט: אין מספיק מודעות למוקד בקרב בני הנוער.

ארבל גלברט: בני נוער לא מרגישים בנוח לפנות לאדם בוגר מהתנועה או הארגון שלהם וגם הרבה פעמים לא לגוף שאחראי לכך שזה המשטרה מהחשש שאחרי הפגיעה זה יכול להיות טראומה לילד או צלקת נפשית; ופנייה לגוף נוסף יכולה רק להגדיל את הצלקת הנפשית הזאת לפעמים.

ארבל גלברט: בגלל זה חשוב מאוד להעלות את המודעות ואת הנגישות של המוקדים האנונימיים לבני הנוער.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: ארבל, אני נאלצת לתת לכל דובר שתי דקות.

ארבל גלברט: אני יכולה להוסיף משהו אחרון?

שרן השכל: כן, מילת סיכום.

ארבל גלברט: בכל התחום הזה חייבים להגביר את האכיפה ואת הבקרה על הביצוע שלו בחינוך הבלתי פורמלי כי נכון להיום אין אכיפה מספקת ואין בקרה אמיתית על כך שהדברים קורים ומועברים בצורה נכונה לנוער.

שרן השכל: תודה רבה לך על הדברים, ארבל.

שרן השכל: אני רוצה לתת את רשות הדיבור לאבנר ברנהיימר, תסריטאי ויוצר תכנים להט"ב לבתי ספר תיכון.

שרן השכל: לרשותך, שתי דקות.

אבנר ברנהיימר: תודה שהזמנתם אותי לפה.

אבנר ברנהיימר: אני יוצר ותסריטאי כבר הרבה שנים שנושאים להט"ביים חשובים לו.

אבנר ברנהיימר: בין היתר אני תסריטאי של "יוסי וג'אגר", ו"אמא ואבא'ז" וסדרות רבות אחרות.

אבנר ברנהיימר: אנחנו עוסקים בחינוך בלתי פורמלי, ואני רוצה לדבר על חשיבות של פלטפורמה של "כאן חינוכית" שהיא גוף ציבורי, ערוץ שידור נהדר, שכתבתי לו שתי סדרות השנה: "מקיף מילנו", סדרת נוער ו"שקשוקה", סדרת ילדים.

אבנר ברנהיימר: אפשר בדרך הזאת להגביר מודעות ולהעביר תכנים שיחזקו בני נוער ויעלו להם את הביטחון העצמי ואת תחושת הערך העצמי כך שהם יהיו פחות חשופים לניצול.

אבנר ברנהיימר: ב"מקיף מילנו" שהיא סדרת נוער מאוד מצליחה אנחנו מטפלים בנושאים של הומופוביה, של יחסים בין הורים לילדים כשהבן הוא גיי והאבא פחות מקבל אותו; אנחנו עוסקים בקבלה על-ידי החברים, אנחנו עוסקים ביציאה מהארון; אנחנו מתעסקים במודלינג.

אבנר ברנהיימר: אנחנו משתדלים להראות איך בצורה חיובית אפשר להתייחס לנושאים האלה ולהעצים את הצופים שלנו שרבים מהם לא מגיעים לתנועות הנוער ולתנועה חשובה מאוד כמו איג"י, אלא פשוט רואים את זה יחד עם החברים שלהם בבית ועם ההורים שלהם.

אבנר ברנהיימר: הרבה מהסדרות מעוררות שיח בין הורים לילדים.

אבנר ברנהיימר: ב"שקשוקה", למשל, יש שני הורים הומואים לשתי בנות.

אבנר ברנהיימר: זאת סדרה על ילדים בכיתה ה'.

אבנר ברנהיימר: יש חשיבות עצומה לתכנית כאלה, ויש להם ביקוש והצלחה גדולים.

אבנר ברנהיימר: הייתה פה אריאלה פרטיג, מנהלת תחום החינוך במרכז סיוע לנפגעות תקיפה מינית, ובדיוק לפני כמה ימים התכתבנו.

אבנר ברנהיימר: היא שלחה לנו מכתב בעקבות "מקיף מילנו", וכך היא כותבת: "אני כותבת לך לאחר צפייה בסדרה "מקיף מילנו" שמציגה באופן מדויק מאוד את האופן שבו פגיעה מינית קורית בתוך יחסים בין בגיר לקטינה ויחסים שיש בהם יחסי מרות.

אבנר ברנהיימר: התרגלנו לראות על המסך פגיעה מינית מאוד ברורה שנעשית על-ידי הרע באופן אגרסיבי.

אבנר ברנהיימר: הקשר מציג את המורכבות בפגיעה מינית, את האופן שבו הפוגע משתמש במניפולציות ורוקם קורים של קרבה וסודיות.

אבנר ברנהיימר: הסיפור שסיפרנו ב"מקיף מילנו" הוא על יחסים שנרקמים בין זמר מצליח ומפורסם לבין נערה בתיכון שמעצבת לו את הבגדים.

אבנר ברנהיימר: המרכז לנפגעות תקיפה מינית רוצות לעשות מהחומר של "מקיף מילנו" מערך שיעור להדרכה בבתי ספר תיכוניים.

אבנר ברנהיימר: אני רציתי לדבר על השילוב הזה שיכול להיות בערוץ חשוב כזה שמעלה תכנים כאלה כמו "כאן חינוכית" לבין מערכת החינוך ולבין ארגונים כמו איג"י.

אבנר ברנהיימר: למשל, פרקים שלנו מוקרנים בבתי ספר, מוקרנים בתנועות נוער.

אבנר ברנהיימר: יש חשיבות מאוד גדולה לנראות הזאת, וכמובן, לא רק תכנים להט"ביי, אלא כל דבר שבני נוער מתעסקים בו.

אבנר ברנהיימר: לי כיוצר וכאבא לשני בנים מאוד חשוב שתכנים כאלה יופיעו על המסך, וצריך לעודד את זה בתקציבים שיתמכו ביצירה כזאת שתעלה על המסך בערוצים חשובים.

אבנר ברנהיימר: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: הדובר האחרון – אור קשת, מנהל קשרי ממשל של האגודה למען הלהט"ב, בבקשה.

אור קשת: אני אדבר בקצרה.

אור קשת: את הדברים החשובים אמרו פה חבריי, המנכ"לים של איג"י וחושן, עופר ומור.

אור קשת: יש לי רק בקשה קטנה אליכם, חברי הכנסת, בהקשר הזה.

אור קשת: ברגע שהפרשה הכאובה של ההטרדות המיניות התפוצצה בתקשורת אז ראינו הירתמות מאוד מרשימה של חלקכם בניסיון להביא את הנושא הזה לשיח פה ובכלל.

אור קשת: גם את, היושבת-ראש, כינסת את הדיון הזה, וחברת הכנסת מיכל שיר תכנס מחר דיון דומה בוועדה לזכויות הילד.

אור קשת: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו הזמין את הארגונים להיפגש איתו בשעה 13:00 להיפגש איתו גם בנושא הזה.

אור קשת: ההירתמות הזאת היא חשובה, טובה ומרשימה, אבל אנחנו רוצים לבקש מכם לעבוד יחד.

אור קשת: אני לא צריך לספר לכם שכדי להביא שינוי בעולם צריך שיתוף פעולה וקואליציה, וגם בנושא הזה כשמדברים על אפליה נגד הקהילה הגאה – וצריך לומר גם את זה: יש עדיין אפליה קשה נגד הקהילה הגאה, כולל אפליה ממסדית ואפליה חוקית; וגם כשמדברים על נושאים כאלה, על בעיות ואתגרים בתוך הקהילה הגאה הציפייה שלנו מכם היא לעבוד יחד וליצור פה קואליציה חוצה מפלגות, חוצה קואליציה-אופוזיציה ועובדת יחד.

אור קשת: זאת הבקשה שלנו אליכם, חברי הכנסת.

אור קשת: למור יש הערה ספציפית חשובה שקשורה למשרד החינוך.

מור נהרי: תודה, אור, שמענו התייחסות מעולה ומקיפה בנושא הטרדות מיניות, אבל לא שמעתי התייחסות ליצירת מרחבים בטוחים ללהט"בים.

מור נהרי: כל תכנית שלא תכיל יצירת מרחבים בטוחים ללהט"בים, חינוך והסברה בנושאים להט"בים והנכחה של הנושא הזה תהיה מרחב פחות בטוח לבני נוער להט"בים.

מור נהרי: כשאנחנו לא ניתן לזה נראות ולא ניתן לזה ייצוג התופעות האלה יישארו בארון יחד עם בני הנוער, והם יהיו פחות מוגנים ופחות בטוחים.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני מתנצלת, יש עוד דוברים אבל אני חייבת לסכם את הדיון החשוב שהתקיים היום: הוועדה רואה בחומרה את המקרים שפורסמו בתקשורת ומבקשת את חקירת המשטרה ומיצוי הליכים בעניין.

שרן השכל: הוועדה קוראת לבני נוער שהותקפו לפנות למשטרה ולמרכז סיוע לנפגעות ולנפגעי תקיפה מינית.

שרן השכל: הוועדה רואה בארגונים הבלתי פורמליים פתרון ולא בעיה.

שרן השכל: לכן חשוב שנמצא את הדרך הנכונה להגן על בני הנוער במקרים האלה של תקיפה מינית, ואנחנו מאוד שמחים לשמוע שבעשור האחרון מאז אותו מקרה שפורסם נעשו הליכים משמעותיים לשינוי ולתיקון אותן פרצות שהיו.

שרן השכל: הוועדה מבקשת מארגון איג"י דיווח על הצעדים שננקטו בארגון גם בשנים האחרונות כדי לוודא את שמירת המרחב המוגן לבני נוער, ועל ההדרכות להתמודדות עם מצבים רגישים כאלה בקרב אותם מדריכים.

שרן השכל: אנחנו מבקשים שברגע שהדוח יהיה מוכן המסקנות של צוות בן אור – שזאת יוזמה מבורכת ומצוינת לבחינת המצב הקיים, תבואו להציג אותו בוועדה.

שרן השכל: אנחנו נשמח שתשתפו אותנו במסקנות כדי שלא תיישמו אותו רק אצלכם, אלא אולי נוכל גם לבצע ממנו צעדים משמעותיים לשאר המסגרות מהחינוך הבלתי פורמלי.

שרן השכל: חשוב לי לציין שהחוק למניעת הטרדות מיניות חל גם על מצבים של הטרדה מינית במסגרות הבלתי פורמליות.

שרן השכל: אנחנו רואים ביחסי מדריך מבוגר-חניך קטין יחסי מרות לכל דבר.

שרן השכל: הוועדה תקבע מועד דיון לעניין חינוך למיניות ומגדר שעלה פה כמה פעמים כמענה רוחבי לתופעת האלימות המינית בבתי הספר ובחינוך הבלתי פורמלי.

שרן השכל: הוועדה קובעת כי יש לחייב בתקנות את המסגרות לעבור הדרכה והכשרה למניעת תקיפות מיניות.

שרן השכל: כלומר שזה לא יהיה רק בתקצוב ורשות.

שרן השכל: אנחנו רוצים שזאת תהיה חובה על כל מדריך, ולכן אנחנו מבקשים נתונים ממשרד החינוך על הכשרת מדריכים: כמה מדריכים הוכשרו וכמה מקרים דווחו למשרד החינוך על תקיפות והטרדות מיניות בתוך המסגרות.

שרן השכל: תודה רבה לכל הארגונים, ליוצרים, למרכז, למועצת התלמידים ולהרבה אנשים שלקחו חלק וגם צפו בנו.

שרן השכל: אנחנו נקיים דיון נוסף כשיגיעו אותן מסקנות של צוות בן-אור של מרכז איג"י.

שרן השכל: תודה רבה לכם.

שרן השכל: הישיבה נעולה.