ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 91, 2021-10-24 09:00

גלעד קריב: בוקר טוב לכולם, בוקר טוב לחברת הכנסת ענבר בזק, שנמצאת אתנו בראשית הדיון, לצוות הוועדה והלשכה המשפטית, לנציגת משרד הבריאות, עו"ד נינא כהן קרן, ונציגת משרד המשפטים, ד"ר אולגה פרישמן.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים בדיון בנושא הקורונה.

גלעד קריב: שני נושאים על סדר יומנו: הראשון הוא הארכת תוקפה של ההכרזה על מצב חירום בשל נגיף הקורונה לפי חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה); והשני הוא תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות של מקום ציבורי או עסקי והוראות נוספות), או בשם המקובל "תקנות התו הירוק".

גלעד קריב: בהמשך הישיבה שלנו עתידה להצטרף אלינו לחדר הוועדה ד"ר שרון אלרעי פרייס, ראש שירותי בריאות הציבור במשרד הבריאות.

גלעד קריב: נמצאת אתנו כרגע באמצעות הזום ראש המטה של שירותי הבריאות, אילנה גנס.

גלעד קריב: סדר הדברים הנכון מבחינה עקרונית היה להתחיל בסוגיית המשך ההכרזה על מצב החירום.

גלעד קריב: מכיוון שלפרק הזה נוכחותה של ד"ר אלרעי פרייס בעלת חשיבות רבה אנחנו נשנה את הסדר וניגש קודם כל לנושא התקנות.

גלעד קריב: על פי בקשת הממשלה, בצד מספר תיקונים שיוצגו ע"י המשרדים, ישנה בקשה של הארכת תוקף למשך 14 ימים.

גלעד קריב: אני אפתח את הדיון ואומר, ואני אחזור על זה גם כאשר ד"ר אלרעי פרייס תצטרף אלינו, שאנחנו נמצאים במצב שבו מצד אחד לי – אבל אני חושב שגם ליתר חבריי וחברותיי בוועדה – ברור שאנחנו עדיין בעיצומה של התמודדות מאוד-מאוד לא פשוטה שיש בה מרכיב גדול של חוסר ודאות.

גלעד קריב: באותה נשימה אני חייב לומר שאנחנו חייבים להיכנס, בעיקר בהקשר של ההכרזה, גם לדיון מהותי, מהי ההבחנה בין התקופות של גלי התחלואה לתקופות שבהן אין גל תחלואה מהבחינה הנורמטיבית.

גלעד קריב: אני מזכיר שזו בעצם תקופת ההכרזה האחרונה שאנחנו נתקין או נאשר מכוח החוק הקיים, כי ב-30 בנובמבר עתיד לפקוע תוקף חוק הקורונה, והוועדה זו, אחרי האישור במליאת הכנסת, תידרש להתקנת החוק החדש.

גלעד קריב: אני חושב שיש פה שאלה, שאני מציג אותה בעיקר למשרד המשפטים ולצוות המשפטי של משרד הבריאות, והיא מהו הכלי המשפטי – אני לא מדבר פה על הכלים האפידמיולוגיים – מהו הביטוי הנורמטיבי למעבר שלנו מתקופה של גל תחלואה אימתני למצב שבו הגל נמצא בדעיכה.

גלעד קריב: המחלה, המגפה עדיין אתנו, ברור שיש צעדים שצריך לנקוט, אבל איך אנחנו מוודאים שבכל מה שנוגע למצב חירום ולסמכויות מיוחדות אנחנו לא נמצאים על איזשהו מצב של טייס אוטומטי.

גלעד קריב: אני ארחיב על הדברים כשנדבר על ההכרזה, אבל נמצאות לפנינו תקנות תו ירוק שיש בהן גם הרחבה של התו הירוק.

גלעד קריב: אפשר לראות את זה כדיוק של התו הירוק, אבל בסופו של דבר זו הרחבה מסוימת של התו הירוק שאין בצדה עוד הקלות, בניגוד לתקנות שהובאו לנו בפעמים הקודמות, וזה דבר שצריך לתת עליו את הדעת.

גלעד קריב: אנחנו נדבר עליו במהלך ניתוח התקנות והבנתן.

גלעד קריב: הדברים האלה צריכים להיות לנגד עינינו, איך אנחנו מוודאים שהדברים נבחנים, שאנחנו לא פשוט עסוקים באישור אוטומטי של תקנות קיימות.

גלעד קריב: אנחנו נדבר תכף על הדברים.

גלעד קריב: נציגת משרד הבריאות, עו"ד כהן קרן, בבקשה.

נינא כהן קרן: התקנות כוללות מספר תיקונים נקודתיים יחסית.

נינא כהן קרן: דבר ראשון, הוספה של שתי פעילויות תחת הסדר התו הירוק.

נינא כהן קרן: הפעילות הראשונה היא טסטים, בחינות מעשיות בנהיגה.

נינא כהן קרן: הפעילות השנייה נקראת מרוץ רב-משתתפים, או בשפה יותר בשימוש יומיומי, מרתונים.

נינא כהן קרן: הצורך עלה כי בתקופה הקרובה מתקיימים מספר מרתונים ופתאום הבנו שהקטגוריה הזאת, בניגוד לעבר, לא מופיעה תחת התו הירוק.

נינא כהן קרן: המשמעות הייתה שהם יוכלו לעשות את זה רק תחת מגבלת ההתקהלות הכללית ולכן הוספנו את הקטגוריה הזאת, כי אין סיבה לא לאפשר את הפעילות הזו עם תפוסות גבוהות יותר תחת התו הירוק.

נינא כהן קרן: תיקון נוסף נוגע לאפשרות להציג עוד סוג נוסף של אישורי בדיקה שלילית בכניסה לבתי מלון.

נינא כהן קרן: אמנם לא כתוב שזה מיועד לזרים אבל הצורך עולה בעיקר לגבי זרים שמגיעים לישראל, שמגיעים עם תוצאת PCR שלילית שביצעו לפני הטיסה לישראל, עדיין לא קיבלו את התוצאה השלילית של ה-PCR שהם ביצעו בנתב"ג והם צריכים לשהות איפשהו.

נינא כהן קרן: אז לאפשר להם להיכנס לבית המלון עם תוצאת ה-PCR שהם ביצעו, כמובן עם אותו תוקף של עד 72 שעות.

נינא כהן קרן: והארכת תוקף, כמו שציין יושב-הראש, לתקופה של שבועיים.

גלעד קריב: אלה שלושת השינויים שביקשתם להכניס.

גלעד קריב: תכף תסבירו לנו את כל אחד מהשינויים.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים עדיין עם אותה הגבלת התקהלות, היכן היא מופיעה בתקנות המלאות?

נינא כהן קרן: בתקנה 1א.

ענבר בזק: לדעתי יש טעות במסמך כי כתוב בדברי ההסבר "ביטול התו הירוק החל מה-01/06/2021 והסרת מסכות במרחבים סגורים החל מ-15/06".

ענבר בזק: לא בוטל התו הירוק ואין הסרת מסכות במרחבים סגורים.

גלעד קריב: זה ישן.

קריאה: זו סקירה היסטורית של מה שהיה.

ענבר בזק: אבל היום כן צריך מסכות בחללים סגורים?

גלעד קריב: בוודאי.

ענבר בזק: הן בוטלו ואז החזירו אותן, אוקיי.

אפרת חקאק: היה לכם עוד תיקון שלא ציינת שהוא הבהרה לגבי השימוש במידע, זה היה לבקשת היושב-ראש.

נינא כהן קרן: נכון, לבקשת הוועדה.

גלעד קריב: שבעצם יש אמירה בתוך התקנות של איסור שימוש בברקוד.

ענבר בזק: עוד שאלה לגבי תיירים, שאלנו את זה גם בפעם הקודמת, אם התייר מגיע מחו"ל וה-PCR מאפשר לו להגיע למלון, מה הוא עושה כל הזמן שהוא בישראל?

ענבר בזק: הרי אין לו תו ירוק.

ענבר בזק: מה, הוא יצטרך כל 3 ימים לעבור בדיקה?

נינא כהן קרן: בעיקרון, אם הוא רוצה להיכנס למקומות שהם בתו ירוק אז כן, על סמך בדיקת PCR פרטית.

נינא כהן קרן: גם הבדיקה שהוא עושה בנתב"ג זה PCR פרטית - - -

ענבר בזק: אבל גם אם הוא חוסן בחו"ל?

נינא כהן קרן: יש את מה שהיה עד היום ויש את מה שאנחנו - - -

גלעד קריב: שניה.

גלעד קריב: אנחנו רוצים להעלות את סוגיית מתווה התיירות בצורה מסודרת ולהבין אותה, לא מכיוון שאנחנו עוסקים באישור מתווה התיירות אלא מכיוון שבסופו של דבר ההגבלות על הכניסה לאתרים כן מוסדרות כאן בוועדה.

גלעד קריב: אנחנו תכף נעלה את הדברים אבל אני בכוונה רוצה רגע להישאר ברמה יותר כללית.

גלעד קריב: תראו, אנחנו נמצאים בתקופה של דעיכת הגל.

גלעד קריב: פתחתי ואמרתי שאני חושב שאף אחד מהחברים שנמצאים כאן לא חושבים שדעיכת הגל צריכה להוביל להתרופפות דרמטית, להסרה מוחלטת של הצעדים, אבל אנחנו מקבלים כרגע לידינו תקנות שיש בהן במידה מסוימת החמרה, כי יש כאן הטלת איסורים נוספים על כניסה של אנשים שלא מחזיקים את התו הירוק.

גלעד קריב: הדוגמה המובהקת זה נושא הטסטים.

גלעד קריב: אם טסטים אז אני יכול לחשוב על עוד אלף דוגמאות.

גלעד קריב: אז מה, אנחנו עכשיו בתקופה של דעיכה נתחיל כל 14 ימים לראות כאן תוספות?

גלעד קריב: ניחא הייתם אומרים שאחרי שפתחנו לשטחים פתוחים, אז בסדר, יש היום דיוקים בתו הירוק, אבל אני רוצה להזכיר שבמדרג חוק הסמכויות הגבלת ההתקהלות יותר חמורה מהתו הירוק.

גלעד קריב: אם אנחנו רואים קורלציה מסוימת בין משך הימים שהוועדה הזו צריכה להידרש לנושא, אז את התו הירוק צריך לאשר פעם ב-28 ימים ואת הגבלת התקהלות שנוגעת גם למה שקורה בתוך בתים פרטיים וגם מבנים פרטיים וגם בחוץ פעם ב-14 ימים.

גלעד קריב: אני קצת חייב לומר שאני מרגיש שיש פה חלקים בתקנות שהם טייס אוטומטי.

גלעד קריב: איך יכול להיות שלא הבאתם עכשיו הצעה שבאה ואומרת: הגבלת ההתקהלות בחוץ הופכת ל-200 איש?

גלעד קריב: מה ההצדקה האפידמיולוגית להישאר עם אותה הגבלת התקהלות בשטחים פתוחים?

גלעד קריב: רק שתבינו, אנחנו נמצאים במצב שיש מסעדות שיש בהן יותר מ-100 איש בחוץ על פי התקנות האלה, אז איך זה מחזיק מים?

נינא כהן קרן: מגבלת ההתקהלות זו התכנסות שהיא קצת יותר מאורגנת מאשר אנשים שמגיעים לאטרקציה פתוחה או למסעדה.

נינא כהן קרן: אני כמובן אתן לד"ר אלרעי פרייס, כשהיא תגיע, להתייחס יותר לפן האפידמיולוגי, אבל אני כן אציין שזה לא טייס אוטומטי ובהחלט יש חשיבה מסודרת על אסטרטגיה של הקלות מדורגות לפי מצב התחלואה.

גלעד קריב: אז מה האסטרטגיה?

גלעד קריב: אני מחזיק בידי את קובץ התקנות, אני לא רואה פה את האסטרטגיה.

נינא כהן קרן: נכון.

נינא כהן קרן: בשלב הזה ההחלטה היא להמשיך עם המצב הקיים, כשבפועל כמובן שיש הגבלות – ואנחנו לא מקלים בהן ראש – אבל בסך הכול המשק פתוח כמעט לחלוטין.

נינא כהן קרן: ההחלטה כרגע, במצב שהוא עדיין גם לא לגמרי יציב, היא להישאר במתווה הנוכחי לתקופה קצרה נוספת, אבל כמובן שבהחלט יש חשיבה על איך לשחרר, איך לפתוח באופן הדרגתי ולפי איזה מדדים.

נינא כהן קרן: זה לא שעכשיו יש כוונה להישאר עם המצב כמו שהוא עד - - -

גלעד קריב: אז מה החשיבה ומה המדדים?

נינא כהן קרן: זה עדיין בדיונים פנים-ממשלתיים ופנים-משרדיים.

נינא כהן קרן: אין לי פה כרגע להציג תוכנית סדורה, אולי ד"ר אלרעי פרייס תרצה להציג באופן חלקי, אבל רק כן חשוב להגיד שזה לא איזה טייס אוטומטי ואין כוונה שמה שיש עכשיו פשוט יימשך כך לתקופה ארוכה בלי חשיבה.

גלעד קריב: אני חייב לומר שאני קצת מוטרד מכך שאין בחומר שאתם הגשתם כל התייחסות למתווה של הפחתה בהגבלות.

גלעד קריב: הגבלות לאו דווקא חייבות להיות בהכרח בתו הירוק אבל הייתי מצפה לראות איזושהי אמירה כאן, בוודאי בנושא הגבלות ההתכנסות במרחב הפתוח, שהן ההגבלות החריפות מבחינת המדרג הנורמטיבי.

גלעד קריב: אני מבין את הסיפור של המרתון אבל לא שקלתם למשל לבוא ולומר שבאירועי ספורט מן הסוג הזה, במקום לדרוש תו ירוק – הרי האירועים האלה מתקיימים כולם בחוץ.

ענבר בזק: לא בהכרח, תחרות שחייה זה בבריכה סגורה.

גלעד קריב: בסדר, אני מסכים אתך, אבל אני רוצה רגע לומר משהו.

גלעד קריב: מוסכם עלינו שהמרתונים הגדולים שעתידים להתרחש מתרחשים באוויר הפתוח?

ענבר בזק: כן.

גלעד קריב: לא יותר נכון היה לבוא ולומר: בואו נכניס אמירה בתקנות שלעניין מרוץ ספורטיבי רב-משתתפים אין הגבלת התקהלות במרחב הפתוח, במקום להרחיב את התו הירוק?

גלעד קריב: אני חושב שיש פה קצת תחושה מבלבלת כתוצאה מפתיחת המשק, שאני מאוד שמח עליה ותומך בה, אבל אני מרגיש שיש כאן תופעה שמכיוון שהמשק פתוח ומכיוון שלמיליוני אנשים, וטוב שכך ואני בעד, אין בעיה להציג תו ירוק כי הם התחסנו אז כאילו ישנה איזושהי אמירה: לא נורא אם אנחנו מרחיבים את התו הירוק.

גלעד קריב: את התו הירוק לא צריך להרחיב בתקופה של דעיכה.

גלעד קריב: אפשר לשמור עליו.

גלעד קריב: אבל אם אתם חושבים שזה לא נורא לקיים מרתונים, והם מתקיימים באוויר הפתוח, אז תבטלו לעניין המרתון את הגבלת המשתתפים.

שמחה רוטמן: אני חייב לרוץ לוועדת משנה, אני רוצה להגיד אמירה עקרונית וללכת.

שמחה רוטמן: אני קצת רוצה להיות מקלקל שמחות.

שמחה רוטמן: אני חושב, גם קצת ממה שקראתי בחוות הדעת האפידמיולוגית, גם מה שאני קורא במקומות אחרים, הסכנה העיקרית שנשמעת, וגם אנחנו חווינו בגללה בין היתר את גל הדלתא, זה הווריאנטים שבאים מחו"ל.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר מדינת ישראל היא בריכה מאוד-מאוד קטנה מבחינה אפידמיולוגית, התפתחות המוטציות פה הרבה יותר קטנה מאשר מה שקורה בעולם.

שמחה רוטמן: בעולם המספרים הרבה-הרבה יותר גדולים וזה מגיע.

שמחה רוטמן: אנחנו פחות או יותר ויתרנו בעקבות אותו פסק דין, בעיניי אומלל, של בית המשפט על חסימת הכניסה או הגבלת המספרים של הנכנסים כדי שנגיע למספרים נשלטים.

שמחה רוטמן: אני חושב שבתוך מדינת ישראל, ככל שהמספרים בדעיכה, אפשר יהיה יותר לשחרר את הרסן.

שמחה רוטמן: אנחנו צריכים להחזיר את הרסן על הכניסה והיציאה מישראל – היציאה פחות, הכניסה, כמובן בדרך הטבע, יותר – מבחינת מספרים יומיים, מבחינת מלוניות, מבחינת הדברים האלה.

שמחה רוטמן: אנחנו אמנם לא מדינת אי אבל זה לכאורה הרבה-הרבה יותר קל וזה הרבה-הרבה פחות פוגע בזכויות אדם.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר, על מידתיות, כמו שכבוד יושב-ראש הוועדה יודע, צריך להסתכל בהקשר הכולל.

שמחה רוטמן: הדבר שנבחן בבג"ץ זה הכניסה לארץ והמגבלה המספרית שם נפסלה ובגלל זה אנחנו מייצרים כל מיני מגבלות שהצורך בהן מבחינה אפידמיולוגית הוא פחות, כי את זה עוד בג"ץ לא פסל לנו, או את זה יותר קשה יהיה לבג"ץ לפסול לנו.

שמחה רוטמן: אני לא חושב שזה ההסתכלות הנכונה.

שמחה רוטמן: אני חושב שצריך לחשוב על זה, ואם צריך, שהכנסת גם תאמר את דברה בעניין ההגבלות מחו"ל.

שמחה רוטמן: אני חושב ששם באמת הסכנה.

שמחה רוטמן: קראתי אתמול על וריאנט חדש שמסתובב שהוא פי שלושה - - -

גלעד קריב: ב-15% יותר מדבק מזן הדלתא.

גלעד קריב: אני חושב שזו הייתה הכותרת.

שמחה רוטמן: כן, נכון.

שמחה רוטמן: פי 15% חוץ ובתוך בית פי 17% מדבק מזן הדלתא.

שמחה רוטמן: ויהיו עוד כאלו.

שמחה רוטמן: החסימה הזאת בעיניי היא הרבה-הרבה יותר חשובה וקריטית ולדעתי שם צריך לתת ולשים את מגמתנו.

גלעד קריב: אני חושב שזה דיון חשוב בהקשר של הכרזת החירום ובכלל הסקת המסקנות מהגל הרביעי.

גלעד קריב: אני חושב שזה גם יעלה במסגרת הדיון בחוק הקורונה.

גלעד קריב: אבל אני חוזר לשאלה, אני רואה שאתם מביאים לנו בתקופה של דעיכת הגל תקנות שיש בהן הרחבה של התו הירוק בשני מקומות.

גלעד קריב: אז בסדר, אני מסכים, זאת לא הרחבה דרמטית, אבל השאלה אם זה לא מבשר על איזושהי הפנמה של התו הירוק לתוך שגרת החיים שלנו מתוך איזושהי אמירה: בסדר, לא נורא.

גלעד קריב: מה זה "לא נורא"?

גלעד קריב: זה ההגבלות על זכות התנועה של אנשים, על זכות מוקנית להשתתפות באירועים ציבוריים.

גלעד קריב: אני באמת שואל למה בעניין של מרוץ רב משתתפים שמתקיים בחוץ הלכתם על תו ירוק ולא על הגדלה נקודתית של מספר המשתתפים?

נינא כהן קרן: הגדלה נקודתית בלי תו ירוק?

גלעד קריב: בלי תו ירוק, כן.

גלעד קריב: מרתון, ריבונו של עולם, אנשים רצים באוויר הפתוח, במרחקים זה מזה.

סימון דוידסון: אני אגיד לך איפה אני חושב שהבעיה נמצאת.

סימון דוידסון: הבעיה, אנו חוזרים על זה כל פעם, שאין קשר בין ההחלטות של משרד הבריאות לבין מה שקורה בשטח.

סימון דוידסון: הם באמת לא יודעים מה קורה בשטח.

סימון דוידסון: אתם כותבים פה שחייה, אתם כותבים פה מרוץ אופניים, השאלה אם באמת אתם יודעים איך מתנהלת תחרות של שחייה במים פתוחים, או מרוץ אופניים או מרתון, כי הדרישות שלכם לא הגיוניות.

סימון דוידסון: הן פשוט לא הגיוניות.

סימון דוידסון: אני יודע איך מתנהלים המרוצים האלו.

סימון דוידסון: למשל, שחייה במים פתוחים, מגיעים אנשים, נמצאים במקום פתוח, אף אחד לא נמצא במקום סגור, נכנסים למים, שוחים בתוך המים 10, 5, 3 קילומטר, זה לא משנה, כנ"ל במרתון, כנ"ל במרוץ אופניים, כשבמרוץ אופניים יש הפרשים הרבה יותר גדולים בין אנשים.

סימון דוידסון: זה באמת סימן שאלה גדול האם אתם בכלל מודעים איך הדברים מתרחשים.

סימון דוידסון: האם אנשי מקצוע נותנים לכם את הידע הזה?

סימון דוידסון: האם ישבתם עם מישהו מאנשי המקצוע בעולם הספורט – כי זה עולם הספורט – ראיתם דוגמאות, סרטונים?

סימון דוידסון: הלכתם לראות?

נינא כהן קרן: אז אני אגיד שזו קטגוריה שלא נולדה רק השבוע, היא הייתה קיימת גם בתקנות הקודמות בעקבות הרבה דיונים ואירועים שקרו גם בעבר, מרוץ איש הברזל באילת, שלדעתי ברגע האחרון בוטל, שכולל גם שחייה.

נינא כהן קרן: אנחנו כל הזמן מקבלים פניות ושאלות לגבי כל מיני אירועים מהסוג הזה, גם של שחייה, גם של רכיבה על אופניים, ונכון לעכשיו המטרה הייתה לאפשר להם לקיים את האירוע הזה עם קבוצה גדולה ומשמעותית של משתתפים.

נינא כהן קרן: אני לא אגיד לגבי כולם אבל לפחות לגבי חלק מהאירועים האלה, הם פנו למשטרה, למשרד הבריאות וביקשו לקיים את האירועים האלה בתו ירוק.

נינא כהן קרן: המטרה הייתה לאפשר להם לקיים את זה עם מגבלת תפוסה הרבה יותר גבוהה ממגבלת ההתקהלות הכללית.

סימון דוידסון: הבנתי.

גלעד קריב: אבל זו הנקודה, אתה מבין?

גלעד קריב: במקום לבוא ולומר: בואו נקבע תנאים לקיום אירוע ספורטיבי בחוץ שהוא לא תחת תו ירוק, אז בסדר, אז אנחנו צריכים לבוא ולבחון כמה אנשים יש בהגבלת התקהלות, אז נאמר שבשביל שיהיו 1,000 איש זה חייב להתפרס על שטח, לא יכולה להיות התגודדות.

גלעד קריב: זה כאילו התו הירוק הפך להיות הפתרון הקל.

גלעד קריב: יש אירוע, אתה רוצה יותר מ-1000 איש – בום, תו ירוק.

גלעד קריב: מ-100 איש – בום, תו ירוק.

גלעד קריב: זה לא יכול להיות.

גלעד קריב: גם למדנו משהו במעבר בין הגלים השלישי לרביעי.

גלעד קריב: אני רוצה רגע לאותת משהו גם אם נאשר את התקנות עכשיו.

גלעד קריב: אי אפשר בתקופה של דעיכת גל להביא לנו תקנות שיש בהן רק החמרות.

גלעד קריב: זה פשוט לא מסתדר.

ענבר בזק: היא אומרת שאם זה לא היה בתו הירוק אלא בתו הסגול היו פחות משתתפים.

גלעד קריב: אבל זאת ההחמרה.

נינא כהן קרן: במצב המשפטי עד לתיקון הנוכחי זו הייתה המשמעות.

גלעד קריב: בסדר גמור, אבל אנחנו בדעיכה של הגל.

גלעד קריב: ברור לי שהתו הירוק מאפשר להביא יותר מ-100 איש.

גלעד קריב: זה ברור לי.

ענבר בזק: אז זו לא החמרה.

גלעד קריב: אבל תטפלו בהתקהלות.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים בתקופה של דעיכה, מדובר על האוויר הפתוח.

גלעד קריב: תראו את האבסורד.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים כרגע במצב שבו בשטח פתוח של מסעדה יכולים להיות יותר מ-100 איש בלי תו ירוק.

ענבר בזק: אבל במרחק שני מטר אחד מהשני.

ענבר בזק: אני לא מסכימה אתך כי במרתון אנשים עומדים צמודים.

נינא כהן קרן: ההחלטות גם צריכות להיות רוחביות בסוף.

נינא כהן קרן: יש גם שיקולים של שוויון.

נינא כהן קרן: יש לנו קטגוריה של פסטיבל שהוא בשטח פתוח וקטגוריה של הופעות שהן לא עם מקומות מסומנים, הופעות עמידה למשל בשטח פתוח, הם כולם מתקיימים עם 5,000 אנשים.

גלעד קריב: אבל זה חוזר למקום הראשון.

גלעד קריב: מה ההצדקה ברגע הזה לשמור על מגבלת התקהלות באוויר הפתוח בדיוק כמו שהיה בשיא הגל?

גלעד קריב: זאת השאלה.

גלעד קריב: אתם רוצים לומר לי שכל המרתונים הם יותר מ-500 אנשים?

גלעד קריב: בסדר, טוב.

נינא כהן קרן: גם עם מגבלת ההתקהלות הייתה עולה באיזשהו אופן עדיין לא היה מתאפשר לקיים את האירועים - - -

גלעד קריב: זה לא נכון כי אני מניח שבהרבה מאוד משחים אין לך יותר מ-500 אנשים.

גלעד קריב: נכון, בסדר, אולי יש מרתונים שיש בהם 2,000 רצים, אז באירועים שהם 2,000 איש אני מבין למה אתם צריכים תו ירוק.

סימון דוידסון: יש ב-12 בנובמבר אירוע מאוד גדול בכנרת, איירון מן.

סימון דוידסון: זה בין-לאומי, דרך אגב.

סימון דוידסון: זה משהו שהוא בסכנה?

גלעד קריב: לא אם יכניסו עכשיו תו ירוק.

גלעד קריב: אני מבין את הסיפור של התו הירוק למשל לתחרות הזאת של האיירון מן כי כך הם יכולים לעשות גם אירוע ספורט של 10,000 איש, אבל אנחנו מקבלים תקנות שרק מביאות את זה ולא מביאות הגדלה של מגבלת ההתקהלות בחוץ שאומרת:

גלעד קריב: בשיא התחלואה אסרנו על יותר מ-100 אנשים אז עכשיו בדעיכה, אנחנו עוברים ל-200 איש.

גלעד קריב: עכשיו תסבירו את העניין של הטסטים ואיך אתה מבחינים בין זה לבין אירועים אחרים שיכולים להיות דומים.

גלעד קריב: לא יודע, מחר אולי נדרוש בשיעורים פרטיים, בכל תחום.

גלעד קריב: מה ההבדל בין טסט לבין דברים אחרים?

נינא כהן קרן: זה שילוב שמצד אחד זו פעילות שמבחינה אפידמיולוגית, לפי עמדת גורמי המקצוע, יש לה הצדקה, יש בה צורך בתו ירוק.

נינא כהן קרן: יש מגע מאוד הדוק בין הבוחן למורה, בדרך כלל יש גם עוד תלמיד מאחורה, תחלופה מאוד גבוהה על בסיס יומי של נבחנים, חלל סגור.

נינא כהן קרן: מסרו לנו במשרד התחבורה גם שלרוב הבחינות מתקיימות עם חלון סגור, כנראה שיש אפשרות לבקש לקיים את הבחינה כדי למנוע הפרעות.

נינא כהן קרן: לכן מבחינה אפידמיולוגית בהחלט יש הצדקה.

נינא כהן קרן: גם מבחינה ספציפית של הנתונים, רוב התלמידים הם צעירים, שאחוז ההתחסנות באוכלוסייה הזאת נמוך יותר לעומת רוב הבוחנים, שהם אוכלוסייה בסיכון מבחינת הגיל.

נינא כהן קרן: מצד שני, אני מסכימה שיש פעילויות דומות, אולי הדבר הכי קרוב זה שיעורי נהיגה.

נינא כהן קרן: כאן באמת יש את העניין של המידתיות.

נינא כהן קרן: כן חשבנו שבשיעור נהיגה שמתקיים לפעמים כמה פעמים בשבוע לתקופה ארוכה, זה נטל הרבה יותר משמעותי לדרוש תו ירוק מבחינת מי שלא מחוסן, שצריך להיבדק כל פעם, לעומת פעילות שהיא חד-פעמית, או מספר פעמים לאנשים כמוני, שהיא במועד ידוע מראש, עם אפשרות להיערך מראש, הנטל הוא יחסית לא גדול.

נינא כהן קרן: לכן, השילוב מצד אחד של הנטל ומצד שני המאפיינים האפידמיולוגיים הביא לכך שהייתה הצדקה דווקא בטסטים כן להחיל תו ירוק.

גלעד קריב: אילנה גנס, אנחנו נבקש את התייחסותך לשינויים ולשאלה האם במידה ודעיכת הגל נמשכת, מה השלב הבא מבחינת התו הירוק.

אילנה גנס: אני אשמח קודם כל לתת תשובה עקרונית ואז להתייחס ספציפית לעדכונים שביקשנו בעדכון התקנות הנוכחי.

אילנה גנס: קודם כל, אנחנו בהחלט מסתכלים קדימה על הקלות שאפשר כבר עכשיו להתחיל לשפר, ואני אוכל להביא מספר דוגמאות שכבר נכנסו בתיקונים בתקנות שהגיעו לידכם ובתקנות אחרות.

אילנה גנס: גם בתקנות חינוך היו הקלות מסוימות וגם בצו בידוד שעדכנו, הסרנו את חובת ההורה שהיום עומד בהנחיות מחוסן ומחלים החדשות לשהות בבידוד ברגע שיש לו ילד מאומת, או כל אדם שנמצא או מטפל באדם שהוא חולה מאומת שהוא חסר ישע.

אילנה גנס: אז ברגע שניתחנו את הנתונים של החודשיים האחרונים, כשראינו כבר כמות גדולה של אנשים שקיבלו מנת בוסטר, או מחוסנים טריים או מחלימים טריים, ראינו שאחוז ההדבקות בהם הרבה-הרבה יותר נמוך ולכן הסרנו את זה.

אילנה גנס: כמובן, פנינו להקלות נוספות.

אילנה גנס: אני מעריכה שגם במסגרת תקנות תו ירוק יהיו דברים שאנחנו נבחן.

אילנה גנס: לא רוצה עדיין כרגע להגיד מה בדיוק אבל בהחלט הכיוונים שלנו, גם בהגבלות התקהלות וגם בתו ירוק, הם לעבור לכמה שיותר תו סגול.

אילנה גנס: יחד עם זאת, אנחנו חושבים שמקצועית נכון שהתו הירוק, בתחומים ספציפיים, ימשיך ללוות אותנו לאורך תקופה יותר ארוכה.

אילנה גנס: להערכתנו, מבחינה אפידמיולוגית, אם היינו משאירים את ההגבלות האלה ולא היינו מסירים אותן בתחילת חודש יוני אולי לא היינו מגיעים למספרים כל כך גבוהים של תחלואה שהגענו אליהם בגל הרביעי.

אילנה גנס: זאת גם התפיסה והעמדה של הממשלה, שתואמת להמלצה האפידמיולוגית שלנו, ואני מעריכה שאלמנטים מסוימים של תו ירוק ימשיכו ללוות אותנו גם עכשיו, בתקופת השפל, כשהתחלואה בירידה.

אילנה גנס: שוב צריך לזכור, אנחנו עדיין על מעל 1,000 מאומתים בממוצע יומי, כך שלא ירדנו עדיין לעשרות בודדות, שהיינו בהם תקופה די ארוכה בסיום הגל השלישי, אז אני מעריכה שכשנתקרב לשם נוכל להקל יותר.

אילנה גנס: כרגע, בשלב הזה, אנחנו מאמינים שזה עדיין חשוב ורלוונטי, אבל בהחלט הסרת הגבלות בשטחים פתוחים זה הכיוון הבא שאנחנו בוחנים כרגע, גם מבחינת התקהלויות וגם מבחינת הסרות תו ירוק.

אילנה גנס: לגבי התיקונים בתקנות הספציפיות, אני אתייחס לשלושת השינויים בקצרה: טסטים לנהיגה – זו הייתה בקשה שהגיעה אלינו לבחינה ממשרד התחבורה בעקבות נתונים שמצביעים ומתארים מצב שאנחנו בהחלט מעריכים כסיכון מוגבר בצורה מאוד-מאוד משמעותית להדבקה.

אילנה גנס: פעם אחת, הבחינות מתקיימות בחלל סגור, זה מאוד-מאוד מפריע לבחינה עצמה ולא ניתן לפתוח חלון.

אילנה גנס: בניגוד למוניות או שירותי הסעות כאלה ואחרים, לא ניתן שהבוחן יישב מאחורה וכך לשמור על מרחק.

אילנה גנס: כל אוכלוסיית הבוחנים היא אוכלוסייה מבוגרת.

אילנה גנס: הגיל הממוצע של בוחנים הוא סביב 55.

אילנה גנס: לעומת זאת, הגיל הממוצע של נבחנים הוא 18.

אילנה גנס: כלומר, אנחנו מדברים פעם אחת על קבוצה של בוחנים שהיא קבוצה בסיכון, מרביתם עם מחלות רקע, ומצד שני קבוצת נבחנים – שגם מתחלפים בקצב מאוד-מאוד מהיר, במיוחד אם אנחנו מדברים על טסטים של אוטובוסים, אנחנו רואים שם שהייה ארוכה וממושכת במשך שעות ברכב או באוטובוס שהוא סגור – שחלקם עדיין לא מחוסנים.

אילנה גנס: לכן צריך לקחת בחשבון את כל מכלול השיקולים האלה, שמבחינתנו בהחלט, מבחינה אפידמיולוגית, מצדיקים תו ירוק.

אילנה גנס: לכן המלצנו כן לאשר הוספת תו ירוק לטסטים בנהיגה.

אילנה גנס: כמו שנינא גם התייחסה לזה, מבחינתנו זה בהחלט נראה מידתי.

אילנה גנס: לא מדובר פה על שיעורי נהיגה או מוניות, ששם אי אפשר לתכנן את זה מראש, או מדובר בעלויות מאוד-מאוד גבוהות.

אילנה גנס: אז כשניסינו לבחון את זה מבחינת משמעויות אפשריות רוחביות לא ראינו משהו שפוגע באיזון הסביר ולכן המלצנו חד-משמעית לאשר, במיוחד לאור הסיכונים האפידמיולוגים שאנחנו בהחלט מוצאים אותם כרלוונטיים.

אילנה גנס: אז בעצם כל הפרמטרים האלה – ריבוי מגעים, שהייה ברכב סגור, היעדר יכולת לשמור על מרחק אישי ושמרבית הנבחנים הם בני נוער, חלקם עדיין לא מחוסנים, זו בעצם האוכלוסייה העיקרית שבה אנחנו עדיין רואים הרבה תחלואה, אוכלוסייה צעירה – הביאו אותנו להמלצה להוסיף לתקנות תו ירוק טסטים לנהיגה.

אילנה גנס: מרתונים.

אילנה גנס: נכון שמרתונים זה ספקטרום גדול, אבל שם אנחנו רואים – אגב, זו גם בקשה שהגיעה אלינו דרך משרד התרבות והספורט – התקהלות מאוד-מאוד גדולה של אלפי אנשים, גם מלווים, מעודדים, משפחות שהרבה פעמים מגיעות במיוחד לתחילת המרתון.

אילנה גנס: כמובן שאחרי זה, במהלך המרתון, או אם זה טריאתלון, אנחנו לא רואים התקהלויות מאוד-מאוד גדולות חוץ ממספר אזורים, אבל ההתכנסות עצמה, החנות, שזה אירוע שיכול לקחת מספר שעות, אנשים נמצאים שם לרוב ללא מסכות, במיוחד המתאמנים, הרצים.

אילנה גנס: מבחינתנו, חד-משמעית מוצדק ונכון להוסיף את זה לתקנות תו ירוק מבחינה אפידמיולוגית.

אילנה גנס: זה מאפשר לנו בדיקה מראש.

אילנה גנס: כל המרתונים דורשים רישום מראש ולכן זה משהו שנראה לנו סביר, מידתי ונכון גם מבחינה אפידמיולוגית.

אילנה גנס: התיקון האחרון מתייחס לכניסת זרים למלונות.

אילנה גנס: זו סוגיה שנדרשנו אליה כבר בחודש מאי כשנכנס בפעם הראשונה המתווה של תיירות בקבוצות, שגם אז אישרנו בעצם כניסה למלון על בסיס PCR מחו"ל.

אילנה גנס: אנחנו מדברים על אוכלוסייה שאין לה מקום אחר לשהות בו בבידוד וכל עוד אנחנו מחייבים בתוצאת PCR שלילית כתנאי לכניסה למלון, הזמן שלוקח עדיין לתוצאת PCR בנחיתה יכול להיות עד 24 שעות, ולכן, על מנת לאפשר לזרים להיכנס למקום הבידוד שלהם בבית מלון, אנחנו מאשרים כניסה על סמך PCR באותו טווח של עד 72 שעות, אבל בדיקה שבוצעה בחו"ל.

אילנה גנס: עד כאן.

אילנה גנס: אם יש שאלות נוספות אני אשמח לענות.

גלעד קריב: בוקר טוב, ד"ר אלרעי פרייס.

גלעד קריב: פתחנו קודם כל בענייני התקנות וענייני מצב החירום.

גלעד קריב: אפשר לקבל הסבר קצר על מה שקורה היום בתחום מתווה החינוך והחינוך הבלתי פורמלי, או הפעילות אחר הצהריים?

גלעד קריב: כי יש זיקה בין הנושא של פעילות אחר הצהריים לבין התו הירוק בכמה נקודות.

אילנה גנס: קודם כל, מסגרות חינוך שנמצאות במסגרת מגן חינוך ומבצעות בדיקות PCR במסגרת מגן חינוך זכאיות לתו ירוק לכל השבוע.

אילנה גנס: ילד שמבצע בדיקת PCR ויוצא שלילי, ה-PCR שמבוצע במסגרת מגן חינוך תקף לשבוע, וכך ברגע שהבדיקות מתבצעות באופן רציף הוא זכאי לתו ירוק באופן קבוע.

אילנה גנס: אגב, זה נכון לא רק למתחת לגיל 12 אלא מכסה את כל טווח הגילים עד סוף כיתה י"ב, קרי עד גיל 18.

אילנה גנס: לכן זה נותן לילדים האלה מענה מעבר לשעות הפעילות.

אילנה גנס: אם אנחנו מדברים על מתווה כיתה ירוקה, ששם הילדים עושים בדיקת PCR בעקבות חשיפה לילד מאומת, שם התמונה היא שונה כמובן.

אילנה גנס: ברגע שאנחנו מדברים על ילד שנחשף לחולה מאומת במסגרת חינוך, יש עליו חובת בידוד.

אילנה גנס: כל הפיילוטים ופתרונות הביניים שאנחנו כרגע בוחנים מטרתם לבחון את רמת הבטיחות, עד כמה הילדים שנחשפו מוגנים באמצעות בדיקות מהירות שהם מבצעים והם לא עלולים להדביק אנשים אחרים.

אילנה גנס: עד אז מבחינתנו חובת הבידוד חלה עליהם.

אילנה גנס: ולכן, מעבר להגעה שלהם למסגרות חינוך, מחוץ לשעות הפעילות כרגע אנחנו לא מאפשרים להם יציאה מבידוד, וזה רלוונטי לכל פעילות מחוץ לבית, התקהלויות כמובן, מסגרות חינוך חוץ-פורמליות.

אילנה גנס: ברגע שאנחנו נצליח לזהות, אני מקווה, או להגיע לאיזשהו מתווה שאנחנו נעריך אותו כמתווה בטוח, נוכל לפתור את הילדים האלה מבידוד.

אילנה גנס: אבל נכון להיום, צריך לזכור שכל חלופה של כיתה ירוקה היא חלופה לבידוד, ועד שאנחנו לא יודעים מהו המתווה הבטוח מבחינה אפידמיולוגית שלא גורם לתחלואה עודפת בקרב ילדים שחשופים, אנחנו כרגע מכילים עליהם חובת בידוד.

אילנה גנס: אנחנו כרגע עדיין בוחנים את תוצאות המתווה.

אילנה גנס: הן הוצגו שבוע שעבר גם לראש הממשלה ועדיין אין החלטות סופיות.

אילנה גנס: אנחנו ממשיכים לאסוף נתונים, לנתח אותם, לעקוב אחרי תחלואה בכל מסגרות החינוך.

אילנה גנס: עד שהדבר הזה לא יהיה חלוט אנחנו לא נוכל לשחרר אותם מחובת בידוד.

גלעד קריב: מה כרגע ההנחיות לגבי השתתפות בחוגים?

אילנה גנס: כרגע ילד שנמצא במסגרת פיילוט כיתה ירוקה שנחשף לחולה מאומת במסגרת חינוך לא יכול להשתתף.

גלעד קריב: לא, אני שואל כרגע באופן כללי.

גלעד קריב: מה הנחיות לגבי חוגים?

גלעד קריב: בזמנו הייתה הגבלה על מספר המשתתפים בשטח פתוח, בערים ירוקות לא הייתה דרישה.

שרון אלרעי-פרייס: ההנחיה הייתה שבחינוך בלתי פורמלי, חוגים, ביישובים אדומים וכתומים, אמורים להיות בחוץ, באוויר הפתוח.

שרון אלרעי-פרייס: זה פחות רלוונטי למצב כיום כשאין הרבה יישובים אדומים.

גלעד קריב: אז כרגע אין מבחינת משרד הבריאות הגבלה כלשהי בסגנון התו הירוק על פעילות בלתי פורמלית למעט מגבלת ההתקהלות כמובן?

אולגה פרישמן: אם יש פעילות מסוימת בישוב כתום או אדום שאי אפשר לקיים אותה בחוץ אז כן אפשר לקיים אותה בתו ירוק.

סימון דוידסון: זה לא השתנה, זה מה שהיה.

אולגה פרישמן: זה מה שהיה, זה לא השתנה.

גלעד קריב: בסדר גמור.

גלעד קריב: וחוץ מישובים כתומים ואדומים, בישובים ירוקים, נכון להיום המגבלה היחידה על החינוך הבלתי פורמלי זו מגבלת ההתקהלות, נכון?

שרון אלרעי-פרייס: כן.

גלעד קריב: כמה ישובים היום מוגדרים אדומים וכתומים בישראל?

שרון אלרעי-פרייס: אני תכף אגיד לך, עוד לא קיבלנו את המצגת של היום.

סימון דוידסון: יש לי שאלה לגבי הילדים.

סימון דוידסון: ילד שנמצא בכיתה ירוקה, כמובן באזור ירוק, שהיה ליד מאומת, יכול להמשיך ללכת לבית ספר אחרי בדיקת PCR ובדיקה יומיומית, נכון?

שרון אלרעי-פרייס: כן.

סימון דוידסון: ילד שאחר הצהריים היה בחוג כזה או אחר והיה ליד מאומת לא יכול לחזור לבית ספר, נכון?

סימון דוידסון: ילד שהיה אחר הצהריים בחוג ריקוד ויש מאומת בחוג שהוא היה, הילד, למרות שהוא עושה PCR ובדיקות, לא יכול ללכת לבית ספר, הוא צריך להיות בבידוד, נכון?

שרון אלרעי-פרייס: נכון, וזה בגלל שכרגע אנחנו לא יודעים את המתווה שהוא באמת בטוח.

שרון אלרעי-פרייס: גם כך הדבר הזה הוצג בסיכום של הפיילוט.

שרון אלרעי-פרייס: הסיכום של הפיילוט הראה שאין לנו מספיק נתונים על הפיילוט כדי להגיד מה בטוח.

שרון אלרעי-פרייס: יש לנו מספיק נתונים להגיד מה לא בטוח, ולא בטוח להפעיל אותו בישובים אדומים וכתומים, לא בטוח להפעיל אותו כשיש שני ילדים מאומתים כבר בסבב PCR ראשון, ולכן, במצב כזה, כשהילד בחוג והילדים משם מתפזרים, אתה לא יודע אפילו אם יש שני ילדים מאומתים מהחוג הזה ואתה יכול להחליט האם הם צריכים להיות בבידוד או לא בבידוד.

שרון אלרעי-פרייס: זה דורש עוד בדיקה ומעקב אחרי הנתונים כדי להבין איזה מצב הוא בטוח שבו ילד יכול לחזור לכיתה בלי להיות בבידוד.

סימון דוידסון: ואם יש 3 מאומתים, סוגרים את הכיתה, נכון?

שרון אלרעי-פרייס: הם הולכים לבידוד, נכון, כי במקרים האלה ראינו שיש עוד ועוד הדבקות פשוט והכיתה לא מסיימת בשבוע את הבידוד אלה ממשיכות הדבקות.

ענבר בזק: כל הרעיון של כיתה ירוקה הוא כדי למנוע בידודים בבית ספר.

ענבר בזק: אני לא מצליחה להבין את הסיפור הזה של הבידודים כתוצאה מחוג.

ענבר בזק: אני מקבלת גם הרבה פניות ציבור.

ענבר בזק: אני יכולה להבין שסוגרים חוג בגלל שיש ילד חולה, אבל אני לא רואה סיבה שאותם ילדים לא ילכו לבית ספר אם הם עושים PCR ועושים את הבדיקות.

ענבר בזק: מתווה כיתה ירוקה צריך להתייחס להגעה לבית הספר כי אנחנו מבינים שמאוד חשוב שילדים ימשיכו להגיע לבית ספר.

ענבר בזק: זה שומר על שגרה וההורים לא צריכים להישאר אתם בבית.

ענבר בזק: ההיגיון שלי אומר שאם אנחנו לא מצליחים לשמור על בטיחות בחוגים אז בואו נגיד: תסגרו את החוג שהיה בו ילד מאומת, אבל תיתנו לילדים להמשיך ללכת לבית ספר.

ענבר בזק: אין בזה שום היגיון.

ענבר בזק: בדיוק סיפר לי אבא שילדה שיושבת ליד ילדה במרחק כזה, בלי פלטה, יום שלם בכיתה והילדה הזאת נדבקה.

ענבר בזק: היא יכולה לעשות PCR ואנטיגן, להמשיך לבוא לבית ספר, אבל אותן שתי ילדות היו בחוג התעמלות שעה ביחד והיא נדבקה, אז היא בבידוד.

ענבר בזק: משהו פה לא הגיוני.

שרון אלרעי-פרייס: כשיש כיתה וכל הכיתה היא זו שנחשפה יש לך קבוצה שלמה שאחריה אתה עוקב.

שרון אלרעי-פרייס: חלק מהדברים החשובים בדבר הזה זה מנהל בית הספר מנהל את הכיתה הזו, יש לו את כלל הנתונים והוא יכול לנהל את זה.

שרון אלרעי-פרייס: הוא יודע מי חב בידוד, מי לא חב בידוד, מי כן עשה בדיקת PCR, מי לא, מי כן דיווח לו על בדיקת אנטיגן ומי לא, וכך אפשר בצורה יותר בטוחה להביא את הילדים בחזרה לכיתה.

שרון אלרעי-פרייס: כשמדובר על ילדים בחוג שמפוזרים, מי מנהל את הדבר הזה?

שרון אלרעי-פרייס: מי רואה שמתוך 40 הילדים שהיו בחוג, מבתי ספר שונים, מכיתות שונות, האם שם ב-PCR הראשוני היו יותר משני ילדים מאומתים, מה שאומר שכולם צריכים להיות בבידוד, גם בתוך הכיתה?

שרון אלרעי-פרייס: אין ניהול של הדבר הזה.

שרון אלרעי-פרייס: הילדים האלה מפוזרים.

שרון אלרעי-פרייס: אני לא אומרת שלא נגיע למצב בסוף של ילד ירוק שבו אתה אומר: או-קיי, הנה התנאים שבהם הילד בכל זאת יכול לחזור לבית ספר למרות שהוא נדבק בחוג.

שרון אלרעי-פרייס: פשוט אין לנו את המידע כדי להגיד איך להפעיל את הדבר הזה כרגע.

שרון אלרעי-פרייס: כמה שאנחנו יותר מפעילים כיתות ירוקות ורואים בדיוק את הסוגיות האלה – לא רק בחוגים, בהסעות שמעורבבות, בצהרונים שמעורבבים – אנחנו לומדים איך לעשות את זה יותר נכון, אני מניחה שאנחנו נגיע גם למקום הזה.

ענבר בזק: אז אם זה השיקול אולי נחריג מועצות אזוריות כי במועצות אזוריות בסוף החוגים הם מאותו בית ספר, ההסעות גם.

ענבר בזק: אני מבינה שבעיר הילדים יכולים להיות מבתי ספר שונים, במועצות אזוריות בסוף החוגים, ההסעות ובית הספר זה אותם ילדים, זה אותו קאדר והמועצה מנהלת את זה, נורא קל להגיד לבית ספר: הייתה הדבקה בחוג התעמלות.

ענבר בזק: זה שווה בדיקה.

גלעד קריב: כדאי לבדוק את זה עם משרד החינוך.

סימון דוידסון: לגבי החוגים, אם אני הולך אחורה לתו הסגול שהיה אחרי הגל השני, אז זה היה מאוד מסודר.

סימון דוידסון: ילדים הגיעו לחוג, הייתה פשוט בדיקה שמית מי נמצא בתוך החוג הזה, לא משנה באיזה חוג, וידעו בדיוק לעקוב כמה ילדים ואיזה ילדים נמצאים בחוג.

סימון דוידסון: הילדים לא היו מתערבבים עם חוגים אחרים.

סימון דוידסון: הילד לא בא למספר חוגים, הוא מגיע לחוג בלט, יש רישום איזה ילדים היו בחוג עצמו, וגם היו מתקשרים ממשרד הבריאות ומודיעים: בשעה כזאת וכזאת, בחוג כזה וכזה, ילד מאומת, כולם ללכת לבידוד.

סימון דוידסון: היה ידע על הנושא הזה.

סימון דוידסון: האם יש איזו מחשבה לחזור למה שהיה בעבר?

שרון אלרעי-פרייס: את מה שאתה אומר כרגע עושים, רק השאלה בכיתה ירוקה היא שאתה צריך לא רק את הידע מי נחשף למי בזמן האימות, אלא כל השבוע מי נבדק, היה אנטיגן חיובי, לא היה אנטיגן חיובי.

שרון אלרעי-פרייס: זה הרבה-הרבה יותר מורכב ונדרש ניהול של הדבר הזה.

שרון אלרעי-פרייס: בסוף מישהו צריך לנהל את זה.

ענבר בזק: בבתי הספר בסוף מונה ממונה קורונה?

ענבר בזק: יש מי שמנהל את זה, או שזה נופל על המורים?

שרון אלרעי-פרייס: יש ממונה קורונה בבתי הספר.

שרון אלרעי-פרייס: עכשיו מגייסים ממוני קורונה בישובים, ברשויות, כדי שיעזרו לנהל גנים ירוקים, כי ממוני הקורונה הם רק בבתי הספר.

שרון אלרעי-פרייס: הולכים ומעבים את המערך הזה שתומך קורונה בישובים ובכלל במערכת החינוך.

גלעד קריב: תודה, ד"ר אלרעי פרייס.

גלעד קריב: אני מציע שנשאיר את אישור התקנות, נעשה אותם ביחד עם הדיון הפורמלי בהכרזה.

גלעד קריב: אני רק אציין, ד"ר אלרעי פרייס, שלפני הגעתך אמרתי שמצד אחד אנחנו כמובן מפנימים את האמירה שלכם לגבי הצורך שלנו להמשיך ולנקוט צעדים.

גלעד קריב: הגל אמנם דועך אבל המגפה לא נעלמה ואנחנו מודעים לנושא הווריאנטים הנוספים וכו'.

גלעד קריב: הזכיר פה חבר הכנסת רוטמן, שיצא לדיון חשוב אחר, שאולי זה גם רגע לחשוב קצת על האיזון בין מה שקורה בנתב"ג לבין מה שקורה בפנים.

גלעד קריב: אם אנחנו באמת רואים כרגע שהאתגר הגדול הוא מניעת התפשטות וריאנטים אחרים אז אולי צריך לדייק את מה שקורה בשערי הכניסה והיציאה.

גלעד קריב: אני חושב שזה דיון חשוב שהוא שלכם ושל הממשלה אבל אנחנו גם צריכים לתת עליו את הדעת.

גלעד קריב: האיזון הזה, החוקתי, העקרוני, בין מה שקורה בחוץ למה שקורה בפנים.

גלעד קריב: קשה לגרום לציבור הישראלי להבין את ההבחנה הזאת.

גלעד קריב: מבחינת הציבור הישראלי היכולת לנסוע לחו"ל ולחזור לחו"ל היא חלק ממרקם החיים.

גלעד קריב: אני חושב שהציבור פחות רואה את ההבחנה הזאת – זו תשובה לחבר הכנסת רוטמן – בין מה שקורה בחו"ל למה שקורה פה, בתוך ישראל.

גלעד קריב: ציינתי, בהסתכלות על מה שנעסוק בו בעוד 14 ימים, שבתקנות האלה, כמו שהן מובאות עכשיו, יש הרחבה, אמנם קטנה, אבל יש בהן הרחבה של התו הירוק, גם בנושא הטסטים, גם בנושא אירועי ספורט, ואני חושב שאנחנו כן צריכים לומר שאנחנו מצפים גם לראות מחשבה משותפת איפה אפשר אולי ללכת בכיוון השני, למשל בהגבלת ההתקהלות בשטחים פתוחים.

גלעד קריב: אני כן אציין שאנחנו נמצאים לפני עונת החורף, שאני מניח שגם מעמיסה על מערכת הבריאות בלי קשר, אבל גם למשל לסוגיה של מה שקורה במסעדות, השטחים הפתוחים כבר לא רלוונטיים.

גלעד קריב: אז כן יש פה ציפייה שלא נהיה טייס אוטומטי אלא גם נחשוב במדויק איפה אפשר גם להקל, במיוחד על בעלי עסקים.

גלעד קריב: אני אציין, וחשוב לי לומר את זה בנוכחות משרד המשפטים ומשרד הבריאות כי הדיון הזה התקיים בשבוע שעבר, שאנחנו נמצאים במחזורים של אישור התקנות האלה כל 14 ימים רק מכיוון שמשרד הבריאות מצמיד בתקנות האלה את הגבלת ההתקהלות ואת ענייני התו הירוק.

גלעד קריב: אז נוצרה מציאות מוזרה מבחינה משפטית שהתו הירוק לעובדים, שהוא במידה מסוימת, מבחינת פגיעה בזכויות, יותר חמור כי זה חופש העיסוק, את זה אנחנו בוחנים פעם ב-28 ימים, וכאן, בתקנות האלה, את התו הירוק לבילוי ופנאי אנחנו בוחנים כל 14 ימים, למרות שמשך הזמן יכול היה להיות יותר ארוך, וזה רק בגלל הנושא של הגבלת ההתקהלות.

גלעד קריב: אני קורא למחלקות המשפטיות במשרד הבריאות ומשרד המשפטים לחשוב על העניין, אם אנחנו לא צריכים להפריד בין השניים ותו ירוק לאשר פעם ב-28 ימים והגבלת התקהלות פעם ב-14 ימים.

גלעד קריב: נכון שהכול ממילא יגיע לבחינה בחוק הקורונה חדש מבחינת לוחות הזמנים.

גלעד קריב: דרך אגב, מתי צפוי פרסום התזכיר להערות הציבור?

נינא כהן קרן: להבנתי, היום.

נינא כהן קרן: היום, אולי מחר.

סימון דוידסון: שאלה לד"ר פרייס.

סימון דוידסון: בוועדה הזאת לפני 3 חודשים העלינו את הנושא של הכניסה מחו"ל.

סימון דוידסון: היו הרבה מאוד בעיות, הרבה מאוד תקלות, היינו ממש שומר הסף, העלינו את הנושא הזה פעם, פעמיים, שלוש, והזמנו הרבה מאוד מאנשי המקצוע שצריכים לפקח על זה.

סימון דוידסון: הייתי רוצה לשמוע ממך, בגלל שזה החשש הגדול ביותר, הכניסה של וריאנטים, מה קורה היום מבחינת הכניסה מחו"ל?

סימון דוידסון: האם את רגועה?

סימון דוידסון: האם יש מהלכים נוספים שצריכים להיעשות?

סימון דוידסון: בסוף אני מרגיש שאנחנו – אמנם אין פה הרבה חברי כנסת – שומרי הסף, אנחנו צריכים לעלות את הדברים האלו ואנחנו בסוף צריכים לצאת מהדלת הזו עם הרגשה שהעלינו נושא מסוים, בדקנו אותו ואנחנו רגועים, כי באמת בסוף זה האישיו הגדול עכשיו.

סימון דוידסון: אנחנו, בעזרתכם כמובן, עם עבודה אדירה של משרד הבריאות, הצלחנו להוריד את הנושא של הווריאנט הזה, אבל מה יהיה הלאה?

סימון דוידסון: האם אנחנו יכולים להיות רגועים ממה שקורה בנתב"ג?

סימון דוידסון: זה סימן שאלה גדול.

גלעד קריב: מיד נעבור להתייחסות של ד"ר אלרעי פרייס, שהיא התייחסות בכלל לאתגרי התקופה הקרובה.

גלעד קריב: אני מבקש להעביר את זכות הדיבור וההצגה אליך.

גלעד קריב: אנחנו כמובן עוברים בכך גם לדיון על ההכרזה.

גלעד קריב: גם בתזכורת לחבריי וחברותיי וגם לפרוטוקול, אנחנו ניגשים לאשר בפעם השמינית כוועדה את הארכת תקופת החירום.

גלעד קריב: זו ההארכה האחרונה שאנחנו נבצע במסגרת החוק הנוכחי כי ב-30 בנובמבר פוקע תוקף החוק הזה וההכרזה הזו מסתיימת, אבל אני מניח שאנחנו נביא חוק חדש בנעליו.

גלעד קריב: אני מגלה את דעתי לפני ההצגה שלך וחשוב לי לומר את זה בייחוד לאוזני משרד המשפטים והמחלקה המשפטית של משרד הבריאות.

גלעד קריב: אני חושב שאנחנו נמצאים באיזשהו רגע שקורא לנו לבצע גם איזושהי הבחנה בין מצב החירום הבריאותי לבין מצב החירום הנורמטיבי.

גלעד קריב: אי אפשר לקבוע עכשיו כיצד ייראה החוק הבא, ניכנס פה לדיונים, נראה את התזכיר הממשלתי, אבל אני רוצה גם להציב לנגד עינינו את הצורך להיות מאוד-מאוד זהירים במצב שבו הממשלה והמחוקק חיים עם סיטואציה של מצב חירום משפטי כסיטואציה מתמשכת.

גלעד קריב: אני רוצה עוד פעם לעשות פה את ההבחנה בין ההיבט הרפואי האפידמיולוגי להיבט המשפטי.

גלעד קריב: חוק הקורונה הנוכחי כתוב כך שאלמלא אנחנו מכריזים על מצב חירום לא ניתן לנקוט כל צעד לטיפול במשבר הקורונה.

גלעד קריב: כל המסד הגדול הזה קורס אם אין הכרזה על מצב החירום, לא רק בדברים שהוועדה הזו קובעת, כל יתר הוועדות, למעט עניינים שקשורים בפקודת בריאות העם, שזה המסכות והבידודים.

גלעד קריב: כל יתר הדברים, בוועדת חינוך, בוועדת כלכלה, כאן, אנחנו לא יכולים לבצע אלא אם יש הכרזה של מצב חירום.

גלעד קריב: אז ברור שאנחנו לא נשמוט את השטיח מכל הפעולות של מערכת הבריאות ומערכות האכיפה בעניין הקורונה, אבל אני מציב לנגד עינינו גם את ההשלכות הנורמטיביות, הדמוקרטיות, החוקתיות, של לחיות עוד מעט שנתיים עם הגדרה של מצב חירום, שמכוחו מצמצמים זכויות פרט.

גלעד קריב: אני מעלה את השאלה – אנחנו לא יכולים לדון בה כרגע אבל חשוב לי לומר לפרוטוקול שזה בדיוק הדיון בעיניי שצריך להיות בחוק הקורונה החדש – האם יש מודל אחד שבו אנחנו נמצאים במצב חירום מתמשך, או מודל שמערכת הבריאות בעצמה אומרת: אנחנו גם בדעיכה, זה לא אומר שגמרנו את המגפה, צריך לנקוט בצעדים, אבל יש הבדל ברמה הנורמטיבית בין המצב שאנחנו נמצאים בו כרגע לבין המצב שהיינו בו לפני חודש.

גלעד קריב: כרגע חוק הקורונה כתוב בדרך שאי אפשר לבצע את ההבחנה הזאת מבלי ליטול ממערכת הבריאות את כל הכלים שעומדים לה.

גלעד קריב: אני לא בטוח שאנחנו צריכים לחיות בשלווה עם מצב שבו שנתיים במדינת ישראל יש מצב חירום מבחינה משפטית.

גלעד קריב: אני קורא לנו להתחיל לחשוב לקראת הדיון בחוק הקורונה מה אנחנו עושים עם הדבר הזה.

גלעד קריב: יכול להיות, ופה אנחנו מיד נעבור לד"ר אלרעי פרייס, שאם אנחנו כנראה צועדים לקראת עידן שבו יש גלי תחלואה ותקופות בין גלים, אנחנו לא יודעים איך זה ייראה ומה המרחק בין הגלים האלה, יכול להיות שאנחנו צריכים להתקדם לעבר תפיסה של מצב חירום ומצב מיוחד.

גלעד קריב: אני מדבר בעיקר במובנים המשפטיים.

גלעד קריב: אני חושב שזה דיון, ד"ר פרישמן – אני יודע שהתזכיר כבר כתוב אבל אני אומר מראש – שאנחנו חייבים לקיים אתכם ועם משרד הבריאות בדרכנו אל עבר אישור חוק הקורונה.

גלעד קריב: האם אנחנו יודעים לייצר את הדיפרנציאציה הזאת בין מצבים נורמטיביים בהתאם לחוות דעת האפידמיולוגית ולהיות קצת יותר זהירים עם סיפור מצב החירום.

גלעד קריב: אני מתחיל להיות מודאג מההתרגלות שלנו הנורמטיבית המשפטית לתודעה של מצב חירום.

גלעד קריב: נדבר על כך בהמשך.

גלעד קריב: נעבור אלייך, ד"ר אלרעי פרייס, תודה על הגעתך לכאן.

שרון אלרעי-פרייס: אני חושבת שזו שאלה מאוד חשובה, זו אחת החזיתות המשמעותיות שיש לנו במגפה.

שרון אלרעי-פרייס: חזית אחת זה החינוך, חזית שנייה זה השמיים.

שרון אלרעי-פרייס: אני חושבת שזה ראוי לדיון נפרד שבו יגיעו כל הגורמים הרלוונטיים, המשרד לביטחון פנים, רת"א, משרד התחבורה.

שרון אלרעי-פרייס: אני חושבת שזה דיון מאוד-מאוד חשוב וראוי שאנחנו נראה האם אנחנו רגועים לגבי איך המדינה מתמודדת.

שרון אלרעי-פרייס: יש את פרויקטור מעברים, האלוף רוני נומה, יש הרבה הסתכלות על כך, שווה לעשות דיון נפרד שממש בוחן את זה.

גלעד קריב: נקיים אותו, בסדר גמור.

סימון דוידסון: אני מבין שאת לא רגועה.

שרון אלרעי-פרייס: אני חושבת שהתקדמנו באספקטים מסוימים, רגועה לגמרי אני לא.

גלעד קריב: תודה, חה"כ דוידסון, אני חושב שאתה נוגע בדבר מאוד חשוב.

גלעד קריב: אני חושב שזה קשור גם כמובן למדיניות במעברים, אני חושב שזה גם קשור לחינוך הציבור – לא לחינוך הציבור, זה ביטוי לא נכון, לתודעה הציבורית – שיש קשר בסופו של דבר בין המגבלות שמוטלות כאן לבין הרצון הישראלי, שהוא מאוד-מאוד מובן, לחזור גם לשגרה של נסיעות לחו"ל, של עסקים בחו"ל.

גלעד קריב: אנחנו רוצים לפתוח את שוק התיירות, אבל יש איזושהי מערכת של כלים שלובים.

ענבר בזק: קראתי איפשהו שהשילוב של החיסון, שהוא מאוד אפקטיבי, עם המגבלות של הקו הירוק זה באיזשהו מקום ככל הנראה מה שניצח את הקורונה.

ענבר בזק: אני חושבת שההתקפות שאנחנו מקבלים – אני בטוחה שגם את מקבלת, אנחנו כחברי ועדת חוקה מקבלים – לא נגמרות וחייבים לתקשר את זה.

ענבר בזק: חייבים לתקשר את זה.

ענבר בזק: ממשיכים לכתוב לי על כמה התו הירוק הוא פגיעה בזכויות יסוד.

ענבר בזק: אנשים צריכים להבין שבזכות זה, לא ניצחנו אבל אנחנו במגמת שיפור.

ענבר בזק: חייבים שהציבור יבין שזה המפתח.

ענבר בזק: מה קורה?

ענבר בזק: עכשיו יורידו את הרגל מהגז, גם אנשים לא יתחסנו כי אנשים ירגישו איזשהו רוגע.

ענבר בזק: אז אני דווקא חושבת שלמרות הירידה בתחלואה אנחנו צריכים עדיין להמשיך לדרוש תו ירוק באירועים אחרים כי זה ממשיך לגרום לאנשים אולי כן - - -

גלעד קריב: א', אני חושב שהרציונל, או ההצדקה, לתו הירוק היא אפידמיולוגית, היא לא חינוכית, ומשרד הבריאות חוזר על זה.

גלעד קריב: זה בראש ובראשונה להגן על אוכלוסיות.

שרון אלרעי-פרייס: נכון, אבל אני חייבת להגיד על זה שבין הגל השלישי לגל הרביעי, דווקא מתוך המחשבה האפידמיולוגית שבסופו של דבר אנחנו רוצים שהתו הירוק יופעל לצמצם תחלואה, ואם אין תחלואה במדינה אין למה להפעיל קו ירוק, למדנו עם עליית הגל הרביעי שהיכולת שלנו לפעול מהר היא מאוד איטית, ולכן כן צריך לשמור כנראה על איזשהו מתח של דברים שפועלים בתו ירוק.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו בדיוק בדיונים על זה כרגע בתוך משרד הבריאות עם המשרדים האחרים להגיד מהי הרמה הבסיסית שעליה צריך לשמור על תו ירוק גם כשאין תחלואה.

שרון אלרעי-פרייס: זה, אגב קיים גם במדינות אחרות בעולם וגם את הסקירה הזאת אנחנו נביא לכם, מה מדינות אחרות שומרות כשאין להן תחלואה.

שרון אלרעי-פרייס: אבל דווקא השחרור, העליה המאוד מהירה של התחלואה כשהיא קורית, אנחנו פועלים הרבה-הרבה יותר לאט ולכן צריך לקחת את זה בחשבון.

גלעד קריב: בסך הכול פעם אחת עברנו ממצב של ביטול התו הירוק ומעבר לתו סגול למצב של תחלואה מתחדשת.

גלעד קריב: יכול להיות שזו המסקנה המרכזית, ויכול להיות שאם אנחנו נדע מראש שגם החוק אבל גם התודעה של ועדות הכנסת וגם של מערכת הבריאות, ובראש ובראשונה של הממשלה, היא שהחזרה חייבת להיות מאוד-מאוד מהירה ולא חמישה-שישה שבועות, אז יכול להיות שזה כן מאפשר לנו קצת יותר להקל בין גלים.

גלעד קריב: אבל אני חושב שזה בראש ובראשונה מדיניות ממשלתית שאנחנו צריכים לשמוע.

גלעד קריב: אנחנו נקיים דיון בנושא נתב"ג.

גלעד קריב: יתקיים פה דיון מאוד משמעותי בחקיקת החוק החדש, שייעשה כמובן יד ביד עם משרד המשפטים ומשרד הבריאות, שהוא המשרד המציע.

סימון דוידסון: אני הייתי מציע ליושב-ראש, בעקבות הדברים של ד"ר פרייס, שכשנסיים את חוק ההסדרים, נסיים את הרגולציה, כשיהיה לנו קצת זמן, לקיים דיון רציני לגבי מה היה ומה יהיה, ללמוד לקחים ולדעת שאנחנו קצת יותר מוכנים לדבר הבא.

גלעד קריב: אני מסכים ואני אומר עוד פעם, אני חושב שלא נצליח לחוקק את חוק הקורונה החדש בלי זה.

גלעד קריב: לא יהיה פה דיון אחד, יהיה פה רצף דיונים שהשאלה המרכזית בהם תהיה מה למדנו, איך אנחנו משפרים את הכלים שעומדים בידי מערכת הבריאות, ומצד שני איך אנחנו מבינים שזה לא אירוע של חצי שנה שנגמר.

גלעד קריב: ואז צריך גם לחשוב על מצבת הזכויות, החירויות והאיזונים הנכונים, בהבנה שזה לא אירוע שמסתיים מעבר לפינה.

גלעד קריב: הדבר עובד לשני הכיוונים, חשוב לי לומר, גם לכיוון של הכלים שעומדים למערכת הבריאות, אבל גם מבחינת הגנה על חירויות האזרח.

גלעד קריב: אנחנו נמצא ביחד עם מערכת הבריאות ועם הממשלה כמובן את האיזונים הנכונים.

שרון אלרעי-פרייס: עוד חידוד קטן זה העניין של באיזו מהירות זה קורה כשזה קורה, כי אנחנו יכולים להגדיר בחוק שמצב חירום קורה כשיש, למשל, 1,000 מאומתים ליום, אבל כשאנחנו ב-1,000 מאומתים ליום כבר איבדנו את זה לגמרי.

שרון אלרעי-פרייס: הדרך באמת להפעיל פעולות ממוקדות קטנות שלא משפיעות על כל האוכלוסייה אבל מאוד מאוד יעילות היא כשאנחנו במספר הרבה-הרבה יותר קטן, ואז זה לא מצב חירום אבל צריך למצוא לזה איזשהו ניסוח משפטי.

גלעד קריב: בהחלט.

שרון אלרעי-פרייס: הבאתי לכם את הנתונים מהערכת המצב היום.

שרון אלרעי-פרייס: לשאלתך: יש שלושה ישובים אדומים, שתי ערים וישוב אחד, ו-24 ישובים כתומים.

שרון אלרעי-פרייס: בשקופית הבאה אפשר לראות שהתחלואה במדינת ישראל נמצאת במגמת ירידה.

שרון אלרעי-פרייס: אתם רואים את העקומה האפידמיולוגית שעליה אנחנו מסתכלים, תכף תראו את הממוצע השבועי.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו גם עוקבים בחלונית הקטנה איזה מקרים הם מתוך מדינת ישראל – שזה הברים בצבע תכלת – ואיזה מקרים הם מקרים מיובאים.

שרון אלרעי-פרייס: תכף יהיה טיפה פירוט על הנתונים, כדוגמה של יום שישי.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו רואים שגם אחוז המאומתים היום כבר ירד מתחת ל-1% מכלל הבדיקות שנעשות.

גלעד קריב: הגרף הירוק מציג לנו את מספרי הבדיקות?

שרון אלרעי-פרייס: נכון.

גלעד קריב: פה אנחנו בגדול רואים שכמות הבדיקות נשארת יציבה, אני מניח שהנפילות זה סופי שבוע.

שרון אלרעי-פרייס: נכון.

שרון אלרעי-פרייס: זאת אומרת שסיפור התו הירוק גם משמר איזושהי שגרת בדיקות.

שרון אלרעי-פרייס: נכון.

גלעד קריב: זה והכיתה הירוקה, אני מניח.

שרון אלרעי-פרייס: התו הירוק לא אמור להשתמר פה כי לא אמורים להשתמש ב-PCR.

שרון אלרעי-פרייס: הבדיקות האלה זה רק PCR, זה לא בדיקות אנטיגן.

סימון דוידסון: האם הבדיקות הפרטיות של היוצאים לחו"ל גם נמצאות פה?

שרון אלרעי-פרייס: כן, זו בדיוק הנקודה.

שרון אלרעי-פרייס: כאן נמצאות כל בדיקות ה-PCR של המדינה, בין אם זה פרטי ובין אם זה ציבורי, אבל בדיקות האנטיגן לא נמצאות פה.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו עומדים על סביב 70,000-80,000 בדיקות ביום בממוצע, כשכמובן שכשאנחנו בגלים של תחלואה יותר גבוהים אז אנחנו מגיעים גם ל-120,000-140,000, אבל שומרים על הבדיקות.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו הגענו בערך ל-1% מכלל הבדיקות שהן חיוביות.

שרון אלרעי-פרייס: בשקופית הבאה אתם רואים את הפילוח כשאנחנו מסתכלים על אנשים שחוזרים מחו"ל.

שרון אלרעי-פרייס: אני השארתי את זה פה רק כדי להראות את החשיבות בניטור שלנו של הגבולות, שברור לי שלא צריך להכביר במילים דווקא לאור השאלה שהייתה פה עד כמה אנחנו מודאגים מהגבולות.

שרון אלרעי-פרייס: אתם רואים שחוזרים לנו עשרות מאומתים ביום, רובם אנשים לא מחוסנים אבל חלקם גם אנשים שיש להם חיסון מעל חצי שנה, ובחלק מהמצבים גם אנשים שחזרו והם מחוסנים שאנחנו מגדירים אותם כמחוסנים טריים, בין אם זה בוסטר ובין אם זה שני חיסונים כשלא עברה חצי שנה.

שרון אלרעי-פרייס: אבל המעקב הזה לראות מה קורה דרך הגבולות הוא מעקב שאנחנו כל יום עושים אותו.

גלעד קריב: פה בעצם אנחנו רואים את הנתונים גם של הדבקה בקרב אנשים שמחוסנים עד חצי שנה.

שרון אלרעי-פרייס: נכון, אבל אפשר גם לראות את הדבר הזה בכלל באופן גורף בנתונים של משרד הבריאות שמוצגים בדשבורד.

שרון אלרעי-פרייס: יש נתונים מאוד מקיפים שמראים כמה אנשים מבין המאומתים הם מחוסנים בתוקף, כמה מחוסנים לא בתוקף וכמה לא מחוסנים בכלל, כמובן גם בשיעור, גם במספרים מוחלטים.

שרון אלרעי-פרייס: כל המידע הזה הוא מידע שקיים בשקיפות לציבור.

שרון אלרעי-פרייס: כאן זה רק הזום-אין לגבי החוזרים מחו"ל כי משם אנחנו גם מפחדים שיהיו וריאנטים שאולי עוקפי חיסון, ואז, אם נראה עלייה בהדבקות במחוסנים, זה ייתן לנו - - -

גלעד קריב: הבנתי.

גלעד קריב: ומדובר על אזרחים ישראלים או על כלל הנכנסים?

שרון אלרעי-פרייס: כיום אין לנו הרבה תיירות אבל אני מניחה שכשתתחיל התיירות אז זה יכלול גם כמובן את התיירים.

שרון אלרעי-פרייס: בשקופית הבאה זה מספר המאומתים שיש לנו ביום בממוצע שבועי.

שרון אלרעי-פרייס: הגענו עכשיו למעט מעל 1,000, אחרי שהיינו בשיא של כמעט 10,000.

שרון אלרעי-פרייס: אז עכשיו אנחנו בירידה ומגיעים ל-1,024 מאומתים יומי בממוצע שבועי נע, כך שאין ספק שבתוך מדינת ישראל – אם אנחנו מסתכלים רק על מדינת ישראל – זו לא הגדרה של מצב חירום, אבל מדינת ישראל נמצאת כחלק מהעולם, בעולם אין ספק שיש מצב חירום ואם אנחנו לא נשמור על דברים אנחנו עלולים לסכן את עצמנו שוב.

שרון אלרעי-פרייס: בשקופית הבאה אנחנו יכולים לראות את סיכום מצב הקורונה בעולם כפי שהכין מרכז המידע והידע.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו רואים שבמקומות אחרים בעולם בהרבה מדינות יש עלייה מחודשת בתחלואה.

שרון אלרעי-פרייס: גורמי הסיכון לדבר הזה זה גם אנשים לא מחוסנים אבל גם ירידה או דעיכה של אפקטיביות החיסונים במדינות שטרם התחילו בבוסטר, גם בהדבקות חוזרות של מחלימים, וכמובן גורם הסיכון שאנחנו כל הזמן מדברים עליו, האם הסיכוי שיגיע איזשהו וריאנט שבו היעילות של החיסון תהיה מופחתת גם לאנשים עם חיסון שנמצא בתוקף.

שרון אלרעי-פרייס: אפשר לראות במדינות שונות גם עלייה באשפוזים ובתמותה וכו', גם ברוסיה, גם ברומניה.

שרון אלרעי-פרייס: אם תעברו לשקופיות הבאות ממש תראו את הנתונים.

שרון אלרעי-פרייס: זה אירופה, אירופה שנמצאת, למרות חיסוניות גבוהה, בגרף עלייה משמעותי.

שרון אלרעי-פרייס: אתם רואים את שינויי התחלואה בשבועיים האחרונים במדינות שונות: צ'כיה, הונגריה, הולנד, לטביה, דנמרק, עלייה משמעותית בתחלואה.

שרון אלרעי-פרייס: בשקופית הבאה רואים את זה בתחלואה חוזרת במדינות שונות, גם בבריטניה, שהיא מאוד מחוסנת, בהולנד, באירלנד.

שרון אלרעי-פרייס: לא חייבים לעבור על כל דבר כאן אבל רואים עלייה גם בכל מזרח אירופה, עם גל שאנחנו חושבים שהוא דלתא אבל אנחנו לא יודעים בדיוק איזה תת-וריאנטים של דלתא, כמו למשל AY4.2 שמתפשטים שם, כי זה מדינות שאולי מרצפות אבל הן לא מעלות את הריצופים לאתרים בינלאומיים כך שאנחנו לא באמת יודעים מה קורה שם.

שרון אלרעי-פרייס: גם בסינגפור, מדינה מאוד מאוד מחוסנת, גל תחלואה מאוד גבוה.

שרון אלרעי-פרייס: זאת אומרת, הפנדמיה לא נגמרה.

שרון אלרעי-פרייס: היא נמצאת בעולם ואנחנו חייבים להבין שהדבר הזה כן מעמיד את ישראל בסיכון למצב חירום שיתפתח פה שוב אם ייכנס משהו שאנחנו יותר מודאגים ממנו, בין אם זה וריאנט שעלול להדביק מחלימים או מחוסנים, ובין אם זה וריאנט מאוד-מאוד מדבק שימשיך להדביק את כשליש האוכלוסייה שעדיין לא מחוסנת, רבע-שליש, ואז זה עלול לגרום לגל תחלואה מאוד גבוה.

גלעד קריב: ברשותך, ד"ר אלרעי פרייס, הנתונים שהצגת בשקופיות האחרונות לגבי מדינות העולם משמשים גם את אותם גורמי רפואה, מחקר, מדע, ואני מתייחס רק אליהם.

גלעד קריב: אני עושה הבחנה כאן בין אנשים שיש להם רקורד מקצועי, שיש להם דעה שונה או ניתוח שונה שלכם, לבין שיח, שהוא כמובן לגיטימי במדינה דמוקרטית אבל הוא לא מתנהל על בסיס של עמדה מחקרית מדעית וקולם גם לא נשמע בחדר הזה.

גלעד קריב: אבל ביחס לאותם גורמי מדע, מחקר, רפואה, שמציגים מחשבה שונה משלכם, הטענה היא שהיא הנותנת, שמה שעולה מכאן הוא שבסופו של דבר בכל המדינות, גם אלה שיש בהם חיסוניות גבוהה ומערכת כבדה של הגבלות, אנחנו רואים את הגלים האלה, ומכאן שהגלים האלה הם חלק מהפנדמיה.

גלעד קריב: לכן חשוב להיות מחוסנים, אבל ההשפעה של כל מערכת ההגבלות בסופו של דבר היא מינורית יחסית.

גלעד קריב: זו הטענה שנשמעת.

גלעד קריב: בואו נדאג לכמה שיותר מתחסנים – או בואו נדאג לכמה שיותר מתחסנים בקבוצות גיל רלוונטיות – כי זה באמת חשוב, החיסון כנראה דועך, אבל שכל מערכת ההגבלות שאנחנו קוראים לה "התו הירוק" בסוף לא מעלה ולא מורידה, כי הנה, הגל עובר על כל העולם בלי הבחנה בין מדינות שיש בהן תו ירוק למדינות שאין בהן תו ירוק.

שרון אלרעי-פרייס: קודם כל אני אגיד שאנחנו חוזרים פעם אחר פעם לוועדה הזאת וגם לוועדות אחרות וניצבים מול אותם מומחים שנותנים את המלצותיהם, כאלה ואחרות, מבוססי נתונים יותר או פחות, לפעמים הרבה פחות, ולמרות תארים מאוד משמעותיים ברפואה, פרופסורה וכו' זה לא מתבסס על נתונים.

שרון אלרעי-פרייס: אני חייבת להגיד שאני זוכרת את הפעם שהייתי פה בוועדת חוקה בדצמבר לפני עליית התחלואה, התחלנו לראות את עליית התחלואה המשמעותית, וגם אז היינו צריכים להצדיק מדוע צריך להפעיל מצב חירום, זו הייתה בדיוק אחת ההפעלות האלה, והסברנו שאנחנו עומדים בפני גל תחלואה, ואנשים בזום הסבירו לנו שזה לא מאוד משמעותי, וסופו של הדבר הזה באלפי מתים.

שרון אלרעי-פרייס: אז אני חושבת שאנחנו צריכים לקחת מאוד בזהירות ולהסתכל על הנתונים כשאנחנו מקבלים את ההחלטות האלה.

שרון אלרעי-פרייס: אין ספק שכאשר אנשים מחוסנים הסיכוי שלהם להידבק ולהדביק וכו' פוחת, ואין ספק שהכלי לנצח את המגפה הזו, או לא לנצח אלא לחיות אתה טוב, זה עם החיסונים.

שרון אלרעי-פרייס: אגב, חלק מהאנשים שמתהדרים בדיוק באותם תארים שהם השיגו אותם בכבוד רב אומרים שלא צריך להתחסן, או לא כולם צריכים להתחסן, או רק אוכלוסיות בסיכון צריכות להתחסן, כך שגם האמירה הזאת היא לא מוחלטת.

שרון אלרעי-פרייס: אני חושבת שצריך להגיד בצורה מוחלטת שכל מי שיכול ויש חיסון יעיל ובטוח עבורו, מאושר, צריך להתחסן.

שרון אלרעי-פרייס: אחרת אנחנו לא מצליחים לצאת מזה כשאנחנו רק מחסנים את בני ה-60 פלוס.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו ראינו גם בגל השלישי וגם בגל הרביעי ירידה בתחלואה עם החיסון, אבל במקביל החיסון לבד לא יכול לעשות את כל העבודה.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו צריכים לוודא שכשיש תחלואה גבוהה אנחנו מצליחים גם להפחית את כמות המגעים שיש.

שרון אלרעי-פרייס: החיסון הוא לא יעיל ב-100% ודיברנו על כך שגם אנשים מחוסנים עלולים להידבק, בשיעור הרבה יותר נמוך אבל זה יכול לקרות.

שרון אלרעי-פרייס: כשאנחנו נמצאים בתחלואה מאוד משמעותית חלק מזה זה באמת להפחית את המגעים בדרך כזאת או אחרת וכל המדינות משתמשות בזה, למעט בריטניה, שגם עכשיו בריטניה, עם עליית התחלואה המאוד משמעותית שלה – היה לנו דיון איתם ביום שישי – שוקלים לשנות את ההחלטה שלהם, כי העלייה המאוד גדולה בתחלואה שם נובעת לפי הערכות שלהם לאו דווקא מ-AY4.2, זה מרכיב קטן, אלא מהסרת כל המגבלות.

שרון אלרעי-פרייס: זאת אומרת, כל המדינות מבינות שהחיסון זה בסדר אבל בתחלואה מאוד גבוהה הוא לא מספיק וצריך גם לעשות הפחתה של הדבקות או מגעים בין אנשים, ואחת הדרכים לעשות את זה היא גם תו ירוק.

שרון אלרעי-פרייס: אני גם אגיד שוב שבמדינת ישראל, בניגוד למדינות אחרות בעולם, בתו הירוק יכולים להיכנס אנשים עם בדיקות שליליות גם כשהם לא מחוסנים.

שרון אלרעי-פרייס: יש מדינות שמשתמשות בזה בעיקר כדי לעודד חיסונים.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו לוקחים על עצמנו בניהול סיכונים להגיד: נכון, יש סיכוי שבדיקות מהירות יהיו False negative ואנחנו לא נראה את התחלואה, אבל כן חשוב לאפשר גם לאנשים לא מחוסנים לחיות בתוך מדינת ישראל כי אנחנו רואים את התו הירוק כמשהו שצריך להיות איזשהו בסיס ליכולת שלנו לחיות עם הקורונה.

שרון אלרעי-פרייס: זה גם דבר משמעותי.

גלעד קריב: עוד התייחסויות?

גלעד קריב: זהו.

גלעד קריב: בהמשך למצגת, ד"ר אלרעי פרייס, בניתוח שלכם היום, בהנחה שאנחנו לא מתמודדים כרגע עם התפרצות של וריאנט אחר וכו' אלא ממשיכים את ההתמודדות העיקרית עם זן הדלתא, מה הצפי שלכם להמשך המגמה?

שרון אלרעי-פרייס: כרגע הצפי, ואני מקווה שאנחנו אכן נראה את זה, הוא להמשך ירידה.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו רואים מקדם הדבקה שהוא בן 0.7 ל-0.8.

שרון אלרעי-פרייס: זה אומר שהמגיפה בהתכווצות, בין אם יותר לאט או יותר מהר אבל היא יורדת, ולכן הצפי שלנו הוא שאנחנו כן נראה ירידה מ-1,000 מאומתים ליום לפחות.

שרון אלרעי-פרייס: לכן משרד הבריאות, ביחד עם המשרדים האחרים, נערך להסתכל על איך אנחנו רואים לא רק את המשק, את המשק, את החינוך, את הגבולות, את הכול, ולהביא לממשלה תוכנית איך לצאת מהגל הזה, בדיוק כפי שהבאנו בצורה מסודרת בגל השני ובגל השלישי, איזושהי ראייה כללית.

שרון אלרעי-פרייס: אז אנחנו כן צופים שתהיה ירידה כרגע ושאנחנו צריכים להתכונן היטב ולראות מה אנחנו משאירים כרצועה בסיסית כדי לוודא שאם ייכנס איזשהו וריאנט מזהים אותנו מוקדם.

גלעד קריב: זה דבר שאתם עובדים עליו כבר עכשיו וצפויים להביא אותו לדיון בקבינט, בממשלה.

גלעד קריב: בסדר.

גלעד קריב: לתקופה הקרובה, בהנחה שבאמת אנחנו מאשרים את המשך מצב החירום כי אנחנו במציאות בינארית מבחינה משפטית, זה או הכול או לא כלום – אמרתי שנחשוב על זה אתכם בהמשך הדרך, בחוק הקורונה החדש – מהם כרגע האתגרים הגדולים מבחינתכם?

גלעד קריב: המקומות המרכזיים או הזירות המרכזיות של ההתמודדות שלכם?

שרון אלרעי-פרייס: שתי הזירות הגדולות הן באמת החינוך ואיך אנחנו דואגים שהאוכלוסייה הזאת, שהיא ברובה אוכלוסייה לא מחוסנת ועלולים להיות שם אירועים של הדבקות כפי שאנחנו רואים, איך אנחנו מנהלים נכון את הדבר הזה.

שרון אלרעי-פרייס: לומדים כמה שאנחנו יכולים יותר ויותר לגבי המתווה של הכיתה ירוקה, מצבים שבהם ילד נדבק בהסעה אבל לא מכניס ממש כיתה, נדבק בחוג, איך בכל זאת מאפשרים לו למידה פרונטלית.

שרון אלרעי-פרייס: כל הדברים שדוברו פה אלה דברים שמאוד-מאוד מעסיקים אותנו.

שרון אלרעי-פרייס: יש לנו דיונים רצופים עם משרד החינוך ועם השלטון המקומי כדי לדייק את הדברים האלה ולאפשר לילדים כמה שיותר לחיות אבל גם כמה שיותר בטוח.

שרון אלרעי-פרייס: זו זירת התמודדות אחת.

שרון אלרעי-פרייס: הזירה השנייה היא באמת מחו"ל, עם מתווה התיירות, עם הרצון לפתוח את השמיים ולאפשר גם לתיירות להיכנס לפה, אבל לעשות את זה בצורה בטוחה, ובעיקר כשמדינת ישראל היא כל כך מתקדמת מבחינת החיסוניות שלה, או ההבנה של החיסון, שאצלנו הגדרות מחוסן זה מישהו שיש לו חיסון בחצי שנה האחרונה אבל זה לא נכון לגבי יתר מדינות העולם, אז איך בכל זאת אנחנו מאפשרים תיירות אבל בלי לסכן את - - -

סימון דוידסון: אפשר לשמוע כמה מילים על הנושא שנפתח אותו פה, הוא גם כן אחד החששות הגדולים – כמה אנחנו מוגנים בפני הדבר הזה, של תיירים שמתחילים להגיע לפה שבוע הבא, לפי מה שאני מבין?

גלעד קריב: ב-1 בנובמבר.

שרון אלרעי-פרייס: כן, אני אגיד רק במילה, אני באמת חושבת שזה ראוי לדיון ארוך ומקיף שכל הגורמים יהיו בו.

שרון אלרעי-פרייס: מתווה התיירות שנבנה ואושר מדבר על הפרדה בין בודדים לבין קבוצות, ובתוך הקבוצות בין קבוצות שמוגדרות מחוסנות לפי הגדרות מדינת ישראל לבין קבוצות שמוגדרות מחוסנות לפי מדינת המוצא אבל אצלנו הן כבר לא מוגדרות מחסונות.

שרון אלרעי-פרייס: למשל, מישהו שקיבל שני חיסונים ועברו 8 חודשים מאז החיסון השני שלו.

שרון אלרעי-פרייס: קודם כל לגבי בודדים, יש אפשרות לכניסה של תיירים בודדים במידה והם עומדים בהגדרות שלנו של מחוסן.

שרון אלרעי-פרייס: זאת אומרת שהם קיבלו את מנת הבוסטר או שהחיסון השני שלהם היה לפני פחות מחצי שנה.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו לא מפרידים בין ישראלים לבין תיירים, מבחינה אפידמיולוגית זה אותו סיכון, ולכן מישהו שהוא מחוסן ומוגן מבחינתנו יכול להיכנס במתווה התיירות גם כבודדים.

סימון דוידסון: ו-PCR.

שרון אלרעי-פרייס: ברור.

שרון אלרעי-פרייס: יש PCR בעליה למטוס, יש PCR בנחיתה בנתב"ג, כל זה נשמר, כמו גם לישראלים.

שרון אלרעי-פרייס: לגבי הקבוצות, קבוצות שמוגדרות כמוגנות, עומדות בהגדרת המחוסן והמחלים של מדינת ישראל, יכולות להיכנס באותו אופן.

שרון אלרעי-פרייס: הקושי הוא עם קבוצות שמוגדרות מחוסנות על פי המוצא אבל עוד לא קיבלו בוסטר אז אצלנו הן לא מוגנות ועליהן מוטלות הגבלות.

שרון אלרעי-פרייס: זה אומר שהן כן יכולות להיכנס למדינת ישראל, לא נדרשות לבידוד, אבל עובדות כקפסולה.

שרון אלרעי-פרייס: כל הקבוצה חייבת לנוע כקפסולה.

שרון אלרעי-פרייס: הן צריכות לתאם מראש הגעה לכל מקום ולוודא שרק הן נמצאות שם, והן נדרשות לעשות בדיקות PCR כל 72 שעות ככניסה לתו ירוק לכל המקומות.

שרון אלרעי-פרייס: יש מגבלה של כמות כמה אנשים כאלה יכולים להיכנס.

שרון אלרעי-פרייס: יש אמצעי זהירות לראות שלא נכנסים המון אנשים שבעצם אנחנו לא מגדירים אותם כבר כמחוסנים.

שרון אלרעי-פרייס: זה הניסיון לאזן בין הרצון שלנו לפתוח את ענף התיירות, שסובל באמת תקופה מאוד ארוכה, אנשים במדינת ישראל שאין להם פרנסה.

סימון דוידסון: מה קורה עם אותה קבוצה גדולה שאמורה להיות בקפסולה ומגיעה לבית מלון?

סימון דוידסון: איך אפשר לשמור על נושא של קפסולה בתוך בית מלון?

שרון אלרעי-פרייס: גם שם הם אמורים להיות באתר נפרד בבית המלון, באגף נפרד, ואמורים גם כשהם יורדים לחדר אוכל להיות במקום נפרד בחדר האוכל.

שרון אלרעי-פרייס: ממש לפעול בתור קפסולה.

גלעד קריב: ובדיקות PCR כל 3 ימים.

שרון אלרעי-פרייס: נכון.

גלעד קריב: אני חייב לומר שמתווה התיירות זו לא הסוגיה שלנו.

גלעד קריב: אני מתכוון לפנות בנושא הזה גם למשרד הבריאות וגם למשרד התיירות.

גלעד קריב: אחד האתגרים במתווה התיירות כפי שאני מבין – ומגיעות אלי הרבה פניות של אנשים מתחום התיירות הנכנסת – הוא שבסופו של דבר לקבוצות לוקח זמן להתארגן.

גלעד קריב: כרגע, אם ניתן לשקם את ענף התיירות זה דווקא לא על ידי קבוצות גדולות אלא או על ידי כניסה של קבוצות קטנות, שלושה זוגות חברים שמתארגנים, או בתיירות בודדים.

שרון אלרעי-פרייס: גם קבוצות של זוגות קטנים שמתחברים הם קבוצה.

גלעד קריב: ברור, אבל אני מבין שהתנאי המינימלי הוא 5 נכנסים.

שרון אלרעי-פרייס: נכון.

גלעד קריב: אז אחד הדברים שאנחנו שומעים מענף התיירות המקומי הוא שדווקא השוק שהכי רלוונטי להתארגנות מהירה זו משפחה של שלושה אנשים, זוג תיירים יהודים שהיה מגיע לכאן כל שנה, שמהם נמנעת הכניסה.

גלעד קריב: מה ההיגיון ברף המינימלי הזה של ה-5 אנשים?

גלעד קריב: זה דבר שלדעתי שווה לבדוק אותו כי לפעמים דווקא התנהלות של זוג ששוכרים מדריך וכו' יותר קלה גם לניהול כאן

גלעד קריב: בארץ אבל גם להתקשרות של מדריך טיולים או של סוכן התיירות.

גלעד קריב: אבל אני אומר עוד פעם, זו לא סוגיה לך, נפנה את זה למשרד התיירות.

סימון דוידסון: יש משהו שיכול להיות שאני עוד לא מבין אותו.

סימון דוידסון: לבית מלון אנחנו צריכים PCR, נכון?

סימון דוידסון: במסעדה לא מקבלים PCR.

שרון אלרעי-פרייס: חלק מהניסיון לאפשר את מתווה התיירות הזה הוא להגיד שהתיירים כן יוכלו להיכנס ב-PCR כי אחרת הם מגיעים וכל יום הם צריכים לעשות בדיקות אנטיגן מהירות, וגם זה משהו שגורם לתיירים לא להגיע.

סימון דוידסון: אבל אדם רגיל מן השורה - - -

גלעד קריב: קיבלנו על זה, חה"כ דוידסון, תשובה.

גלעד קריב: השאלה של חבר הכנסת דוידסון היא למעשה – והעלינו אותה פה הרבה פעמים – למה לא ניתן להשתמש כאן גם בבדיקות PCR לאותם עניינים של תו ירוק, ויותר מזה, מדוע במקרים שאדם נדרש ל-PCR מסיבה אחרת, לא כדי להגיע לקונצרט, הוא לא יכול להשתמש.

גלעד קריב: התשובה שקיבלנו היא שחייבים למנוע עומס דרמטי על מערכת בדיקות ה-PCR.

סימון דוידסון: אבל כרגע אין עומס דרמטי.

נינא כהן קרן: לפי התקנות היום אפשר להיכנס עם PCR פרטי, כל אדם, למקום שפועל בתו ירוק.

גלעד קריב: וה-PCR הציבורי שהוא במימון המדינה?

נינא כהן קרן: זה התנאי בין הפרטי לציבורי, כי הרי לא יבצעו PCR ציבורי.

שרון אלרעי-פרייס: אני רק אגיד שככל שיורדת הדרישה ל-PCR עם ירידת התחלואה אפשר שוב לבחון כל מיני דברים, אבל הקושי האמיתי הוא שבסופו של דבר בן-אדם למשל יכול לעשות בדיקת PCR כשהוא נכנס לבידוד כשהוא לא מחוסן, ולהשתמש בבדיקה הראשונה הזו כשהוא בכלל צריך להיות בבידוד וה-PCR שלו שלילי ולהיכנס לאירוע עם תו ירוק למרות שהוא עלול לסכן אחרים.

שרון אלרעי-פרייס: צריך לחשוב פה על כל מיני מרכיבים, זה לא כזה פשוט, אנחנו עוסקים בזה חודשים כבר ומנסים גם פה למצוא את האיזון הנכון.

גלעד קריב: אז דיברנו על נושא נתב"ג ואנחנו נקיים על כך דיון.

גלעד קריב: נושא מערכת החינוך נמצא באחריות מערכת החינוך.

גלעד קריב: איך את רואה את סוגיית צמצום פערי ההתחסנות?

גלעד קריב: כי ממה שאנחנו מבינים ישנה קבוצה מסוימת בישראל שתוקפת את הצורך בחיסונים וכו', אבל ההתרשמות שלנו היא שלמרות שקולם אולי נשמע ברשתות החברתיות פערי ההתחסנות הדרמטיים הם בקבוצות מאוד-מאוד מובחנות, ששם זה גם על עניינים של נגישות שפתית, נגישות דיגיטלית ואולי בכלל נגישות לשירותי בריאות בקהילה.

גלעד קריב: איפה אתם עומדים בנושא הזה, שאני מבין שהוא המפתח הדרמטי מבחינתכם?

גלעד קריב: ואני אוסיף לשאלה הזאת: כיצד את רואה את סוגיית התחסנות הילדים וההשפעה שלה על המצב כי אני מבין שה-FDA קרוב לאשר.

שרון אלרעי-פרייס: אני אתחיל מסוגיית הלא מחוסנים אפילו מנה ראשונה, שזו אוכלוסייה של כ-700,000 אנשים, שברור לדעתי לכולם שזה לא מתנגדי החיסונים המאוד-מאוד קיצוניים וקולניים אלא באמת אוכלוסיות שלא הצלחנו להגיע אליהן.

שרון אלרעי-פרייס: יש פרויקט שנעשה שנקרא "חוסן לאזרח" ביחד עם פיקוד העורף וכמובן משרד הבריאות, מוביל אותו פרופ' זרקא ביחד עם האלוף גורדין, להביא ניידות של חיסונים עם מתנדבים ממש עד לבתים של אנשים כדי להנגיש להם את זה, להסביר להם, לערב רופאי משפחה.

שרון אלרעי-פרייס: למשל, בנגב, אצל הבדואים, לערב את האנשים שלהם שעליהם הם סומכים ומכירים ומהמקום הזה גם להנגיש הסברה וגם להביא ניידות ומתנדבים להביא את החיסונים.

שרון אלרעי-פרייס: אז יש הרבה מאוד עבודה שנעשית ביחד עם שלטון מקומי, ביחד עם פיקוד העורף להנגיש חיסונים בבתי ספר לבני נוער שיכולים לקבל חיסונים וכו'.

סימון דוידסון: הנושא של הנגב התחיל כבר?

שרון אלרעי-פרייס: כן, בוודאי.

סימון דוידסון: זה עובד?

סימון דוידסון: אנשים משתפים פעולה?

שרון אלרעי-פרייס: זה עובד, זה תמיד יכול לעבוד יותר טוב, אבל זה בהחלט משהו שעובדים עליו בצורה מאוד-מאוד אינטנסיבית, גם מידע הסברתי בשפות שונות, וובינרים ע"י אנשי מקצוע מתוך הקהילה, הרבה מאוד סקרים שנעשים כדי לאפיין את האוכלוסיות האלה, להבין מי הן כדי להבין באיזה כלים להשתמש כדי לעזור להן.

שרון אלרעי-פרייס: בסוף הם כרגע נמצאים בסיכון הכי גבוה.

גלעד קריב: וסוגיית הילדים?

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו במשרד הבריאות נערכים קודם כל להחלטה של ה-FDA.

שרון אלרעי-פרייס: אחרי שתהיה החלטה של ה-FDA, שאנחנו מניחים שהיא תאשר את זה לאור מה שפורסם עד עתה ולאור הנתונים שהגיעו, יהיה דיון בוועדה המייעצת לחיסונים ובצוות לטיפול במגיפות שיבחן גם את הנתונים וגם את ההמלצות למדינת ישראל.

שרון אלרעי-פרייס: כמובן זה תלוי גם בנתוני החיסונים וגם בנתוני המגפה במדינה.

שרון אלרעי-פרייס: אני רק אגיד שאנחנו למדנו משהו לדעתי מחיסוני 12 עד 15 שאושרו בתחילת יוני, ובתחילת יוני הייתה תחלואה נמוכה, וכאשר עלה הגל הרביעי, באמצע יוני ותחילת יולי, הוא עלה מאוד-מאוד מהר.

שרון אלרעי-פרייס: צריך להבין שבסופו של דבר אם רק אז מתחילים לחסן אז הילדים לא יהיו מוגנים.

שרון אלרעי-פרייס: צריך לקחת גם את הדבר הזה בחשבון.

שרון אלרעי-פרייס: ייקח חודש מהרגע שנחסן את הילד הראשון ועד שהוא יהיה בעצם מוגן.

שרון אלרעי-פרייס: כשמדברים על אוכלוסייה גדולה אז בוודאי שאם מגיע גל והגל עולה בצורה מאוד מהירה, וכך זה תמיד עולה, יהיה קשה לגרום לילדים להיות מוגנים.

שרון אלרעי-פרייס: לכן גם זה שיקול שצריך לקחת בחשבון.

שרון אלרעי-פרייס: אחרי האישור של ה- FDAיובאו כל הנתונים, אני מניחה שאנחנו גם נזמין את נציגי החברה להציג את הנתונים לוועדה ולקבל את ההחלטה עבור מדינת ישראל.

גלעד קריב: ישנם שני דוברים שנשמע באמצעות הזום ואז ניגש להקראת ההכרזה והתקנות.

גלעד קריב: ד"ר יואב יחזקאלי ביקש ולהתייחס ולהשמיע את עמדתו.

גלעד קריב: אני אפנה גם אליו שאלה בעקבות הדברים שיאמר.

גלעד קריב: ד"ר יחזקאלי, בוקר טוב, אנא הצג את עצמך בקצרה.

גלעד קריב: למיטב זכרוני זו הפעם הראשונה שאנחנו שומעים אותך בכהונה הנוכחית של ועדת החוקה.

גלעד קריב: הבמה שלך, בבקשה.

יואב יחזקאלי: בוקר טוב, שמי יואב יחזקאלי, אני מומחה ברפואה פנימית ובמינהל רפואי, הייתי ממקימי צוות הטיפול במגפות, שימשתי בתפקידי ניהול במערכת הבריאות, אני מומחה ומרצה לניהול מצבי חירום שנים רבות והיום גם חבר במועצת החירום הציבורית למשבר הקורונה, שבה חברים רופאים וחוקרים בכירים, בעלי תפקידים במערכת הרפואה ואקדמיה, כמו מנהלי בתי חולים לשעבר, קציני רפואה ראשיים, ראשי חוגים ומנהלי מחלקות.

יואב יחזקאלי: להבנתי, השאלה שמונחת לפניכם – היא כתובה לפי דעתי בסעיף 2א – היא האם קיים סיכוי ממשי להתפשטות רחבה של הנגיף ולפגיעה משמעותית בבריאות הציבור שמצדיקה את הארכת מצב החירום בתקנות הקורונה.

יואב יחזקאלי: לדעתנו, חד-משמעית לא.

יואב יחזקאלי: אנחנו כבר זמן רב במגפה, הנגיף מוכר לנו היטב וכך גם דרכי ההתמודדות אתו.

יואב יחזקאלי: יש כמה עובדות שחשוב לדעת והן מבוססות נתונים.

יואב יחזקאלי: התחלואה של נגיף נשימתי עולה, יורדת, תעלה ותרד, בגלים, בלי קשר לסגרים, הגבלות ולחיסונים.

יואב יחזקאלי: מערכת הבריאות לא הייתה מעולם קרובה לקריסה או לאי ספיקה, כפי שגם קבע דוח ביניים של משרד הבריאות עצמו בין הגל השני לשלישי.

יואב יחזקאלי: זה הסיפור האמיתי של הקורונה ומי שמספר לכם סיפור אחר, מי שמפחיד את הציבור בסיפורי זוועה ותחזיות אימים של תחלואה מעריכית שתגרום למערכת לקרוס במקום לתגבר את המערכת כמו שצריך, תחזיות שמעולם לא התממשו ולמרות זאת ממשיכים להזמין את אותם חזאים לקבינט, אתם צריכים לבדוק אותו.

יואב יחזקאלי: וריאנטים חדשים תמיד יהיו – אז מה, אז מצב החירום יהיה לנצח?

יואב יחזקאלי: אין סיכוי למנוע כניסת וריאנטים לישראל.

יואב יחזקאלי: לשמחתנו, עד היום הווריאנטים, אם הם נהיים מדבקים יותר, וכנראה שזה מה שקרה, אז הם נהיים אלימים פחות.

יואב יחזקאלי: זו עובדה בסיסית בווירולוגיה שכדאי להכיר.

יואב יחזקאלי: בתוכניות ההיערכות הלאומית למגפה שהייתי ממגבשיה יש 5 תרחישים מבחינת חומרה.

יואב יחזקאלי: מגפת הקורונה, כדאי לדעת, מייצגת את התרחיש הקל ביותר.

יואב יחזקאלי: זה תרחיש שמעולם לא תוכננו נגדו, לא הכרזת מצב חירום, לא סגרים, לא סגירת מערכת החינוך, לא איכונים של אזרחים ולא הגבלות על מחוסנים ולא מחוסנים.

יואב יחזקאלי: ואכן, בכל הצעדים האלה אין ולא הייתה בעצם שום תועלת מקצועית.

יואב יחזקאלי: המשמעות של העובדות האלה, שמשרד הבריאות קצת מתעלם מהן, היא שהמצב איננו עונה על הדרישה בחוק של התפשטות רחבה ושל פגיעה משמעותית בבריאות הציבור.

יואב יחזקאלי: זה לא כצעקתה.

יואב יחזקאלי: הערכת הסיכונים הריאלית אומרת משהו אחר לגמרי.

יואב יחזקאלי: אני רוצה לומר, בניהול של מצבי חירום יש שני עקרונות שמשרד הבריאות לצערי, או מתעלם מהם או שאפילו פועל בשונה מהם: אחד, הסברה לציבור צריכה להיות של העצמה ותקווה, לא של הפחדה.

יואב יחזקאלי: מעולם בתולדות ההתמודדות עם מצבי חירום בארץ לא הופעלה אסטרטגיה כזאת של פאניקה אלרמיזם.

יואב יחזקאלי: ההסברה של משרד הבריאות בקורונה כבר נלמדת היום בתור דוגמה מה לא נכון לעשות במצב חירום.

יואב יחזקאלי: הדבר השני, שהוא קריטי, להפסיק את מצב החירום ברגע שאפשר, להגיע לשלב שבו אנחנו קוראים לו שלב השיקום וחזרה לשגרה.

יואב יחזקאלי: אתה לא יכול להחזיק, לא צוותים ולא אוכלוסייה, בתחושת חירום מתמדת ללא הצדקה.

יואב יחזקאלי: יש לזה מחיר עצום בבריאות ובאמון הציבור.

יואב יחזקאלי: הנזק לבריאות הציבור מהחרדה והדיכאון, לא מהקורונה אלא מההגבלות, הוא עצום.

יואב יחזקאלי: את הנזקים האלה ואת הנפגעים אני רואה כרופא שנוגע בחולים במרפאה שלי והם קשים.

יואב יחזקאלי: בריאות הציבור, אני רוצה להזכיר לכם, בריאות, בהגדרת ארגון הבריאות העולמי, זה מצב של רווחה גופנית, נפשית וחברתית, ולא רק העדר מחלה.

יואב יחזקאלי: חשוב מאוד לחזור להגדרה הזאת ולהבין מה אנחנו עושים בראיית הרוחב, בראייה המערכתית.

יואב יחזקאלי: ובכלל, לפי דעתי הנזק לבריאות בציבור מפעולות הממשלה הזאת וקודמתה עולה כבר בהרבה על הנזקים ממחלת הקורונה עצמה.

יואב יחזקאלי: חשוב לחזור לשגרה ברת קיימא לאורך זמן עם אצבע על הדופק של המערכת, בשביל זה אנחנו נמצאים, מערכת הבריאות, צוותי הרפואה, עם אצבע על הדופק והמשך ניטור של המצב.

יואב יחזקאלי: אני רוצה להוסיף שאני חושב שזה לא סביר כשבאים לקבוע מדיניות שהממשלה תסתמך על גורם מקצועי אחד שאין בלתו, משרד הבריאות, בפרט שהגישה שלו לקורונה היא גישה קיצונית.

יואב יחזקאלי: יש גישות שונות בעולם ובארץ, גישות מבוססות נתונים, גישות של מיינסטרים רפואי ומדעי, וחייבים להביא לשולחן הקבינט דרכי פעולה אפשריות נוספות.

יואב יחזקאלי: אז אני חושב שאין סיבה להמשיך את מצב החירום, גם לא בהגיע גל נוסף, ויכול להיות שיהיה גל חמישי.

יואב יחזקאלי: אני רוצה להתייחס בקצרה גם לתו הירוק ברשותכם.

יואב יחזקאלי: מכיוון שהחיסונים אינם מונעים היטב הדבקה וגם מחוסנים יכולים להידבק ולהדביק, התו הירוק זו פרקטיקה שאין בה היגיון מקצועי, פרקטיקה שגוייה ואפילו מסוכנת, מפני שהיא נותנת אשליית ביטחון לאנשים.

יואב יחזקאלי: אני חושב, ואני מסתכל על הדברים, מדברים על פעילויות שנעשות בחוץ, על ריצות הספורט, אני חושב שהתכלית היחידה של התו הירוק, בגלל שאין לו הצדקה מקצועית, זה כפיית חיסונים, וזה לדעתי איננו אתי מבחינה רפואית.

יואב יחזקאלי: אז נביא גם את הנבדקים בטסטים וגם את רצי המרתון אולי להתחסן כי לא תהיה להם ברירה, אבל בחוץ אי אפשר להידבק.

יואב יחזקאלי: באוויר הפתוח אין כמעט הדבקה ואין היגיון לעשות שום הגבלות על פעילויות שנעשות בחוץ.

יואב יחזקאלי: מנגנון ההדבקה, אגב, הוא אחר, הוא לא רק טיפתי, הוא גם ארוסולי, ומכיוון שכך – אבל זה אולי נושא לדיון אחר – הערך של מרחק של שני מטר ושל מסכות הוא לא משמעותי, ומה שחשוב זה בעצם למנוע צפיפות במקום סגור ולהגביר את האוורור.

יואב יחזקאלי: גם את מתווה כיתה ירוקה אני חושב שאפשר לפשט מאוד.

יואב יחזקאלי: מספיק שתי בדיקות בשבוע, לא צריך בדיקה כל יום, ומי שלא מרגיש טוב נשאר בבית ונבדק.

יואב יחזקאלי: זה העיקרון הכי חשוב כי רוב האנשים המדבקים הם אנשים סימפטומטיים, זה הפארטו של הבדיקות.

יואב יחזקאלי: אני חושב שלא יכול להיות שמנהלים את המגפה הזו רוחבית בלי להתחשב בפארטו של הנתונים המדעיים והמחקריים.

סימון דוידסון: פרופ', אני שומע אותך בקשב רב, שלשום הייתה אזכרה למליאת 30 לפטירתו של חבר מאוד-מאוד טוב שלי שהיה מאמן כדורסל מבריק בשם אריק אלפסי שנפטר מקורונה, ואם המשפחה שלו הייתה יושבת פה ושומעת את מה שאתה אומר, אני לא יודע מה היה עובר להם בראש.

סימון דוידסון: הקול שלך הוא קול, מהבחינה שלי, איך שאני רואה את זה, מאוד מסוכן.

סימון דוידסון: מאוד מסוכן.

סימון דוידסון: אני לא יודע איך להגיב אפילו למה שאני שומע.

גלעד קריב: אבל, חה"כ דוידסון, אני רוצה רגע לחזור לדברים שאמרתי כאן בדיון קודם.

גלעד קריב: השמעת הקול של ד"ר יחזקאלי מבחינתי היא לא שאלה של בחירת יושב-ראש הוועדה.

גלעד קריב: אני הקראתי לפרוטוקול את פסיקת בג"ץ שדחתה את העתירות נגד התו הירוק, דחתה את העתירות, היא בין השאר דחתה את העתירות מכיוון שהיא אמרה: יש מקום שבו עמדות כאלה, כל עוד הן מוצגות על ידי אנשי מדע ומחקר – שמותר לא לקבל את דעתם – אבל כל עוד הן מוצגות בכובד ראש ובשפה ראויה, יש מקום שבו הדברים האלה צריכים להישמע וזה חדר ועדת חוקה.

סימון דוידסון: אבל זכותי גם להגיב אליהן.

גלעד קריב: בוודאי, בוודאי, אבל אני כרגע מנסה להסביר מה התפקיד של הדיון הזה.

גלעד קריב: אנחנו צריכים לייצר הבחנה דרמטית בין קולות שהם קולות שבעיניי אסור לתת להם במה כי הם קולות של קונספירציה ושל השמצה, לבין עמדה אחרת, שגם אם גורמי מערכת הבריאות רואים אותה כעמדה לא מבוססת מבחינה מדעית, היא מגיעה מצד אנשי מחקר ומדע, וזה בסדר, לא רק בסדר, העמדה הזאת צריכה להישמע.

גלעד קריב: ההחלטה בסופו של יום היא של הממשלה בפיקוח פרלמנטרי.

גלעד קריב: אני חושב שכשמסתכלים על מה קרה פה ב-20 חודשים האחרונים יודעים איפה נמצאת הכנסת למרות חילופי הממשלה.

גלעד קריב: אני רוצה לשאול אותך, ד"ר יחזקאלי, שאלה אחת, ואז חבר הכנסת קיש, שגם ביקש, וכמובן ד"ר אלרעי פרייס.

גלעד קריב: אני אמרתי את הדברים ואני מניח ששמעת אותם.

גלעד קריב: הוועדה הזו עוסקת בחוקים וחוק הקורונה שכרגע נמצא בתוקף בנוי בשיטה בינארית.

גלעד קריב: יכול להיות שאת החוק הבא צריך להעביר משיטה בינארית לשיטה יותר מתוחכמת, אבל כרגע המשמעות של דחיית בקשת הממשלה להאריך את תוקף מצב החירום היא אחת – כל הכלים הקיימים היום, מכל סוג שהוא, שעומדים לרשות הממשלה, למעט חובת עטית המסכות וכללי הבידוד, בעצם קורסים עם קריסת הכרזת החירום.

גלעד קריב: בהינתן המצב המשפטי הזה, לא הניתוח האפידמיולוגי, האם לשיטתך ולחוות דעתך המקצועית במצב הנוכחי אנחנו בעצם צריכים לשמוט את כל הבסיס המשפטי שמאפשר למשל – לפני רגע הזכרת שחשוב להגביל התקהלות במבנים סגורים.

גלעד קריב: אני רק אומר בצורה מאוד ברורה, מבחינת החוק הישראלי היום, סיום תקופת הכרזת החירום כרגע אומר שאין דרך להגביל את מספר המתקהלים בחללים סגורים.

גלעד קריב: אז אני רוצה לשאול האם לשיטתך מן הראוי שהוועדה היום לא תאריך את מצב החירום, או שהאמירה שלך היא אחרת, בואו נבדוק מהם הכלים שאנחנו משתמשים בהם בתוך מצב החירום ואולי נתקן את החוק להבא.

גלעד קריב: אני גם מבקש כן לתקן דבר אחד בדבריך עובדתית, נכון לרגע זה, מתוך חמשת הצעדים שאתה הזכרת כצעדים מאוד מטרידים, סגרים, סגירת מערכת החינוך, הפעלת איכוני שב"כ וכל חמשת הדברים שהזכרת, יש בתוקף כלי אחד מזה חודשים לא מעטים והוא ההבחנה בין מחוסנים למתחסנים לעניין התו הירוק, שגם צומצם בצורה דרמטית.

גלעד קריב: וכפי שציינה ד"ר אלרעי פרייס, גם הממשלה וגם אנחנו עמדנו על כך שההבחנה הזאת לא תהיה גורפת כך שבאמצעות מערך הבדיקות שווידאנו כוועדה שפרוש בכל רחבי הארץ 24/7, ההבחנה הזאת בין מחוסנים ללא מחוסנים תבוטל באמצעות הבדיקות.

גלעד קריב: אז אני אבקש התייחסות קצרה שלך האם המלצתך היא שהיום לא נאריך את מצב החירום, על כל ההשלכות המשפטיות שלו.

יואב יחזקאלי: ברשותך רק התייחסות ממש קצרה לדבריו של חבר הכנסת דוידסון, שאני מודה לו על ההערה הזו.

יואב יחזקאלי: אני, כרופא, טיפלתי ומטפל גם בחולי קורונה.

יואב יחזקאלי: אני חושב שזו מחלה שיכולה להיות קשה מאוד וחשוב מאוד לטפל כמו שצריך בחולים האלה, וכל אדם שמת זו באמת טרגדיה גדולה שצריך, אם אפשר, למנוע אותה.

יואב יחזקאלי: לשאלותיך, יושב-הראש, אני חושב שכמו שהפעולות, שבעצם כפי שאתה אומר לא נעשות היום – הסגרים, סגירת בתי הספר – אנחנו יודעים בדיעבד שלא היה בהן צורך, אז בואו נבין שגם בתו הירוק, שזו אולי הפעולה היחידה מתוך החמש שעדיין נבדקת היום, אין לו היגיון מקצועי ואין בו צורך, ואולי גם אותה נוכל להוריד מסדר היום.

יואב יחזקאלי: במובן הזה, אם אתה שואל האם זה בינארי וכן או לא לחדש את צו החירום, לפי דעתי ודעת חבריי אפשר גם בלי הכרזת מצב חירום לגייס את שיתוף הפעולה של הציבור בהסברה נכונה והבנה, לא בכפיה, לא באיומים, לא בהפחדה.

גלעד קריב: אבל, ד"ר יחזקאל, שאלתי שאלה מאוד נקודתית.

גלעד קריב: למיטב הבנתי – תתקן אותי היועצת המשפטית – הגבלת התקהלות כרגע במדינת ישראל בשל משבר הקורונה נשענת על חוק סמכויות הקורונה, על התקנות שאנחנו הולכים כרגע להאריך, והתנאי להתקנתן הוא הכרזה על מצב חירום.

שרון אלרעי-פרייס: אני אעשה את זה יותר קל.

שרון אלרעי-פרייס: בדיקות PCR בנתב"ג, שכולנו מסכימים שאנחנו רוצים לזהות אם נכנס פה משהו אחר, לא ניתן לעשות.

גלעד קריב: נכון, כל קשת הצעדים שעומדים לרשות משרד הבריאות, למעט להבנתי חובת עטית מסכות ומדיניות הבידודים, דברים שנשענים על פקודת בריאות העם, כל יתר הצעדים – בנתב"ג, הגבלת התקהלות – כולם נשענים כרגע על ההכרזה על מצב חירום.

גלעד קריב: אז אני מבין את ההסתייגות שלכם מהתו הירוק, אני מבין שאתם גם חושבים שזה לא הגיוני להיות 20 חודשים במצב חירום.

גלעד קריב: גם אני אמרתי לנציגי הממשלה לקראת פרסום תזכיר חוק הקורונה החדש שיכול להיות שצריכה להיות הבחנה בין מצב חירום למצב מיוחד, לא יודע.

גלעד קריב: יכול להיות שצריך לחשוב על שינוי הבינאריות הזאת של הכול או לא כלום.

גלעד קריב: אבל כרגע, ברגע הזה, האם ההמלצה שלך ושל חבריך, בהינתן המצב המשפטי הנוכחי, היא לא להכריז על הארכת מצב החירום ולבדוק את העניין לקראת חוק הקורונה החדש, ולסיים היום את הגבלות ההתקהלות בחללים סגורים, את בדיקות ה-PCR בנתב"ג, את ההגבלות על כניסות ויציאות ממדינות בעלות תחלואה דרמטית, האם זו עמדתכם?

גלעד קריב: שנדע את עמדתכם הקונקרטית לגבי מה שאנחנו הולכים לעשות בעוד כמה דקות, אחרי שנשמע את חבר הכנסת קיש ואת הערותיה של ד"ר אלרעי פרייס.

יואב יחזקאלי: אז אם מצב החירום בעצם נותר בשביל לאפשר את שתי הדברים הנקודתיים האלה, הגבלת התקהלות במקום סגור ובדיקות PCR בנתב"ג, לפי דעתי אין צורך בהארכת מצב החירום.

יואב יחזקאלי: את הווריאנטים אפשר לזהות בנתב"ג בבדיקות מדגמיות.

יואב יחזקאלי: אני רוצה להזכיר שבמדינת ישראל היום יש תחלואה מהתחלואות הגבוהות בעולם ואנחנו מנטרים אנשים שנכנסים גם ממדינות שבהן התחלואה פחותה משלנו, אז אפשר אולי להתמקד בניטור אנשים מדגמית כדי לזהות וריאנטים.

יואב יחזקאלי: לגבי התקהלויות, אני חושב שלא ברור עד כמה הערך המוסף של ההגבלה הנקודתית הזו הוא כזה גבוה כדי להצדיק את המשך מצב החירום באיזון כשמסתכלים על המערכת כולה.

גלעד קריב: תודה, ד"ר יחזקאלי.

גלעד קריב: אני מציע, ד"ר אלרעי פרייס, שנשמע את חבר הכנסת קיש כדי שתוכלי להתייחס לדבריו.

גלעד קריב: הוא מביא אתו הרבה מאוד רקע כסגן שר הבריאות לשעבר.

גלעד קריב: אנחנו לא שותפים לניתוח שלו את המצב הנוכחי אבל אין ספק שהוא עסק בנושא הקורונה וייצג אתכם נאמנה מעל בימת הכנסת בכל החודשים הראשונים כשעוד לא הייתה ועדת חוקה.

יואב קיש: איך אתה יודע איך אני תופס את המצב הנוכחי?

יואב קיש: עוד לא שמעת.

גלעד קריב: שמעתי אותך במליאה, זה בסדר.

גלעד קריב: בבקשה, חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: ראשית, אני ברשותך רוצה כמובן לחזק את שרון אלרעי פרייס, שאני מכיר אותה אישית, על העבודה המסורה שהיא עושה וכאשת מקצוע שמציגה את עמדתה ומאמינה בה, גם עם כל הקשיים מסביב.

יואב קיש: גם כשאני הייתי בתפקיד, לפעמים זה גם היה לעומתי, הפוך ממה שאני חשבתי במקומות מסוימים.

יואב קיש: אני אומר את זה לציבור, יש פה אשת מקצוע רצינית, מקצועית, אמיתית, שאומרת את מה שהיא מאמינה בו וכך היא צריכה להמשיך, כולל כל השלכות שיש מסביב.

יואב קיש: זה התפקיד שלך וחשוב שאת תמשיכי להיות במקום הזה.

יואב קיש: הדבר השני שגם חשוב לי לומר זו ההבנה של סיעות הקואליציה היום בנחיצות החוק, הבנה שלא הייתה קיימת כשהייתם באופוזיציה, וגם אם רוצים לעשות מהלך של לזקק או לתקן קצת את החוק, וזה בסדר, לפחות יש הבנה מלאה שחייבים חוק כזה וזה לא סופה של הדמוקרטיה, כמו שנאמר על ידי שר הבריאות הנוכחי בתפקידו כאופוזיציה, שקרא לחוק הזה "סופה של הדמוקרטיה בישראל".

יואב קיש: אז החוק הזה חשוב.

יואב קיש: הרגע אתה, היושב-ראש, גם כן הסברת מדוע, ואני שמח שההבנה הזו הגיעה לחברי הקואליציה, שהיא לא הייתה.

יואב קיש: אני מודה שהייתה תקופה של הרבה ויכוחים על הדברים האלה כשהאחריות לא הייתה בידיכם והפופוליזם שלט.

יואב קיש: דבר שלישי הוא התייחסות לדברים שנאמרו פה.

יואב קיש: נאמר שמערכת הבריאות במדינת ישראל לא קרסה.

יואב קיש: נכון, היא לא קרסה, היא לא קרסה בגלל הגישה של משרד הבריאות.

יואב קיש: משרד הבריאות הוא הגוף האחראי לעניין הזה, ובטח לא צריך להיות פה מישהו אחר אחראי, וזה לא שצריך לחכות לראות האם מערכת הבריאות במדינת ישראל תקרוס כי ראינו שבאיטליה היא קרסה בתחילת המגפה ובספרד, ולצערי יש היום מדינות, כמו רומניה, שנאבקות קשה, גם היום, במצב הנוכחי, למרות שיש חיסונים.

יואב קיש: ולכן בוודאי ובוודאי שלא צריך לחכות ולראות האם תקרוס פה מערכת הבריאות וזה לא העניין.

יואב קיש: במילה אחרונה לגבי החוק, כמובן שאנחנו תומכים ואנחנו בהחלט מצדיקים את ההגדרה של מצב חירום.

יואב קיש: לי יש שאלה ספציפית לשרון אלרעי פרייס וגם פה לוועדה, שאני מציע לוועדה לראות האם הנושא נבחן.

יואב קיש: הנושא המרכזי שאני רוצה לדבר עליו, כהכנה אולי לגל חמישי ובכלל מה שקוראים שגרת חיים עם קורונה, זה נושא מעברי הגבול ונתב"ג.

יואב קיש: אני רוצה לדעת האם נעשתה עבודה במשרד הבריאות, או לחילופין בקבינט, של ניתוח הגבלות משמעותיות על כניסה ויציאה של ישראלים – אני לא מדבר על לא ישראלים – ממדינת ישראל כל עוד המצב בעולם נראה כמו שהוא עכשיו.

יואב קיש: למה כוונתי?

יואב קיש: ללא ספק במצב הנוכחי לא נוכל לבלום כניסה של וריאנטים.

יואב קיש: הם ייכנסו.

יואב קיש: אנחנו בסדרי גודל מעל מה שניתן בשביל לעצור את זה.

יואב קיש: לעומת זאת, אם אנחנו לוקחים החלטה ואומרים כמדינה – אולי זו החלטה שהיינו יכולים לקחת, דרך אגב, אחרי החיסון בנגלה הראשונה, לפני הבוסטר, כשהגענו לתחלואה אפס כמעט, היינו יכולים להגיד: אוקיי, אנחנו היום מדינת אי – זו לא מדינת אי כי הנושא של מדינת אי הוא בעייתי, אבל מדינת אי מחוסנת נקרא לזה, שאני יכול לבלום, יש לי את הכלים, אבל אני לא יכול להרשות לעצמי לחטוף כניסות.

יואב קיש: ואנחנו יודעים שהבדיקות בנתב"ג לא מספיק נותנות מענה, לפעמים זה מתפתח אחרי ואולי דווקא נפספס את מה שנכנס.

יואב קיש: ולכן יש מחיר כלכלי – היום אנחנו משלמים אותו, דרך אגב, כשלא הייתה תיירות שילמנו אותו הרבה, אנחנו עכשיו חוזרים לאיזה מוד של תיירות – יש מחיר כלכלי בצמצום הכניסות והיציאות במדינת ישראל בצורה משמעותית.

יואב קיש: דרך אגב, בג"ץ גם בזמנו מנע מאתנו.

יואב קיש: אני אומר את זה פה בצורה מאוד ברורה.

יואב קיש: אנחנו סגרנו ובג"ץ חייב אותנו לפתוח, במירכאות, את נתב"ג, בניגוד למה שאנחנו רצינו לעשות.

יואב קיש: כולם אומרים "למה פתחתם?", לא פתחנו, בג"ץ אמר:

יואב קיש: בלי חקיקה מסודרת וברורה בנושא אני לא מאפשר לכם לשמור את נתב"ג מצומצם כמו שהוא.

יואב קיש: אני שואל – אני פשוט לא מכיר את עבודת המטה – האם נעשתה או לא נעשתה?

יואב קיש: האם יש נתונים או אין נתונים?

יואב קיש: כי אם יגידו לי: שמע, כמה שלא נשמור את המדינה מצומצמת בלי כניסות יציאות עדיין כנראה נצטרך לחטוף גלים אז אולי לא שווה המחיר.

יואב קיש: מצד שני, אם היום אומרים לי: אז לא תיסע לחופשה בחו"ל ויהיו כניסות ויציאות מאוד מצומצמות, רק על רקע הומניטרי, וכל מי שנכנס ויוצא יקבל חליפת הגנה הכי חזקה שאנחנו יכולים לעשות כי המספרים נמוכים ואנחנו יכולים לעשות את זה, זה לא אלפים רבים, אז אנחנו מגיעים למצב שבאמת יכולים לחסוך גלים במדינת ישראל מהאירוע הזה.

יואב קיש: אז אני שואל, ואני באמת שואל ברצינות: האם העבודה הזו נעשתה?

יואב קיש: החשיבה הזו עלתה לדיון?

יואב קיש: והאם יש איזושהי החלטה בנושא המחיר של סגירה – אני לא רוצה להגיד הרמטית כי זה לא הרמטי אבל משמעותית – של מדינת ישראל, כולל לישראלים?

יואב קיש: אתה אומר עכשיו: אני שנה לא יוצא מהארץ אלא אם חס וחלילה אני צריך להשתתף בלוויה או שמחה משפחתית קרובה נגיד.

יואב קיש: זה המקומות שייתנו לצאת.

יואב קיש: אני רוצה לקבל ניתוח של הדבר הזה ולהבין, כי בעיניי להגיע לאירוע של גל רביעי של 1,600 מתים שהיה אפשר לחסוך אותם – פה אנחנו חלוקים מאוד על דעתנו.

יואב קיש: אני מאוד תמכתי בעמדת משרד הבריאות שלא התקבלה לכל אורך הדרך של ריסון, חיסון וריסון, לא רק חיסון, ואת הריסון הזה לא עשו.

יואב קיש: אז אם אתה שואל איפה אנחנו חלוקים – פה אנחנו חלוקים.

יואב קיש: דרך אגב, ריסון לא אומר סגר, בשום פנים ואופן לא סגר.

יואב קיש: המילה סגר צריכה לצאת מהלקסיקון.

יואב קיש: מי שמשתמש במילה סגר מטעה את הציבור ומשקר לציבור.

יואב קיש: המילה סגר זה להטעות את הציבור.

יואב קיש: אף אחד לא דיבר על סגר.

יואב קיש: משרד הבריאות מעולם לא ביקש סגר והפייק סגר הזה – תורידו את זה מהשולחן.

יואב קיש: במדינה מחוסנת לא צריך סגר, צריך לעשות דברים פשוטים של ריסון שאם היו עושים אותם בהתחלה לא היינו משלמים את המחיר הכבד ששילמנו, ועל זה אני לא אוותר, זו האמת של הגל הרביעי, ו-1,600 מתים יודעים את זה, לצערי.

יואב קיש: עכשיו אני רוצה לדבר על הכנה לגל החמישי.

יואב קיש: האם אנחנו מוכנים ללכת למחיר שהוא יהיה מחיר משמעותי של שנה-שנתיים של מיעוט יציאות ממדינת ישראל?

יואב קיש: לא רק נתב"ג, זה כל היבשתי גם כמובן, ויכולת של אכיפה משמעותית, כולל צימוד דיגיטלי, כי מדובר במאות בודדות שייכנסו ביום, בדיקה משמעותית, וכן, שיבואו עוד שבוע לעשות עוד בדיקה, ולדאוג לכך שמדינת ישראל לא תיכנס לגלים נוספים במחיר היציאה לחו"ל.

גלעד קריב: תודה רבה, חבר הכנסת קיש.

גלעד קריב: ד"ר אלרעי פרייס, התייחסות שלך וניגש להקראות.

שרון אלרעי-פרייס: אני חושבת שהנושא של נתב"ג עולה שוב ושוב בגלל שזה מאוד מוצדק.

שרון אלרעי-פרייס: זה באמת האיום.

שרון אלרעי-פרייס: זה באמת המקום שממנו גם אנחנו מודאגים.

שרון אלרעי-פרייס: נשאלתי על זה לפני שנכנסת, אם אני מודאגת מהכניסה, ואמרתי שאני חושבת שראוי שיהיה פה דיון שמציג את כל העבודה שנעשית, גם עם פרויקטור המעברים רוני נומה, גם עם משרד התחבורה, גם עם המשרד לביטחון פנים, כדי לראות באמת מה האפשרויות, מה מועלה, אבל זה בדיונים כל הזמן, לנסות למצוא את האיזון הזה בין לאפשר לאנשים חופש תנועה שאנחנו רוצים לאפשר ולאפשר לתיירות להיכנס, כי אנחנו לא רוצים להרעיב את העסקים האלה, אבל לדאוג שאנחנו נהיה בטוחים.

שרון אלרעי-פרייס: זו באמת דילמה מאוד גדולה וזה ראוי לדיון נפרד גדול ומשמעותי.

שרון אלרעי-פרייס: אני אגיב למה שאמר ד"ר יחזקאלי.

שרון אלרעי-פרייס: יש כל כך הרבה אמירות לא נכונות, לא מבוססות נתונים במה שהוא אמר, פשוט ראוי שבוועדת חוקה יישמעו הדברים הנכונים והנתונים הנכונים.

שרון אלרעי-פרייס: אני אגיד רק שלושה אבל הוא אמר הרבה מאוד דברים: "רוב האנשים המדבקים הם סימפטומטיים" – זה לא נכון.

שרון אלרעי-פרייס: אם זה היה המצב היינו במצב הרבה יותר טוב.

שרון אלרעי-פרייס: 50% מהאנשים המדבקים הם או לא סימפטומטיים במשך כל תקופת מחלתם או פרה-סימפטומטיים ומדבקים לפני שהם בכלל סימפטומטיים, אז האמירה הזאת לא נכונה.

שרון אלרעי-פרייס: "באוויר הפתוח אי אפשר להדביק" – בוודאי שאפשר להדביק.

שרון אלרעי-פרייס: ראינו את זה.

שרון אלרעי-פרייס: נכון שבאוויר הפתוח זה יותר מאשר בחלל סגור, אין ספק, ולכן כל פעם שיצאנו מהגבלות עשינו את ההפרדה האפידמיולוגית בין פתוח לבין סגור וכך המשכנו להתמודד עם זה, אבל אי אפשר להגיד שבאוויר הפתוח אי אפשר להדביק.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו ראינו חתונות שנדבקו בהן מאות אנשים, כולל הגיעו להלוויות מחתונות באוויר הפתוח.

שרון אלרעי-פרייס: "וריאנטים מדבקים יותר אבל הם אלימים פחות" – לא מבינה מאיפה נאמר המשפט הזה, זה פשוט לא נכון.

שרון אלרעי-פרייס: על נתוני מדינת ישראל – לא נלך רחוק, לא נלך למגפות אחרות – וריאנט אלפא ווריאנט דלתא שהיו מדבקים יותר מווהאן, ואת זה אנחנו יודעים, גם אלימים יותר.

שרון אלרעי-פרייס: פתאום אנחנו ראינו נשים בהריון צעירות מגיעות לאקמו, לא ראינו את זה על הווריאנט הסיני.

שרון אלרעי-פרייס: אז זה פשוט אמירות שהן לא נכונות ולזרוק את המשפטים האלה ולהטעות את הציבור בדרך הזאת זה באמת מסוכן, פשוט מסוכן.

שרון אלרעי-פרייס: אז אני הולכת עם מה שד"ר יחזקאלי אמר כרופא, הוא אמר שכל אדם שנפטר הוא טרגדיה גדולה שצריך וראוי למנוע אותה וזה מה שאנחנו מנסים לעשות.

שרון אלרעי-פרייס: אנחנו מנסים למצוא את האיזונים שבהם אנחנו כן מראים את הנתונים, זה לא תחזיות שחורות, כל תחזית, עד שהופעלו צעדים, שאמרנו, התממשה, וברור שכשמפעילים צעדים, בין אם זה סגר, בין אם זה מבצע חיסונים נרחב וכו', זה מוריד את התחלואה ולא מגיעים לקטסטרופה.

שרון אלרעי-פרייס: אבל כמו שנאמר פה גם ע"י חברי הכנסת, אני לא רואה את הסיבה למה אנחנו צריכים להביא את בתי החולים לקריסה כדי להגיד: אה, הנה, התחזית התממשה.

שרון אלרעי-פרייס: זו פשוט גישה שגוייה שמפתיע אותי שמישהו שהקים את צוות טיפול במגיפות מסוגל להגיד אותה.

שרון אלרעי-פרייס: אני אגיד גם שלהגיד שבתי החולים לא היו בקריסה על סמך דוח ביניים של משרד הבריאות בין גל שני לגל שלישי ולהתעלם ממה שקרה פה בגל השלישי, שהגענו ל-1,200 חולים קשים וקריטיים, זו גם איזושהי הטעיה של הציבור.

שרון אלרעי-פרייס: אני חושבת שאם אנחנו מבינים שיש פה פנדמיה ומבינים שהדבר הזה הוא עדיין סיכון, כל הכלים שלנו להתמודד עם הדבר הזה, בין אם זה בדיקות בנתב"ג, בין אם זה להגן על הילדים שלנו שמורה לא מחוסן לא יחשוף אותם בטעות, כמו שקרה כבר, כל הכלים האלה תלויים בחוק הקורונה שראוי באמת לעדכן אותו, כפי שאמרת, ועושים את זה, אבל כרגע זה תלוי בכך שתהיה הכרזה על מצב חירום ושנשנה את החוק הזה.

גלעד קריב: תודה.

גלעד קריב: חבריי, בוודאי שישנו רצון מובן של ד"ר יחזקאלי להגיב אבל חדר הוועדה הזה הוא לא חדר לדיונים סימפוזיונים.

גלעד קריב: שמענו את דעתו של ד"ר יחזקאלי.

גלעד קריב: חשוב שהקהילה המדעית והמחקרית תהיה נגישה לנתונים, שיהיה בה דיון מעמיק.

גלעד קריב: חילוקי דעות זה הדרך לקדם דיונים ולאתר את האמת, כל עוד זה מתקיים בצורה אחראית ובצורה ראויה ומכובדת.

שרון אלרעי-פרייס: אני אגיד רק עוד דבר אחד, שהאמירה שלא נשמעים קולות אחרים בדיוני הקבינט היא לא נכונה.

שרון אלרעי-פרייס: מוזמנים לדיוני הקבינט מספר רחב של מומחים שמציגים לפעמים דעות שונות מאשר משרד הבריאות, כך שגם האמירה הזאת הייתה לא נכונה.

גלעד קריב: אני חושב שהשיח במדינת ישראל הוא שיח פתוח, כדרך אגב אני בהחלט רואה יותר ויותר זירות תקשורתיות שבהן מתקיים הדיון הזה, וזה טוב, לא צריך לבקר את זה, צריך לסמוך על הציבור הישראלי שיידע להאזין לדעות השונות, כל עוד הדברים נעשים בצורה מכובדת, ללא האשמות קונספירטיביות וללא פגיעה בכבודם של כל העוסקים במלאכה.

גלעד קריב: אני אצמצם את התייחסותי לביקורת של חבר הכנסת קיש.

גלעד קריב: זה בסדר, חשוב שגם היא נשמעת וזו כמובן זכותך וחובתך.

גלעד קריב: אנחנו כמובן רואים את הדברים אחרת.

גלעד קריב: אני חושב שהממשלה הזו הביאה אתה גישה נכונה להמשך הטיפול בפנדמיה, שהיא מאוזנת, של ניהול סיכונים נכון, היא לא נוטה לכיוון אלה שמנסים לומר: אין כאן יותר מאשר מחלת חורף קלה, והיא גם לא נוטה לכיוונם של אלה שטוענים שאנחנו פה במגפה שחייבת לשנות את כל שגרת החיים האישית, הקהילתית והמשקית.

גלעד קריב: אני מאוד שמח על המהלך המשותף של מערכת הבריאות ומערכת החינוך.

גלעד קריב: אני חושב שבנפשנו לפתוח את מערכת החינוך ולראות כיצד היא מתפקדת היטב.

גלעד קריב: את כל הדברים שנאמרו ע"י ד"ר אלרעי פרייס לגבי תהליכי הבחינה והדיון, ובראשם נתב"ג, אנחנו מאמצים.

גלעד קריב: אנחנו נקיים פה דיון בנושא הזה, ואני בהחלט רואה את הדיונים בחוק הקורונה חדש כדיונים שיעסקו באמת בשאלה מה למדנו ברמה המשפטית הנורמטיבית אחרי 20 חודשי מגפה ובמה אנחנו צריכים לדייק.

גלעד קריב: אנחנו ניגשים להקראת ההכרזה.

גלעד קריב: אני אומר לחבריי שאני חושב שהדיון שלנו הוא לא תיאורטי.

גלעד קריב: אנחנו נמצאים במציאות משפטית מסוימת שהיא בינארית, אם לא נכריז על מצב החירום כל מערכת הכלים והארגז הכלים למעשה מתפוגג.

גלעד קריב: אני לא עושה את זה בלב קל.

גלעד קריב: אני אתמוך בהערכת מצב החירום.

גלעד קריב: אני לא עושה את זה בלב קל, אני חושב שצריך מאוד להיזהר במדינה דמוקרטית משגרה של מצב חירום, אבל התיקון לעניין הזה הוא לא בהכרזה הנוכחית אלא בהתדיינות עם הממשלה על חוק הקורונה החדש, ובעת הזו, כדי לאפשר ארגז כלים, והשימוש בו כמובן צריך להיות מידתי, אני אתמוך בהכרזה.

גלעד קריב: אני קורא למשרד המשפטים ולמשרד הבריאות לראות שהתזכיר באמת קצת מסיט אותנו מהמציאות הבינארית הזו, ואנחנו העלינו פה נקודות בעניין התו הירוק להמשך הדרך שאנחנו מצפים לראות שהמשך הדעיכה של הגל יוביל גם למחשבות על הקלות מידתיות במקומות הנכונים.

גלעד קריב: אנחנו ניגשים להקראה של הצו.

אפרת חקאק: אנחנו מתחילים עם ההכרזה.

אפרת חקאק: "הארכת הכרזה על מצב חירום בשל נגיף הקורונה לפי חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש״ף-2020 בתוקף סמכותה לפי סעיף 2(ד)(2) לחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה), התש״ף־2020 (להלן- החוק), לאחר ששוכנעה כי יש סיכון ממשי להתפשטות רחבה של נגיף הקורונה ולפגיעה משמעותית בבריאות הציבור ובשל כך מתחייב לנקוט פעולות מכוח הסמכויות הקבועות בחוק, לאחר שהובאו בפניה עמדת שר הבריאות וחוות דעת מקצועית מטעם משרד הבריאות בעניין [ולאחר שהתקבל אישור ועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, ככל שהיא מאשרת], מאריכה הממשלה את תוקפה של ההכרזה על מצב חירום בשל נגיף הקורונה לתקופה נוספת עד יום י״ט בטבת התשפ״ב (23 בדצמבר 2021) או עד לסיום תקופת תוקפו של החוק" – שהיום עומד על תחילת דצמבר – "לפי המוקדם מבניהם".

גלעד קריב: מי בעד?

גלעד קריב: מי נגד?

גלעד קריב: נמנעים?

גלעד קריב: בעד – פה אחד

גלעד קריב: אושר פה אחד.

גלעד קריב: אנחנו מיד עוברים לאישור התקנות.

גלעד קריב: אני שב ואומר, לא קלה בעיניי ההצבעה שלנו על הארכת מצב חירום במדינת ישראל לעוד 60 ימים והתפקיד שלנו הוא לדייק את החוק כך שיהיה ניתן לייצר מספר מצבים בהתאם למצב התחלואה והסכנה, וכך אנחנו נעשה.

גלעד קריב: אנחנו עוברים להקראת תקנות התו הירוק.

גלעד קריב: גם בעניין הזה, עו"ד כהן-קרן, אני מזכיר שתי הערות: א', ככל שהחוק החדש יאפשר את העניין צריך לחשוב על ההצמדה של הגבלת מספר מתקהלים לתו הירוק מבחינת משכי הזמן, נוצר פה איזה עיוות; והדבר השני, ככל שהגל ימשיך לדעוך, לשקול את הנושא של ההצדקה של הגבלת התקהלויות בחוץ באותו היקף כמו שקיים גם בשיא התחלואה, עקרון המידתיות.

גלעד קריב: בבקשה, אנחנו קוראים את התקנות.

אפרת חקאק: "תקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות של מקום ציבורי או עסקי והוראות נוספות) (תיקון מס' 6), התשפ"ב–2021 התקנות האלה כבר בתוקף, רק שנבין איפה אנחנו נמצאים.

אפרת חקאק: תיקון תקנה 1 – 1.

אפרת חקאק: בתקנות סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (הגבלת פעילות של מקום ציבורי או עסקי והוראות נוספות), התשפ״א-2021 (להלן ־ התקנות העיקריות), בתקנה 1, אחרי ההגדרה "אישור על תוצאה שלילית בבדיקת קורונה שבוצעה בשיטת pcr״ יבוא: ״אישור על תוצאה שלילית בבדיקת קורונה שבוצעה בשיטת pcr מחוץ לישראל״ - אישור על תוצאה שלילית בבדיקת קורונה שבוצעה בשיטת pcr מחוץ לישראל במהלך 72 השעות שקדמו להצגתה;״.

אפרת חקאק: 2.

אפרת חקאק: בתקנה 2 לתקנות העיקריות ־ (1) בתקנת משנה (א) ־ בפסקה (7), אחרי ״שאינו מועדון כהגדרתו בפסקה (2)״ יבוא ״מירוץ ספורטיבי רב-משתתפים", ובמקום הסיפה יבוא: "לעניין זה – ״מרוץ ספורטיבי רב-משתתפים" – מרוץ ספורטיבי רב-משתתפים הכולל ריצה, הליכה, שחייה, רכיבה על אופניים או כיוצא באלה, הנערך בהרשמה של המשתתפים מראש והמיועד גם לספורטאים חובבים ואשר חייב באישור ובתיאום מכוח תקנה 8 או 9 לתקנות הבטיחות במקומות ציבוריים (אסיפות), התשמ״ט־1989; ״פעילות תרבות״ – ובכלל זה הקרנת סרט, הצגה או מופעי מוזיקה, מחול או בידור;״ – זה משהו טכני, זה פשוט הזיז את ההגדרה הזו.

אפרת חקאק: בסופה יבוא: ״(11) רכב מנועי כהגדרתו בפקודת התעבורה שמתקיימת בו בחינה מעשית בנהיגה כמשמעותה בתקנות 206א ו-206ב לתקנות התעבורה, התשכ״א־1961 (להלן - תקנות התעבורה) למעט בחינה מעשית בנהיגה לקבלת רישיון נהיגה לדרגות הקבועות בתקנות 176 עד 179 לתקנות התעבורה״;" - שהן טסט, אופנוע, טרקטרונים וכיוצ"ב.

אפרת חקאק: (2) בתקנת משנה (א2), אחרי "בבית המלון אישור "תו ירוק"" יבוא "או אישור על תוצאה שלילית בבדיקת קורונה שבוצעה בשיטת pcr מחוץ לישראל"".

אפרת חקאק: שוב נזכיר שאנשים שנכנסים עדיין חייבים בבידוד עד שהם מקבלים את תוצאת PCR שהם עושים בנתב"ג.

אפרת חקאק: זה בעצם רק מאפשר להם להיכנס למלון ולשהות בו.

אפרת חקאק: "תיקון תקנה 3 בתקנה 3(ד) לתקנות העיקריות, בפסקה (2), בסופה יבוא "לא ייעשה כל שימוש במידע האמור בתקנת משנה (ב), למעט לצורך אימות האישור.

אפרת חקאק: " – זה המידע של הברקוד, נעשה בו שימוש רק לעניין כניסה באותו רגע.

אפרת חקאק: תיקון תקנה 4 בתקנה 4(ב1) לתקנות העיקריות, אחרי "בבית המלון אישור "תו ירוק"" יבוא ״או אישור על תוצאה שלילית בבדיקת קורונה שבוצעה בשיטת pcr מחוץ לישראל".

אפרת חקאק: תיקון תקנה 6 בתקנה 6 לתקנות העיקריות, במקום פסקה (5) יבוא: ״(5) בבית מלון - גם כל אחד מאלה: אדם שקיבל תוצאה שלילית בבדיקת קורונה שבוצעה בשיטת pcr מחוץ לישראל, שביצע במהלך 72 השעות שקדמו לקבלתו לראשונה בבית המלון; ילד או אדם מנוע חיסון שקיבל תוצאה שלילית בבדיקת קורונה שבוצעה בשיטת pcr שביצע במהלך 72 השעות שקדמו לקבלתו לראשונה בבית המלון;.

אפרת חקאק: תיקון תקנה 7 בתקנה7(א) לתקנות העיקריות (1) בפסקה (1), אחרי "או אישור על תוצאה שלילית בבדיקת קורונה מיידית״ יבוא ״ולעניין כניסה לבית מלון - גם לא הציג בעת קבלתו לראשונה בבית המלון אישור על תוצאה שלילית בבדיקת קורונה שבוצעה בשיטת pcr מחוץ לישראל״; (2) בפסקה (5), במקום פסקת משנה (ה) יבוא: "(ה) בבית מלון-גם כל אחד מאלה: אדם שקיבל תוצאה שלילית בבדיקת קורונה שבוצעה בשיטת pcr מחוץ לישראל שביצע במהלך 72 השעות שקדמו לקבלתו לראשונה בבית המלון; ילד או אדם מנוע חיסון שקיבל תוצאה שלילית בבדיקת קורונה שבוצעה בשיטת pcr שביצע במהלך 72 השעות שקדמו לקבלתו לראשונה בבית המלון;״.

אפרת חקאק: אלה כל התיקונים שדיברנו עליהם.

אפרת חקאק: עכשיו ניגש להארכה עצמה.

אפרת חקאק: "תיקון תקנה 15 בתקנה 15 לתקנות העיקריות, במקום ״ט״ו בחשוון התשפ״ב (21 באוקטובר 2021)" יבוא "כ״ט בחשוון התשפ״ב (4 בנובמבר 2021)".

אפרת חקאק: תחילה תחילתן של תקנות אלה ביום ט"ז בחשוון התשפ"ב (22 באוקטובר 2021)".

סימון דוידסון: תהיה לנו בעיה עם ה-4 בנובמבר, יהיו כאן הצבעות, לא תוכל דקה לשבת על התקנות.

גלעד קריב: אנחנו נמצא פתרון.

גלעד קריב: אם לא נוכל אז יש לממשלה את הכלים להתמודד עם זה.

גלעד קריב: אבל נהיה בקשר, אולי תביאו את התקנות יומיים לפני ונקיים את הדיון לפני התקציב.

גלעד קריב: מי בעד?

גלעד קריב: מי נגד?

גלעד קריב: בעד – פה אחד

גלעד קריב: אושר פה אחד.

גלעד קריב: ד"ר אלרעי פרייס, תודה על ההגעה לכאן ועל הדברים החשובים, תודה לכל המשתתפים והמשתתפות בדיון.

גלעד קריב: אנחנו נועלים את הדיון.