ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 40, 2021-10-26 11:17

שרן השכל: בוקר טוב לכולם.

שרן השכל: אני מתכבדת לפתוח את ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת.

שרן השכל: אנחנו פותחים את הדיון לנושא יום הבטיחות בדרכים בכנסת ושבוע בטיחות בדרכים בכלל, גם במערכת החינוך.

שרן השכל: אני רוצה להודות לחבר הכנסת ויו"ר הקואליציה המשותפת בועז טופורובסקי שהציע לקיים את הדיון הכל כך חשוב הזה פה בוועדת החינוך לעניין הבטיחות בדרכים, נושא שמאוד קרוב לליבו, שנאבק על הנושא הזה כבר שנים.

שרן השכל: אני רוצה לתת לך את הבמה להציג את הדברים ולפנות כמובן אל המשרדים ולאחר מכן נפנה למשרד החינוך.

שרן השכל: תודה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה גבירתי היושבת בראש, אני מודה לך על הדיון ואני מודה לכל מי שהגיע לוועדה.

בועז טופורובסקי: אני חייב לשים קודם כל דברים על השולחן, אנשים בדרך כלל כשאנחנו באים לפעמים בטענות, זה לא פייר לאנשים שמגיעים כי אנשים שנמצאים מסביב לשולחן הזה הם אנשים שאכפת להם, שעובדים מסביב לשעון בשביל להציל חיים וכאן גם של ילדים ושל נערים, בשביל לחנך ובשביל להפוך את העולם למקום טוב יותר.

בועז טופורובסקי: אבל עם זאת אנחנו תמיד צריכים לראות בנושאים של תאונות דרכים איך אנחנו יכולים לשפר את המצב ואיפה אנחנו יכולים למצוא גם ביקורת עצמית, וגם התפקיד שלנו כחברי הכנסת לפקח על הרשות המבצעת ולמצוא ביקורת.

בועז טופורובסקי: אנחנו נמצאים בעולם שבו החינוך לזהירות בדרכים יש עליו קונצנזוס שבטווח הארוך זו הדרך לשפר את התנהגות האנשים או הנהגים בכביש, ואפילו גם להשפיע.

בועז טופורובסקי: ילדים לומדים משהו בבית ספר ורואים את ההורים שלהם מתנהלים אחרת, זה עוזר להשפיע.

בועז טופורובסקי: אלה לא כל הפתרונות לבטיחות בדרכים, אני בדיוק באתי מוועדת הכלכלה ויש לנו עוד בוועדת הבט"פ ואנחנו יודעים שהטיפול במלחמה בתאונות הדרכים הוא טיפול הוליסטי שדורש מגוון רחב של משרדים, חלק מרכזי מהטענות שיש לי ויש להרבה מאוד אנשים שעוסקים בתחום הוא שאין איגום.

בועז טופורובסקי: אין מישהו או מישהי שהיא המנהיגה המובילה של האירוע הזה ומתכללת את האירוע הזה, זה היה אמור להיות בעבר הרלב"ד, בשביל זה הרלב"ד, הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים הוקמה, אבל בדיוק גם אנחנו יצאנו מדיון שבו גם הראינו איך הרלב"ד בצורה שיטתית יובשה מתקציבים ומסמכויות ובעצם הטיפול בתאונות הדרכים התפזר למשרדים כאשר לא היה אף אחד, גם השרים לדורותיהם של הבטיחות בדרכים, לא עסקו בהרבה מאוד אלמנטים, נגיד כמו שאנחנו עכשיו עוסקים כאן במשרד החינוך, וזה כי הם ידעו שהאחריות בסופו של דבר היא לא עליהם, הם יכלו להגיד 'זה לא אני, זה שר החינוך'.

בועז טופורובסקי: וברגע שמישהו מרגיש שהאחריות לא עליו אז הוא או היא ישנים יותר טוב בלילה, והדברים נעשים פחות טוב.

בועז טופורובסקי: אז התפקיד שלי ואני חושב שלנו, זה לוודא שכל אחד שיש לו אחריות בבטיחות בדרכים לא ישן טוב בלילה כשהוא יודע שתחת אחריותו או אחריותה דברים לא מתנהלים כמו שצריך.

בועז טופורובסקי: ובחינוך, אני אתן רק מספר דוגמאות, בטח אחר כך ירחיבו את זה.

בועז טופורובסקי: משמרות הזה"ב, יש 15 תקנים היום לעומת 40 שהיו בעבר, אפילו 50 שהיו בעבר.

בועז טופורובסקי: עוד מעט יגידו שיש מש"קים, יש מתנדבים, אבל זה לא מספיק וההוכחה על זה שזה לא מספיק שמתוך 2,300 כיתות יש רק 1,200 כיתות שהוכשרו למשמרות זה"ב, וגם כאן עוד מעט יגידו שחלק מהכיתות אי אפשר להכשיר אותן כי אין בסביבת בית הספר שלהן יכולת לעושות משמרות זה"ב, שהאמירה הזאת היא אמירה שערורייתית, כי מה זה אומר שאין בסביבת בית הספר יכולת לעשות משמרות זה"ב?

בועז טופורובסקי: כי זה לא בטיחותי להעמיד ילדים עם המקלות והזה, כי זה מסוכן.

בועז טופורובסקי: אז בעצם מה זה אומר לנו.

בועז טופורובסקי: ואז היה סקר של הרלב"ד, סקר מאוד מאוד מבורך שבא ובדק ברחבי הארץ איפה יש סביבות מסוכנות סביב בתי ספר וגילה המון המון בתי ספר עם סיכונים בטיחותיים.

שרן השכל: כמה?

שרן השכל: אנחנו יודעים?

בועז טופורובסקי: הנה אני אתן, במגזר הכללי ב-18% מבתי הספר נמצאו ליקויים חמורים.

בועז טופורובסקי: ליקויים חמורים זה ליקויים מסכני חיי ילדים.

בועז טופורובסקי: זה לא סתם ליקויים.

בועז טופורובסקי: ב-42% נמצאו שאר הליקויים שהם יותר קלים, אבל עדיין אנחנו מגיעים כבר ל-60% מבתי הספר בליקויים, זה בכללי.

בועז טופורובסקי: במגזר הערבי ב-31% מבתי הספר נמצאו ליקויים חמורים מסכני חיים, ו-50% שאר הליקויים, זאת אומרת שב-80% מבתי הספר יש ליקויים של בטיחות בדרכים.

בועז טופורובסקי: אני ניסיתי ועדיין מנסה, להגיע למצב, לתפיסתי, לא פותחים הרי בית ספר בלי שיש חותמת של כיבוי אש כדי שנדע שאין סכנה משריפות וכל הדברים, צריך להיות גם תו תקן לבטיחות בדרכים, צריך להיות תו תקן לזה שהורה יודע שהילד שלו יוצא מהבית והולך לבית הספר, זה בית ספר שקיבל תו תקן שבדרכים יש את מה שצריך לעשות בשביל לשמור על חיי הילדים.

בועז טופורובסקי: ואנחנו חיים במקום של טלאי על טלאי, פה יש נשק וסע, טלאי על טלאי של דברים טובים.

בועז טופורובסקי: אבל בסופו של דבר הליקויים לא מתוקנים.

בועז טופורובסקי: כשעשו בדיקה חוזרת אחרי שנה, ראו שכמעט כל הליקויים לא תוקנו.

בועז טופורובסקי: מנסים לברר מה, אז אומרים 'אין תקציבים'.

בועז טופורובסקי: משיגים תקציבים, אז אמרו 'צריך מצ'ינג', ואז איפה יש מצ'ינג?

בועז טופורובסקי: בגוש דן, או בערים החזקות יש מצ'ינג ושם באמת תוקנו ליקויים, ובערי הפריפריה, ואני כולל בזה גם את המגזר החרדי וגם את המגזר הערבי, לא תוקנו הליקויים.

בועז טופורובסקי: לא מקובלת עלי התפיסה שיש ילד שהחיים שלו שווים יותר או פחות.

בועז טופורובסקי: ואנחנו לא יכולים, לא כוועדה, לא כמשרדים ממשלתיים, לא כבני אדם, לחיות בשקט עם העובדה שהיום יש ילדים שהולכים לבית הספר ויש סכנה שכבר אומרים אותה.

בועז טופורובסקי: לא אולי.

בועז טופורובסקי: יש סכנה ידועה לחיים שלהם.

בועז טופורובסקי: וזו המשימה שלנו.

בועז טופורובסקי: לכן אני גם דאגתי, אמרתי את זה גם מקודם והיום זה גם סוף סוף פורסם אז אני יכול להגיד, כל הכספים הקואליציוניים שאני קיבלתי הלכו לבטיחות בדרכים, חלק גדול מהכספים, 20 מיליון שקל, שזה המון בכספים קואליציוניים, זה מעט לבטיחות בדרכים, יעברו לרלב"ד לשימוש ללא מצ'ינג לרשויות המקומיות, לטיפול בבטיחות בדרכים של חיי ילדים.

בועז טופורובסקי: אני חושב שזו בשורה חשובה, זה בדיוק יטפל באותן ערים בפריפריה, באותן ערים שאמרנו שיש גם בפריפריה אבל גם באזורים שאמרנו שיש יותר חרדים ויותר ערבים שם, נוכל לעזור להם, לא יהיה את התירוץ של אין כסף וחייבים מצ'ינג.

בועז טופורובסקי: זה יהיה סוג של התחלה.

בועז טופורובסקי: אבל גם מבחינתי כאן, ואני אומר את זה, זה גם ביקורת עצמית, זה לא מספיק.

בועז טופורובסקי: זה פינאטס.

בועז טופורובסקי: זה כספים קואליציוניים.

בועז טופורובסקי: אבל במשרד התחבורה של 38 מיליארד שקל, במשרד פנים, בתקציבי רשויות מקומיות, ברלב"ד שקוצץ אמרנו מ-400 מיליון שקל ל-71 מיליון שקל השנה, הדברים האלה הם לא דברים, אנחנו נוכל להציל אנשים וזה חשוב.

בועז טופורובסקי: אבל אנחנו עוד לא נמצאים בעולם שבו יש איגום משאבים.

בועז טופורובסקי: ועוד מעט ידברו כאן אנשים מדהימים.

בועז טופורובסקי: היו לי שיחות כאן עם רוב האנשים, אנשים מדהימים שאולי בגלל שהם מערכתיים הם יהיו מאוד זהירים עם הביקורת, אבל שהם לא מקבלים את כל הכלים שלהם וכאן זו המטרה שלנו.

בועז טופורובסקי: אז יש כאן איזו שהיא בשורה, יש כאן איזה שהוא מעקב.

בועז טופורובסקי: סליחה שאני מאריך, אבל אני חושב שגם זה יהיה ראוי אם יהיה דיווח על טיפול במוקדי סיכון במוסדות חינוך לוועדת החינוך ואם גבירתי היו"ר תחליט שזה מה שיהיה, אני אעשה הכל כדי לוודא שזה יקרה בצורה הכי מקצועית והכי רצינית.

בועז טופורובסקי: ויש לנו הרבה עבודה לעשות, יש אנשים טובים אבל חיי הילדים שלנו זה משהו שאנחנו לא אמורים להקל בו ראש ולא אמורים להיות נחמדים בו על חשבון בטיחות.

שרן השכל: תודה רבה לך ח"כ בועז טופורובסקי על הדברים הבאמת חשובים.

שרן השכל: אנחנו מבינים שנמצאים פה באמת המון אנשים שעושים המון כדי לדאוג לבטיחות ילדינו.

שרן השכל: הנתונים האלה על ליקויים שנמצאים בכמעט 60% מהמוסדות הם נתונים מאוד מאוד מדאיגים שנרצה לשמוע אולי ממשרד החינוך.

שרן השכל: מקס אבירם נמצא איתנו, הוא מנהל אגף זה"ב נגישות ואורח חיים בטוח.

שרן השכל: אנחנו נשמח לשמוע על זה.

שרן השכל: אני רק אתן לח"כ פורוש גם שתי דקות.

שרן השכל: בבקשה.

מאיר פרוש: קודם כל אני מכבד מאוד את הנושא והדיון.

מאיר פרוש: באתי להשתתף ולהיות נוכח בו אבל בדיוק נכנסתי כאשר ח"כ טופורובסקי דיבר, זה היה אחרי שקראתי באמת לפני כמה דקות את המסמך המפורט שפורסם בקרב כל חברי הכנסת לגבי אותם כספים קואליציוניים שמקבלים.

מאיר פרוש: ח"כ טופורובסקי באמת אומר שהוא הקדיש את הכסף שהוא קיבל לנושא הזה של בטיחות בדרכים ואני מכבד את זה מאוד, זה חשוב מאוד.

מאיר פרוש: אני רק שואל, מאחר וזה לא מספיק, כפי שאמרת, שזה לא מספיק וזה באמת לא מספיק, כל כסף שישקיעו פה זה מציל חיים.

שרן השכל: מציל חיים.

שרן השכל: ממש.

שרן השכל: כל שקל.

מאיר פרוש: סליחה שאני שואל, ושזה לא יישמע קנטרני, אני ראיתי שם חלוקה לחברי כנסת מיש עתיד, אז יש עתיד אני יודע שהיא יותר גדולה מתקווה חדשה אבל ראיתי מפלגות בגודל של תקווה חדשה שיש שם חמישה חברי כנסת שקיבלו ובתקווה חדשה יש רק שניים.

מאיר פרוש: אז אולי זה הזמן שתקווה חדשה גם יכולה לבקש לנושא הזה.

מאיר פרוש: לפי מה זה מחולק?

מאיר פרוש: איך חילקו את זה, אולי אתה יכול להסביר או שאת יכולה להסביר לי?

מאיר פרוש: לפי מה חילקו.

שרן השכל: זה דיון לוועדת כספים.

מאיר פרוש: אבל אני שואל פה - - -

שרן השכל: בסופו של דבר לכל חברי כנסת יש את אחת ממטרותיו או הנושאים שעליהם הוא נאבק ונלחם שתמיד המשרדים אומרים שאין מספיק כסף, ולכן זה ממוקם לשם.

שרן השכל: ח"כ בועז טופורובסקי, זה באמת בליבו ובנפשו, הנושא הזה של בטיחות בדרכים והוא החליט באמת להשקיע סכום לא מבוטל ומאוד מאוד גדול.

מאיר פרוש: לפני 15 שנה הייתי פותח את כל הנאומים בני דקה בימי שלישי, 'השבוע לצערנו כך וכך' אז אין מצב שאתם מסוגלים להעלות את זה דרך עוד פניות של עוד חברי כנסת.

שרן השכל: אנחנו יודעים שאלו סכומים גבוהים ומאוד מאוד יפים.

מאיר פרוש: לא, ראיתי שאתם לא מימשתם.

שרן השכל: תקשיב, את הנושאים הקואליציוניים אתה יכול להשאיר לנו לטפל בהם.

בועז טופורובסקי: רק לגופו של עניין, אני רוצה לעדכן אותך בעוד איזו החלטה של ועדה, באנו מוועדת הכלכלה, יו"ר הוועדה הנחה את השרה למצוא עוד 100 מיליון שקל, הוא נתן שם איזה שהוא פירוט.

מאיר פרוש: יו"ר ועדת הכלכלה הנחה את השרה?

בועז טופורובסקי: והשרה אמרה שהיא לוקחת את זה והיא תעביר לוועדה.

מאיר פרוש: המינוח לא נכון.

מאיר פרוש: יו"ר ועדה לא מנחה שרה.

בועז טופורובסקי: כן, על תקציב כן.

בועז טופורובסקי: בסופו של דבר ועדת הכלכלה אחראית על תקציב התחבורה.

בועז טופורובסקי: בכל מקרה, לא משנה, עזוב את ה- - - אנחנו משיגים ואני מסכים איתך שזה לא מספיק.

בועז טופורובסקי: גם ה-20 מיליון שקל שהשגנו פה, 40 מיליון שקל לאופנועים שם, ועוד איזה, זה בתאונות דרכים שעולות, אפילו בוא נסתכל בשיקול הכלכלי הצר של 17 מיליארד שקל עלות בשנה למשק הישראלי, אפשר להשקיע גם כמה מיליארדים ולא כמה מאות מיליונים.

בועז טופורובסקי: בוא נגיד ככה.

שרן השכל: יש פה חוסר של כמעט עשור בתקציבים שלא הוזרמו ובעצם הרלב"ד ששמענו שיובש גם בשנים האחרונות.

שרן השכל: יש פה המון אחריות על מי שעמד בראש לפני כמה שנים, אנחנו מנסים עכשיו לשחרר קצת ואני מקווה שנצליח גם יותר.

מאיר פרוש: אני יכול רק לומר שכספים קואליציוניים כשאנחנו היינו בקואליציה והיינו צריכים להעביר כסף לבתי הספר שלנו שהם לא תמיד - - -

שרן השכל: כמה העברתם לבטיחות בדרכים?

מאיר פרוש: זה"ב.

מאיר פרוש: גם פה זה"ב - - -

שרן השכל: לא, ספציפית לבטיחות בדרכים.

שרן השכל: לרלב"ד, למניעת תאונות דרכים.

מאיר פרוש: עכשיו יהיה חסר כי אנחנו לא בקואליציה.

שרן השכל: היה חסר עוד לפני כן.

שרן השכל: דווקא בגלל שהייתם בקואליציה.

מאיר פרוש: גם עכשיו יהיה חסר.

שרן השכל: טוב.

שרן השכל: זה דיון אחר לוועדת כספים.

שרן השכל: אני אעצור פה.

שרן השכל: אני רוצה לתת לממ"מ את ההזדמנות להציג, הם עשו מחקר בדיוק בעניין הזה ואני רוצה לתת לכם את ההזדמנות להציג את הדברים בפנינו לקראת שבוע הבטיחות בדרכים.

שרן השכל: בבקשה הבמה לרשותכם.

אסנת אלגום מזרחי: בוקר טוב.

אסנת אלגום מזרחי: אני ממרכז המחקר והמידע.

אסנת אלגום מזרחי: המסמך שאציג עכשיו, עיקרי הנושאים עליהם נדבר מתבססים על מסמך שנכתב כבר לפני כשנה לקראת פתיחת שנת הלימודים לבקשת ח"כ בועז טופורובסקי שעמד בראש ועדת המשנה לבטיחות בדרכים ולצערנו הנתונים במסמך עדיין מאוד רלוונטיים גם היום, הסוגיות עדיין עומדות בעינן.

אסנת אלגום מזרחי: אני אפרט בקצרה כדי לתת לשאר הנציגים שנמצאים פה להרחיב בסוגיות הנדונות.

אסנת אלגום מזרחי: ברגע שאנחנו מדברים על נתונים של היפגעות של ילדים ונוער בתאונות דרכים יש לנו קודם כל גם את נתוני ההיפגעות עצמם, זאת אומרת ההרוגים והפצועים, יש לנו גם התייחסות לסוגיות ייחודיות שנקשרות לכל מה שקשור לבטיחות בדרכים בסביבת מוסדות החינוך, בהגעה אל בתי הספר ובדרך חזרה מהם, כל מה שקשור גם להיבטים של תכנון ותשתיות.

אסנת אלגום מזרחי: בעניין הזה יש איזכור במסמך לדו"ח מאוד מפורט שיצא ב-2019 של משרד התחבורה שהוא כולל בדיוק הנחיות לתכנון, הסדרי תנועה סביב מוסדות החינוך.

אסנת אלגום מזרחי: יש דגש גם על חוזר מנכ"ל משרד החינוך שיצא בעניין אבל הדו"ח הספציפי הזה של משרד התחבורה מאוד מאוד מפורט בנושא הזה.

אסנת אלגום מזרחי: יש לנו כמובן גם את הנושא של ליקויים וכשלי בטיחות מרכזיים שנמצאו, שאחד מהסקרים החשובים שצריך להזכיר בעניין הזה זה סקרים שעורכת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, הרלב"ד, היא דוגמת בכל שנה מחודשי הקיץ מספר בתי ספר, כאשר אני אתייחס לדו"ח האחרון שפורסם בשנת 2021, הוא מאוד משמעותי מכיוון ששם נדגמו, והנציגים שלצידי יתקנו אותי אם אני טועה, 1,484 בתי ספר יסודיים בכל הארץ, בלמעלה מ-220 רשויות מקומיות.

אסנת אלגום מזרחי: זה משמעותי מאוד, כי ב-2020 נדגמו 105 בתי ספר.

אסנת אלגום מזרחי: זה היה מדגם מייצג, וכאן מדובר כבר במספר הרבה יותר קרוב למציאות.

אסנת אלגום מזרחי: דו"ח מבקר המדינה שנערך ברשויות המקומיות בחברה הערבית ופורסם ב-2020, וגם שם יש הצבעה על הרבה כשלים וליקויים והמלצות לדרכי פעולה, והסוגייה של משמרות הזה"ב שאנחנו עוד מעט נרחיב עליה וח"כ טופורובסקי הזכיר אותה קודם.

אסנת אלגום מזרחי: נעבור למצגת הבאה לקבל קצת נתונים.

אסנת אלגום מזרחי: על פי ארגון "בטרם", סיבת המוות העיקרית של ילדים ונוער לאורך כל השנים 2015-2019 היא בעצם היפגעות בתאונות דרכים.

שרן השכל: כמה מקרים?

אסנת אלגום מזרחי: 44% ממקרי ההיפגעות, המוות בעצם של ילדים ונוער, מקורם בתאונות דרכים.

אסנת אלגום מזרחי: כשאנחנו נעשה רגע זום-אין רק על שנת 2019, אלה נתונים של ארגון בטרם, אנחנו נראה שההיפגעות בתאונות הייתה אחת משלוש הסיבות העיקריות לתמותת ילדים.

אסנת אלגום מזרחי: 51% מהמקרים בשנת 2019 של מוות אצל ילדים, מקורם היה בנסיבות של תאונות דרכים.

אסנת אלגום מזרחי: זה מאוד חמור כי באמת זאת אוכלוסייה שהיא פגיעה יותר גם מבחינת המאפיינים הפיזיים, אבל גם מבחינת - - -

שרן השכל: האם אפשר לומר שזה גורם מס' 1?

אסנת אלגום מזרחי: זה בין השלושה הראשונים.

שרן השכל: איפה הוא ממוקם?

שרן השכל: מה מקום ראשון?

אסנת אלגום מזרחי: אני חושבת שזו הסיבה העיקרית, עוד מעט גם נדבר על זה.

אסנת אלגום מזרחי: יש אחר כך גם טביעה וגם חנק, אבל המקור הראשון להיפגעות ולתמותה של ילדים ונוער, כשאנחנו מדברים בעיקר על הגילאים 0-14, גילאי גן, יסודי, פעוטות וחטיבה, זה תמותה בתאונות דרכים, שזה יכול לקרות בכל מיני נסיבות, בדרך לבית הספר ובחזרה ממנו, אם זה באמצעות הולכי רגל, תשתיות, חציית הכביש ונסיעה בתחבורה ציבורית, אם זה תאונות חצר מה שאנחנו מכירים בחניית הבית כשזה קורה, באמת יש הרבה נסיבות והרבה גורמי סיכון ספציפית לקבוצת הגילאים הזו.

אסנת אלגום מזרחי: נעבור לשקף הבא.

אסנת אלגום מזרחי: רק כדי לקבל נתונים לגבי העשור האחרון, אפילו קצת יותר מעשור, אנחנו יכולים לראות במספרים מוחלטים בין השנים 2008-2020 אפשר לראות שבאמת החלק העליון של העמודות מתייחס להרוגים ילדים במספרים מוחלטים, והחלק התחתון מתייחס לשיעור ההרוגים, לאחוז של ההרוגים הילדים מתוך כלל ההרוגים בתאונות בכל שנה.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו יכולים לראות שבאמת המספרים הם פחות או יותר נעים סביב ה-30 פלוס ילדים בשנה שנהרגים.

אסנת אלגום מזרחי: השנה החריגה, שנת 2010 שם נהרגו 44 ילדים, ועוד שנה שהיא חריגה בעניין הזה, זה 2020 שם יש לנו פחות הרוגים אבל אנחנו גם יודעים שזאת שנת קורונה.

מאיר פרוש: אני רואה פה 2008-2018.

אסנת אלגום מזרחי: נכון.

אסנת אלגום מזרחי: מ-2008 עד 2018 אבל יש גם את 2020, העמודה האחרונה מימין, אנחנו הוספנו אותה עכשיו כדי לקבל נתונים על השנה שבה התפרץ משבר הקורונה.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו יודעים שבשנה הזאת גם היו סגרים ולכן היא שנה שפחות טיפוסית או אופיינית לנתוני היפגעות כי הייתה ירידה יחסית בתאונות הדרכים.

מאיר פרוש: מאיזה עמוד במצגת את מראה את 2020?

אסנת אלגום מזרחי: עמוד 4.

אסנת אלגום מזרחי: נעבור לעמוד הבא כדי לקבל עוד תמונה לגבי ההיפגעות.

אסנת אלגום מזרחי: כאן אנחנו יכולים לראות בעצם השוואה בין שתי קבוצות אוכלוסייה, בין החברה היהודית לחברה הערבית, כאשר מה שבולט, יש לנו כאן פילוח של ילדים שנהרגו לפי סוג הנפגע.

אסנת אלגום מזרחי: כלומר האם מדובר בילדים שנהרגו בתאונה כהולכי רגל או כנוסעים ברכב פרטי או בתחבורה ציבורית, גם בחברה הערבית וגם בחברה היהודית אנחנו יכולים לראות שכמעט 90% מהילדים נהרגים כשהם הולכי רגל או ברכב פרטי אבל בחברה היהודית 43%, 46% השיעור מאוד דומה, בחברה הערבית יש פער – 66% מההרוגים הם הולכי רגל.

אסנת אלגום מזרחי: יש לנו כאן עוד מבט גם לגבי הרוגים וגם לגבי פצועים קשה.

אסנת אלגום מזרחי: כאן זו לא רק תמותה, זה גם פגיעה של פציעה קשה, ביחס לשיעור של נפגעים ל-100,000 ילדים לפי קבוצות האוכלוסייה וגם כאן אפשר לראות את הפערים.

אסנת אלגום מזרחי: החברה היהודית זה הגרף התחתון הכחול, אנחנו יכולים לראות לאורך השנים שהממוצע נשאר פחות או יותר אותו דבר, זהה, סביב 3.9 ביחס ל-100,000, ואילו בחברה הערבית יש פערים מאוד גדולים.

אסנת אלגום מזרחי: אמנם השיעורים הלכו וירדו עם השנים, ב-2008 אנחנו יכולים לראות מבחינת נפגעים והרוגים 21.4 בחברה הערבית, ביחס ל-100,000, ב-2018 זה ירד כבר ל-10.1 ביחס ל-100,000 אבל עדיין זה פי 3 מהשיעור של הנפגעים בחברה היהודית.

אסנת אלגום מזרחי: משרד התחבורה במסגרת המסמך המפורט שהזכרתי קודם, מסמך ההנחיות לתכנון בטיחות בסביבת מוסדות לימוד, רצה לערוך מחקר שינסה לתת לנו תמונה יותר מדויקת לא רק לגבי מאפייני ההיפגעות של ילדים באופן כללי אלא לגבי תאונות שבעצם עונות על מאפיינים שקרובים למוסדות החינוך.

אסנת אלגום מזרחי: אני אדגיש שכדי שנדע בדיוק כמה ילדים נפגעים ונהרגים בדרך לבית הספר ובחזרה ממנו, דרוש לנו מחקר שיעשה מיפוי גיאוגרפי מדויק לפי מיקומים בתחומי הרשויות.

אסנת אלגום מזרחי: אין לנו עדיין מחקר כזה, אבל כן מה שמשרד התחבורה ערך בין השנים 2012-2016, הוא ערך איזה שהוא מיפוי בעצם הוא גזר מתוך הנתונים של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה את הנפגעים שנפגעו בשעות מסוימות ביום, בעצם מאפיינים מוגדרים.

אסנת אלגום מזרחי: השעות של ההגעה אל בית הספר בבוקר והחזרה ממנו בצהריים רק בתחום העירוני וגם בימות השבוע, ראשון-חמישי, לא כולל ימים שישי שבת וגם לא כולל חודשים יולי-אוגוסט שאלה החודשים של החופש הגדול, כדי לתת לנו כן תמונה מדויקת לגבי ילדים שנפגעו בשעות האלה של הדרך לבית ספר וחזרה ממנו ובתחומים המוגדרים.

אסנת אלגום מזרחי: ואנחנו יכולים לראות שאם סך הילדים הממוצע שנפגעו בשנים האלה עמד על 2,590 סך הכל, מה שרואים בשורה העליונה משמאל, מתוכם הילדים שנפגעו בממוצע בשנים האלה בשעות המוגדרות בדרך אל בית ספר וחזרה ממנו, כמו שאמרנו, שעות הבוקר, שעות הצהריים ובאמצע השבוע, זה 419 ילדים, זאת אומרת 16% מסך הנפגעים, וגם כאן יש לנו פילוח פנימי.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו יכולים לראות ש-177 מתוכם היו הולכי רגל, כלומר 42% מהנפגעים היו הולכי רגל, ו-151, 36% נוסעים ברכב פרטי.

אסנת אלגום מזרחי: זה מתאים גם לנתונים שהראינו קודם לגבי מאפייני ההיפגעות.

אסנת אלגום מזרחי: נמשיך הלאה.

אסנת אלגום מזרחי: ממצאי סקר הרלב"ד כמו שציינתי קודם, עבור שנת 2021, אנחנו נשאיר לרלב"ד לפרט גם לגבי המדגם ולגבי המפקד ואיזה בתי ספר השתתפו.

אסנת אלגום מזרחי: רק נציין לגבי הנתונים עצמם, ברגע שבעצם נעשה מיפוי של הליקויים אנחנו יכולים לראות שב-40% מבתי הספר המצב היה תקין, 18% מדובר בליקויים חמורים שהם ממש מצריכים תיקוני תשתית, ו-42% מבתי הספר מדובר היה בליקויים קלים, כשהליקויים יכולים בעצם להשתייך לכל מיני סוגים של ליקויים.

אסנת אלגום מזרחי: בשקף הבא אנחנו נראה את זה.

שרן השכל: ה-18% יש מקום מובהק, אזורים מובהקים?

אסנת אלגום מזרחי: יש, אני אשאיר את זה לרלב"ד לפרט, יש אפילו גם פילוח לפי אשכולות סוציו-כלכליים ולפי רשויות מקומיות שונות ובאמת נעשתה כאן עבודה מאוד מקיפה בעניין הזה, של פירוט סוגי הליקויים.

אסנת אלגום מזרחי: אני נותנת פה רק שוב טעימה לגבי איזה סוגי ליקויים בעצם נבדקו, אז יש לנו גם את נושא של מסלול ההליכה לבית הספר מבחינת התמרור ומעברי החציה, יש לנו לדוגמה מעברי חצייה שאינם מסומנים באופן תקני ונמצא בקרב 29% מבתי הספר שנדגמו.

אסנת אלגום מזרחי: עוד דוגמה זה הנושא של אמצעי מיתון תנועה.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו יודעים שבתוך העיר, במיוחד בקרבת מוסדות חינוך, יש חשיבות מאוד גדולה להאטת התנועה, להגבלת מהירות התנועה, לא רק באמצעות תמרור ובאמצעות תקנות אלא גם באמצעות אמצעים פיזיים שנמצאים על הכביש כמו פסי האטה, כמו שוליים צרות יותר, כדי לא לאפשר לנהגים לנסוע במהירות.

אסנת אלגום מזרחי: אז נמצא שב-37% מבתי הספר שנדגמו לא היו פסי האטה במעטפת של המוסד החינוכי.

אסנת אלגום מזרחי: כנ"ל לגבי העלאה/הורדה של תלמידים ומשמרות זה"ב, שבכוונה שמתי אותם רגע בנפרד כי אנחנו נתייחס אליהם מיד.

אסנת אלגום מזרחי: בשקף הבא אנחנו יכולים לראות שוב, זה דברים שרק משלימים בעצם את מה שהראינו קודם.

אסנת אלגום מזרחי: עיקרי הביקורת שעלו בדו"ח של מבקר המדינה שפורסם ב-2020 אבל הוא התבצע ב-2017 ו-2018 בקרב חמש רשויות מרכזיות מתחומי יישובי החברה הערבית וגם שם לא רק שנמצאו ליקויי בטיחות וכשלים בתשתיות ובסביבת בתי הספר, אלא גם נבדק הנושא של אפקטיביות תכניות הלימוד, עד כמה תכניות הלימוד שנלמדות בבתי הספר מתאימות באמת לצרכים של מוסדות הלימוד והצורך בפעילויות הסברה, בטיפול בתשתיות, בכינוס ועדה מקומית בתחומי הרשות שתדון בבטיחות בדרכים, כל אלה בעצם מופיעים כהמלצות בדו"ח של מבקר המדינה.

אסנת אלגום מזרחי: הדברים נכונים לגבי יישובי החברה הערבית, אבל כמו שציינו קודם, גם לגבי האוכלוסייה הכללית ולגבי מוסדות חינוך בחברה הערבית שנדגמו.

אסנת אלגום מזרחי: לסיום, הנושא של משמרות הזה"ב, אנחנו רק נדגיש שקודם כל ההתמקדות שלנו בבתי ספר היא לא סתם, היא נוגעת בזה שבעצם הסביבה של מוסדות החינוך היא סביבה שמועדת לפורענות.

אסנת אלגום מזרחי: זה מקום שבו יש הכי הרבה חיכוך בין ילדים, הולכי רגל, רכבים פרטיים, רכבי הסעות ותחבורה ציבורית.

אסנת אלגום מזרחי: אפשר רק לדמיין כמה בעצם המוקד הזה הופך להיות נפיץ בשעות הבוקר כשההורים ממהרים, כשהילדים הקטנים עלולים להתפרץ לכביש.

אסנת אלגום מזרחי: כאן בעצם הבטן הרכה שלנו של מאפייני ההיפגעות.

אסנת אלגום מזרחי: ואחת מהתכניות שבעצם שנים כבר רצה דרך משרד החינוך ובשיתוף משטרת התנועה, זה התכנית של הכשרת תלמידי כיתות ה' להיות מוצבים במשמרות הזה"ב, במעברי החצייה.

שרן השכל: אנחנו נשמע גם ממשרד החינוך.

אסנת אלגום מזרחי: בדיוק.

אסנת אלגום מזרחי: אנחנו נשמע את זה ממקס שנמצא איתנו כאן.

מקס אבירם: חבל שהמשטרה לא פה.

מקס אבירם: גם הם צריכים להיות.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: האמת היא שזימנו אותם.

בועז טופורובסקי: הם בבניין.

בועז טופורובסקי: יש להם עוד מעט דיון איתי בבט"פ.

אסנת אלגום מזרחי: נכון.

אסנת אלגום מזרחי: הם גם היו בוועדת הכלכלה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת למקס ממשרד החינוך את ההזדמנות להציג את התכניות ומה נעשה במסגרת מערכת החינוך בעניין הבטיחות בדרכים.

שרן השכל: בבקשה.

מקס אבירם: כבוד היו"ר, הוועדה, ח"כ טופורובסקי, חברים יקרים ושותפים לדרך הזו מזה הרבה הרבה שנים.

מקס אבירם: אני רוצה ברשותך לפתוח בעובדה שאנחנו נמצאים בשבוע הבטיחות בדרכים ואני רוצה שתדעו שיש המון פעילויות שמתרחשות בשבוע הזה בבתי ספר שקשורות לעניין הזה של בטיחות בדרכים.

מקס אבירם: גם ביסודי וגם בעל יסודי, המון פעילויות.

שרן השכל: נשמח לשמוע עליהם.

מקס אבירם: כל מיני.

מקס אבירם: אני יכול לומר לך למשל שילוב של תחום הבטיחות בדרכים בכל המקצועות ביום מסוים שבית ספר מגדיר לעצמו שהוא מטפל בזה - - -

שרן השכל: אנחנו מבינים שלכל שכבה יש בעצם סוג של תכנית מסוימת.

מקס אבירם: לא, אני תיכף אומר.

מקס אבירם: אני תיכף אפרט.

מקס אבירם: אני מדבר כרגע על השבוע הזה שמתרחש מדי שנה, ובכל שנה יש לו נושא שסובב את אותו שבוע.

מקס אבירם: השבוע הזה הוא שבוע על מהירות, ואנחנו במרחב הפדגוגי של משרד החינוך הכנסנו המון המון הצעות לפעילות לבתי ספר, גם יסודיים וגם על-יסודיים, שקשורים להיבטים האלה של מהירות.

מקס אבירם: אני הכנתי גם איזה שהוא מסמך שאני מקווה שהוא הגיע לוועדה.

מקס אבירם: אפשר דרך הקישורים למי שמעוניין להרחיב את הדעת בעניין הזה, להיכנס ולראות בקישורים.

מקס אבירם: המרחב הפדגוגי מבחינתנו והפורטלים של ההורים, מוסדות חינוך, מורים וכן הלאה, משמשים אותנו כשופר להפיץ את כל הפעילות והרעיונות של התכנים שאנחנו רוצים להפיץ במערכת.

מקס אבירם: זה בנוגע לשבוע הבטיחות.

מקס אבירם: מעבר לזה, במשרד החינוך יש אגף שנקרא אגף זה"ב, נגישות ואורח חיים בטוח, והאגף הזה בין יתר התפקידים שלו אחראי בעצם לחינוך לבטיחות בדרכים בקרב בתי הספר מגני הילדים ועד לתיכון.

מקס אבירם: אנחנו מפעילים במערכת ארבע תכניות מרכזיות.

מקס אבירם: אחת נקראת 'ללמוד תנועה' והיא נלמדת בכיתות א'-ב' היא מגיעה להיקפים, סדרי גודל של כ-5,000 כיתות שזה כמעט פול קפאסיטי של הכיתות האלה.

מקס אבירם: אנחנו מכשירים מורים לתכנית, מורים מתוך בתי הספר שנבחרים על ידי מנהלי בתי הספר והם אלה שבעצם מורים את התכנית.

מקס אבירם: התכנית הספציפית הזאת 'ללמוד תנועה' היא תכנית שמשלבת בין תנועה לבין בטיחות בדרכים.

מקס אבירם: למשל לדוגמה מלמדים ילדים שכשהם רצים הם לא יכולים לעצור במקום, בדיוק כמו שמכונית לא יכולה לעצור במקום.

שרן השכל: זאת התכנית מלפני כמעט 30 שנה.

שרן השכל: נכון.

עלי סלאלחה: אתם לקחתם בחשבון היעדר תשתיות מתאימות בסקטורים מסוימים?

מקס אבירם: כמובן.

מקס אבירם: אני תיכף אומר את זה.

מקס אבירם: אבל אנחנו בעצם בתכנית 'ללמוד תנועה' מחנכים לשימוש נכון ובטוח בדרך כהולך רגל.

שרן השכל: איזה כיסוי יש לתכניות האלה במגזר החרדי ובמגזר הערבי?

מקס אבירם: במגזר החרדי בכל הזרמים, וח"כ פרוש יכול להעיד, הוא היה שותפנו מזה הרבה שנים בעניין הזה, גם בחינוך העצמאי וגם בבית יוסף, מעיין החינוך התורני, אנחנו בעצם הפעלנו את התכניות האלה בכך שצוותים שלהם מתוך הזרמים האלהל קחו את התכנית, למשל 'ללמוד תנועה' וגיירו אותה והתאימו אותה בעצם לאוכלוסיה שלהם, לאוכלוסיית התלמידים, והיא נלמדת שם בהמון המון כיתות.

בועז טופורובסקי: גם היום?

בועז טופורובסקי: בכמה אחוז מהכיתות?

מקס אבירם: אחוז גבוה מאוד.

מקס אבירם: במעיין החינוך התורני ובחינוך העצמאי אחוז גבוה מאוד של כיתות לומדות את התכנית הזאת.

שרן השכל: ובמגזר הערבי?

מקס אבירם: כמעט פרללי למה שקורה במגזר היהודי.

בועז טופורובסקי: אני הבנתי מספרים אחרים.

בועז טופורובסקי: ח"כ פרוש, זה נכון לדעתך?

מקס אבירם: אני יכול להביא לכם את הנתונים.

עלי סלאלחה: חברים, בהיעדר תשתיות הילד לא ילמד לבצע את התיאוריה.

שרן השכל: אז השאלה באמת, מי נמצא פה בעצם מהאגף, דיברו פה על ליקויים ב-60% מבתי הספר - - -

מקס אבירם: ברשותך, תני לי רק לסיים בקצרה לגבי התכניות ואני אתייחס גם להיבט של הליקויים.

מקס אבירם: אני אתייחס לזה גם, בהחלט.

מקס אבירם: אנחנו מודעים לעובדה שיש חסר בתשתיות בישובים הערביים, אבל כמו שאנחנו מלמדים גם את ילדי ההתיישבות העובדת לצורך העניין בקיבוצים, איך להתנהל במרחב התעבורתי, למרות שאין להם תמרורים ואין להם מעברי חציה וכן הלאה בתוך הקיבוץ, אנחנו עושים את זה גם לאוכלוסיה הערבית.

מקס אבירם: אנחנו מלמדים - - -

עלי סלאלחה: יש להם שבילים, יש להם דרכים.

שרן השכל: יש להם משמרות זה"ב?

עלי סלאלחה: יש להם בתי ספר רחבים.

שרן השכל: במגזר הערבי ובמגזר החרדי?

שרן השכל: משמרות זה"ב?

מקס אבירם: משמרות זה"ב במגזר הערבי יש במקומות שאפשר.

מקס אבירם: אני קצת חולק על מה שח"כ טופורובסקי אמר לגבי העניין של משמרות הזה"ב, אבל אנחנו נגיע לזה עוד רגע.

בועז טופורובסקי: למה אתה חולק, אלה המספרים.

מקס אבירם: לא, אנחנו נגיע מבחינת העובדה שאפשר לקיים משמרות זה"ב בכל מוסד חינוכי במדינת ישראל, זה לא נכון.

מקס אבירם: בעיני זה לא נכון.

מקס אבירם: אני יכול לומר את דעתי המקצועית על העניין הזה.

שרן השכל: למה אין שם משמרות זה"ב, מה הסיבות?

מקס אבירם: איפה?

שרן השכל: במקומות שבהם - - -

מקס אבירם: את יכולה ברשותך, אני רוצה פשוט להיות מסודר.

שרן השכל: אז רק צריך לקצר קצת.

מקס אבירם: דקה וחצי.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: אז דקה וחצי תסיים בבקשה.

מקס אבירם: תכניות הלימודים המסודרות שבהן מורים מוכשרים לתכנית ומלמדים אותה באופן מסודר בבתי הספר, יש בכיתות א'-ב', 'ללמוד תנועה' דרך אגב הולכת לעבור עכשיו שדרוג ולהתחדש אחרי 30 שנה, והיא תכלול בתוכה גם אלמנטים של חינוך לנגישות וגם לבטיחות ילדים בכלל, לא רק לבטיחות בדרכים.

מקס אבירם: בכיתות ה' אנחנו מנהלים תכנית לימודים גם בסדרי גודל של 5,000 כיתות שנקראת 'עצמאים בשטח'.

מקס אבירם: כי מבחינה קוגניטיבית התלמידים הגיעו לסיטואציה שבה הם יכולים להתנהל במרחב התעבורתי באופן עצמאי ואנחנו מלמדים אותם לעשות את זה דרך התכנית הזאת.

מקס אבירם: יש עוד תכנית דגל גדולה בעל יסודי, שנקראת 'החינוך התעבורתי' בכיתות י' שמלמדת התנהלות נכונה ובטוחה במרחב התעבורתי מנקודת מבט של נהג, כי הנערים והנערות בכיתה י' כבר הגיעו לגיל שבו הם מתכוננים לקראת עולם הנהיגה ואנחנו מלמדים אותם, כשבסוף התכנית הזאת יש גם תיאוריה, ובשנה האחרונה, רק לסבר את האוזן, עשינו 70,000 תלמידים שהשתתפו בעצם בתיאוריה בבתי הספר, דרך אגף הבחינות של המשרד.

מקס אבירם: ויש עוד תכנית אחת שאנחנו הולכים לנסות אותה, היא כתובה גם במסמך שאני צירפתי, תכנית שאנחנו הולכים להתחיל איתה פיילוט בינואר השנה, תכנית בכיתות ט' שהולכת להתייחס לכלים הזעירים הלא מרושיינים, אופניים חשמליים, קורקינט וכן הלאה.

מקס אבירם: אנחנו כתבנו תכנית ובינואר השנה אנחנו עושים פיילוט על כמה כיתות בכיתה ט' ואחרי שננטר ונעשה הערכה מסכמת של התכנית הזאת, אם היא תצלח, אנחנו נבקש להרחיב אותה בשנים הבאות לכלל כיתות ט' כחלק מההכנה לכך שתלמידים בגיל 16 רשאים לרכוב על הכלים האלה בכביש.

מקס אבירם: זאת הסקירה פחות או יותר לגבי התכניות.

שרן השכל: והליקויים?

מקס אבירם: הליקויים.

מקס אבירם: קודם כל אנחנו לפני שנים רבות, אבל ב-7-8 השנים האחרונות, זיהינו סיטואציה קטסטרופלית כמעט בכל בתי הספר במדינת ישראל שבה בהגעה לבית הספר בבוקר וביציאה ממנו יש קטסטרופה תעבורתית ובטיחותית בכניסה לבית הספר.

מקס אבירם: אנחנו לא מדברים על פנים בית הספר אלא אנחנו מדברים על הכניסה לבית הספר ששם כל משתמש דרך שואף להגיע כמה שיותר עמוק פנימה כדי להוריד את הילדים.

מקס אבירם: זה ההורים, זה ההסעות המיוחדות, זה רוכבי האופניים וכן הלאה.

מקס אבירם: ואז החלטנו באמצעים שנמצאים ברשותנו, שזה 2,500 רכזי זה"ב שאנחנו ממנים והם עובדים בבית הספר והתפקיד שלהם בעצם לנהל את הבטיחות בדרכים בבית הספר, מכל ההיבטים.

בועז טופורובסקי: בכל בית ספר?

מקס אבירם: ברוב בתי הספר יש רכזי זה"ב, במיוחד ביסודי, ביסודי יש כיוון שאנחנו הצלחנו לעגן את הגמול הזה בתוך אופק חדש ואז בעצם כל מנהל בית ספר חייב למנות רכז, כמובן לפי קריטריונים.

מקס אבירם: יש את זה במגזר הערבי, יש את זה בחרדי ויש את זה בכללי.

מקס אבירם: אנחנו יצאנו עם מושג שנקרא 'מעטפת הבטיחות הפיזית'.

מקס אבירם: מעטפת הבטיחות הפיזית היא בעצם מהלך שבו באמצעים מאוד מאוד פשוטים ובניהול של רכז ומנהל בית ספר אפשר להסדיר את ההגעה או הכניסה לבית הספר בצורה כזאת שתהיה יותר בטוחה ממה שהיא קיימת היום.

שרן השכל: יש לנו פה 18% ליקויים חמורים בבתי הספר.

מקס אבירם: כן אגל הם ליקויים תשתיתיים שלא קשורים לבית הספר.

מקס אבירם: הם קשורים לרשות המקומית.

בועז טופורובסקי: זו בדיוק הבעיה בבטיחות בדרכים.

שרן השכל: זה מישהו אחר.

מקס אבירם: כבוד היו"ר, זה לא קשור לבית ספר.

מקס אבירם: זאת אומרת זה קשור לבית ספר, אבל זה לא בתחום האחריות של משרד החינוך.

מקס אבירם: מה שאנחנו יכלנו לעשות בעניין הזה, את יודעת אני מניח שההגדרה של תחום האחריות של משרד החינוך היא מהגדר ופנימה, ואני כמנהל אגף בתחום הזה של זהירות בדרכים לא יכולתי לישון בשקט בשל העובדה שהמרחב של הכניסה לבית הספר הוא מרחב מסוכן לתלמידים.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: הרלב"ד.

קריאה: אפשר להגיד כמה מילים?

שרן השכל: שניה רגע כי יש לנו עוד חמש דקות בעקרון לדיון ויש לנו עוד כמה דוברים ושתי מצגות שלדעתי לא נספיק להגיע אליהן.

שרן השכל: אז אני רוצה לתת את זכות הדיבור לרלב"ד.

נחמה לאור-דרורי: שלום.

נחמה לאור-דרורי: אני מנהלת חטיבת חינוך והסברה ברלב"ד.

נחמה לאור-דרורי: עד שהמצגת תעלה אגיד כמו שאסנת ציינה, אנחנו מציינים את שבוע הבטיחות השבוע, 302 הרוגים בתאונות דרכים עד היום, השנה הקשה ביותר מתוך ארבע השנים האחרונות.

נחמה לאור-דרורי: כמו שאסנת ציינה, באמת תאונות הדרכים הן הסיבה העיקרית לתמותת ילדים בישראל.

נחמה לאור-דרורי: אני רוצה רק לתת כמה נתונים מהשנה הקשה הזאת, שכמו שאמרתי, אנחנו עומדים הבוקר על 302 הרוגים בתאונות דרכים.

שרן השכל: 302 השנה?

נחמה לאור-דרורי: כן.

נחמה לאור-דרורי: אני מדברת על כלל.

נחמה לאור-דרורי: זאת השנה הגרועה ביותר - - -

שרן השכל: כמה מתוכם ילדים?

נחמה לאור-דרורי: אני מיד אומרת.

נחמה לאור-דרורי: אנחנו מדברים על 21 ילדים שנהרגו בתאונות דרכים השנה הזאת.

נחמה לאור-דרורי: 12 ילדים מהם הם בני 0-4, פעוטות.

נחמה לאור-דרורי: אחת התופעות שמסבירות את הנתון הזה, זה באמת מה שאנחנו קוראים דריסות חצר, שממוקדת יותר בחברה הבדואית בדרום, חמישה ילדים בגילאי 5-9 ועוד ארבעה ילדים הרוגים בגילאי 10-14.

נחמה לאור-דרורי: אני אגיד כך, יש איזו שהיא מגמה, כמו שאסנת ציינה, של שיפור בהיפגעות ילדים בעשור האחרון, אבל עדיין אנחנו מדברים על שנת 2020 שבה יש 199 פצועים קשה והרוגים בתאונות דרכים, וזו שנת קורונה, שבה היינו בסגרים והציפיה הייתה לירידה יותר משמעותית בנתונים.

נחמה לאור-דרורי: אני רוצה להוסיף עוד נתון אחד שלא דובר בו קודם, אני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו לפניי, אבל אנחנו כן עדים לעליה בנפגעים ילדים בגילאי 9-12 בשימוש בממונעים לא מרושיינים.

נחמה לאור-דרורי: קורקינטים, אופניים וכולי, המגמה הזאת מתחילה בשנים האחרונות והולכת ועולה.

נחמה לאור-דרורי: אני מזכירה שעד גיל 12 בכלל אסור לעלות על אופניים חשמליים.

נחמה לאור-דרורי: אנחנו מדברים על גיל 16 ומעלה, אחרי ביצוע מבחן כשירות ועדיין אנחנו רואים פה היפגעות הולכת ועולה, מה שמחייב אותנו בהקשרים האלה לדבר על הסברה להורים על אחריות הורית בשימוש בכלי הזה.

נחמה לאור-דרורי: זו מגמה חדשה שאנחנו מבקשים לציין.

נחמה לאור-דרורי: אפרופו החברה הערבית שדובר בה קודם, אני אגיד שילדים בחברה הערבית נפגעים פי 2.5 מילד בחברה הכללית ואם אני ממקדת לילדים הולכי רגל בחברה הערבית, אז הם נפגעים פי 3.6 מילד בחברה היהודית, זה באמת נתונים מאוד גבוהים שמחייבים למקד התערבות מאוד ספציפית בנושא של החברה הערבית, ואפרופו השאלה של חבר הכנסת, תכניות הלימוד גם של משרד החינוך וגם פיתוחים שאנחנו עושים יחד עם משרד החינוך מתייחסות לסוגיה של תשתיות שאינן תשתיות קלאסיות, שבהן לפעמים אין מדרכה, לא מסומן מעבר חציה ולכן אנחנו כן מצלמים בתוך הכפרים הערבים מצבי בטיחות מסוימים ומלמדים ילדים איך להתנהל בתוך המרחב הזה כשהתשתית לא מתאימה לעניין הזה.

נחמה לאור-דרורי: אז יש כאן התמודדות בהקשרים האלה.

נחמה לאור-דרורי: אני רוצה לציין עוד דבר אחד בהקשר לשעות ההיפגעות.

נחמה לאור-דרורי: בעצם שעות ההיפגעות הגבוהות ביותר הן אחר הצהריים, כשהילדים נמצאים באחריות ההורים שלהם.

נחמה לאור-דרורי: יש היפגעות סביב בית הספר, נוכח החיכוך באזור בית הספר, אבל כאן נדרשת עוד מיקוד של הסברה כלפי הורים על אחריות הורים בהליכה לחוגים, באיסוף מבית ספר וכולי.

נחמה לאור-דרורי: אז אלו הנתונים ואני רוצה לעבור לסוגיית המפקד ולומר כמה דברים.

בועז טופורובסקי: אני אשמח לדעת מה הרלב"ד עושה ולא רק לתת לנו נתונים.

בועז טופורובסקי: הרלב"ד אמור להגן, מה עושים מבחינת החינוך, מבחינת התשתיות, מבחינת כל הבעיות שאמרת, מה הצעדים של הרלב"ד.

בועז טופורובסקי: מה התכנית, מה התקצוב.

נחמה לאור-דרורי: מיד אני אגיע לזה.

נחמה לאור-דרורי: אני רוצה להגיד משהו לגבי העניין של התשתיות שהוא באמת, תיקון התשתיות לא באחריות משרד החינוך, אבל היכולת של הרלב"ד להציג נתונים מלמעלה מ-50% מבתי הספר ולהבין מה קורה בסביבת בתי הספר, היא בזכות רכזי הזה"ב שנמצאים בבתי הספר שהם ביצעו את אותו מפקד ש אנחנו מדברים עליו ואפשרו לנו להתבונן על הנתונים בצורה כזאת, הנתונים כבר הוצגו על ידי אסנת ועל ידי ח"כ טופורובסקי, אני רק רוצה להגיד שבניתוח שנעשה בחטיבת המחקר שלנו יש קשר ישיר בין נתוני התקלות או הממצאים שעולים מתוך המפקד, לבין האשכול החברתי-כלכלי שבו נמצאת אותה רשות.

נחמה לאור-דרורי: ככל שהאשכול גבוה יותר, זאת אומרת יכולת כלכלית חברתית גבוהה יותר, כך מספר התיקונים קטן.

שרן השכל: אני אעצור אותך לדקה.

שרן השכל: אני מתנצלת, נקבע לי ראיון מראש והיינו אמורים לסיים.

שרן השכל: אני לא רוצה לסיים את זה פה כי אלו דברים ממש חשובים.

שרן השכל: אני רוצה לבקש מח"כ עלי סלאלחה להחליף אותי בתפקיד היו"ר ולהמשיך את הדיון הזה, וברגע שיסתיים הריאיון אני גם אחזור.

שרן השכל: אני מקווה שזה לא ייקח יותר מדי זמן.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: (היו"ר עלי סלאלחה)

בועז טופורובסקי: רק בהמשך למה שאמרת, לכן דאגתי שאותם 20 מיליון שקל קודם כל יעברו דרככם ובלי מצ'ינג.

בועז טופורובסקי: כדי שנוכל לדאוג בדיוק לאותן ערים או ישובים שאין להם את היכולת לעשות את התיקונים האלה.

נחמה לאור-דרורי: אז השקף הזה נותן משנה תוקף לתוספת התקציב המאוד מאוד חשובה הזאת.

נחמה לאור-דרורי: כמו שאמרת זה לא יתקן את כל הליקויים, אבל באמת זה נותן התחלה של פתרון לסוגיה הזאת.

נחמה לאור-דרורי: אם נעבור הלאה, עניין אחרון, יש כאן רשימה של הליקויים שנדגמו ואני רוצה להתמקד בסיפור של משמרות זה"ב.

נחמה לאור-דרורי: אני מקווה שנציג המשטרה נמצא כאן ויוכל לענות על זה.

נחמה לאור-דרורי: אנחנו כבר כמה שנים נמצאים במצב שבו התפקוד של המערכת ושל היכולת שלה להכשיר בתי ספר במידה הנדרשת הולך ויורד עם הזמן ואנחנו לא רואים בשנים האחרונות פתרון ראוי מבחינת משטרת ישראל לקחת את הפרויקט הכל כך חשוב המנהיגותי הזה, ואני אשמח לשמוע מה ייעשה מעכשיו.

נחמה לאור-דרורי: לגבי מה הדברים שנעשים.

נחמה לאור-דרורי: הרלב"ד משקיעה, ככל שיש לה תקציבים, בהסברה מאוד מאוד אינטנסיבית בתחומים האלה של בטיחות הולכי רגל.

נחמה לאור-דרורי: בשנים האחרונות מרבית הפרויקטים ההסברתיים שלנו נגעו בנקודה הזו.

נחמה לאור-דרורי: אנחנו יחד בשיתוף עם משרד החינוך מפתחים תכניות לימוד כלליות ובעיקר לחברה הערבית, ששם הבעיה היא יותר משמעותית.

נחמה לאור-דרורי: אלה תכניות אינטראקטיביות שמשתמשות באמת בהוויה חברתית האמיתית של החברה הערבית ונותנות פתרונות חינוכיים וחברתיים ממוקדים לשם.

נחמה לאור-דרורי: אני רק אגיד עוד דבר אחד, בעוד שבוע אנחנו עולים בקמפיין משמעותי בשפה הערבית, מיוחד לחברה הערבית, שמדבר על אחריות הורית לחצייה והתנהלות במרחב ולאיסור לאפשר לילדים מתחת לגיל 9 להסתובב במרחב התעבורתי לבד, בטח לחצות כבישים לבד.

נחמה לאור-דרורי: אז מבחינת חינוך והסברה, ככל שתקציבה של הרלב"ד מאפשר לה, אנחנו נמצאים שם באופן אינטנסיבי על הבעיות הנקודתיות שעולות.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

עלי סלאלחה: אני חושב שאנחנו צריכים להשתמש במושג 'הפריפריה והמגזר הערבי' וגם את הדרוזי.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: במגזר הדרוזי אתה רואה מחסור במשאבים, אתה לא מקבל את ה- - -

עלי סלאלחה: חברים, לפני שאנחנו ממשיכים את הדיון בלתת את זכות הדיבור לכל מי שאמור לדבר, במגזר הלא יהודי, בוא נקרא לזה כך, הדרוזים, צ'רקסים, נוצרים מוסלמים ערבים, תקראו לזה איך שאתם רוצים, אין תשתיות.

עלי סלאלחה: פשוט מאוד.

עלי סלאלחה: ואני כמחנך וכמנהל בית ספר שניהלתי בית ספר 20 שנה והבאתי אותו מתחתית הסולם למקום ראשון במדינת ישראל, אני עשיתי את זה בבית ספר שאין לו מרחבים.

עלי סלאלחה: הרכבים פלוס התלמידים, 1,300 תלמידים יחד עם רכבים התערבבו אחד בתוך השני, וזה היה מסוכן.

עלי סלאלחה: אבל לא הייתה לי ברירה ואין לי מקום לעשות שביל ולהגיד לתלמידים והתלמידים יעשו בדיוק, איך שאנחנו מרגילים אותם, יתרגלו.

עלי סלאלחה: שילכו בשביל ויתרחקו מרכבים ועוד, מה עוד שהזכרתם פה את ההגעה לבתי הספר וזו בעיה בכל מדינת ישראל, לא רק אצלנו, שכולם רוצים להביא את הילדים ברכבים שלהם, לקחת אותם ברכבים שלהם, והכל נכנס לכל.

עלי סלאלחה: אז אני חוויתי את זה גם כשיצאתי לפנסיה ולקחתי את הנכדים שלי לבית הספר, תשמע, זו סכנה.

עלי סלאלחה: ממש סכנה.

עלי סלאלחה: אצלנו בבית ג'ן לדוגמה, אי אפשר לפתור את זה בלי לתת עוד שטחים, להרחיב את המרחב הפנוי לטובת התלמידים ולעשות משהו לטובת הרכבים.

עלי סלאלחה: בכל זאת, אני חושב, זה דיון חשוב, מאוד חשוב, ואנחנו נצטרך לעשות עוד דיון ובמיוחד למגזר הלא יהודי, להביא את הכל, לשים את הכל, לגייס את המשאבים יחד עם זאת והתכניות שלכם מבורכות, ללא ספק.

עלי סלאלחה: הן חשובות, הן מבורכות ואנחנו רוצים אותן, אבל לצד זה אנחנו צריכים את התשתיות.

עלי סלאלחה: מישהו ממשרד התחבורה והבטיחות בדרכים נמצא כאן?

עלי סלאלחה: לא.

עלי סלאלחה: נציג בטרם בבקשה.

אלה פונאמרב: סליחה, אני נציגת משרד התחבורה, פשוט כרגע נתנו לי רק את האישור לדבר.

עלי סלאלחה: בבקשה.

אלה פונאמרב: אני כנציגת משרד התחבורה צריכה להגיד לכם שמשרד התחבורה רואה חשיבות גדולה לתרומה להורדת כמות התאונות בדרכים בכלל ובמיוחד לתאונות עם מעורבות ילדים.

אלה פונאמרב: משרד התחבורה משקיע מאמצים ומשאבים גדולים לצורך הסדרת התשתיות הראויות בקרבת מוסדות חינוך ולאפשר הגעה בטוחה למוסדות החינוך.

אלה פונאמרב: במה זה מתבטא?

אלה פונאמרב: קודם כל משרד התחבורה פרסם כבר, וזה הוזכר כאן, הנחיות להסדרי תנועה בקרבת מוסדות חינוך.

אלה פונאמרב: משרד התחבורה, באמצעות ועדה בין-משרדית אישר תמרורים ייעודיים שיותקנו בקרבת מוסדות חינוך, גם מתקדם לתיקון התקנה שתאפשר את השימוש בהורדת מהירות באזור מיתון תנועה, את הנהיגה במהירות שעולה ב-30 קמ"ש.

אלה פונאמרב: מבחינת זה אנחנו משקיעים הרבה.

אלה פונאמרב: אנחנו מפרסמים את ההנחיות.

אלה פונאמרב: מה שכן חסר כאן, שרשויות מקומיות ישתמשו בזה, כי אנחנו נותנים את כל הכלים האפשריים כדי להוריד ולאפשר הורדה במעורבות הילדים בתאונות דרכים.

עלי סלאלחה: מה עם אכיפה?

אלה פונאמרב: אכיפה זה עניין של המשטרה.

אלה פונאמרב: אני רוצה להתמקד בכמה נושאים שראיתי פה בשקף שהעלה הרלב"ד.

אלה פונאמרב: מעברי חציה, משרד התחבורה באמצעות הוועדה להתקני תנועה בוחן את החומרים התקינים והתקניים לסימון דרכים ובמיוחד במעברי חציה.

אלה פונאמרב: רשויות התמרור רק צריכות לקחת אותם ולהשתמש בהם.

אלה פונאמרב: נכון שיש בעיה שהחומרים האלה, אם לא מיישמים אותם בצורה נכונה ותקינה, יוצא מצב שפשוט הם נשחקים בתוך האספלט.

אלה פונאמרב: גם ראיתי לגבי תימרור מעברי חציה, תמרור 306.

אלה פונאמרב: פורסמה הנחיה להצבת תמרור 306 שהוא מאיר ומואר.

עלי סלאלחה: אני מבקש לקצר.

אלה פונאמרב: בסדר.

אלה פונאמרב: אני רק רציתי להגיד שאנחנו משקיעים הרבה משאבים ואנחנו תומכים בכל מה שנאמר כאן ונמשיך להשקיע בזה.

אלה פונאמרב: תודה.

עלי סלאלחה: תודה.

עלי סלאלחה: נציג בטרם בבקשה.

איילת גבעתי: שלום לוועדה ותודה על ההזדמנות.

איילת גבעתי: אני ראש תחום פיתוח בארגון בטרם לבטיחות ילדים.

איילת גבעתי: תודה לכולם ותודה על המאמצים, אבל מה שאנחנו צריכים זה לחזור ולשאול את עצמנו מה עוד אנחנו צריכים לעשות, כי תראו, אנחנו לא מצליחים.

איילת גבעתי: אם ח"כ פרוש ציין קודם שהוא היה מעלה את כמות הנפגעים, אז אני אעשה את זה במקומו.

איילת גבעתי: במהלך השבוע שחלף נפטרו ארבעה ילדים.

איילת גבעתי: שלושה מתוכם הולכי רגל.

מאיר פרוש: אני אמרתי שהוא היה מעלה את כמות הנפגעים?

איילת גבעתי: אמרתי שאתה היית מזכיר את הנפגעים בתאונות דרכים אז אני עושה עכשיו את העבודה שלך ואומרת שמתוך ארבעה ילדים שנפגעו במהלך השבוע שחלף שלושה מתוכם היו בתאונות דרכים.

איילת גבעתי: זה לא מצב טוב.

איילת גבעתי: מה שאני מבקשת להגיד, 1.

איילת גבעתי: הולכי רגל הם הבעיה שלנו.

איילת גבעתי: הזכרנו תשתיות אבל כמו שנחמה אמרה נכון, שצריך לתת מענה עד שהתשתיות יהיו מוכנות.

איילת גבעתי: אנחנו עדיין לא יודעים שהתשתיות יעברו טיפול וכולכם בדיונים על זה, מנסים למצוא תקציבים, אבל עד אז זה המצב הנוכחי ואי אפשר להתעלם מזה.

איילת גבעתי: וגם רשויות וגם מחנכים והורים צריכים לחשוב ביחד מה עושים במצב נתון והרשות הלאומית מקדמת את השיח וזה שיח שצריך להתקיים בכל ישוב וישוב, לזהות מה הפתרונות הספציפיים לישוב, עד שהתשתיות יהיו הולמות, והן לא הולמות.

איילת גבעתי: נושא נוסף זה ההליכה הבטוחה.

איילת גבעתי: אנחנו רואים שהגיל הבעייתי להיפגעות ילדים בדרכים כהולכי רגל, שהנושא הזה חזר ועלה, הם הילדים סביב גיל 9.

איילת גבעתי: כשאנחנו אומרים שילדים בגיל 9 יכולים להתחיל ללכת לבד, אנחנו רואים שההיפגעות מתחילה קצת לפני גיל 9, וגם בסביבות גיל 9 ילדים עדיין נפגעים יותר מהבוגרים, וזה למה?

איילת גבעתי: כי 9 על פי ההיבטים הסובייקטיביים, הילדים כעקרון יכולים להתחיל לחצות לבד.

איילת גבעתי: אבל זה רק בתנאי שמישהו לימד אותם לעשות את זה.

איילת גבעתי: וכשאני אומרת לימד אותם, זה לא בכיתה רק, וזה לא רק בוירטואל ריאליטי, זה בפועל.

איילת גבעתי: וזה תפקיד שאפשר להרחיב בתי הספר, אבל זה תפקיד הורי.

איילת גבעתי: תפקיד הורי חשוב שההורים צריכים לדעת ולוודא שכשהם לא רושמים את הילד שלהם לצהרון והוא חוזר לבד הביתה והוא הלך לחוג כי אין להם את האפשרות לתמוך בו, אז הם צריכים לוודא שהילד הזה יודע.

איילת גבעתי: ארגון "בטרם" פרסם השנה מדריך להורים, מדריך שהיה חסר, של מה עושים כדי להכין את הילדים האלה.

איילת גבעתי: איך אני כהורה מצליחה לוודא שהילד שלי שהגיע לגיל 9 יודע לחצות.

איילת גבעתי: והילד השני שבגיל 9 לא יודע לחצות.

עלי סלאלחה: יש עוד דברים חשובים?

איילת גבעתי: מה שאני עוד רוצה לציין, זה נושא שהוזכר פה, זה באמת העלייה בהיפגעות מרכבים ממונעים זעירים.

איילת גבעתי: ציין מקס שכיתה ט' תחל בפיילוט, אבל לא רק הנהגים ברכבים הממונעים צריכים להכיר את המרחב החדש.

איילת גבעתי: מרחב התנועה השתנה ב-30 השנים האחרונות, יש יותר אופניים רגילים ויש שבילי אופניים ויש אופניים חשמליים ויש רכבות קלות ויהיו רכבות תחתיות.

איילת גבעתי: ילדים בכל הגילאים שמסתובבים לבד צריכים להכיר את המרחב הזה ולהתמודד איתו, להבין איך חוצים שבילי אופניים, איך מתמודדים עם שבילי אופניים.

איילת גבעתי: כל הסביבה התעבורתית השתנתה וחומרי הלימוד והחינוך התעבורתי לאו דווקא הולך באותו קצב שבו משתנה הסביבה התעבורתית.

איילת גבעתי: זהו.

איילת גבעתי: אנחנו פה כדי לתמוך בכל מהלך, אנחנו שמחים שהנתונים שלנו עוזרים כדי לקבל את התמונה הקשה ולהוביל לפעולה, ונמצאים כאן כדי להמשיך ולסייע לעבודה משמעותית.

איילת גבעתי: תודה.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

עלי סלאלחה: דברים חשובים שאנחנו צריכים להתייחס אליהם בכובד ראש.

בועז טופורובסקי: יש פה נציג מהשלטון המקומי או משרד הפנים?

קריאה: יש פה נציג מהשלטון המקומי.

בועז טופורובסקי: על התקלות החמורות, מה עושים.

עלי סלאלחה: זכות הדיבור לנעם תנעמי, ממועצת התלמידים.

עלי סלאלחה: אני שמח לראות פה תלמידים.

נעם תנעמי: קודם כל תודה רבה על זכות הדיבור, אני אתייחס לכמה נקודות שעלו.

נעם תנעמי: ראשית אני באמת אודה למשרד החינוך על כל התכניות.

נעם תנעמי: באמת יש תכניות טובות.

נעם תנעמי: אין ספק שהתכניות בבסיסן הן תכניות טובות, מה שכן, אנחנו מאמינים שצריך לשים לב ולפקח יותר על זה שזה באמת יורד לשטח, כי התכניות כמו שאמרתי כבר, הן טובות.

נעם תנעמי: אבל יש משהו בשלב של הירידה לשטח שהרבה פעמים מתפספס.

נעם תנעמי: בתי הספר לא תמיד מעבירים את התכנים כמו שהם מועברים.

נעם תנעמי: אני אתייחס לעוד נקודה שאנחנו רואים אותה הרבה.

נעם תנעמי: התנהגויות סיכוניות בסביבת בית הספר, לפעמים בגלל שמעברי החצייה רחוקים אז תלמידים יעדיפו לעבור כביש של ארבעה נתיבים שבאמצע יש גדר, כשהם יטפסו מעל כדי להגיע לתחנת אוטובוס או דברים כאלה שאנחנו לא יכולים לאפשר.

נעם תנעמי: מעברי החצייה צריכים להיות קרובים כמה שיותר לבית הספר ולהיות עם זווית ראיה טובה.

נעם תנעמי: קרוב לבית הספר שלי יש מעבר חציה שהוא מאוד מרכזי שיש כניסה מהכביש הראשי שלא רואים את הרכבים שבאים.

נעם תנעמי: אז אתה יכול להתחיל לחצות ופתאום רכב יגיע אליך בשיא המהירות שם.

נעם תנעמי: אז באמת כמו שנאמר על הדברים האלה, לגבי כל הנושא, צריך לראות באמת איך אנחנו יכולים לשלב אותו בעוד תחומים בלימודים, לא רק בתחום של חינוך תעבורתי ובתחום של לימוד תחבורה, אלא לראות איך אנחנו משלבים את זה אפילו בטקסטים באנגלית.

נעם תנעמי: אפשר להחליף את הטקסטים באיכות הסביבה לטקסטים על זהירות בדרכים גם.

נעם תנעמי: איך אנחנו משלבים את זה במתמטיקה, איך אנחנו משלבים את זה בעוד הרבה דברים שאפשר.

נעם תנעמי: דבר נוסף, לגבי חינוך תעבורתי.

נעם תנעמי: מלמדים את החינוך התעבורתי בכיתה י', גם אני למדתי אותו בשנה האחרונה.

נעם תנעמי: התלמידים שלומדים את זה בכיתה י' כשהם ניגשים באמת ללימודי הנהיגה, הם הרבה פעמים שוכחים הרבה דברים, לכן צריך לראות איך אנחנו ממשיכים את התהליך גם לי"א ולי"ב כדי שכשהתלמידים ניגשים לכל מבחני הנהיגה ולתיאוריה ולתהליכים המרכזיים של לימודי הנהיגה שלהם ולטסטים, באמת יהיה להם את זה בראש והם יזכרו את כל הסכנות שיש בכביש.

נעם תנעמי: אני אתייחס לעוד נקודה אחת.

נעם תנעמי: יש לנו היום בתי ספר שיש לנו בעיה נוספת בהם, נגישות פיזית בקרבת בית הספר, בעיה שהיא גם כללית.

נעם תנעמי: כשמגיע אדם עם כיסא גלגלים לקרבת בית הספר יש מקרים שהוא נאלץ לרדת אל הכביש כדי להתקדם אל תוך בית הספר, בעצם כי מעבר החציה לא נגיש, דבר שיוצר סכנה מסוימת לאדם שנמצא בכיסא הגלגלים ולא רואה מאחור הרבה פעמים.

נעם תנעמי: פה אני אסיים.

נעם תנעמי: תודה רבה על זכות הדיבור.

נעם תנעמי: שתהיה לנו באמת שנה טובה ללא סכנות.

עלי סלאלחה: נעמת לי.

אסף פרידמן: ברשותך יו"ר הוועדה, אני מכיר את נועם, למדנו ביחד, אני גדול ממנו בשנתיים.

אסף פרידמן: אני פעיל ויזם חברתי בתחום הבטיחות בדרכים בשלוש השנים האחרונות.

אסף פרידמן: אני רוצה להביא עוד נקודת מבט, פרספקטיבה.

אסף פרידמן: מבחינתי המאבק בתאונות הדרכים כשהנוער לא מספיק מעורב בו זה מאבק לא שלם.

אסף פרידמן: מה שאני עושה בפעילות שלי, זה לקחת בני נוער איכותיים שבוחרים לבחור לפעול בבטיחות בדרכים באמצעות תכנית מנהיגות בלתי פורמלית, א-פוליטית, נותנים להם קורס מזורז על בטיחות בדרכים בנושא של תשתיות, אכיפה, חינוך והסברה, פסיכולוגיה.

אסף פרידמן: הם נפגשים עם מיטב המומחים בארץ, פרופ' טובה רוזנבלום, עוזי יצחק בנושא של תשתיות.

אסף פרידמן: בשורה התחתונה אני חושב שהנוער צריך להיות מעורב יותר בבטיחות בדרכים באופן פרו-אקטיבי, באופן מלא להשתתף בישיבות ועדות ולשאול אותו 'איך אתה רוצה לעצב תרבות נהיגה, בוא תוביל'.

אסף פרידמן: כיום אין פלטפורמה מקצועית לבני נוער לבוא ולמנוע תאונות דרכים.

אסף פרידמן: בני נוער לא יכולים לגייס תקציב לבנות כביש, הם לא יכולים להקים עמותה, איך בן נוער יכול למנוע תאונות דרכים?

אסף פרידמן: וזה בדיוק מה שאנחנו עושים, נותנים להם פלטפורמה מקצועית כדי שהם יוכלו למנוע תאונות דרכים ולקחת חלק.

אסף פרידמן: תודה.

אסף פרידמן: (היו"ר שרן מרים השכל)

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אנחנו נאלצים לסגור כרגע את הדיון שהתארך מעבר למצופה.

שרן השכל: אני חושבת שטוב שכך, כי התקיים דיון טוב, בריא, עירני על דברים שיש לתקן ולעשות, על המון דברים גם נהדרים שעושים היום.

שרן השכל: ח"כ בועז טופורבסקי תרצה לומר כמה מילים לקראת סיום?

בועז טופורובסקי: תודה רבה גבירתי היו"ר.

בועז טופורובסקי: קודם כל אני שמח שהדיון התארך, זה גם קורה בוועדות אחרות, כי נושא הבטיחות בדרכים הוא נושא מורכב וזה נוגע לכולם, ובטח כשאנחנו מדברים על ילדים זה חיים שאסון הוא לתת להם להיפגע באיזו שהיא צורה.

בועז טופורובסקי: שוב פעם אני אומר, האנשים שכאן והאנשים שבזום הם אנשים שאכפת להם, אנשים שעובדים מסביב לשעון ובחלק זה הקריירה שלהם, לדאוג לעתיד הילדים שלנו, לבטיחות שלהם ולחינוך התעבורתי שלהם וזה בהחלט מוערך.

בועז טופורובסקי: עם זאת ראינו בהצגה שיש לנו הרבה מה להשתפר.

בועז טופורובסקי: האנשים שהציגו והראו איך יכולים להשתפר אם זה בחינוך של הילדים שלנו, אם זה בסביבת בית הספר הפנימית אם זה בסביבת בית הספר החיצונית, אם זה בשעות העומס ואם זה בכל מה שמסביב, שוטרים, מתנדבים והכל.

בועז טופורובסקי: יש גם עמותות שעושות עבודות נפלאות ונהדרות.

בועז טופורובסקי: לא היה לנו זמן לשמוע את התייחסות השלטון המקומי.

בועז טופורובסקי: בסופו של דבר - - -

שרן השכל: אני רואה שגם מנכ"ל 'נשק וסע' רצה לומר כמה דברים.

בועז טופורובסקי: נשק וסע זה אחלה של יוזמה.

בועז טופורובסקי: הוא היה ויצא.

בועז טופורובסקי: זו יוזמה נהדרת ומצויינת שנמצאת בהרבה מאוד בתי ספר.

בועז טופורובסקי: עוד פעם, כשיש יוזמות שאנחנו אוהבים אני תמיד מסתכל למה זה לא נמצא ב-30% בתי הספר שזה לא נמצא.

בועז טופורובסקי: ובזה אנחנו צריכים לטפל.

בועז טופורובסקי: עוד פעם, נאמרו כאן דברים שלדעתי הם מאוד חמורים מבחינת הוועדה, וזה שאנחנו יודעים שיש בתי ספר שיש שם ליקויים חמורים שמסכנים את חיי התלמידים שלנו.

בועז טופורובסקי: בסביבת בתי הספר.

בועז טופורובסקי: הצעתי ליו"ר הוועדה, וגם אמרתי, חלק גדול מהכספים שאני השגתי הולך לשם, ואני אשמח מאוד שנעשה מעקב, זה גם יעזור.

בועז טופורובסקי: שכולם ידעו, כל האנשים הרלוונטיים ידעו שאנחנו נעשה על זה מעקב ונבוא ונעשה כאן.

בועז טופורובסקי: מפריע לי מאוד שלא היו כאן נציגים מהמשטרה.

שרן השכל: גם לי.

בועז טופורובסקי: אבל גם בזה אנחנו נדע ל- - -

שרן השכל: אני מבקשת לשלוח הערה למשטרה על כך שהם לא הגיעו לוועדה.

שרן השכל: היה מאוד חשוב שהם ישתתפו, בייחוד לאור הנתונים שזו סיבת מוות מס' 1 בקרב ילדים, כלומר שאין נושא יותר חשוב מזה.

שרן השכל: כשאנחנו רואים את המספרים אנחנו באמת מבינים עד כמה חמור העניין וכמה יש לתת דגש ויותר מכך לוודא שאנחנו סוגרים את הפרצות שהן בתחום אחריותנו.

שרן השכל: אי אפשר להעביר אחריות מאחד לאחד.

שרן השכל: ולכן מה שנעשה בסיכום הדברים, קודם כל הוועדה מבקשת שמשרד החינוך יעביר מכתב אזהרה לכל אחת מהרשויות המקומיות, עיריות וכולי, שבהן יש ליקויים חמורים, ה-18%.

שרן השכל: אנחנו רוצים שהמכתב ייצא עוד השבוע ואנחנו מבקשים עדכון בעוד כשבוע לכמה רשויות נשלחו המכתבים האלה בדבר הליקויים שקיימים באזורים שלהם.

מקס אבירם: גבירתי היו"ר, אני רק שואל את עצמי למה משרד החינוך ולא הרשות הלאומית.

שרן השכל: משום שבסוף התלמידים האלה הם באחריות שלכם.

שרן השכל: ועדת החינוך יש לה מנדט למעשה כלפי משרד החינוך.

שרן השכל: אני חושבת שברגע שאתם מוציאים את זה יש לזה משמעות אחת, האמת היא שגם הרשות לבטיחות בדרכים, נטיל את זה גם עליה.

מקס אבירם: נוציא את זה במשותף.

שרן השכל: להעביר את זה במשותף, משרד החינוך והרשות לבטיחות בדרכים.

שרן השכל: מקובל.

שרן השכל: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך והרלב"ד יחד להוציא מכתב רשמי לכל הרשויות המקומיות ב-18% שבהם נמצאו ליקויים חמורים.

שרן השכל: אנחנו רוצים לראות את מספר ההרוגים בקרב הילדים מצטמצם דרמטית, וזה מתחיל שם, בדרך שלהם לבית הספר.

שרן השכל: ראינו את זה.

שרן השכל: גורם מס' 1.

שרן השכל: יותר מהכל, יותר מטביעה, יותר מחנק, באמת.

שרן השכל: זה פשוט מזעזע.

בועז טופורובסקי: במיוחד שעכשיו בישרנו כאן בוועדה לראשונה שיש 20 מיליון.

בועז טופורובסקי: זה 10 מיליון עכשיו, 10 מיליון ב-2022.

שרן השכל: 20 מיליון שקלים שיש עתיד, ח"כ טופורובסקי דאג להעביר אליכם.

שרן השכל: יש פה מקום לעשייה משמעותית לתיקונים משמעותיים, בין אם זה בתכניות, בין אם זה בליקויים שנמצאים, אנחנו רוצים לראות את זה בפעולה.

שרן השכל: הוועדה מבקשת דיווח בעוד כשבוע משתי הרשויות לאיזה רשויות נשלחו המכתבים.

שרן השכל: אני רוצה רשימה של אותן רשויות.

שרן השכל: בנוסף לכך הוועדה מבקשת דיווח בעוד כשלושה חודשים היכן תוקנו הליקויים.

שרן השכל: אנחנו נותנים שלושה חודשים לרשויות המקומיות ואנחנו נקיים פה דיון המשך ואנחנו מבקשים דיווח מהרשויות, ופה בפניה לרשויות המקומיות באמת לדאוג לזה, אנחנו נזמן אתכם לדיון ואנחנו מבקשים לראות את הטיפול בליקויים האלה.

שרן השכל: בנוסף לכך אנחנו רוצים לקבל נתונים על יישום תכניות החינוך.

שרן השכל: רצית הערה לסיום?

מקס אבירם: כן.

מקס אבירם: הייתי מאוד מבקש לנסות וליזום דרך ועדת ה חינוך דיון עם המשטרה על עתיד הפרויקט שנקרא משמרות הזה"ב.

שרן השכל: בסדר גמור.

שרן השכל: גם את זה נעשה בעוד כשלושה חודשים, נזמן את המשטרה בנוגע לעתיד הפרויקט של משמרות זה"ב.

שרן השכל: משום שהם גם לא הגיעו לדיון ולא יכלו לתת את הנתונים.

שרן השכל: תודה רבה לכולכם.

שרן השכל: תודה רבה לח"כ בועז טופורובסקי על היוזמה ליום הכל כך חשוב הזה.

שרן השכל: תודה רבה לכל הגורמים המקצועיים שהגיעו, מועצות התלמידים.

שרן השכל: אני נועלת את הדיון.