ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 39, 2021-10-26 10:06

שרן השכל: בוקר טוב לכולם.

שרן השכל: אני פותחת את ישיבת ועדת הכנסת הבוקר בנושא דיון מהיר בהחלת הסכם השכר לעובדי הוראה באולפנים ללימוד עברית.

שרן השכל: אני מבינה שגם היו אתגרים בחודשים האחרונים, בחודשי הקורונה, של ה מון עולים חדשים שהגיעו לישראל ולא היו להם אולפנים, הם נמצאים כבר כמה חודשים בלי אפילו תחילת למידה של השפה במקום מגוריהם החדש, בביתם החדש, ואני מבינה שיש פה המון המון אתגרים שאנחנו צריכים לפתור ולראות איך אנחנו מתקנים ומשפרים.

שרן השכל: תודה רבה לכל חברי הכנסת המציעים שהציעו את הדיון החשוב הזה, ח"כ טטיאנה מזרסקי, ח"כ עלי סלאלחה, ח"כ משה אבוטבול וח"כ אמילי מואטי.

שרן השכל: אני אתחיל כמקובל בלתת זכות דיבור קודם כל לחברי הכנסת המציעים.

שרן השכל: ח"כ טטיאנה מזרסקי בבקשה.

שרן השכל: לרשותך שתי דקות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, תודה גבירתי היו"ר מנהלת הוועדה, חברים שלי חברי הכנסת, תודה שהצטרפתם ליוזמה שלי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אנחנו יודעים שמדינת ישראל קולטת עליה ואולפנים שעולים חדשים לומדים עברית בעצם זה מרכז החיים של העולים שהם מגיעים, דבר ראשון שהם שואפים ומגיעים לשם, זה האולפן איפה שהם לומדים שפה חדשה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה מרכז ההסתגלות שלהם במדינה החדשה ודמות המורים באולפנים זה דמות שמהווה להם דרך להכיר את החברה הישראלית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא רק לצבור אוצר מילים וללמוד אותיות וללמוד לקרוא ולכתוב, הם מכירים את המנטליות, ומרגישים את החברה הישראלית והישראליות דרך הדמות של המורים והמורות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אולפנים במדינת ישראל פועלים מ-1949 ובשנות התשעים, כשהייתה עליה גדולה, גל עליה ענק ממדינות בריה"מ לשעבר, גייסו המון מורים בתור שליחות ללמד עולים חדשים והרגישו שזו שליחות שלהם, הם לא הסתכלו על השכר ועל התנאים, התגייסו לציונות אמיתית, לעשייה ללמד עולים חדשים את השפה העברית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: וכעת הגיע הזמן שהמורים שהתגייסו אז ונמצאים לקראת היציאה לגמלאות ויש קושי ענק לגייס מורים חדשים כי תנאי השכר של המורים באולפנים לא עודכנו כמעט 30 שנים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפני 13 שנים כל המורים נכנסו להסכם עבודה מיוחד אופק חדש או עוז לתמורה, אבל מורי האולפן ששייכים לאגף חינוך מבוגרים במשרד החינוך לא נכנסו לשום הסכם חדש.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא מחשבים להם שעות שהייה ולא התכוננות ולא אירועים שהם מארגנים לעולים החדשים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גם מעמדם של מנהלים ומנהלות האולפן, הם מקבלים אותו שכר כמו של מורים רגילים למרות שיש להם הרבה יותר אחריות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז אני ביקשתי ליזום את הדיון, אני מודה לחברי הכנסת שהצטרפו אלי ומבקשת לדון בנושא.

משה אבוטבול: אני כאן.

שרן השכל: סליחה משה אבוטבול, אני משום מה חשבתי משה ארבל אבל אתה צודק במאה אחוז, אני מתנצלת ח"כ משה אבוטבול.

שרן השכל: לרשותך גם שתי דקות.

משה אבוטבול: אני רוצה קודם כל באמת להודות על כך שבאמת קיימת באופן די מזורז את הדיון הזה והיה חשוב לנו מאוד, אני גם דיברתי על זה מעל בימת הכנסת, הייתה שם לצערי כדי לקדם את זה, השרה הפחות מתאימה לנושא הזה, שרת הקליטה, שהיא אמרה בצורה הברורה ביותר שזה קטע יותר במשרד החינוך.

משה אבוטבול: היא אמרה שהיא תקדם ותעזור, פנינה, אני מאוד מקווה שהיא גם תעשה ותיתן כתף לנושא הזה כי בסופו של דבר הצרכנים האמיתיים זה בעצם אלה שהיא מביאה אותם לארץ שהם חייבים לקבל את אותה מעטפת לימודית הזו הראשונית.

משה אבוטבול: צריך להבין ולדעת, אני גם זוכר את עצמי כראש רשות בעיר בית שמש עשר שנים, הדבר שטיפחנו אותו ועשינו כמה שיותר כדי שיהיה להם קל ונעים וגם במקום נגיש, זה היה הנושא של האולפנים כדי לתת את זה.

משה אבוטבול: עד היום אני זוכר, הייתה אישה מאוד טובה מדהימה בשם חווה שחל, שהייתה ממש יושבת איתם ועובדת על כל הנושאים האלה, אבל כבר אז, מאז ומתמיד המצב של השכר שהם היו מקבלים כתמורה היה ממש, אני לא רוצה להגיד עלוב, אבל זה לא סכום שאפשר לבקש מאנשים שמתאמצים, כי פה זה להתאמץ.

משה אבוטבול: אם עולה חדש שאתה צריך ללמד אותו בניגוד לילד קטן שאתה צריך ללמד אותו רק את האותיות, אתה פה צריך גם כן לנבור ולהיכנס לתוך המנטליות שלו, שלא תמיד זה טוב, לפעמים הוא גם לא מבין אותך ויכול גם להיפגע אם אתה לא אומר את הדברים הנכונים והמתאימים, העבודה היא מאוד קשה.

משה אבוטבול: אני אומר לכם שוב פעם, אני עוד זוכר שבאחד הביקורים היה שם אחד שהוא דתי, שהוא גם כן הגיע לארץ ואפילו לא ידע איך לבטא בברכת השחר במקום להגיד 'ונהיה אנחנו וצאצאינו' הוא אמר 'ונהיה אנחנו וצעצועינו', הוא חשב שזה צעצועים, אמרתי, הטעות היא לא כל כך גדולה כי גם הילדים שלנו הם צעצועים בשבילנו.

משה אבוטבול: אבל בסופו של יום אנחנו צריכים שהם ידברו עברית רהוטה, זה יעזור להם לאחר מכן בנגישות למשרדי הפנים, למשרדי הממשלה, לקבל שירות הוגן, לקבל את הדברים, ולפעמים המאמץ הקטן הזה שעושות אותן מורות שמלמדות אותם, הוא צריך לבוא לידי תגמול בצורה טובה.

משה אבוטבול: לכן אני מבקש ממך, יו"ר הוועדה, ראשית כמובן לאפשר להם גם כן, לשפוך את לוח ליבם.

משה אבוטבול: אומרים שיכניסו את זה עכשיו אולי לאופק או לכל מיני תכניות, אבל את יודעת מה שרן, אומרים.

משה אבוטבול: אומרים.

משה אבוטבול: אומרים.

משה אבוטבול: אבל כבר 30 שנים אומרים.

משה אבוטבול: בואו נעשה מעשה טוב והפעם במקום אמירה נוציא את זה מהכוח אל הפועל, שבאמת הם גם יראו את זה בחשבון הבנק.

משה אבוטבול: מדובר פה באנשים טובים שבסך הכל באו לארץ, אין להם את ארגז הכלים המינימלי שזה לדעת את האותיות בעברית ולאחר מכן יצירת משפטים והתנועות.

משה אבוטבול: פעם בזמנו לפני 40 שנה, אז היה מי שזוכר, עיתון שער למתחיל.

משה אבוטבול: אז ככה עוד לימדו אותם, היום אין לא שער ולא מתחיל.

משה אבוטבול: היום צריך להתחיל איתם, ללמד אותם בתוך הדברים האלה ולדעת שאם אנחנו לא משקיעים בהם עכשיו הנזק הוא לטווח ארוך.

משה אבוטבול: לאחר מכן גם אין לו תקשורת.

משה אבוטבול: אני רוצה לסיים בזה שאחד הדברים שנתקלתי בהם וזה היה באמת אחד הדברים העצובים ביותר שקלטתי, היו לי גם כן מסגרות שטיפלתי בהן בעבר כמחנך של הקהילה האתיופית, והיה לי שבר מאוד גדול שהיה נתק בין השפה של ההורים לבין השפה של הילדים הקטנים שהם לא ידעו לדבר עם ההורים, רק האחים הגדולים קצת עשו תרגומים למיניהם.

משה אבוטבול: אז בזמנו הייתה קרן מאוד חשובה שנקראת קרן גימל, שהייתי מביא אותם פעם בשבוע בימי שלישי אחרי הצהריים שישבו יחד עם הילדים כמו אבות ובנים, והייתי משלם לכל הורה 50 שקלים על זה שהוא בא ללמוד קצת עם הבן שלו כל מיני תרגילי מדע וכל מיני דברים כאלה כדי לקרב אותם.

משה אבוטבול: כלומר תבינו, הנזק יכול להיות מאוד גדול שאחרי זה הבן מתנתק מההורים ואין לך אחרי זה אסון יותר גדול מזה.

משה אבוטבול: לכן אני אומר, אני רוצה לברך אתכם על זה שאתם עושים את העבודה הקשה ביותר של מדינת ישראל והמאבק שלכם הוא מאבק מהמוצדקים ביותר.

משה אבוטבול: אנחנו כמובן תנועת ש"ס כתנועה חברתית ניתן כתף לכל בקשה שלכם, נמשיך הלאה ללוות אתכם ונבקש מיו"ר הוועדה, מחברי הוועדה שהצטרפו וגם הצטרפתי אליהם לנושא הזה, לא להוציא את זה מסדר היום.

משה אבוטבול: תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: חברי כנסת נוספים שרוצים לומר, חבר הכנסת אלון טל ולאחר מכן חברת הכנסת אורית סטרוק.

אלון טל: תודה רבה כבוד יושבת הראש.

אלון טל: אני רוצה לדבר בנימה הכי אישית לשם שינוי.

אלון טל: לקראת הדיון ספרתי ארבעה אולפנים שנאלצתי לעבור עד שהצלחתי להגיע לאותו פטור באוניברסיטה העברית שהיה מחויב המציאות.

אלון טל: התחלתי באמת בשנת הכשרה בקיבוץ נאות מרדכי ולימים הגעתי לצבא והייתה לי מורה חיילת שאם היא הייתה מוכנה להתחתן איתי באותו רגע אני בטוח שהייתי מסכים, המשכתי לאולפן עקיבא שהיה נחשב עם שולמית כצנלסון האגדית כמקום ה- , ובסוף אוניברסיטה העברית בזמן שלמדתי משפטים עשתה את העבודה ואני רוצה לומר שאלמלא ההשקעה והסבלנות והתושייה של אותן מורות ובאמת כולן היו מורות, אני מניח שאולי לא הייתי אפילו שורד בארץ, בטח ובטח לא הייתי מסיים תואר, עובר מבחני לשכת עורכי הדין ונוטל חלק.

אלון טל: ופה הנקודה העיקרית ואני מתחבר מאוד למה שאמר חברי ח"כ אבוטבול, שמדובר בהשקעה, מכיוון שאנשים טובים באים לפה ואם לא ניתן להם את הכלים הבסיסיים להשתלב בכלכלה ובחברה אז מה עשינו, או שיצרנו תסכול, וההשקעה הגדולה שיש קליטה, סל הקליטה לא שווה הרבה.

אלון טל: לכן קודם כל טטיאנה, אני מעריך שהעלית את זה כי אני לא חשבתי אף פעם שאולי אותם אנשים מצוינים שחינכו אותי צריכים גם איך שהוא לחיות עם הדרישות של מדינת ישראל והעליה במחירים וכולי, ולכן אני מאוד מעריך את עצם הדיון, אני מודה לך כבוד היו"ר, ואם נוכל לעשות משהו כדי לתגמל את אותן מורות ומורים שבאמת מהווים הזרוע הביצועית של משרד הקליטה ומערכת החינוך, אז בואו נעשה את זה.

אלון טל: תודה רבה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: אני בדיוק רואה שח"כ עלי סלאלחה גם פה והוא גם מהיוזמים.

שרן השכל: ח"כ עלי סלאלחה בבקשה.

עלי סלאלחה: בוקר טוב לכולם.

עלי סלאלחה: אני איש חינוך לשעבר, ובהיותי איש חינוך אני מכיר את הנושא הזה של מורים, מורים חדשים, מורים שלא מקבלים מספיק משכורת.

עלי סלאלחה: אין להם הכשרה, אין להם מיומנויות.

עלי סלאלחה: הנושא הזה, אמנם אין לנו אולפנים, אנחנו 1,000 שנה במקום הזה, אבל אני ער לכך שאם ואנחנו לא נותנים למורים באולפנים משכורת טובה, תנאים טובים לתת להם ולאפשר להם לצאת לפנסיה, עם משהו שיכולים לחיות מזה, אז אנחנו עושים עוול לקבוצת אנשים שהיא קטנה ממילא.

עלי סלאלחה: דבר שני, הם אחינו ובני עמנו ואנשים שנתנו ונותנים מעבר למורה הרגיל.

עלי סלאלחה: הרי הוא צריך להתמודד עם מנטליות שונה, הוא צריך להתמודד עם שפה, הוא צריך להתמודד עם אלף ואחד דברים, ואם הוא לא מתוגמל כראוי, אני חושב שאנחנו לא יכולים לקלוט את הטובים ביותר.

עלי סלאלחה: לכן אנחנו צריכים לתגמל אותם בהתאם, לבוא לקראתם, מה עוד שהם עובדים גם בשעות שהן לא שעות.

עלי סלאלחה: הם לא הולכים בשעה 8:00 וחוזרים בשעה 15:00, 16:00 הביתה, הם עושים את העבודה שלהם על חשבון המשפחות שלהם, על חשבון הילדים שלהם.

עלי סלאלחה: לכן חברים, מן הראוי ונכון כן לבוא לקראתם וכן להיטיב איתם ולתת להם אותם תנאים שמורים מקבלים במדינת ישראל.

עלי סלאלחה: אני מקווה שאכן זה יקרה, ואם אנחנו מצליחים לעשות את זה, אין פה לא אופוזיציה לא קואליציה, אנחנו פה צריכים להיות מאוחדים בנושא החשוב הזה.

שרן השכל: תודה רבה לך ח"כ עלי סלאלחה.

משה אבוטבול: שרן רק שלא נצטרך בסוף להגיע לוועדת חקירה עם המורים, אז אנחנו רוצים לעצור את הבעיה הזאת בעודה באיבה.

שרן השכל: כן האמת היא כל ועדות החקירה האלה הן באותה תקופה שבה הייתה ממשלה שונה שמפלגתך הייתה חברה שם, אז כדאי מאוד להיזהר בכל מיני בקשות לוועדות חקירה כאלה ואחרות, אבל בסדר.

שרן השכל: ח"כ אורית סטרוק.

עלי סלאלחה: רק רגע, שהסכימה שאני אצטרף אליה, ואני רוצה להוסיף לך גם שרן שהבאת את הנושא החשוב הזה, ואני רוצה גם להביא נושאים חשובים גם שלנו שאנחנו נביא את זה לקהל הרחב, שיבינו שיש דברים שאנחנו צריכים לטפל בהם לאוכלוסיות שונות ומשונות, ואני תמיד אמרתי, יש במדינה הזאת פסיפס מאוד מאוד יפה.

עלי סלאלחה: הפסיפס הזה משלים אחד את השני וביחד יש תמונה יפה ואנחנו צריכים לדאוג לכולם.

שרן השכל: תודה רבה לך ח"כ עלי סלאלחה.

שרן השכל: ח"כ אורית סטרוק בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: אני רוצה קודם כל להודות מאוד לחברי הכנסת שהעלו את הנושא הזה לדיון, עשיתם מעשה מאוד חשוב בעיני ואני רוצה לומר לך גבירתי היו"ר, תראי, אין כרגע ועדת קליטה בכנסת מסיבות פוליטיות.

שרן השכל: האופוזיציה לא רוצה להקים עדיין.

שרן השכל: אולי תציעו את עצמכם כיושבי ראש הוועדה.

משה אבוטבול: אנחנו לאט לאט נכנסים למעגל.

משה אבוטבול: זה לא כזה פשוט, אנחנו מתאמצים להתקרב.

שרן השכל: אנחנו נשמח לסייע בעניין.

אורית סטרוק: אני מאוד מקווה, וזה באמת במאמר מוסגר כי אני לא רוצה לפתוח את זה פה עכשיו לדיון, אני מאוד מקווה שהקואליציה תהיה יותר הוגנת בהצעות שלה ואפשר יהיה להתקדם עם העבודה של הכנסת.

אורית סטרוק: אבל את זה נשים בצד.

אורית סטרוק: מה שאני רוצה להגיד לך, כיו"ר ועדת החינוך, שבינתיים כל עוד שאין ועדת קליטה אני מאוד מבקשת שתיקחי על עצמך את נושא הקליטה במערכת החינוך ואני מתכוונת לא רק לנושא שכרגע מועלה כאן בהצעה החשובה הזו, לאפשר למורים באולפנים להמשיך ללמד ולפתוח את הסכם השכר שלהם באופן שיהיה שכר הוגן והולם, אלא יש במערכת החינוך במשרד החינוך יש מחלה שעובדת על שילובם של מורים עולים בארץ, כל אחד לפי מקומו ואפשרותו, והמחלקה הזו מצד אחד עושה פלאים, עושה פלאים, כי בצורה שהיא מלווה כל מורה ומורה ומאפשרת לו גם ללמוד עברית וגם להשתלב במקום שמתאים לו, היא באמת עושה את הדבר הנחוץ ביותר לקליטתה של כל המשפחה.

אורית סטרוק: אבל מצד שני זו מחלקה מאוד קטנה שהיה צריך להכפיל, לשלש ולרבע אותה.

אורית סטרוק: אנחנו מדינה קולטת עליה, העלייה היא אם אפשר להגיד את זה בצרפתית, "רזון דטרה" של מדינת ישראל.

אורית סטרוק: ללא העליה אין למדינת ישראל שום זכות קיום.

אורית סטרוק: המדינה הזו קמה כדי לקבץ כאן את הגלויות ולקבץ גלויות זו לא סיסמה, זו עבודה יום יומית של למצוא לכל עולה ועולה, אם הוא מבוגר ואם הוא ילד, את מקומו, ולאפשר לו להשתלב, בדיוק כמו שאמר עכשיו חברי ח"כ טל.

אורית סטרוק: בדיוק ככה.

אורית סטרוק: וכשאנחנו קולטים נכון את האנשים במקומות שבהם הם יכולים לתרום ולפרוח כמורים, וגם שאנחנו קולטים נכון את התלמידים ולא מערימים כל מיני קשיי קליטה שבסוף נגררים גם לדברים באמת איומים ונוראים של נוער עולה שלא מצליח להשתלב בחברה ומידרדר, כשאנחנו עושים את זה בצורה נכונה אנחנו עושים את המעשה הציוני והנכון ביותר, ולהיפך.

אורית סטרוק: לכן אני מבקשת ממך שתקחי על עצמך לעשות פה סדרה של דיונים בנושאים האלה, גם בנושא שעכשיו טטיאנה ואחרים פה העלו וגם בנושאים הנוספים והמקבילים, כדי שמערכת החינוך לפחות מערכת החינוך, לדעתי זה צריך לחרוז את כל המערכות של מדינת ישראל, אבל לכל הפחות מערכת החינוך תדע לקלוט ולשלב נכון את העולים ולא לייצר כמו שאמר אלון טל, לא לייצר חס ושלום בריחה של משפחות שמאוד מאוד רצו לבוא לפה אבל לא הצליחו להשתלב.

אורית סטרוק: תודה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: ח"כ שיין.

יוסף טייב: קודם כל תודה באמת על הדיון הזה החשוב, אנחנו באמת כמו שצוין גם במסמך, השנה הייתה שנה של עליה מבורכת, אנחנו קיבלנו למעלה מ-20,000 עולים לאחר שנים של קורונה.

יוסף טייב: הפיזור גם היה מאוד מאוד מעניין.

יוסף טייב: קיבלנו השנה למעלה מ-5,000 עולים מרוסיה, קיבלנו למעלה מ-3,000 עולים מארצות הברית, למעלה מ-2,000 עולים מצרפת, עכשיו אני חוזר משם מדיונים עם הצרפתים על עוד, מאוקראינה, מארגנטינה וכן הלאה, וגם הפיזור הגיאוגרפי שלהם בארץ צריך לזכור, הוא הולך ומתפזר בגלל הנושאים של ההתפתחות הדמוגרפית הישראלית.

יוסף טייב: יש לנו למשל ישובים שלא ידעו כל כך הרבה עולים בשנה כמו שהיה השנה בנהריה, כך שאנחנו באמת צריכים להסתכל על הפיזור הרחב של עולים בתוך המדינה.

יוסף טייב: אני חושב שזה בהחלט אתגר עבורנו גבירתי היו"ר, לקחת את הנושא הזה, שהוא נושא לא רק מבחינת הפיזור הדמוגרפי והגיאוגרפי מהיכן מגיעים העולים אלא גם כמובן נושא הגילאים של העולים.

יוסף טייב: אנחנו צריכים לזכור שכמחצית, יש לנו 25% מהעולים השנה שהם עד גיל 17, 34% בערך מגיל 18-35, ועוד כ-14% מעל גיל 65, כל דבר כזה דורש מורים שונים, אנשים שונים, אנשים עם רקע שונה מבחינת שפות ומבחינת יכולת להגיע לאנשים האלה, מבחינת האתגרים.

יוסף טייב: כי כל אתגר כזה הוא שונה.

יוסף טייב: אתה לא מכניס לכיתה ילדים קטנים, עם אנשים מבוגרים, שרכישת השפה יותר קשה להם כי הילדים ממילא נכנסים למערכות החינוך וכן הלאה.

יוסף טייב: ייתכן באמת ואנחנו לא יודעים עוד, אנחנו מקווים, כי יש בהחלט מגמות עליה שמשתנות לעתים ואנחנו ראינו את זה, בצרפת יש היום את מה שהם קוראים בואינג עליה, רגל אחת פה, רגל אחת שם, כל הדברים האלה משתנים, אבל יכול להיות באמת שבנושא המורים המלמדים עברית הגיע הזמן לאיזו רויזיה מסוימת בתוך הדברים האלה, כי הפיזור שלהם הוא מאוד מאוד בעייתי.

יוסף טייב: יש מקומות גם חזקים שמקבלים סיוע מהמוסדות המקומיים, בתל אביב זה כך, אני ישבתי בות"ת כחבר הות"ת, ראינו מה היה עם סטודנטים יוצאי אתיופיה, עירית תל אביב שהיא יותר נגישה, והאוניברסיטאות, באוניברסיטת תל אביב הייתי בנושא האולפנים של האוניברסיטה.

יוסף טייב: אז צריך אולי באמת לעשות קצת סדר בדבר הזה, לראות ואז באמת נושא התשלום למורים שהוא נושא כמובן חשוב, כמו שאמר פה ח"כ אבוטבול מקודם, אבל הוא לא רק הנושא הזה, כי זה נושא שלפעמים מחטיא את המטרה איך עושים את זה נכון.

יוסף טייב: כי הקליטה של העולים היא לא רק עניין של תשלום למורים, אלא מורים שידעו באמת להגיע, שידעו להביא את השפה הזאת, כי הרבה פעמים אנחנו רואים שאין נגישות לשפה.

יוסף טייב: לכן אני אומר אם יהיה לנו מקום כזה שבודק את זה, לא צריך מנגנונים גדולים, לא בירוקרטיות גדולות, אנחנו יכולים לעשות שינוי שהוא שינוי בהחלט רצוי וראוי בתוך כל המגמות האלה שאני מניח ומקווה שהעלייה הזאת תלך ותגבר ואנחנו נראה פה את פירות ההגירה.

יוסף טייב: לכן הנושא הוא חשוב באמת, אבל הייתי עושה, כל שינוי הוא לא רק נקודה רק נעלה המשכורת וזה יפתור את זה כי זה לא יפתור את זה, כי ראינו גם מבחינת הפיזור שלהם, שפתאום יש מקומות שאין בכלל.

יוסף טייב: אני הלכתי לבדוק את זה, אין.

יוסף טייב: וזה באופן טבעי כי פתאום יש כמויות כאלה שלא ידעו בכלל להכין תשתיות לדברים האלה.

יוסף טייב: זאת ההערה שלי.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: יש לנו פה המון נציגים של האולפנים ומנהלי אולפנים.

שרן השכל: אני רואה שאתי הרצוג מנהלת אולפן בכרמיאל, אתם רוצים להחליט מי ממנהלי האולפנים ידבר?

שרן השכל: בבקשה.

אתי הרצוג: קודם כל אני רוצה להודות לך ח"כ שרן השכל ולוועדה שזימנתם דיון מהיר בנושא שלנו והבאתם את הנושא הכל כך חשוב כמו שחברי הכנסת הציגו, אני רוצה להודות גם לחברי הכנסת טטיאנה מזרסקי ואמילי חיה מואטי, לעלי סלאלחה ומשה אבוטבול שדיברתם ולשאר שדיברו והציגו את הדברים באמת כמו שהם, תודה רבה לכולכם על הדברים שאמרתם.

אתי הרצוג: אני אתי הרצוג, אני גרה בכרמיאל, הגעתי מכרמיאל, אני כבר למעלה מ-35 שנה מלמדת את השפה העברית מגיל 18, כשהתגייסתי לצבא, זה מה שרציתי לעשות, זאת הייתה השליחות שלי.

אתי הרצוג: והמשכתי ללמוד את זה ואני מלמדת באולפן כרמיאל הרבה מאוד שנים ומנהלת אותו כמעט 10 שנים.

אתי הרצוג: המקצוע הזה כמו שכבר חברי הכנסת אמרו, הוא לא רק מקצוע, הוא לא רק עבודה.

אתי הרצוג: אנחנו באים עם הרבה מאוד אור בעיניים, הרבה מאוד אהבה בלב ועם הרבה מאוד שליחות, ושליחות וציונות בשבילנו אלה לא מילים גסות, אלה מילים שאנחנו הולכים איתן כל יום לעבודה, מדי יום, מדי קורס, מדי פרויקט או עולה חדש שאנחנו פוגשים באולפנים שלנו.

אתי הרצוג: אנחנו מלמדים עולים מכל העולם ברמות למידה, ברמות הוראה שונות.

אתי הרצוג: זה אומר שאנחנו מלמדים באולפנים שלנו אנשים שאינם אוריינים, לא יודעים לקרוא ולכתוב בשפתם, ועד אנשים צעירים אינטליגנטים שבאים, בעלי תארים כמובן, שבאים לכאן בתכניות ייעודיות, חברתי אפרת שיושבת כאן לצדי תוכל לספר את זה.

אתי הרצוג: אלי לאולפן באה תכנית כבר כמעט 25 שנה, תכנית סלע, סטודנטים לפני הורים, שבאים לכאן ללא ההורים שלהם, באים ללמוד, להתגייס, ללמוד אחר כך באקדמיה ולהשתלב בחברה.

אתי הרצוג: העבודה שלנו, כמו שנאמר כאן קודם, כמו שח"כ אבוטבול הזכיר קודם היא לא רק ללמד א'-ב' תנועות ומשפטים, אלא לתווך את התרבות, את המנטליות, את ההסטוריה, את הגיאוגרפיה, את האקטואליה, את כל מה שקשור בלשלב את העולים החדשים שלנו מבחינה תקשורתית, שפתית, היסטורית.

אתי הרצוג: כל איזה שהוא תחום שאתם חושבים עליו שהוא קשור לחיים במדינה החדשה, אותו אנחנו מתווכים להם בפרק הזמן שניתן לנו.

אתי הרצוג: הסיבה שבאמת הבאנו את הנושא הזה לדיון המהיר היום, זה באמת האפליה שיש בינינו לבין כלל מורי ישראל.

אתי הרצוג: כלל מורי ישראל, כמו שח"כ מזרסקי אמרה קודם, 30 שנה המשכורת שלנו נשארה די במקומה, מלבד עליות כאלה קטנות ואחרות.

אתי הרצוג: לפני 13 שנה נכנסו כלל מורי ישראל לשתי רפורמות חשובות.

אתי הרצוג: אופק חדש ועוז לתמורה.

אתי הרצוג: הסקטור היחידי שלא נכנס לרפורמות האלה הוא הסקטור של מורי האולפנים, זאת אומרת אנחנו נקראים עולם ישן, כך אנחנו מציגים, העולם הישן.

אתי הרצוג: לצערנו.

אתי הרצוג: ואנחנו ממש לא העולם הישן, מבחינת משכורת כן אבל מבחינת כל הדברים האחרים אנחנו לא.

אתי הרצוג: כל המורים והמנהלים שלנו מוכשרים באופן תמידי, משתלמים, אנשים עם תארים ראשונים, תארים שניים, מייצרים חומרי למידה והראייה לכך היא כל תקופת הקורונה שעשינו פשוט מהפכה גדולה בתחום חומרי הלמידה והעבודה שלנו.

אתי הרצוג: אנחנו מבקשים לתקן את העוול הזה, לתקן את העניין הזה של האפליה ולהכניס אותנו גם לרפורמה.

אתי הרצוג: תודה.

שרן השכל: תודה רבה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לח"כ לשעבר דב ליפמן, שהגיע גם להציג את הדברים.

שרן השכל: אני יודעת שעסקת המון בנושא עולים גם פה בכנסת.

שרן השכל: בבקשה לרשותך שתי דקות.

דב ליפמן: תודה רבה.

דב ליפמן: לא הנושא הספציפי של הדיון אבל ביקשת שאציג את זה, אני פה כמייסד עמותה בשם יד לעולים ואניפה להביע את זעקת העולים החדשים בשנתיים האחרונות, כי בגלל הקורונה, זו לא אשמה של אף אחד, אבל פשוט לא היה להם מספיק אולפן והילדים שלהם סובלים.

דב ליפמן: אני מדמיין לעצמי כשעליתי ארצה לפני 17 שנה מה היה קורה אם הילדים שלי היו בבית כל הזמן או בזום, ולא היה להם את האולפן.

דב ליפמן: הם לא היו מסוגלים לשרוד פה וכמובן לא להצליח כמו שתודה לאל הם הצליחו.

דב ליפמן: אני פה פשוט מבקש מחברי הכנסת ומגורמי הממשל לעזור בנושא הזה.

דב ליפמן: יש לנו גל של פניות.

דב ליפמן: אימהות בבכי כי פשוט אין להן את הכלים לילדים שלהם להצליח פה.

דב ליפמן: אנחנו מבקשים מהכנסת ומהממשלה לעשות משהו.

דב ליפמן: לא לחכות עד שהם מגיעים אליהם, אלא לפנות לעולים בשנתיים האחרונות ולהגיד להם 'אנחנו מתגברים את התכניות, אנחנו מוסיפים שעות' ולעזור להם פשוט בנושא של אולפן.

דב ליפמן: יש לנו את המורים והמורות של האולפן שהם מקסימים אבל צריך לתת להם את הכלים להגיע לשעות נוספות כדי שהילדים האלה יצליחו.

דב ליפמן: זה המקום היחידי שיש לנו להביע את הזעקה שלהם אז אני מודה לך היו"ר שנתת את ההזדמנות ואני מבקש מכל חברי הכנסת כאן לעזור לנו בנושא הזה, שיהיה להם מספיק אולפן, איזו שנה נוספת אם שנתיים נוספות, לא יודע מה, אבל צריכים לעשות משהו כדי לעזור לעולים הספציפיים הללו בקבוצה של השנתיים האחרונות.

דב ליפמן: תודה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: יש לנו פה גם נציג של הסוכנות היהודית?

קריאה: לא, על אף שהוזמן.

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: אני רואה שיש לנו פה גם נציגים של הסתדרות המורים.

שרן השכל: אתם רוצים לומר כמה דברים בעניין השכר?

שרן השכל: זה בעיקר נוגע אליכם אני מניחה שאתם מייצגים אותם.

קריאה: בהחלט, אני אשמח לשמוע קודם את נציג משרד האוצר אם אפשר כי הוא זה ש- - -

שרן השכל: ולאחר מכן?

שרן השכל: אין בעיה.

שרן השכל: אני אתן לך את ההזדמנות.

שרן השכל: חשבתי שאולי יש דברים שאתם רוצים להציג בפניהם כדי שהם יוכלו להגיב לדברים.

שרן השכל: אז אנחנו נעשה כך, קודם כל נבקש ממשרד החינוך.

שרן השכל: מי רוצה לדבר ולהגיב?

שרן השכל: סוניה, נשמעו פה המון דברים בעניין שכר המורים באולפנים ועל כך שהם בעצם, בוא נגיד, 13 שנים לא הייתה איזו שהיא רפורמה, לא נפתחו הסכמי השכר, זה גם כן לאוצר כדאי שתשמעו.

שרן השכל: הם לא נכללים בתוך התכניות של אופק חדש ועוז לתמורה, ויש פה מצוקה קשה.

שרן השכל: אנחנו שומעים פה גם ממנהלי האולפנים שהם לא מצליחים להביא מורים לתוך האולפנים, אנחנו חושבים שיש מצוקה מאוד גדולה של 30% עליה במספר העולים שאלו צרות נהדרות, הלוואי ושיבואו עוד ועוד עולים חדשים, כמי שהגיעה גם ממשפחה שחציה עולים.

שרן השכל: אמי עלתה מצרפת ואני הגעתי בגיל מאוד מאוד צעיר אמנם, אבל מקנדה, הנושא הזה מאוד קרוב לליבי עם כל הקשיים שהיו לאמי באולפנים גם כן.

שרן השכל: השאלה היא באמת איך זה יכול להיות ש-13 שנים לא נבחן הדבר ואיפה אתם עומדים כרגע, מה אתם עושים בעניין הזה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: 30 שנה.

שרן השכל: בואו נשמע שניה, ממה שאני קיבלתי היו 13 שנים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: 13 שנים היה עדכון של מורים אחרים שנכנסו לעוז לתמורה ואופק חדש.

משה אבוטבול: 13 שנה זו הייתה ההבטחה האחרונה כנראה.

סוניה פרץ: בוקר טוב.

סוניה פרץ: שמעתי את הדברים וגם אנחנו קשובים במשרד לנושא הזה.

סוניה פרץ: אני רוצה להזכיר שאנחנו בעצם מ-2019 בשל העובדה שבשנים האחרונות לא היה תקציב למדינה, לא קיימנו משא ומתן לעניין שכרם של המורים בכלל ושכרם של המורים בחינוך האולפנים בפרט.

שרן השכל: האם הייתה תכנית לדון בזה לפני שלוש השנים האחרונות?

סוניה פרץ: תראי, כשיש הסכם שכר ויש תוספות רוחביות לכולם אז כולם מקבלים, גם המורים של האולפנים.

סוניה פרץ: כל המורים.

סוניה פרץ: למשל ב-2017 שזה ההסכם האחרון שנחתם, אז הייתה תוספת שקלית, התוספת השקלית הזאת שולמה לכל המורים.

סוניה פרץ: כולל למורי האולפנים או מורים לחינוך מבוגרים.

סוניה פרץ: אז כשיש תוספות רוחביות הן משולמות לכולם.

סוניה פרץ: כמו שאמרתי, מאז 2019 - - -

שרן השכל: אבל אלו הסכמים בעצם על כלל המורים.

שרן השכל: פה מדובר שהם גם אפילו לא נמצאים בתכניות כלומר של אופק חדש של התגמולים, שהם באמת הרבה יותר ראויים.

שרן השכל: אנחנו שומעים שהשכר שלהם הוא נמוך, אני אשמח לשמוע אחר כך גם את האוצר ונדבר קצת יותר על סכומים.

שרן השכל: אבל האם יש תכנית לפתוח את הסכמי השכר ספציפית מול מורי האולפנים, כדי לראות איך אנחנו מתקנים.

סוניה פרץ: הסכם שכר הוא לא הסכם שנפתח לאוכלוסיה מסוימת, הוא הסכם שמתייחס לכלל האוכלוסיות וכשיושבים ביחד עם השותפים במדינה ועם הסתדרות המורים, מעלים את כל הצרכים, אז גם הנושא הזה יידון.

שרן השכל: מתי בפעם האחרונה נפתח הסכם השכר?

סוניה פרץ: מ-2019 אנחנו ללא הסכם.

שרן השכל: אז מ-2019.

שרן השכל: וב-2019 נדון ספציפית העניין של המורים באולפנים כאשר פתחנו את הסכמי השכר?

סוניה פרץ: לא, האחרון היה ב-2017 הוא הסתיים ב-2019 ומ-2019 אנחנו בעצם בשל העובדה שלא היה תקציב למדינה, לא - - -

שרן השכל: האם כאשר אתם פתחתם את הסכמי השכר כן הסתכלתם ספציפית על מרכיבים שונים, על מורים שונים, על מורי אולפנים, על מנהלים והתייחסתם אליהם בצורה נפרדת או שפשוט החלתם אותו על כלל המורים?

שרן השכל: איך זה יכול להיות שהם לא נכנסו לתכנית אופק חדש ועוז לתמורה?

סוניה פרץ: עוז לתמורה זה חטיבה עליונה.

סוניה פרץ: אופק חדש - - -

שרן השכל: לא, אבל אחת מהתכניות.

סוניה פרץ: לא, אני רוצה להגיד.

סוניה פרץ: אני שמה רגע את עוז לתמורה במקומה המכובד, אבל אני רוצה רגע לדבר.

סוניה פרץ: אלה שתי רפורמות שהמיקוד שלהן היה רפורמות פדגוגיות בתוך מערכת החינוך בתוך בתי הספר.

סוניה פרץ: אני לא אומרת עכשיו איזו שהיא אמירה שאומרת מהו על החשיבות של מורי האולפנים ממש, אני רק אומרת מה היה הייעוד של הרפורמות מלכתחילה.

סוניה פרץ: לכן כשאנחנו נשב עכשיו ונמפה צרכים לקראת ההסכם הבא, גם הנושא הזה של המורים של האולפנים יבוא לכדי דיון.

אלון טל: את יודעת מה מספר האוכלוסייה הזאת של מורים ומורות באולפן?

סוניה פרץ: כן.

סוניה פרץ: כ-450.

אלון טל: זה לא נראה לי מספר - - -

שרן השכל: מדובר ב-450 מורים?

שרן השכל: וכמה תקנים חסרים?

שרן השכל: כלומר היום מאויישים 450 וכמה החוסר שיש כרגע באולפנים?

סוניה פרץ: לא תקנים.

סוניה פרץ: היום יש כ-450 מורים שזה משהו כמו 420 תקנים בערך.

סוניה פרץ: זה ההיקף.

שרן השכל: האם יש חוסר בתקנים?

שרן השכל: האם לא מצליחים לאייש את אותם תקנים?

שרן השכל: כמה החוסר כרגע?

אתי הרצוג: יש גידול מאוד רציני בעליה כמו שאמרתם ואנחנו נזקקים, גם עולי אתיופיה, גם עולי המערב, ואנחנו נזקקים למורים עם שכר כזה של 6,000 שקל אחרי שיש תוספת, סוניה פרץ דיברה על פתיחת ההסכמים, לנו אין שום הסכם.

אתי הרצוג: אין לנו הסכם וגם כשנפתח ב-2017 אנחנו לא נכללנו בו.

אתי הרצוג: זאת אומרת שאין - - -

אורית סטרוק: אם זה לא פראייר עם קבלות אף אחד לא יבוא.

שרן השכל: יש לנו פה נציג של האוצר?

שרן השכל: אני רוצה לשמוע את האוצר.

שרן השכל: אתם בעצם פותחים ודנים בכל נושא הסכמי השכר.

שרן השכל: זו שאלה אמיתית, איך זה יכול להיות שלא נתנו סוג של דגש מסוים או שונה למורי האולפנים?

שירה גרוס: שלום אני מהממונה על השכר.

שירה גרוס: באמת כשאנחנו דנים בהסכמים, יש הסכמי מסגרת רוחביים לכלל עובדי ההוראה בשירות המדינה ואתם נכללים באוכלוסייה הזאת ומקבלים למשל את התוספת ב-2016-2017.

שירה גרוס: לגבי אוכלוסיות ספציפיות, זה משהו שקורה פעם בזמן רב, לפי הצרכים שמועלים על ידי הארגון היציג, על ידי הסתדרות המורים, ככל שהם יעלו ניתן יהיה לקיים משא ומתן.

שירה גרוס: אבל בשנים האחרונות זה לא עלה כדרישה מרכזית במשא ומתן.

שירה גרוס: זה אמנם 450 מורים אבל יש לזה עלויות לא זניחות בכלל וכשמעלים צרכים אחרים, ככל שזה יעלה כדרישה של ארגון העובדים או כצורך של מערכת החינוך דרך משרד החינוך, כמובן שניתן לדון בזה.

שירה גרוס: אבל זה משהו שהעלות של זה היא לא זניחה.

שירה גרוס: יש צרכים נוספים, לא מזמן היה כאן דיון רחב על המנהלים.

שירה גרוס: ככל שזה יקבל תיעדוף זה תלוי גם בהסתדרות המורים, כמובן שניתן - - -

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: סוניה פרץ ממשרד החינוך, אומר פה האוצר בצדק, אם לא מעלים את הדרישות האלה בפני האוצר הוא לא יחשיב ולא יכלול אותם בנפרד, אבל ברור שיש פה מתווים שונים.

שרן השכל: את יודעת, דיברנו על זה גם בעניין המנהלים שיש צורך גם לדון בנפרד בעניין שכר המנהלים.

שרן השכל: האם התיעדופים האלה קורים בהסכמי השכר?

שרן השכל: זו לא דרישה של משרד החינוך?

שרן השכל: זה לא איזו שהיא סוג של בקשה שאתם מפנים למשרד האוצר?

סוניה פרץ: אני אגיד לך מה הפרקטיקה הנהוגה.

סוניה פרץ: יש המון ציבורים בתוך עובדי ההוראה ויש גם המון צרכים.

סוניה פרץ: אנחנו בסופו של דבר אוספים את כל הצרכים, ותמיד מן הסתם היקף הצרכים אל מול הקיים הוא לא תמיד אחד לאחד.

סוניה פרץ: ולכן מתבצע תיעדוף.

סוניה פרץ: זה תיעדוף ראשוני, יש אחר כך משא ומתן, לכל צד יש את החלקים שלו ואת הנושאים שהוא - - -

שרן השכל: כשאתם ניגשים למשא ומתן ואתם מתעדפים, איך אתם בדרך כלל מתעדפים את עניין האוכלוסיות השונות שעליהן אתם דנים?

סוניה פרץ: תראו, הפעם האחרונה שזה קרה זה היה בסביבות 2016 אז הנושאים שם היו נושאים אחרים.

סוניה פרץ: אני אתן דוגמה, שכר מורים חדשים שזה עניין שהוא קריטי למערכת, שכר מנהלים שהזכרת, שזה גם עניין שהוא מבחינתנו, אנחנו אוספים את כל הצרכים ואחר כך יושבים.

סוניה פרץ: כמו שאמרתי, גם עכשיו לכשנשב למשא ומתן, בוודאי נעלה את כל הצרכים ונביא גם את העניין הזה לשולחן הדיונים.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: מאיר מהסתדרות המורים, יש פה כמה דברים שנשמעים באמת ופה יש לכם אחריות מאוד גדולה כלפי המורים.

שרן השכל: זכות אדירה באמת לייצג מורים שיש להם השפעה אדירה על האם הקליטה של אותם עולים שמגיעים ארצה תהיה קליטה שהם יחליטו להישאר במדינה שלהם, מדינת ישראל, או שאחרי כמה חודשים הם יעזבו, משום שאם הם לא מצליחים ללמוד את השפה כמו שצריך, יהיו להם קשיי קליטה כמעט בכל תחום, החל מתעסוקה וילדים, וחינוך.

משה אבוטבול: והיו דברים מעולם שחזרו ככה.

שרן השכל: אני יודעת, בייחוד מעולי צרפת שהייתי מאוד מעורבת בקליטה שלהם ויש שם קושי מאוד רב.

משה אבוטבול: גם מברית המועצות, היו כאלה שחזרו.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אז יש פה אחריות אדירה על אותם המורים באולפנים, וזה באמת נשמע שכבר מעל ל-30 שנים לא תיעדפו.

שרן השכל: כמו שאומרים, היו הרבה דברים שאני בטוחה שהם היו מאוד מאוד דחופים ומאוד מאוד חשובים, אבל ספציפית מורי האולפנים איפה שהוא נדחקו, לפי איך שזה נשמע, אחורה.

שרן השכל: אני אשמח לשמוע מכם איך אתם התנהלתם ומה אתם צופים קדימה, משום שלדעתי הסכמי השכר אמורים לבוא בקרוב.

מאיר אסרף: העמדה שלנו היא שלא צריך להמתין להסכמי השכר כדי להעלות את שכרם של מורי האולפנים.

מאיר אסרף: דווקא ההמתנה להסכמי השכר היא זו שמחבלת בהעלאה של תנאי השכר שלהם ואני לא מתכוון להחלה של ה סכמי אופק חדש שהם לא רלוונטיים כי הם עוסקים בבתי ספר יסודיים ובחטיבה הצעירה.

מאיר אסרף: גילוי נאות, אני ייצגתי בעבר את קבוצת מורי האולפנים במשך שבע שנים, שלוש או אם אני לא טועה כמעט ארבע פעמים ניסו לסגור את האולפנים ללימוד עברית ולכן אני שמח שכל חברי הכנסת כאן תמימי דעים שחייבים להמשיך לקיים את המוסד החשוב הזה.

מאיר אסרף: כדי להשלים את התמונה שציינה גב' סוניה פרץ, אחד הדברים שיפה בן דוד כשהיא נבחרה, הסכם השכר הראשון שהיא עשתה או תיקנה בשנת 2017, כלל את כל עובדי ההוראה, הוא לא כלל רק סקטור כזה או אחר, הוא כלל את כל עובדי ההוראה וזה הדבר הראוי לדעתנו, ולכן לטעון שמזכ"לית הסתדרות המורים שהגיעה בשנים האחרונות היא זו שאחראית לקיפוח, חלילה זה לא המצב.

מאיר אסרף: יש שונות בין - - -

שרן השכל: לא, חושבים שזה כבר 30 שנים.

שרן השכל: אני לא חושבת ש- - -

מאיר אסרף: הניתוק בין הקבוצה הזאת לקבוצה האחרת התרחש בגלל שמשרד החינוך תיעדף את החינוך לילדים והוא אמר לגבי האולפנים ללימוד עברית, שהוא מתכוון לחסל את המוסד הזה.

מאיר אסרף: ולכן היה ייבוש תקציבי של האולפנים ללימוד עברית.

מאיר אסרף: ואם נדבר על הייבוש התקציבי הזה, עולה חדש שמגיע לארץ מקבל בין 500-600 שעות זכאות ללימוד.

מאיר אסרף: הוא אמור לקבל בין 1,600-1,700 שעות לפי מחקרים, כדי להגיע לרמה טובה של עברית.

מאיר אסרף: הוא לא מקבל מספיק שעות, נתחיל מזה.

מאיר אסרף: זה לא קשור לשכר.

מאיר אסרף: זה קשור לייבוש התקציבי.

מאיר אסרף: אילו היו מקצים יותר שעות לכל עולה, המצב היה טוב יותר, ואני מתחבר לאמירה שלך בתחילת הדברים.

שרן השכל: מי בעצם מקצה את השעות, זה משרד החינוך?

מאיר אסרף: זה לא אגף השכר דרך אגב, זה אגף תקציבים אחראי לנושא של מספר השעות.

מאיר אסרף: אז הקבוצה הזו היא קבוצה שצריך להחיל לגביה רפורמה ייחודית ולדון עליה במסגרת רפורמה ייחודית ועל זה צריך לדון.

מאיר אסרף: לא צריך להמתין להסכמי השכר, ולמה?

מאיר אסרף: כי כשממתינים להסכמי השכר אז באות קבוצות אחרות כמו מנהלים, כמו מורים חדשים וכולי, וזה לא נכון לעשות.

מאיר אסרף: זה לא נכון לעשות כי הקבוצה הזו היא קבוצה שברובה מורכבת מעובדי הוראה שיש להם תארים מתקדמים ואני חושב שנכון לא לייבש אותם תקציבית ונכון לקדם, עכשיו כשאנחנו יודעים שאין סכנת סגירה, לקדם את המעמד שלהם כמו שצריך לקדם את המעמד של כל עובדי ההוראה.

מאיר אסרף: בשנה שעברה שהיה השר להשכלה גבוהה, חברנו היקר השר אלקין, הוא הסכים איתנו.

מאיר אסרף: הוא הסכים עם מזכ"לית הסתדרות המורים שצריך לעשות רפורמה נפרדת ולקדם את השכר של עובדי ההוראה שמועסקים באולפנים.

מאיר אסרף: הם במסגרת חינוך למבוגרים, ולכן הנושא של אופק חדש הוא פחות רלוונטי, אבל בהחלט צריך לפעול בנושא הזה.

מאיר אסרף: לא צריך להמתין להסכמי השכר, אלא צריך לעשות את זה לאלתר.

מאיר אסרף: בשעה 12:30 תגיע גם מזכ"לית הסתדרות המורים שלא יכלה להגיע לדיון הזה הבוקר, היא תתייצב כאן וגם תגיד את הדברים ברוח דומה.

שרן השכל: מצויין.

שרן השכל: תודה רבה.

יוסף טייב: רק אם מותר הערה קטנה.

יוסף טייב: מתוך הנושא הזה.

יוסף טייב: צריך לחשוב בתוך הדיון, יש תנודות מאוד גדולות בתוך כמות העליה.

יוסף טייב: אנחנו היום נמצאים, ואני חושב שההערה ששמענו מקודם, בעקבות המשבר של הקורונה, ולכן התעורר צורך מאוד גדול בגלל עלייה שהייתה.

יוסף טייב: נסתכל לפי נתונים של 2016 שהסתכלתי, אז הייתה ירידה ב-2016.

יוסף טייב: ב-2016 הגיעו 28,000 עולים.

יוסף טייב: זאת אומרת אנחנו בתנודות של מורים וכמובן בעליות הגדולות כפי שציינו בהתחלה, פתאום קיבלנו כמויות אדירות של עולים ולכן הצרכים היו שונים.

יוסף טייב: אז זו אוכלוסייה שהצרכים לגביה לא ברורה.

יוסף טייב: זה לא כמו שמורים שאנחנו יודעים שיש עליה כמעט עקבית בכל מספר התלמידים בישראל ואנחנו יכולים פחות או יותר לצפות מבחינת הנתונים.

יוסף טייב: פה זה נתונים שונים ולכן זה אחד הנתונים שאנחנו צריכים ממש להסתכל עליהם, כתוך הדבר הזה.

יוסף טייב: לא סתם לעתים בתוך משרדי הממשלה ובאוצר כשרואים שיש שנים של בצורת, לצערנו אני אומר, אז אנשים אומרים 'אוקיי, תראו, אין, צריך לסגור', ופתאום אנשים לא מועסקים.

יוסף טייב: צריך מאוד שיהיה מנגנון שלם שיבדוק את הדברים האלה, יש מספר נושאים, זה לא דבר שהוא כאילו קבוע בתוך המערכות האלה, זה דבר שכל הזמן יש לו פלקסואציה.

יוסף טייב: אז השנה מדווים על עליה של 30% שכולנו מברכים עליה, אבל הייתה לנו ירידה בגלל הקורונה.

יוסף טייב: לכן אני אומר, צריך פה ממש לחשוב שאנחנו לא איזה נתון מסוים של עליה, שהוא חשוב, אני לא נכנס בכלל לוויכוח כמה צריך להרוויח, זה ברור, אבל זה דבר שאנחנו כל הזמן- - -

שרן השכל: כרגע לא.

שרן השכל: אנחנו מדברים על תקנים, על עוד שעות.

שרן השכל: אנחנו מבינים את המצוקה הקשה.

שרן השכל: אגב גם לדעתי תקנות הקורונה היו איתן אתגרים שגם עליהן אולי צריך לדון.

שרן השכל: אני רוצה לתת לנציגת הסוכנות היהודית ורד אחיהון.

שרן השכל: בבקשה.

ורד אחיהון: שלום.

ורד אחיהון: מבחינת הסוכנות היהודית אנחנו באמת עובדים בשיתוף פעולה גם עם משרד הקליטה וגם עם משרד החינוך ואנחנו מפעילים במחזור של שנה כ-15,000 תלמידים מדי שנה, האולפנים מופעלים חלקם בתוך משרדי קליטה, חלקם ברשויות, יש לנו כ-64 כיתות פעילות.

ורד אחיהון: חשוב לי לציין בפורום הזה שכולנו יודעים כמה אולפן הוא חשוב והכרחי לעולים בתחילת דרכם והוא מפתח לתעסוקה לבריאות ובכלל להשתלבות שלהם בחברה הישראלית.

ורד אחיהון: אנחנו מצידנו עושים את הכל כדי שתלמיד גם יוכל להגיע לאולפן אם זה לעולים מאתיופיה זה עשרה חודשים, העולים משאר העולם זה חצי שנה, חמישה חודשים, תלוי במסגרת התוכנית שהעולה מגיע.

ורד אחיהון: כך הסוכנות באמת, גם בתקופת הקורונה ככה עם תו ירוק, ניסתה לסייע לעולים כן להגיע לכיתות האולפן, כן לתת להם מחשבים ניידים כדי שיוכלו להשתתף בזום כאשר זה היה בזום.

ורד אחיהון: נושא האולפן מבחינתנו הוא הא'-ב' לעולה כפי שאמרתי, כדי שייטמע בחברה הישראלית, כדי שיתחיל את חייו בצורה הכי טובה ואם הוא יוכל לעשות את זה בתוך מסגרת הכיתה היא הכי טובה במקום אחרי שנה שהוא כבר נמצא בארץ להתחיל להשתלב בכיתה וגם כי אנחנו יודעים שזה יכול לתת לו קרש קפיצה בתחום התעסוקה או לכל מקום שירצה.

שרן השכל: נטען פה בוועדה לא מעט על כך שחסרים תקנים וחסרות שעות לעולים שמגיעים.

שרן השכל: אתם שותפים לעניין הזה?

ורד אחיהון: אנחנו מבחינתנו, מבחינת התקנים כיתות הוראה ושעות הלימודים, הם בתחום של משרד החינוך.

ורד אחיהון: הוא אמון על זה וזה לא הסוכנות היהודית.

ורד אחיהון: אנחנו אחראים רק מבחינת הלוגיסטיקה ומבחינת המעטפת של הכיתות, שהכיתה תיפתח ותהיה.

ורד אחיהון: אנחנו לא אחראים על השעות, אנחנו לא אחראים באיזה - - -

שרן השכל: ושיבוץ מורים?

ורד אחיהון: לא, זה תחום של משרד החינוך.

קריאה: משרד החינוך מעכב את זה.

שרן השכל: תודה רבה ורד.

שרן השכל: סוניה ממשרד החינוך.

שרן השכל: איך אתם קובעים את מספר השעות?

שרן השכל: נאמרו פה גם כמה דברים לא פשוטים בעניין הניסיון לייבש את אותם אולפנים.

שרן השכל: מה עושים בעניין התקנים שחסרים?

שרן השכל: אנחנו מבינים שהיה גידול.

שרן השכל: האם הייתה לזה התייחסות של משרד החינוך?

שרן השכל: הגדילו את שעות האולפנים?

שרן השכל: הגדילו את התקנים של האולפנים?

סוניה פרץ: קודם כל למען הצדק ההסטורי, הכוונה לסגור את האגף הייתה לפני עשור.

סוניה פרץ: בסופו של דבר התקבלה החלטה לא לסגור, נעשו שינויים מבניים בתוך האגף עצמו ובתוך האולפנים, אבל האולפנים קיימים.

סוניה פרץ: אז רק בשביל לדייק, אין כוונה לסגור ואני גם לא מכירה כוונה כזאת של לייבש.

סוניה פרץ: איך מוקצים תקנים וכדומה, אני אשמח אם מנהל האגף יתייחס לזה.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: הוא גם ביקש זכות דיבור.

שרן השכל: בבקשה מעוז.

מעוז ביגון: שלום וברכה לכולם.

מעוז ביגון: באמת האגף שלנו אמון על כל האולפנים בארץ, ואני בראשית הדברים אומר שאשמח שחברי הוועדה יבואו לסיור קצר באחד מהאולפנים שלנו, לא להרבה זמן, כי טוב מראה עיניים ממשמע אזניים והדבר הזה באמת ייתן איזו שהיא פרספקטיבה בלתי אמצעית על עבודת האולפנים החשובה כל כך.

מעוז ביגון: לגבי מספרים ראשוניים שיהיה לחברי הוועדה קצת פרספקטיבה, אז יש לנו 463 עובדי הוראה באולפנים, מתוכם 41 מנהלים והשאר הם מורים וגם 20 מדריכים.

מעוז ביגון: אנחנו מדברים על זה שיש קושי גדול להשיג גם אם יש לנו תקנים, כי שאלתם איך מתקצבים תקנים, זה לפי מספר העולים כי ברגע שנסגרת כיתה אנחנו צריכים לגייס לאותו אזור גיאוגרפי, אם זה בנהריה או אם זה באילת או בכל מקום בארץ את המורים.

שרן השכל: איך אתם מחשבים את השעות של העולה?

שרן השכל: יש שעות שונות לעולים שונים, לזמן שהם נמצאים פה?

מעוז ביגון: משרה מלאה למורה באולפן היא 28 שעות.

מעוז ביגון: מורה באולפן בשונה ממורים הרגילים בארץ אין לו שעות שהיה, אין לו שעות פרטניות, הם לא נכנסו הרי לרפורמה.

מעוז ביגון: זה גם יוצר קושי גדול כי בסופו של דבר כיתה של 30 תלמידים עולים חדשים, כל אחד יש לו את הקצב שלו בקליטת השפה וכל אחד מתקדם בצורה אחרת וברגע שאין את האפשרות לעבוד בקבוצה יותר קטנה או באחד על אחד גם אחרי שעות הלימודים, אז הקושי של הקליטה הוא יותר משמעותי.

מעוז ביגון: המורים עושים את זה הרבה פעמים בהתנדבות, כי הם מרגישים את השליחות שלהם בעניין הזה הרבה יותר והם מרגישים משמעות בעשייה שלהם.

מעוז ביגון: אז אנחנו פותחים, אבל לא תמיד אנחנו מצליחים לגייס מורים.

מעוז ביגון: המורים רואים את תנאי ההעסקה, וקשה מאוד לשמר את המורים.

מעוז ביגון: נכנסו מורים צעירים, וברגע שמתפנה איזו שהיא משרה בבית ספר על יסודי או יסודי הם פשוט עוברים מאיתנו.

מעוז ביגון: צריך להבין שאנחנו מכשירים את המורים אחרי שיש להם תואר ראשון ותעודת הוראה, אנחנו צריכים לתת להם את ההכשרה לטובת האולפנים.

מעוז ביגון: לא לומדים את זה באוניברסיטה.

מעוז ביגון: אנחנו קולטים מורה, מכשירים אותו, ואיך שהוא מוצא איזו שהיא משרה במקום אחר, הוא פשוט עוזב אותנו.

מעוז ביגון: הדבר הזה בשימור של המורים מאוד מאוד מקשה עלינו את העשייה החשובה כל כך של קליטת העלייה בארץ ישראל, הסוכנות היהודית שותפה איתנו מאוד בכל האולפנים, בעיקר במרכזי הקליטה, הרי יש לנו גם אולפנים עירוניים בערים השונות בהיבט הלוגיסטי ובכלל בחשיבה משותפת, וגם משרד הקליטה.

מעוז ביגון: צריך לדעת שמשרד הקליטה מקדמת דנא הוא שותף לעניין הזה של העסקת המורים בהיקף של 12%-20% מעלות השכר, משרד הקליטה משפה אותנו וכך בסופו של דבר משלמים למורים, אז גם הוא חלק מהעניין הזה.

מעוז ביגון: אלה הם הדברים העיקריים.

מעוז ביגון: שוב, אני מזמין את חברי הוועדה לסיור בכל יום שתבחרו, במקום קרוב וזמין כדי לראות את זה באופן ישיר.

מעוז ביגון: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לך על הדברים מעוז, אנחנו ננצל את ההזדמנות הזו ובאמת באחד הסיורים אולי נקפוץ לבקר באחד האולפנים כדי להבין מקרוב את הקשיים ואת האתגרים.

שרן השכל: כמו שנאמר לפני כן, זה דיון שאכן יש צורך לקיים דיון נוסף בעניין.

שרן השכל: אנחנו מבינים שלא נגעו בנושא הזה במשך עשרות שנים.

שרן השכל: המורים באולפנים לא מתכוננים לקראת השיעורים, אין להם זמן לפני כן שבו הם צריכים להכין את אותם חומרים, הם לא מתוגמלים על כל הדברים האלה, הם נשארים עם תלמידים מתקשים יותר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: - -

שרן השכל: כן.

שרן השכל: תראו, קודם כל אני מבקשת - - -

אורית סטרוק: זה מעגל שוטה.

אורית סטרוק: כי למה להם להישאר במקום הזה - - -

שרן השכל: כן.

שרן השכל: בהחלט.

שרן השכל: אז כך, קודם כל אנחנו נקיים דיון המשך בעוד כשישה שבועות לעניין.

שרן השכל: אני מבקשת ממשרד החינוך, משרד האוצר ומהסתדרות המורים וממנהלי האולפנים לשבת ביחד סביב שולחן עגול ולראות כיצד ניתן איפה שהוא לעשות סוג של תיקון או השפעה או משהו שניתן לסייע כרגע, ובטח שננסה לפני הסכמי השכר, ובטח ובטח שבהסכמי השכר לשים את זה בתיעדוף באחד מסדרי העדיפויות.

שרן השכל: זו בקשה של הוועדה בעניין הזה.

שרן השכל: כך שננסה למצוא פתרון ביניים עד לפתיחת הסכמי השכר.

מאיר אסרף: אפשר להוסיף בקשה שלנו לוועדה, לחברי הכנסת?

שרן השכל: כן.

מאיר אסרף: במסגרת דיוני התקציב תבקשו את הסעיף התקציבי הזה להגדיל, כי זה המחסום.

שרן השכל: אז אנחנו קודם כל מבקשים לדון בזה גם בנפרד, לתעדף את זה.

שרן השכל: כי אנחנו מבינים שכל פעם מגיעים תיעדופים שונים אנחנו מבקשים לשים את זה גם באחד התיעדופים, לחלוטין זו הבקשה של הוועדה לבוא ולבחון מחדש את אותו המתווה בסעיף התקציבי שלהם.

שרן השכל: אנחנו נקיים את הדיון הנוסף.

שרן השכל: תודה רבה לכל מי שהגיע, תודה רבה לחברי הכנסת המציעים משה אבוטבול וטטיאנה מזרסקי.

שרן השכל: תודה רבה על הדיון הבאמת באמת חשוב הזה.

שרן השכל: תודה רבה לכל הארגונים שהגיעו, תודה רבה למנהלי האולפנים, למורים, לתלמידים שהגיעו.

שרן השכל: אנחנו מאחלים לכם קליטה קלה ומהנה ואנחנו נדון בזה בהמשך.

שרן השכל: תודה רבה.