ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 43, 2021-10-25 13:00

וליד טאהא: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ועדת הפנים והגנת הסביבה.

וליד טאהא: אנחנו מתכנסים היום לדון בפנייה, בקשה שהפנה אליי חבר הכנסת שלמה קרעי.

וליד טאהא: אני החלטתי להיענות לפנייה שלו.

וליד טאהא: מצאנו גם את הדרך לקבוע דיון עבור הנושא שהוא ביקש, כדי לעשות אותו באופן חוקי ומסודר לפי הכללים של הוועדה.

וליד טאהא: בתוך פרק כ"ב - (רישוי באמצעות מורשה להיתר) מתוך הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"א-2021 מ/1443.

וליד טאהא: אנחנו מכינים את החוק לקריאה שנייה ושלישית.

וליד טאהא: הדיון עכשיו הוא בפנייה, הסתייגות של חבר הכנסת שלמה קרעי.

וליד טאהא: בבקשה, שלמה, תנמק את ההסתייגות, את הפנייה - תקרא לה מה שאתה רוצה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש, דיברנו על זה אתמול, ואני שמח על הדיון שקבעת להיום, שגם אפשר לתת לגורמים נוספים להביע את דעתם.

שלמה קרעי: יש לי כאן גם מכתב של מרכז השלטון האזורי שהם תומכים בהצעה זו - תיכף נשמע גם אותם.

שלמה קרעי: אני מקווה שגם הנציגה שלהם, ראש מועצת דרום השרון, צריכה להגיע לכאן.

וליד טאהא: דרום השרון דווקא?

וליד טאהא: זה המרכז שלא נמצא בתוך ההחלטה.

שלמה קרעי: מתוקף תפקידה במרכז השלטון האזורי.

איתן גינזבורג: יושבת-ראש של ועדת התכנון של המרכז לשלטון אזורי.

וליד טאהא: בכל הארץ, או שרק למרכז?

שלמה קרעי: בכל הארץ.

איתן גינזבורג: של כל המרכז.

שלמה קרעי: מה שהם כותבים כאן, זה בערך מה שאמרנו.

שלמה קרעי: דיברנו על זה שיש מצוקת דיור, ואנחנו פתרנו חלק ממנה בכמה פרקים בחוק ההסדרים.

שלמה קרעי: יש כאן איזושהי ביורוקרטיה, איזשהו חסם שמונע מיישובים כפריים, מיישובים קהילתיים, לפצל דירות ולהגדיל את היצע הדירות להשכרה או למכירה.

וליד טאהא: מינהל התכנון מפחד מלחצי תנועה בכניסה ליישובים.

שלמה קרעי: אז יש כאן.

שלמה קרעי: דיברנו על זה שבקשה כזאת תצטרך לקבל היתר הרי.

שלמה קרעי: צריך לקבל היתר מהוועדה המקומית, וכאן הם מוסיפים גם שזה יותנה בהסכמת מליאת הרשות.

שלמה קרעי: כמובן, שאם רואים – אז לא יאשרו את העניין הזה.

שלמה קרעי: דיברנו על זה, אני חושב, שהדבר הזה לא ייספר במגבלת כמות הדירות, זה בעצם מהות התיקון שפיצול דירות לא ייספר במגבלת יחידות הדיור הקבוע ליישוב בתמ"א 35.

שלמה קרעי: הם יוסיפו כבר.

שלמה קרעי: יש להם עוד בקשה שהם מבקשים כאן – שזה לא יותנה בהסכמת רמ"י ולא יהיה טעון תשלום או עיסקה לרמ"י על פיצול דירות.

שלמה קרעי: זאת כוונת הדיון שעסקנו בו בפעמים הקודמות.

שלמה קרעי: זה מה שהם כותבים, אני חושב שזה מובן מאליו.

מופיד מרעי: האדמות שלהם קשורות לרמ"י.

וליד טאהא: לא, אבל לא בבית הפרטי שלו?

מופיד מרעי: מדובר פה על אדמות שמוחכרות על ידי המועצות האזוריות.

תומר רוזנר: חבר הכנסת קרעי, אני מציע שתציג בדיוק את ההצעה שלך בצורה מפורטת, כדי שנוכל - - - תגיד את הסעיפים שאתה רוצה לתקן, ומה בדיוק אתה רוצה לתקן בכל סעיף, כדי שנדע בדיוק.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: בזה אני איעזר בך דווקא תומר.

תומר רוזנר: בהחלט.

שלמה קרעי: מה שאני מבקש, בתיקון 117, סעיף 147י(3) ששם הוא מגביל יישובים קטנים קהילתיים.

שלמה קרעי: אני מבקש לבטל את המגבלה הזו.

תומר רוזנר: בצפון ובדרום.

שלמה קרעי: בצפון ובדרום.

שלמה קרעי: אני ביקשתי בכל הארץ, אבל יושב ראש הוועדה אמר, בוא נתחיל, נשים רגל.

שלמה קרעי: אז נשים רגל בצפון ובדרום, ובהמשך נמשיך את ההוראה הזאת.

תומר רוזנר: אני רוצה רק לוודא מבחינת מה שאנחנו הבנו, שמקובל עליך, אנחנו נכתוב בסוף הסעיף, שההוראה הזאת לא תחול על יישוב במחוזות הצפון והדרום.

תומר רוזנר: זאת הכוונה, כן?

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: נכון.

שלמה קרעי: אני רק רוצה לוודא שבאמת מה שמרכז השלטון האזורי, מה שהם מעלים, נמצא קבוע בהוראה, שמה שהם אומרים כאן, שזה לא ייספר במגבלת יחידות הדיור – זה מהות התיקון.

תומר רוזנר: זאת שאלה אחרת.

תומר רוזנר: יש פה שני דברים שונים.

תומר רוזנר: הנושא שאתה אמרת, פיסקה 3 שאתה מדבר עליה לא מתייחסת לנושא הזה.

תומר רוזנר: פיסקה 3 אומרת, אני אסביר לוועדה.

תומר רוזנר: פיסקה 3 אומרת שכל הוראה שמדובר בה על פיצול דירות ומבנים צמודי קרקע, לא תחול במקומות שבהם תמ"א, שהיא תכנית מיתאר ארצית קבעה מכסת יחידות דיור ליישוב.

תומר רוזנר: תמ"א 35 קבעה מכסת יחידות דירות ליישובים, ביישובים הקטנים, כפריים – קיבוצים, מושבים, מושבים קהילתיים, וכו'.

תומר רוזנר: לא נקבעו כמובן מכסות תושבי בערים, או במועצות מקומיות קטנות, לצורך העניין, לירוחם אין מכסת תושבים.

תומר רוזנר: מדובר על יישובים שהם כאילו יישובים קהילתיים באופיים.

תומר רוזנר: ההוראה של פיסקה 3 אומרת, שכל ההסדר של פיצול דירות לא יחול ביישובים האלה.

תומר רוזנר: אתה מבקש לבטל את ההוראה הזאת.

שלמה קרעי: לבטל את ההוראה, ולומר שזה לא ייכלל במינהלת.

תומר רוזנר: זו כבר שאלה אחרת.

תומר רוזנר: לפרוס את המכסה עצמה, זאת שאלה אחרת.

תומר רוזנר: אם רוצים צריך לקיים עליה דיון, אבל זאת שאלה נפרדת משאלה של פיסקה 3.

שלמה קרעי: אתה רואה את זה כשאלה נפרדת?

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: לא נפרדת במובן שאי-אפשר לקיים עליה דיון עכשיו.

תומר רוזנר: לא.

שלמה קרעי: אם למשל היישוב יש בו מכסה של 400 תושבים, ועכשיו יש בו 300, תאשר פיצול דירות, הם לא יוכלו להתרחב, ואז גמרת להם את המכסה.

שלמה קרעי: אנחנו לא רוצים למנוע מיישוב להתרחב.

תומר רוזנר: לפני שאפרת מתייחסת, אני רק אומר.

תומר רוזנר: אם רוצים לומר את הדבר שאתה מבקש עכשיו לומר, אז צריך להגיד הוראה נוספת.

שלמה קרעי: בסדר.

שלמה קרעי: זה מה שאמרתי, אני איעזר בך.

תומר רוזנר: כן.

תומר רוזנר: אני רק אומר.

תומר רוזנר: אם זה מה שמבקשים, מעבר לתיקון של פיסקה 3, נצטרך להוסיף הוראה נוספת.

אפרת ברנד: אני אתייחס בקצרה עוד לפני ששמענו את יתר המוזמנים.

אפרת ברנד: אני חושבת שהחידוד שתומר עשה, הוא חידוד מאוד חשוב, ומאוד רלבנטי, כי יש הבחנה מהותי בין שתי הקביעות שחבר הכנסת קרעי מבקש להכניס.

אפרת ברנד: אני רוצה לומר שמינהל התכנון לא מתנגד באופן קטיגורי לתוספת יחידות דיור או לפיצול.

אפרת ברנד: אנחנו פשוט חושבים שהדבר הזה צריך להיעשות בצורה מושכלת, לא פזיזה, כי צריך להבין שלפיצול במגזר הכפרי ההשלכות, לעומת המגזר העירוני שלגבי זה יש כבר את התיקון הקיים, ההשלכות של זה הן הרבה יותר משמעותיות כפי שוודאי אתה יודע.

אפרת ברנד: נכון להיום יש מדיניות תכנון במדינת ישראל, שהיא מעוגנת בתמ"א 35.

אפרת ברנד: תמ"א 35 – בעצם, העיקר שלה זה למנוע פירבור, ולחזק ערים.

אפרת ברנד: ולאמירה הזאת יש משמעויות מרחיקות לכת מבחינת התכנון.

אפרת ברנד: יש לזה השפעה על התשתיות.

אפרת ברנד: יש השפעה על חיזוק ערים.

אפרת ברנד: אנחנו לא פעם שומעים ערים שאומרות שהחיזוק של היישובים הכפריים בעצם פוגעות ביישובים שהם חלשים יותר, מכיוון שכל האוכלוסייה החזקה עוברת ליישובים הכפריים ונוטשת את הערים.

אפרת ברנד: כלומר, יש מדיניות תכנונית.

שלמה קרעי: אוכלוסייה חזקה לא תעבור לדירה מפוצלת.

אפרת ברנד: בפוטנציאל התיקון הזה שאנחנו מציעים, הוא יכול להביא לכפלה של יישובים כפריים בפוטנציאל, וההשפעה על זה, אם אני משווה לעיר היא כמובן השפעה שהיא מאוד מרחיקת לכת.

אפרת ברנד: היא מרחיקת לכת מבחינת התשתיות שיש ביישוב.

אפרת ברנד: היא מרחיקת לכת מבחינת מוסדות הציבור שיש ביישוב.

אפרת ברנד: ולכן, אנחנו חושבים, שגם אם יוחלט לאשר כזה דבר, נכון שזה ייעשה בתוכנית ולא בהקלה.

אפרת ברנד: חשוב לי להגיד בהקשר הזה, שנכון לנו יש מהלך מאוד מעמיק וחשוב שנעשה בשיתוף כל המועצות האזוריות והרשויות לעדכון תמ"א 35 בנושא הצפיפות.

אפרת ברנד: כרגע המגזר העירוני מתקדם, כי לגבי המגזר הכפרי באמת השיח ממשיך.

אפרת ברנד: ובין היתר, בנושא של עדכון תמ"א 35 – עולים גם הנושאים האלה שחבר הכנסת מבקש להכניס.

אפרת ברנד: אבל מחשבה חייבת להיות מחשבה תכנונית.

אפרת ברנד: השאלה אם זה יהיה אחראי כמחוקקים לתת אמירה כזאת באופן גורף.

אפרת ברנד: להגיד שבכל היישובים הכפריים עכשיו בהליך הקלה, כמו שאנחנו יודעים, הוא לא הליך תכנוני אמיתי, יהיה אפשר לפצל, ובפוטנציאל להכפיל יישובים כפריים.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אבל הם הצטרכו אישור של ועדה מקומית.

אפרת ברנד: אבל זה הליך של הקלה.

אפרת ברנד: זה לא דומה לתכנון שאתה בודק את התשתיות.

תומר רוזנר: שיקול דעת מצומצם.

תומר רוזנר: שיקול דעת מאוד מצומצם.

אפרת ברנד: מאוד מצומצם.

אפרת ברנד: וגם הספקטרום של השיקולים שנלקחים בהליך של הקלה, זה אותם אלה שנלקחים בתכנון.

אפרת ברנד: כשאתה עושה תוכנית, אתה בודק את התשתיות.

אפרת ברנד: בוא נתאר יישוב שהיום תמ"א 35 יש בו 200 יחידות דיור.

אפרת ברנד: מערכת הביוב נבנתה ל-200 יחידות דיור.

אפרת ברנד: מוסדות הציבור נבנו ל-200 יחידות דיור.

אפרת ברנד: כלומר, כל התשתית היישובית נבנתה להיקף היחידות.

אפרת ברנד: עכשיו, בהליך של הקלה, אנחנו בפוטנציאל יכולים להגיע ל-400 יחידות דיור, זו משמעות שהיא מרחיקת לכת.

שלמה קרעי: לכן מרכז השלטון האזורי מבקש שזה יותנה, ואני מסכים איתם שזה יותנה בהסכמת מליאת הרשות.

אפרת ברנד: אבל מליאת הרשות יש לה שיקולים.

שלמה קרעי: אבל אי אפשר לא לסמוך על ראשי המועצה, על הגורמים הנבחרים המקומיים.

שלמה קרעי: על ועדה מקומית לתכנון.

שלמה קרעי: אי אפשר את הכול.

שלמה קרעי: לא כל החכמה אצלנו.

שלמה קרעי: אפשר גם לתת להם לאפשר הקלות כאלה.

אפרת ברנד: נכון.

אפרת ברנד: אבל חוק התכנון והבנייה קובע הליך של הקלה והליך של תוכנית.

אפרת ברנד: הליך של תוכנית הוא הליך שבודק לעומק ולרוחב את ההשפעה המרחבית של תוספת יחידות דיור, ודאי שהיא כל כך משמעותית על ערים סמוכות, האם זה יפגע בערים סמוכות שאף אחד מאתנו לא רוצה להחליש.

אפרת ברנד: האם התשתיות שמובילות אל היישוב הן ערוכות מבחינת הנשואה שלהן לקלוט תוספת כזאת של יחידות דיור.

אפרת ברנד: האם מוסדות הציבור ערוכים.

אפרת ברנד: זה הליך של הקלה, הוא הליך פרטני.

אפרת ברנד: הוא בודק ספציפית.

אפרת ברנד: אין יכולת בהליך של הקלה לעשות אותה בחינה.

שלמה קרעי: אני לא מקבל את מה שאת אומרת.

שלמה קרעי: ברגע שאתה מתנה את זה באישור של מליאת הרשות וועדה מקומית, וזה פיצול דירות.

מופיד מרעי: אני חושב שיש סתירה בין מה שאת אומרת, לבין מה שבאמת מוסדות התכנון מתכוונים.

מופיד מרעי: כי היום כל התכנון ביישוב הכפרי לוחצים ומחייבים שמונה יחידות דיור לדונם כדי להגדיל את הצפיפות במתחמים.

מופיד מרעי: כדי להגדיל את הצפיפות – כתוצאה מהגדלה של הצפיפות, תחת חוק הבנייה הכפרי, התקנה של הבנייה הכפרית, כל התשתיות בשטחים הציבוריים נותנים מענה.

מופיד מרעי: עכשיו, מה אנחנו אומרים פה.

מופיד מרעי: התקנה היא באה לפיצול של דירות.

מופיד מרעי: מה אומר חבר הכנסת קרעי - בהסכמה במליאת הרשות, ואני טוען, יהיה כפוף לוועדת התכנון המקומית, כי יש ועדת תכנון של המועצה האזורית שהיא מקומית.

שלמה קרעי: זה בוודאי, זה קבוע בחוק כבר עכשיו, לכן, לא הוספנו, זה כבר נמצא.

בנימין ארביב: רק לדייק את העניין הזה.

בנימין ארביב: אין מליאת הרשות, וזה גם לא מליאת הוועדה.

בנימין ארביב: זו ועדת משנה של ועדה מקומית שדנה - - -

מופיד מרעי: בסופו של דבר, זו ועדה מקומית.

מופיד מרעי: האישור צריך להינתן על-ידי הוועדה המקומית לתכנון ובנייה, כי היא הסמכות לתת בסופו של דבר היתרי בנייה.

מופיד מרעי: לא הרשות המקומית, הרשות המקומית יכולה להגביל כניסה או קליטה של אנשים בתוך התחומים שלה בתנאים כאלו או אחרים כמו שכונת חיילים משוחררים למגזר מסוים.

מופיד מרעי: זה קיים, זה מתבצע.

מופיד מרעי: זאת אומרת, מצד אחד, אנחנו רוצים להגדיל את הצפיפות ביישובים הכפריים כתוצאה ממחסור בקרקעות וכן הלאה, ואתם מחייבים אותנו.

מופיד מרעי: ואני בא משם, והיו לי גם ויכוחים על התוכניות המפורטות מה בדיוק אנחנו עושים.

מופיד מרעי: באמת, עובדים וזה בסדר.

מופיד מרעי: התקנה הזאת נשמעת כנושא סוף העולם, ממש לא.

מופיד מרעי: התקנה הזאת באה, נאמר פה, בין השורות אולי, ולא הובלט מי רוצה לפצל את הדירות – זו האוכלוסייה לא הענייה, לא העשירה, זו אוכלוסייה מבוגרת.

מופיד מרעי: אני חושב שכן התקנה הזאת צריכה להיות.

מופיד מרעי: זו דעתי האישית.

אפרת ברנד: אני רק אומר שכל מה שאדוני אמר, זה נכון, רק שהדברים נעשים היום בתוכנית, כלומר, באותה בחינה שאליה כיוונתי.

אפרת ברנד: וככל שיש דירה שמתווספת, היא נגרעת מהמכסה בתמ"א 35.

אפרת ברנד: כלומר, כמו שאני אמרתי, מינהל התכנון מעודד וחושב שנכון, וגם הכיוון שאליו הולך העדכון של תמ"א 35, מדבר על עיבוי פנימי בתוך היישוב ולא על הרחבות.

אפרת ברנד: אבל האמירה היא שהדבר צריך להיעשות בתכנית, בחשיבה תכנונית מרחבית, בשים לב ליישובים שנמצאים באזור, לתחבורה, למבני הציבור, ובהתחשבות במכסה שיש בתמ"א 35.

מופיד מרעי: אני מסכים איתך, אבל פה את עוברת לתכנון אזורי.

מופיד מרעי: אני גם חסיד התכנון האזורי.

מופיד מרעי: אני חושב שתכנון אזורי מסיר הרבה מאוד חסמים מרשות מקומית - אם זה עיר, אם זה יישוב, אם זה כפר.

מופיד מרעי: וכן, בתכנון האזורי, כן צריך להילקח בחשבון בשביל הגילוי הנאות, אני הייתי גם היועץ המוניציפלי של תוכנית הגליל המערבי 20/40 ואני מבין בתכנון אזורי, צריך ללכת על זה, כי זה רק יפתור את הבעיות.

מופיד מרעי: אבל כל מה שאת אומרת זה לא סותר בבקשה לתקנה.

אפרת ברנד: אני אומר שבעצם התיקון המוצע, חותר תחת שתי - - - הבסיסיות שאנחנו חושבים שיש במגזר הכפרי.

אפרת ברנד: ראשית, צריך תוכנית.

אפרת ברנד: במגזר הכפרי אי-אפשר לאפשר כזו תוספת של יחידת דיור בהליך של הכלה.

אפרת ברנד: הדבר השני, שיש מכסה בתמ"א 35.

אפרת ברנד: התיקון המוצע בעצם הופך את לוח2 לאות מתה, כיוון שאם כתוב היום 200 יחידות דיור, הפיצול הזה מאפשר להגיע ל-400 יחידות דיור.

אפרת ברנד: אז בשביל מה יש את לוח2 לתמ"א 35?

אפרת ברנד: תכנית מיתאר ארצית שהיא אולי התוכנית החשובה ביותר שקיימת היום במדינת ישראל, שאני אומרת, היום יש חשיבה מחודשת עליה, לרבות בעניין הצפיפויות, בשיח צפוף עם המגזר הכפרי, אז מה?

אפרת ברנד: אז עכשיו אנחנו באים בהליך של חקיקה, בלי להבין את המשמעויות, ואומרים, בהליך של הקלה, שהוא בכל אופן הליך נקודתי, ולא הליך תכנון בראייה כוללת, מאפשרים להכפיל יישובים כפריים.

שלמה קרעי: אתם באתם לפה ואיפשרתם 200% ביישובים להגדיל בלי - - -

וליד טאהא: אבל מה הקשר, אפרת, מבלי להתרחב לסעיפים נוספים?

וליד טאהא: אני לא בעד שנפתח דיון לגבי סעיפים נוספים.

וליד טאהא: הסעיף הספציפי המדובר, אפשר להתמקד רק בו.

אפרת ברנד: אנחנו מראש סבורים שלא נכון לאפשר בכלל, כמו שאמרתי.

אפרת ברנד: המגזר הכפרי צריך להיבחן בראייה תכנונית, בשיתוף פעולה של המגזר הכפרי, וכך אנחנו חושבים שהדברים צריכים להיעשות.

אפרת ברנד: אבל אם יושב ראש הוועדה, מבקש כן לאפשר איזושהי גמישות, אנחנו סבורים שנכון לצמצם אותה למחוזות הדרום והצפון בלבד, כי אחד העקרונות של תמ"א 35 זה גם חיזוק הפריפריה, וגם לגבי שינוי לוח2, תמ"א 35 לגבי המחוזות האלה.

וליד טאהא: וגם לחשב את זה מהמכסה?

אפרת ברנד: חובה לחשב את זה מהמכסה.

וליד טאהא: אני אשאל שאלה - למה לא?

וליד טאהא: למה אתה מפחד מהמכסה, הרי אלה דירות שהתווספו?

וליד טאהא: הן באמת צריכות להיות בתוך המכסה, למה לא?

וליד טאהא: בין אם יבנו אותן בנפרד, בין אם יפצלו אותן, הן בתוך המכסה - למה לא?

שלמה קרעי: כי אתה מונע אפשרות עתידית מהיישובים.

שלמה קרעי: דירות כאלה זה דירות להשכרה כמו שאמרנו.

וליד טאהא: לא משנה.

וליד טאהא: אם הוא פיצל, לא מעניין לאיזה שימוש.

וליד טאהא: הוא יכול להביא זוג צעיר, לחתן אותו שם.

וליד טאהא: הוא יכול להשכיר את זה לתיירים, לתלמידים, לא משנה.

וליד טאהא: אבל לצורך העניין, שלמה, למה אני אומר את זה –

שלמה קרעי: הוא לא יוכל למכור את הדירות.

וליד טאהא: רבותיי, אני לא מעוניין לפתוח, כי כל סעיף פותח על סעיף נוסף, ולא זו הייתה הכוונה.

וליד טאהא: הכוונה באמת לאפשר את זה.

וליד טאהא: אם זה בממדים גדולים - - -

שלמה קרעי: בוא נגביל 25% מהמכסה.

שלמה קרעי: תוסיף על פיצול דירות מקסימום 25% מהמכסה.

שלמה קרעי: את אומרת שלא נגיע לפי שתיים, אז 25%.

וליד טאהא: ואז לא לחשב את זה גם מהמכסה?

שלמה קרעי: לא לחשב.

שלמה קרעי: הרי זה מה שדיברנו.

שלמה קרעי: כי דירות כאלה אי-אפשר למכור אותן, מותר רק להשכיר אותן.

וליד טאהא: אתה אומר – ללכת עם ולהרגיש בלי...

שלמה קרעי: זה נותן מענה מסוים, אבל זה לא נותן מענה ליישוב.

שלמה קרעי: אולי בוא נשמע, אדוני היושב-ראש, את מרכז השלטון המקומי.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: אני מבין שרוצה לדבר השכנה שלי.

וליד טאהא: שלום, אושרת גני גונן.

וליד טאהא: כמובן, ראש מועצת דרום השרון.

וליד טאהא: יו"ר הוועדה לתכנון וקרקעות של המועצות האזוריות.

אושרת גני גונן: של כל המועצות האזוריות בכל הארץ.

אושרת גני גונן: תודה רבה, ליושב ראש, אני רוצה להודות לך, חבר הכנסת שלמה קרעי.

אושרת גני גונן: אני חושבת מאז לפני חמש שנים שהייתה כאן הוראת שעה, ואנחנו לא היינו בתוכה, חלו שינויים.

אושרת גני גונן: אני אומרת שזה נכון מאוד שפותחים את זה עכשיו גם למרחב הכפרי שלא נכלל בהוראת שעה הקודמת.

אושרת גני גונן: דברים משתנים.

אושרת גני גונן: אנחנו חושבים שבהחלט יש מקום לתת גם במרחב הכפרי את הפיצול בעיקר, כי הוא משרת גם את המדינה.

אושרת גני גונן: יש כאן נציגים של המדינה, ממינהל התכנון, ואני קצת מתפלאת על הדברים, משום שהרי כל הזמן מדברים על מחסור, על מחסור ביחידות דיור.

אושרת גני גונן: והנה כאן, בלי לבנות בינוי נוסף, בלי לקחת שטחים חקלאיים ופתוחים ולהרוס אותם, אלא, מתוך הבנוי והקיים, אפשר לייצר עוד יחידות דיור לעם ישראל בלי לשנות בכלל את המרקם, בלי לשנות את הסביבה.

אושרת גני גונן: כמובן, שזה נתון, וזה צריך להיות נתון לכל ועדה מקומית, לבחירה ולבדיקה אם זה מתאים בהתאם לתשתיות שקיימות ביישוב.

אושרת גני גונן: יש יישובים שזה מתאים להם.

אושרת גני גונן: ויש יישובים שהתשתיות לא יכולות להכיל את הפיצולים האלה.

אושרת גני גונן: תנו לוועדות המקומיות לקבל החלטה אם כן או לא, שתהיה את האופציה הזאת נתונה גם במרחב הכפרי.

אושרת גני גונן: אז מצד אחד, אנחנו יכולים באמת לתרום את תרומתנו בתוספת יחידות דיור.

אושרת גני גונן: מצד שני, אנחנו גם יכולים לאפשר ביישובים עצמם להגדיל יישובים, ולא מתוך תמ"א 35 לוח2, ואני אסביר למה.

אושרת גני גונן: למה לא בתוך לוח2? 1.

אושרת גני גונן: מפני שלוח2 באמת יש עליו דיונים עליו האם הוא רלבנטי או לא.

אושרת גני גונן: אני אומרת לך, הוא לא רלבנטי, וזו עמדתנו במרכז השלטון האזורי.

אושרת גני גונן: הוא לא רלבנטי.

אושרת גני גונן: כי לוח2 בחלק מהמקומות כבר מיצה את עצמו.

אושרת גני גונן: כלומר, יש יישובים, יישובים קהילתיים, אפילו שכנים שלך, לא יכולים להתפתח יותר.

אושרת גני גונן: זהו.

אושרת גני גונן: הם הגיעו למכסה שלהם, הם לא יכולים יותר להתפתח.

אושרת גני גונן: הנה כאן, בתוך האפשרות הזאת, בבתים גדולים שאולי כבר לא מתאימים למה שהיה פעם, הילדים עזבו את הבית, אפשר לייצר יחידות קטנות יותר, ולהביא עוד תושבים ליישוב.

אושרת גני גונן: להצעיר את היישוב, ולתת לעוד אנשים צעירים מענה לדיור.

אושרת גני גונן: אז זה למה לוח2 צריך להיפרץ.

אושרת גני גונן: שנית, לוח2 מאפשר את היחידה השלישית במשקים, וזו החלטה שהתקבלה.

אושרת גני גונן: עכשיו, אם למישהו יש אפשרות להכניס את היחידה השלישית, או הרחבה ביישובים שלא התממשו לעומת פיצול דירות, ברור שיעדיפו לעשות את היחידה השלישית ואת ההרחבות שעדיין לא עשו.

אושרת גני גונן: ואם זה יבוא על חשבונם, אז הפיצול לא יהיה רלבנטי להם, כי הם לא יעשו פיצול של בית קיים, במקום מה שהם יכולים לבנות בלוח2.

אושרת גני גונן: עכשיו, לוח2, ככל שלוח2 ייפתח בתיאום, כמו שאנחנו עושים עכשיו כשאנחנו מדברים על צפיפויות לדיור, אנחנו נמצא שיש מקומות שבהם נכון לפתוח אותו, ויש מקומות שבהם לא נכון לפתוח אותו.

אושרת גני גונן: אבל קטגורית להגיד לוח2 חוסם הכול ולא תהיה יותר בנייה במרחב הכפרי, למעט מה שהגדירו לפני שנים, זה מבחינתנו לא נכון ולא רלבנטי לא למציאות שהשתנתה, לא ליישובים שכן רוצים להתפתח, לצמוח ולגדול, ולא למדינת ישראל, שכן, יש מקום שיהיו עוד יחידות דיור במרחב הכפרי.

אושרת גני גונן: כמובן, שוב אני אומרת, בתיאום עם מינהל התכנון ולא בצורה פרועה.

אושרת גני גונן: אבל למה זה רלבנטי להצעה שאנחנו מציעים כאן עכשיו?

אושרת גני גונן: כי זו לא בנייה חדשה.

אושרת גני גונן: זה מיחידות קיימות.

אושרת גני גונן: במקום שביחידה קיימת גדולה של 200 מ"ר שגרים היום זוג ותיקים שהילדים שלהם כבר עזבו את הבית, לא יוכלו לגור עוד זוג צעיר כי הם מפצלים את זה - - -

וליד טאהא: מחשבת את המכסה רק לבנייה חדשה?

אושרת גני גונן: כן.

אושרת גני גונן: רק לפיצול.

אושרת גני גונן: הדבר השני, אני רוצה לדבר על ההתניות שאנחנו מבקשים שתהיינה כאן בהחלטה.

אושרת גני גונן: אמרנו שזה לא יהיה על חשבון מכסות תמ"א 35.

אושרת גני גונן: שנית, שתוספת דירות מגורים לפי הסעיף הזה ביישוב חקלאי, או ביישוב קהילתי כהגדרתם בחוק רשות מקרקעי ישראל, תותנה בהסכמת מליאת הרשות, ובהסכמת הוועדה המקומית האגודה השיתופית.

אושרת גני גונן: אמרתי את זה קודם.

אושרת גני גונן: יש יישובים שזה לא מתאים להם.

אושרת גני גונן: יש יישובים שזה כן מתאים להם.

אושרת גני גונן: הוועדה יודעת לבחון אם לתת את האפשרות הזאת או לא בהתאם לתשתיות הקיימות ביישוב.

אושרת גני גונן: הדבר השלישי, מתן ההקלה בתוספת דירות לפי סעיף זה במקרקעי ישראל, לא תותנה בהסכמת רשות מקרקעי ישראל.

אושרת גני גונן: לא תהיה מותנית בביצוע עיסקה עם רמ"י, כי זה לא יקרה, כי לא יהיה מימושים לזה.

אושרת גני גונן: זה פשוט לא יקרה.

תומר רוזנר: למה אתם רוצים פטור מדמי הסכמה?

אושרת גני גונן: אני אומרת, זה לא קרה גם במגזר העירוני.

תומר רוזנר: מה לא קרה?

וליד טאהא: בקשת הסכמה.

אושרת גני גונן: אנחנו לוקחים זכויות קיימות ובינוי קיים.

אושרת גני גונן: אנחנו לא בונים כלום נוסף, אז למה אנחנו צריכים עכשיו את כל הסיפור הזה של רמ"י בעניין?

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: בבקשה, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני, אני חסיד של תכנון, לא של פרטץ', ולכן, ככלל, אני מעדיף שדברים ייקבעו בתוכניות ולא בהקלות.

איתן גינזבורג: ורק בחוק הזה אנחנו מבטלים את עולם ההקלות, שזו בשורה מאוד משמעותית למדינת ישראל כולה, וטוב שהדבר הזה יבוא לכדי סיום.

איתן גינזבורג: כל סאגת ההקלות היא סאגה נוראית שמעכבת תכנון, פוגעת בתכנון, ויוצרת תכנון לקוי.

איתן גינזבורג: אני מבין את הרצון של המרכז של לשלטון אזורי לפצל דירות.

איתן גינזבורג: לא דין רשויות מקומיות מוניציפליות לדין רשויות אזוריות, לכן אני מבין את ההבדל.

איתן גינזבורג: אני התנגדתי לפיצול דירות באירוע העירוני.

איתן גינזבורג: אני מבין את הרצון של השלטון האזורי.

איתן גינזבורג: אני הייתי מציע לוועדה כך – שוב, אני חושב שצריך הרבה תכנון, ולוח2 הוא לוח חשוב, ואם הוא צריך לעבור את הרשות כן, אבל זה עדיין עוקף תכנון.

איתן גינזבורג: אבל במידה והוועדה רוצה להקל עם הרשויות האזוריות, אני הייתי מקפיד על זה שזה יהיה באזור צפון ודרום.

איתן גינזבורג: ולאור הדברים ששמעתי כאן, בטח לא מגיע ל-50%, 25%, נניח הייתי מאפשר 10% מעל המכסה, כדי לאפשר לאותם יישובים שלא יכולים להתפתח, לתת להם איזה מענה מסוים.

איתן גינזבורג: וגם כדי להיות מצד שני מופקר ופרוץ לכל עבר.

איתן גינזבורג: אני חושב שזה מין בלנס טוב שייתן מענה למצוקה אמיתית מצד אחד.

איתן גינזבורג: מצד שני, לא לפרוץ ולהגיד בעצם – תוכנית ארצית לא שווה שום דבר, ואנחנו פשוט עולים עליה.

איתן גינזבורג: גם פה ירדנו בסוף מ-200% ל-65% אם אני לא טועה.

וליד טאהא: אין 200%.

שלמה קרעי: הם באו עם ה-200%.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: הם באו בתב"ע, בתוכנית, לא בהקלה.

שלמה קרעי: ועדה מקומית מאשרת את זה.

שלמה קרעי: אני מסכים איתך שצריך להגביל את זה באחוזים, 20% זה סביר.

וליד טאהא: נמצאת איתנו בזום קרן חיים.

וליד טאהא: עו"ד בלשכה המשפטית של רשות מקרקעי ישראל.

וליד טאהא: בבקשה.

קרן מנצור חיים: קודם כל, אנחנו רוצים להגיד שבאופן עקרוני, אנחנו לא מתנגדים לכל פעולה שתאפשר לעמדה שהוצעה בדיון.

קרן מנצור חיים: אבל בנקודה הזאת, אנחנו מסכימים שלגבי מגבלת יחידת הדיור, אנחנו חושבים שזה לא אמור להיכנס במכסה כי אז יביאו אותנו לאפשרות לתכנן הרחבות עתידיות ולשווק מגרשים.

וליד טאהא: מה את אומרת על הצורך בהסכמה שלכם?

קרן חיים: אנחנו כן נדרוש שבסעיף 11 התווסף תוספת בסייפא שיבואו אלינו להסכמה שלנו בכל המקומות שיש להם את המגבלה של התמ"א.

קרן חיים: במושבים ובקיבוצים, זה עסקאות קנייניות מבוקרות גם מבחינת הבעלות, וגם מבחינת זאת שלא רק - - - הזכויות.

קרן חיים: ולכן, הם הצטרכו לעשות את זה עם עיסקה גם בנושא הזה של הפיצול.

קרן חיים: ולכן, פה בסעיף 11 סייפא, היינו מבקשים להוסיף תוספת - לגבי הניסוח המשפטי המדויק נסכים אחר כך, אבל למעט באישור שנקבעה לגביה מגבלה ליחידות דיור, בתוכנית מיתאר ארצית משולבת לבנייה ולפיתוח ולשימור תמ"א 35, זה חשוב לנו, כי הם הצטרכו לבוא לעשות אצלנו את העסקאות האלה, כל הקיבוצים והמושבים שלא השלימו את כל רכישת הזכויות.

וליד טאהא: מצד אחד, את אומרת לא להכניס את זה למכסה.

וליד טאהא: מצד שני, את אומרת צריכים לבוא אליי כדי לתת להם הסכמה.

שלמה קרעי: ההסכמה תהיה בחינם.

שלמה קרעי: ..

וליד טאהא: תודה רבה.

אושרת גני גונן: אני אשמח להתייחס לשני דברים.

אושרת גני גונן: קודם כל העניין של חבר הכנסת איתן, למה שאמרת, רק בצפון ורק בדרום, כדי לעודד את ההתיישבות בצפון ובדרום.

אושרת גני גונן: אני לא חושבת שיש סתירה.

אושרת גני גונן: אנשים שבוחרים לגור במרכז הארץ, בוחרים לגור במרכז הארץ, שיהיה להם עצה גם במרכז הארץ זה לא סותר.

וליד טאהא: בכל זאת, אנחנו לא מכניסים את מרכז הארץ.

שלמה קרעי: זאת התקלה, אושרת, אנחנו שמים רגל.

אושרת גני גונן: אני אומרת הוראת השעה הזאת חלה בכל הארץ במגזר העירוני, אז שהיא תחול בכל הארץ גם במגזר הכפרי.

אושרת גני גונן: אם אנחנו נצטרך לעשות עסקאות עם רמ"י, אז מבחינתנו אנחנו לא בפנים.

וליד טאהא: זאת אומרת, את דוחה את הדרישה של רמ"י לבוא אליהם להסכמה.

שלמה קרעי: אין שום סיבה, אדוני היושב ראש.

אושרת גני גונן: כן.

אושרת גני גונן: לא שינינו כלום.

וליד טאהא: אבל היו לארג'ים במכסה.

וליד טאהא: ..

וליד טאהא: בבקשה, אפרת.

וליד טאהא: אני מכיר את אפרת, יודעת לצאת מסבך בשום שכל.

וליד טאהא: ..

אפרת ברנד: אני רק אומר שאושרת פה טענה שתמ"א 35 לא רלבנטית.

וליד טאהא: דרך אגב, היא לא הראשונה שאני שומע אותה אומרת את זה.

אפרת ברנד: כן.

אפרת ברנד: אז נכון, תמ"א 35, היא התוכנית שאושרה על-ידי הממשלה, והיא המחייבת, והיא מהווה חיקוק, והיא מהווה את ההסדרה התכנונית במדינת ישראל, לרבות, ביישובים הכפריים.

אפרת ברנד: מעבר לזה, אני לפחות לא שמעתי שום נימוק תכנוני במה שונה דירה שהתווספה על דרך של פיצול שהיא יכולה להיות גם דירה דיי גדולה.

אפרת ברנד: החוק קובע גודל מינימום במה היא שונה בהיבט התכנוני מכל דירה אחרת שנכון לא להכיל אותה במכסת יחידות הדיור בתמ"א 35.

אפרת ברנד: לדירה הזאת יכולה להגיע משפחה שכמובן צורכת תשתיות, וצורכת מבני ציבור, וצורכת דרכים.

אפרת ברנד: ולכן, בהיבט הזה, בהיבט התכנוני, לא ברור איזה - - -

שלמה קרעי: אפרת, זה לא נכון, סליחה, עם כל הכבוד.

שלמה קרעי: כשבנו בית של 200 מ"ר, יכלה מראש לגור שם משפחה עם 17 ילדים.

שלמה קרעי: את יכולה להגיד למישהו לא? הילדים יצאו מהבית, ועכשיו הבית ריק.

שלמה קרעי: אז נאכלס אותו בסטודנטים שרוצים ללמוד.

אפרת ברנד: לא.

אפרת ברנד: אז הדעת נותנת שגם בבית גדול, לא יגורו בדרך כלל, עשרה ילדים.

שלמה קרעי: אצלי בבית שלי אנחנו גרים תשע נפשות, ובבית של ההורים שלי גרו 19 נפשות.

אפרת ברנד: מה שרציתי לומר, אנחנו שוב חושבים שאין מקום, כמו שגם אמר היושב ראש, במה שונה הדירה הזאת מכל דירה אחרת, כלומר, אי-אפשר לאחוז את החבל משני קצותיו.

אפרת ברנד: רוצים להוסיף ולאפשר, זו דירה לכל דבר.

אפרת ברנד: ולכן, היא צריכה להימנות במכסה.

וליד טאהא: זאת אומרת, הקטע של אפרת, לא קשור להיענות לדרישה העקרונית המקורית.

וליד טאהא: אבל יש בו פרטים חדשים לגבי המכסה.

וליד טאהא: יש לי שאלה.

וליד טאהא: הרי המכסה נקבעה מראש.

וליד טאהא: זאת אומרת, היישוב ערוך לפי המכסה - הן מבחינת כבישים, הן מבחינת שירותים.

אפרת ברנד: לא.

אפרת ברנד: יש תכנון מפורט שנעשה בשביל יחידות הדיור שכרגע אושרו, וברור שהמכסה המקסימלית שעליה אפשר להגיע - - - לא מתכננים מראש ל-400 יחידות דיור.

איתן גינזבורג: המכסה בעצם אומרת, אדוני היושב ראש, עד לכדי 400 דירות, וכדי לעשות 400 דירות, כל פעם שבונים דירה, אז צריך להוסיף עוד חתיכת כביש.

איתן גינזבורג: אני חושב שהמרכז לשלטון אזורי צודקים שאין פה שום סיבה ללכת לרמ"י ויעבור את הביורוקרטיה.

אפרת ברנד: רק בהיבט התכנוני.

אפרת ברנד: אני רוצה לומר שבשנת 2016, כמדומני, נעשה תיקון לתמ"א 35, בעקבות בקשה של המגזר הכפרי שאיפשר יחידת דיור נוספת לכל נחלה שלא נספרת במכסה של לוח2.

אפרת ברנד: אני מרגישה פה איזשהו כרסום מתמשך בלוח2.

אפרת ברנד: כלומר, היום יש יחידה, עכשיו יהיה פיצול שלא נספר, ואנחנו הופכים את החשיבה התכנונית, היסודית שלוח2 מעגנת, בעצם לשום דבר.

אפרת ברנד: לכן, אני חושבת שהעובדה שיש היום מהלך חשוב ומעמיק לעדכון תמ"א 35, החשיבה של איזה יחידות דיור ייספרו – האם יחידות קטנות הן שונות.

אפרת ברנד: האם שכירות היא שונה, צריכה להיעשות במוסד התכנון, ולא בהליך גורף, בלי חשיבה על הדקויות במסגרת הליך חקיקתי.

קרן מנצור חיים: אני רק רוצה להשיב לאושרה, אם אפשר.

קרן מנצור חיים: שוב פעם, במושבים, בקיבוצים, הם לא - - - זכויות, ולכן, כאשר עושים פיצול הם חייבים להגיע לקבלת ההסכמה.

איתן גינזבורג: למה?

איתן גינזבורג: אין פה תוספת שטח, אין שום דבר.

איתן גינזבורג: למה אתם צריכים לכל בית שבונים שכבר אישרתם אותו?

איתן גינזבורג: למה רמ"י צריכה עכשיו להתערב לתוך בית קיים?

איתן גינזבורג: מה איכפת לך עכשיו אם שמתי את הדירה הזאת כדירה או משרד?

איתן גינזבורג: מה זה עניינך?

עמית שטאובר: הם לא שילמו את מלוא - - מיגורית, וזאת הסיבה.

איתן גינזבורג: סליחה רגע, הם בנו את הבית?

איתן גינזבורג: הם שילמו על הבית?

איתן גינזבורג: מה עכשיו העניין שלך לגבי השימוש?

איתן גינזבורג: הבית כבר שולם.

איתן גינזבורג: את רוצה למצוא כאלה שלא שילמו לך?

איתן גינזבורג: תמצאו אותם בדרכים נורמליות, לא על הדרך.

עמית שטאובר: הם לא שילמו את התשלום, ולכן אנחנו עומדים על הדרישה שלנו במקביל לתיקון הזה, לתקן גם את סעיף 11 שהצטרכו להגיע לרמ"י.

וליד טאהא: בבקשה, מילכה.

מילכה כרמל: אני ראש תחום תכנון וקרקעות במרכז השלטון האזורי.

מילכה כרמל: יש לי שתי נקודות, והאמת היא, שאלה שאני מפנה לוועדה, או למינהל התכנון.

מילכה כרמל: הרי אנחנו מדברים על אירוע של הוראת שעה לאור משבר הדיור, ולאור הצורך של מדינת ישראל להוסיף יחידות דיור בזמן קצר בגלל שאנחנו באמת במצוקה.

מילכה כרמל: ולכן, גם המחוקק הקציב את הוראת שעה בחמש שנים.

מילכה כרמל: תוך שנתיים היא אמורה להסתיים.

מילכה כרמל: בעצם, ההוראה הזאת כבר התקיימה, אז אני שואלת, אולי מינהל התכנון יודע, אולי מישהו מרשות מקרקעי ישראל, מה קרה בפועל במגזר העירוני?

מילכה כרמל: האם באמת הוראת השעה הזו הוסיפה למדינת ישראל ליחידות דיור?

וליד טאהא: מה הקשר לדיון?

מילכה כרמל: מה הקשר לדיון?

מילכה כרמל: אני אומרת שהחשש הגדול של מינהל התכנון, וזה לא רק של מינהל התכנון, זה גם של המועצות האזוריות שהן ישויות תכנוניות בפני עצמן.

מילכה כרמל: שפתאום התווספו מאה אחוז ממכסת יחידות דיור במרחב הכפרי, זה חשש שהוא לא קיים, הוא לא סביר.

מילכה כרמל: סך הכול, אנחנו מאפשרים בהוראת השעה הזו, בהקלה הזאת, תוספת של עוד – אם אני הייתי ממש אופטימית, 10%, וה-10% האלה הן תוספת משמעותית, ולמה?

מילכה כרמל: כי זה תוספת למגוון של יחידות דיור, לאפשרות שגם אנשים שאין להם כסף לבנות לא במושב, לא בקיבוץ, ולא ביישוב הקהילתי, להיות חלק מהקהילה הזו, זה בוודאי, ואני גם על זה רוצה להגיד, זו לא תחרות לעיר השכנה.

מילכה כרמל: אני לא יודעת אם היושב ראש יודע, אבל מה אחוז של הקיבוצים והמושבים במדינת ישראל, זה פחות מ-5% מתושבי המדינה.

מילכה כרמל: החשש הגדולה שמא פתאום תהיה נהירה למושב, לקיבוץ, ולמושבים הקהילתיים, ראשית, היא לא נכונה, מכיוון שלא יממשו את זה יותר מ-10% כמו שלא מימשו את זה בעיר.

מילכה כרמל: שנית, מלכתחילה, המגוון של המגרשים או יחידות הדיור הוא קטן יחסית למגוון בערים הסמוכות.

וליד טאהא: אתה מדברת באותו היגיון, לא צריך לחשב בתוך המכסה, וכולה 10% תוספת על הקיים.

שלמה קרעי: 20%.

וליד טאהא: לא, אני אומר מה מילכה אמרה.

וליד טאהא: היא מעריכה שהדבר הזה יביא לתוספת של עד 10%.

מילכה כרמל: אולי מינהל התכנון יגיד כמה זה התממש.

וליד טאהא: לא, תגידי מה שאת אמרת.

וליד טאהא: הוא יגיד מה שהוא רוצה מהתכנון.

אושרת גני גונן: תראו, קצב הגידול במרחב הכפרי הוא נמוך.

אושרת גני גונן: לפעמים בחלק מהמקומות הוא שלילי.

אושרת גני גונן: מה שאנחנו מבקשים לעשות כאן, זה גם להצעיר ולגוון, ולאפשר באמצעות יחידות דיור קטנות יותר גם דם צעיר.

אושרת גני גונן: סבבה, את התכנית נעשה, אנחנו עושים עכשיו הרי ביחד.

אפרת ברנד: יחידות הדיור הנוספות ו-813 מומשו.

מופיד מרעי: יש לי שאלה.

מופיד מרעי: כשמינהל התכנון, רשויות התכנון היום נותנות היתר בנייה, הן מגבילות את הבנייה, את ההיתר בכמות האנשים שיאכלסו את הבית?

מופיד מרעי: - לא.

מופיד מרעי: אני נותן דוגמה.

מופיד מרעי: נתתם היתר ליחידת דיור של 100 מטר מרובע.

מופיד מרעי: גרה שם משפחה עם שישה, שבעה אנשים, המשפחה עזבה.

מופיד מרעי: המועצות והרשויות המקומיות יגידו מה הפוטנציאל של בתים כאלה שנמצאים למעשה בלי דיור - מה זה משנה עכשיו אם לוקחים את ה-100 מ"ר, מפצלים את זה לשניים, וגרים שם שתי זוגות של ארבעה אנשים, ולא משפחה של שמונה אנשים.

אפרת ברנד: שוב, כמו שאמרתי, לרוב, שתי משפחות ושתי דירות, מבחינת אוכלוסייה, זה יהיה מספר הרבה יותר גדול, מאשר משפחה אחת בבית גדול.

אפרת ברנד: אני לא בטוחה שהדוגמה מעידה על הכלל.

מופיד מרעי: מינהל התכנון מתעסק עם היתרים - - -

שלמה קרעי: תהיי בטוחה שכן.

שלמה קרעי: במושב אצלנו כל משפחה היו עשרה ילדים, זה ממוצע במושבים בדרום.

שלמה קרעי: אז הילדים גדלו, יצאו, נשארו זוג הורים מבוגרים.

שלמה קרעי: מה הבעיה שיתנו לזוג צעיר לגור שם?

שלמה קרעי: ואני לא אומר לך לתת לכל דירות, 20% נראה לי מעט מאוד.

שלמה קרעי: אני הייתי רוצה 50% אבל 20% נראה לי - - -

אפרת ברנד: אנחנו פה בהתייעצות גם עם גורמי המקצוע אצלנו.

תומר רוזנר: כמה יחידות דיור אפשר לבנות היום בנחלה, וכמה מתוכן ממומשות?

תומר רוזנר: כמה יחידות דיור אפשר לבנות בנחלה?

אושרת גני גונן: בגלל רמ"י, בגלל העלויות לרמ"י.

שלמה קרעי: בגלל רמ"י, זה דורש אישור.

אושרת גני גונן: ברור שבגלל רמ"י.

אושרת גני גונן: בגלל רמ"י אין היום מימוש של היחידה השלישית.

אושרת גני גונן: זה עולה הון תועפות, ואנשים לא עושים את זה.

תומר רוזנר: כמה יחידות דיור אפשר לבנות?

תומר רוזנר: מבחינת התכנון.

אפרת ברנד: אני יכולה להגיד כמה יש יחידות דיור שלא נספרות.

אפרת ברנד: התוכנית היא זו שתקבע כמה יחידות דיור אפשר בנחלה.

אפרת ברנד: מבחינת תמ"א 35, יש יחידה אחת שלא נספרת בנחלה, נחלה שהייתה קיימת במועד התיקון שזה 2016, יחידה אחת.

אפרת ברנד: בנוסף, יש לפי איזשהו נוהל שגובש בעבר הרחוק, יחידת הורים, מה שנקרא, שזה 55 מטרים שצמודים לבית האב, לא ניתן למכור.

אפרת ברנד: זו כאילו יחידה להורים, מתוך הבנה שמדובר ביחידה חקלאית, וגם היא לא נספרת.

אפרת ברנד: אחד ו-55 מטר בעצם לא נספר.

אפרת ברנד: הפשרת התכנית היא זו שתקבע, מבחינת תמ"א 35, נחלה שהייתה קיימת יחידה אחת.

אפרת ברנד: בנוסף, נוהל שגובש שצמודים לבית האב, יחידה להורים,

גלעד קריב: לפי ההצעה הנוכחית של חבר הכנסת יהיה אפשר ארבע יחידות דיור באותה נחלה, זו המשמעות.

אפרת ברנד: העובדה היא שיש שם יחידה שאושרה שלא מומשה - - -

תומר רוזנר: רק לציין בהקשר הזה שצריך להביא בחשבון.

תומר רוזנר: הנושא הזה הוא מאוד רגיש מבחינת ערכי היסוד של המדינה, והנושא הזה על בפסק דין שיח חדש, בקשת המזרחית, שבו בית המשפט העליון התייחס לצדק החלוקתי בנושא זה.

תומר רוזנר: צריך לשים את זה על השולחן שמדובר פה בהקצאת זכויות ליחידה רביעית כבר בנחלה לבני המושבים הוותיקים.

אושרת גני גונן: זה להשכרה וזו הוראת שעה.

אושרת גני גונן: זה פיצול הוראת שעה.

אושרת גני גונן: המימוש של זה במכירה לא קיים, זה להשכרה בלבד.

וליד טאהא: רבותיי, אני רוצה לעבור לזום.

וליד טאהא: בבקשה, אוסנת קמחי, סמנכ"לית לענייני הכפר במשרד הבינוי והשיכון.

אוסנת קמחי: שלום, תודה רבה על רשות הדיבור.

אוסנת קמחי: אני רוצה רגע להציג את העמדה המקצועית.

אוסנת קמחי: אנחנו היחידה במשרד השיכון שמטפלת ביישובים הכפריים בפריפריה.

אוסנת קמחי: חשוב לי מאוד להגיד.

אוסנת קמחי: תראו, יש לוח2 בתמ"א 35, שמגבילה את גודל היישובים.

אוסנת קמחי: גם ככה, היישובים הם יישובים יחסית מאוד קטנים מבחינת היכולת שלהם להתקיים ולהתבסס קהילתית וכלכלית.

אוסנת קמחי: יש את ההחלטה על יחידה שלישית בנחלה.

אוסנת קמחי: אמרו קודם קודמיי, זה לא ממומש מכל מיני סיבות, בעיקר בגלל המחיר, בעיקר המחירים במרכז הארץ.

אוסנת קמחי: אנחנו לא מתנגדים לפיצול בתים.

אוסנת קמחי: אנחנו מתנגדים שפיצול הבתים ייחשב במניין יחידות הדיור בתמ"א 35 בלוח2, ואני אסביר למה.

אוסנת קמחי: כי אם בסופו של דבר, גם ככה, יישובים הם מאוד קטנים.

אוסנת קמחי: הקיבולת המקסימלית של יישובים קהילתיים בלוח2, היא מקסימום 500.

אוסנת קמחי: רוב היישובים הם 350 אולי 400.

אוסנת קמחי: אם אנחנו לוקחים את הפיצול של היחידות האלה שגם הוא וולונטרי, כידוע לכם, אנחנו לא יכולים לחייב בבעלי בתים לעשות את זה, אנחנו לא יודעים מה ייצא מזה.

אוסנת קמחי: ואנחנו מעמיסים עוד על התשתיות.

אוסנת קמחי: אנחנו לא יודעים מי יגור שם, אולי הילדים של אותן משפחות, אנחנו לא יודעים, ואנחנו רוצים לשמור על קליטה רב דורית ביישובים האלה, ולקלוט משפחות צעירות, כדי שתמיד יהיו ילדים במעונות, וילדים בגני המשחקים.

אוסנת קמחי: אנחנו לא מתנגדים, אנחנו רק מבקשים שזה לא ייספר במסגרת הקיבולת של לוח2.

אוסנת קמחי: לכן האיזון הזה של להגיד עד 20% יחידות הדיור אושרו לפיצול.

אוסנת קמחי: גם לא פורץ את לוח2 בהיקפים מאוד גדולים מצד אחד.

אוסנת קמחי: מצד שני, גם לא מעמיס מאוד על התשתיות.

אוסנת קמחי: אני מזכירה לכולנו.

אוסנת קמחי: הבתים הקיימים נשענים על תשתיות ותיקות, הם לא בהכרח נושאות את כל הפיצולים האלה, בבית שלישי בנחלה.

אוסנת קמחי: יש לזה המון היבטים.

וליד טאהא: אם כן, לא צריך להוסיף אף דירה.

תומר רוזנר: היא סותרת את עצמה.

אוסנת קמחי: לא.

אוסנת קמחי: כשאנחנו מוסיפים דירות חדשות, אנחנו עושים תשתיות חדשות.

אוסנת קמחי: אבל כשאנחנו רוצים לפצל על בתים קיימים, לא בטוח שהתשתיות הקיימות מחזיקות את זה.

אוסנת קמחי: מה שאנחנו מנסים להגיד שזה אולי נכון כעוד כלי נוסף נשים, אבל בהחלט לא הכלי היחידי, ובטח לא על חשבון קיבולת לוח 2.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: אריאל צבי ממשרד המשפטים.

וליד טאהא: בזום.

אריאל צבי: תודה, אדוני היושב ראש, אני רוצה רק להתייחס קודם, להמשיך את מה שנאמר גם בידי נציגת רמ"י, וגם מה שהזכיר היועץ המשפטי של הוועדה.

אריאל צבי: בסופו של דבר, מה שרמ"י מבקשים פה, שיבואו אליהם לא בשביל לעשות פישינג אחרי חובות שלא שולמו להם.

אריאל צבי: בסופו של דבר, יש סט של זכויות שהחוזה עם רמ"י נתן, וגם אם התכנון איפשר או לא איפשר, לפעמים יש זכויות שרמ"י לא מכרה למי שבנה את הבית.

אריאל צבי: וכשהיא מבקשת שיבואו אליה, זה בשביל לעשות את העיסקה מחדש, ולמכור לו זכויות נוספות שהוא לא קיבל.

אריאל צבי: כשאנחנו בעצם אומרים שלא צריך לבוא לרמ"י, אנחנו נותנים פה הטבה כלכלית, לפעמים היא יכולה להיות משמעותית, למשל, כשמדובר בזכויות, וזו שאלה אם מוצדק לתת את זה, במיוחד במגזר הכפרי.

אריאל צבי: אני מזכיר את מה שאמר היועץ המשפטי של הוועדה קודם.

אריאל צבי: שאלת הזכויות במגזר הכפרי, היא שאלה רגישה, היא מערבת גם שאלות משמעותיות של צדק חלוקתי.

אריאל צבי: כשאני אומר בעצם – תעשו פיצול, וגם אל תבואו לרשות מקרקעי ישראל, אני אומר שיינתן פה הטבה כלכלית שיש לה משקל, שוב, לא בשביל שרמ"י יוכלו לתפוס את הבן-אדם שאולי חייב להם.

אריאל צבי: אלא, הפיצול עצמו, הוא לפעמים עיסקה שמחייבת תשלום, כי היא נותנת זכויות חדשות שלא ניתנו קודם.

אריאל צבי: ואני חושב שצריך להביא את זה בחשבון בהקשר הזה, במיוחד לאור השאלה של איך מחלקים את הזכויות במגזר הכפרי.

וליד טאהא: אז למה רמ"י ולא הוועדה, ועדת בנייה?

תומר רוזנר: לא.

תומר רוזנר: זה שני דברים שונים.

אריאל צבי: כי רמ"י גובה את הכסף.

אריאל צבי: אני מדבר על הקניין, אדוני, לא על התכנון.

אריאל צבי: מרמ"י מבקשים שיבואו אליהם לא רק בשביל התכנון, אלא בשביל שהם יוכלו לגבות את הכסף על העיסקה ועל הזכויות שהם בעצם מוכרים מחדש בסיפור הזה.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: עמית יפרח מזכ"ל תנועת המושבים.

וליד טאהא: בזום.

וליד טאהא: בבקשה.

עמית יפרח: ברשותך, אני רוצה להתחיל קודם כל עם הדברים שנאמרו על ידי משרד המשפטים, ועל ידי היועץ המשפטי לוועדה.

עמית יפרח: אז קודם כל אין פה עניין של צדק חלוקתי.

עמית יפרח: שני עורכי הדין המלומדים שדיברו על העניין הזה, יודעים שקודם בג"צ הקשת המזרחית, הוא דן בסוגיית שינוי הייעוד של קרקע חקלאית, מקרקע חקלאית למגורים, הוא לא דן בזכויות המגורים, דבר ראשון.

עמית יפרח: דבר שני, בג"צ אישר באופן מלא ומוחלט את החלטת 979 שדיברה על חלקות המגורים.

עמית יפרח: זאת אומרת, אין פה אירוע של צדק חלוקתי, וחבל לקחת כל דיון שקשור למרחב הכפרי, לסוגיה של צדק חלוקתי.

עמית יפרח: אין פה הוספת זכויות, ואין פה טובה שאף אחד עושה למושבים או לקיבוצים.

עמית יפרח: לכן אני מציע את הדבר הזה לשים בצד.

עמית יפרח: דבר שני.

עמית יפרח: מדינת ישראל נמצאת במצוקת דיור.

עמית יפרח: אנחנו לא נמצאים בעולם סטרילי שבו אנחנו בוחנים עכשיו את האירוע הזה במצב שבו אנחנו נמצאים בעודף של יחידות דיור שאין מצוקת דיור ושאין יוקר דיור.

עמית יפרח: מדינת ישראל צריכה לחפש פתרונות לזוגות צעירים על מנת לאפשר להם למצוא מגורים.

עמית יפרח: אגב, גם במרכז וגם בפריפריה המצוקה נמצאת בכל הארץ.

עמית יפרח: ולכן, כל ההתייחסות חייבת להיות תחת ההבנה שאנחנו מחפשים כמה שיותר פתרונות עבור אזרחי ישראל בכל מה שקשור למגורים.

עמית יפרח: הנושא של פיצול יחידות דיור כבר עלה בפעם הקודמת, בסיבוב הקודם.

עמית יפרח: לצערי, גם אז החריגו את המרחב הכפרי מתוך פיצול הדירות למרות הבקשה שלנו לאפשר פיצול דירות באותה יחידת הורים שלא נספרת במסגרת תמ"א 35.

עמית יפרח: וגם אז בגלל עניינים עם המינהל וחוסר הרצון של המדינה לוותר על הרצף הבין-דורי, לא הגענו לפתרון.

עמית יפרח: אנחנו בעד פיצול דירות גם במרחב הכפרי, וגם במרחב העירוני, הכול כמובן במסגרת מסודרת תחת בקרה גם של הוועדות המקומיות וגם של מליאת המועצה.

עמית יפרח: אנחנו כמובן חושבים שאי אפשר לקחת בחשבון את הנושא של פיצול דירות בתוך מסגרת תמ"א 35.

עמית יפרח: לוח 2 של תמ"א 35, באמת הגיע הזמן שיקבל בחינה מחודשת.

עמית יפרח: ובכל מקרה, כרגע, מה שנקבע בלוח2 זה מה שנקרא המסגרת התכנונית הקיימת.

וליד טאהא: תודה רבה.

וליד טאהא: לא נשכח שגם כך מתחיל להיות שיבוש, לא שומעים טוב.

וליד טאהא: היום יום שני, אנחנו צריכים לסיים, כי יש ישיבות של סיעות, וצריך לכבד עבור חברי הכנסת.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לך.

וליד טאהא: אני חוזר אלינו כדי לסכם.

שלמה קרעי: אתה, אדוני היושב ראש, ציר מרכזי בדיון הזה, בזה שהוא בא לידי מימוש כאן, עכשיו בתוך חוק ההסדרים, ולא נדחה למתישהו שאף אחד לא יודע.

שלמה קרעי: אני חושב שלא צריכה להיות שמגבלה נמוכה מדיי, היא לא תיתן מענה מספיק כפי שרציתי.

שלמה קרעי: אדוני, כאשר דיברנו כבר בתחילת הדרך, אז האמירה שלי הייתה, אולי לא שמנו לב לזה בדיונים בינינו, שזה לא צריך להיספר במכסה.

שלמה קרעי: דיברנו, אבל יכול להיות שלא כל כך שמנו לב לזה.

שלמה קרעי: ולכן, אני יכול לקבל את זה אם אין ברירה.

שלמה קרעי: אם אתה לא מאפשר יותר זה, אז אני יכול לקבל את זה שלפחות, כי גם ככה הוראת השעה מסתיימת במאי 22, אז אפשר לקבל 15% שלא ייספר במכסה, כשנגיע להארכת הוראת השעה, נדון בזה מחדש.

שלמה קרעי: אני שומע ממינהל התכנון שיש רצון לעדכן את הלוח הצפיפויות, את לוח2.

וליד טאהא: קודם כל שיעשה בכללי, יעשה גם על זה בהמשך.

שלמה קרעי: אני מניח שמרכז השלטון האזורי גם כן מעוניין בעידכון הלוח הזה, ובאפשרות להגדיל ולהרחיב את היצע הדירות, ואת הבנייה.

שלמה קרעי: אנחנו מכוונים לאותה מטרה, ונשמע עדכון כשנגיע להארכת הוראת השעה.

וליד טאהא: מאה אחוז.

וליד טאהא: אפרת בבקשה.

אפרת ברנד: אנחנו חושבים שיש קושי מסוים בזה שבמסגרת חקיקה - - -

וליד טאהא: האמת, אתם התנגדתם לנושא מההתחלה בכלל.

וליד טאהא: צריך להגיד את האמת.

אפרת ברנד: נכון.

אפרת ברנד: כי אנחנו חושבים שיש קושי שבמסגרת חקיקה מתגברים על תוכנית מיתאר ארצית.

אפרת ברנד: אנחנו חושבים שהתכנון צריך להיעשות במוסדות התכנון.

אפרת ברנד: אבל לאור השיח, ולבקשת היושבת ראש, ועל דעת מנכ"לית מינהל התכנון, אנחנו מוכנים להסכים לעד 15% מהמספר הנקוב בלוח שלא ייספר במניין יחידות הדיור בתמ"א 35.

גלעד קריב: אתם סותרים את מה שאתם מחליטים, אז צריך להגיד.

גלעד קריב: בסעיף קטן (ה) בפיסקה 2, באופן כללי, לגבי רשויות במגזר העירוני, הסעיף היום אומר שוועדה מקומית רשאית לקבוע שזה לא יחול במוסד התכנון שלה בהתחשב במקרים מסוימים, ובלבד שיהיה לפחות 20% שזה מינימום.

אפרת ברנד: פה זה לא 20%, זה עד 15%.

אפרת ברנד: הסעיף הזה זה המקסימום.

מופיד מרעי: זה נשאר צפון, דרום.

אפרת ברנד: נכון.

אפרת ברנד: כמובן, רק במחוזות צפון ודרום.

אושרת גני גונן: למה?

אושרת גני גונן: כאילו במרכז חסר - - -

וליד טאהא: בבקשה, אני הכרעתי בסוגיה הזו.

וליד טאהא: בבקשה, לא פותח אותה לדיון.

וליד טאהא: אני באתי לדיון בהסכמה.

וליד טאהא: אני עושה את זה רק צפון ודרום.

וליד טאהא: אולי בעוד שנה כאשר המועד יפקע, אולי יהיה דיון אחר.

אושרת גני גונן: יש לי שאלה אליכם.

אושרת גני גונן: חברים גם במינהל התכנון וגם כאן.

אושרת גני גונן: האם יש לנו במרכז הארץ מספיק קליטה של יחידות דיור?

אושרת גני גונן: הרי הביקושים הם מטורפים.

אושרת גני גונן: אתם כל הזמן רוצים להתקיל אותם, אז למה לא במרכז הארץ.

אפרת ברנד: יש יחידה נוספת שאושרה ב-2016, לפי סעיף 813.

אפרת ברנד: והיישובים יותר מרשאים לממש את יחידות הדיור שלא נספר.

אושרת גני גונן: מצוקת הדיור לא דילגה על מרכז הארץ.

וליד טאהא: תודה רבה.

תום פישר: רק לגבי השאלה האם צריך לשלם לרמ"י את זכות ההיוון.

תום פישר: לגבי מושבים וקיבוצים, זה לא נכון לגבי יישובים קהילתיים.

תום פישר: במושבים וקיבוצים, המחזיקים בדירות שם אין להם זכות בעלות מלאה בקרקע.

תום פישר: ולכן, הם צריכים לחזור לרמ"י.

איתן גינזבורג: למה?

וליד טאהא: היא רוצה הזדמנות גם לחפש את החייבים.

וליד טאהא: אבל היא אמרה את זה בבירור.

תום פישר: גם מכיוון שהחוק מחייב היום שדירת הדיור שמפוצלת תהיה מחויבת להשכרה, ומי שאינו בעל הקרקע, כמובן שאין לו את הזכות להשכיר.

איתן גינזבורג: למה לא דורשים גם בערים?

תום פישר: בערים - - - שונים.

איתן גינזבורג: מנושא לנושא באותו נושא, במסגרת הדיונים בוועדה, בחוק הנוכחי שבו אנחנו מדברים ברישוי מורשה, דיברנו על מספר נושאים שאפשר להקל עליהם את התהליכים ואת הבנייה, ולא להכביד.

איתן גינזבורג: אחד הדברים שמאוד מכבידים, זה הסיפור של שטחי בנייה – דיברנו על זה, שטח שירות, דבר אחראי, דבר שצריך לשנות.

איתן גינזבורג: אני הייתי מציע שבסעיף 265/31 במקום המילה: "וחלוקתו" יבוא "והאפשרות לחלוקתו", להוסיף את המילה הזאת, זה דבר שיאפשר למקומות שירצו בכך לאפשר היתר בנייה נפחי, ולא לפי חלוקות שטח שירות, יש הסכמה רחבה בין כל חברי הוועדה, שיביעו הממשלה מה דעתם, שיגיד היועץ המשפטי מה דעתו.

תומר רוזנר: אנחנו סבורים שהסמכות הזאת קיימת גם היום, זו רק הבהרה של הסמכות הקיימת, ולכן, אין בו שינוי מהותי מהמצב הקיים.

תומר רוזנר: אבל ההבהרה הזאת היא חשובה.

תומר רוזנר: היא תאפשר לשר הפנים להתקין תקנות שיאפשרו באמת חישוב נפחי ולא חישוב שטחי.

תומר רוזנר: מכיוון שאנחנו סבורים שהסמכות הזאת קיימת ממילא, אז אין פה שינוי מהותי, אלא הוא מבהיר.

בנימין ארביב: אנחנו גם התלבטנו אם יש צורך בסעיף הזה, למען הסר ספק, אנחנו מבקשים כן להכניס את זה לחוק, אבל לדעתי האישית שהייעוץ המשפטי צודק, והסמכות הזאת קיימת גם היום, אבל כאמור אנחנו כן מבקשים להכניס את זה לחוק.

בנימין ארביב: הכוונה היא לתקן את תקנות חישוב שטחים.

בנימין ארביב: בשלב הראשון, לתת אופציה למוסדות התכנון האם לדבר כמו שהיום הבחנה בין השטח לשטח שירות, כמו שהתקנות מחייבות היום שכל תוכנית שקובעת שטחי בנייה תתבצע בחלוקה בין שטחי שירות לשטחים עיקריים.

בנימין ארביב: תיקון התקנות יאפשר למוסד התכנון לפי שיקול דעתו האם לדבוק בשיטה הזו, או לעבור לשיטה נפחית.

בנימין ארביב: אנחנו תומכים בתיקון הזה.

בנימין ארביב: התיקון הזה כבר הופיע בתזכיר תיקון 128, שהפצנו, ואנחנו מברכים עליו.

וליד טאהא: כן, תומכים בתיקון.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסכם את העניין הקודם.

שלמה קרעי: קודם כל, תודה לך.

שלמה קרעי: אומרים – "אין אדם מת וחצי תאוותו בידו".

שלמה קרעי: רצינו שזה יחול בארץ, ולא תהיה מגבלה בכלל, שזה לא ייספר כמכסה, אבל קיבלנו משהו שלדעתי - - -

וליד טאהא: ההתחייבות שלי אליהם שזה יחול רק על הצפון והדרום, ואני עומד במילה שלי.

שלמה קרעי: ההתחייבות היא רק לעכשיו.

שלמה קרעי: הוראת שעה, התחייבות.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: לשנה הבאה אתה אומר - אללה כרים.

שלמה קרעי: מה שכן.

שלמה קרעי: אנחנו מכניסים את זה, שלא הצטרכו להגיע לרמ"י.

שלמה קרעי: לא יהיה שום תיקון.

וליד טאהא: לא, הם ביקשו שיגיעו אליהם, אנחנו לא אמרנו שכן.

שלמה קרעי: משיבים בשלילה לבקשה שלהם.

וליד טאהא: כן.

וליד טאהא: לא צריך להשיב להם.

וליד טאהא: נשאר המצב על כנו.

שלמה קרעי: כי הם מקשיבים לנו.

שלמה קרעי: תוספת דירות עד 15%, לא תחשב במכסה.

שלמה קרעי: זה מותנה בוועדה המקומית, והם ביקשו להוסיף "מליאת הרשות".

תומר רוזנר: אנחנו לא נוסיף את זה, כי יש את הוועדה המקומית.

שלמה קרעי: מליאת הוועדה המקומית.

שלמה קרעי: אם מבחינתם זה בסדר, אני בסדר.

שלמה קרעי: בפעם הבאה כאשר נתכנס לכאן, להאריך את הוראת השעה, אני מקווה שנצליח לפרוץ את הגבולות קצת יותר.

שלמה קרעי: תודה.

וליד טאהא: מאה אחוז.

וליד טאהא: אני רוצה להודות לכולם.

וליד טאהא: מפרסמים את הנוסח, מצביעים עליו מחר.

וליד טאהא: תגיע מחר להצביע בעד כל החוק.

וליד טאהא: ...

וליד טאהא: לגבי רמ"י, הם ביקשו משהו ואנחנו לא נתנו להם.

וליד טאהא: משאירים את המצב כפי שהוא.

תומר רוזנר: הבהרה אחרונה לפרוטוקול.

תומר רוזנר: יהיה מותר לפצל עד 15% בעצם מיחידות הדיור במקסימום המכסה.

תומר רוזנר: זאת אומרת, אם המכסה הושלמה אז אפשר עד 15%, נכון.

תומר רוזנר: זאת הכוונה.

שלמה קרעי: לא.

וליד טאהא: לחשב מהמכסה עד 15%.

שלמה קרעי: לחשב 15%, לא ייחשבו בכלל כחלק מהמכסה.

שלמה קרעי: אם יש מכסה של 100 דירות, 15 פיצולים לא נחשבים.

שלמה קרעי: גם אם יש שם רק 70 - - -

וליד טאהא: שלא תביא לנו נוסח שיסבך את העניינים, איתן.

וליד טאהא: ...

שלמה קרעי: עד 15% מהמכסה פיצולים.

וליד טאהא: תודה רבה לכולם.

וליד טאהא: הישיבה נעולה.