ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 24, 2021-10-12 09:38

משה טור פז: בוקר טוב לכולם, אנחנו כאן בדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט, דיון מהיר בנושא השלמת פערים בשנת הלימודים תשפ"ב לתלמידים עם לקויות למידה ודיסלקציה לאור נזקי הלמידה מרחוק.

משה טור פז: הדיון ביוזמתם של מספר חברי כנסת שגם אני רואה שיושבים כאן, אוסאמה סעדי, ענבר בזק.

משה טור פז: חבר הכנסת בני בגין, תודה שגם אתה משתתף.

משה טור פז: תראו, הנושא הזה של תלמידים עם לקויות למידה הוא חלק אינהרנטי מהותי מעיסוקה של מערכת החינוך בשגרה.

משה טור פז: אנחנו יודעים שמערכת החינוך עוסקת בכלל התלמידים, ובתוכם יש מאות אלפים עם סוגים שונים של לקויות ואתגרים.

משה טור פז: אני יכול להעיד על עצמי שרק כשלקחתי את אחד מילדיי לאבחון, אחרי כמה שעות טובות אמרה לי המאבחנת, אתה יודע שזה גנטי וזה בא ממך, אז אמרתי לה, האמת, תודה רבה, כי הייתי צריך לחיות 48 שנים כדי להגיע לזה שמישהו יאבחן אותי על הדרך.

משה טור פז: זה היה אחד פלוס אחד, אבל באמת אני חושב שהיום ברמת המודעות וההבנה שלנו כאנשי חינוך, כמעצבי מדיניות, גדלה, ואנחנו יודעים היום עד כמה התחום הזה הוא תחום משמעותי.

משה טור פז: אין מורה שנכנס לכיתה, ועשיתי את זה במשך 25 שנה, שלא יודע שיש לו ילדים בכיתה שיש להם אתגרים מסוגים שונים, ואם הוא לא יידע לתת להם מענה, אז במקרה הטוב הילד לא ילמד, ובמקרה הפחות טוב הכיתה לא תלמד.

משה טור פז: כל אלה דברים שאנחנו נרצה לעסוק בהם היום.

משה טור פז: אני אתן לחברי הכנסת כאן לפתוח.

משה טור פז: חברת הכנסת ענבר בזק שגם פנתה אליי בנושא היוזמה לדיון הזה.

משה טור פז: לאחר מכן נשמע את נציגי משרד החינוך, את מירי נבון, את רחלי אברמזון והצוות שלהם, ולאחר מכן נעשה סבב חברי כנסת ונשמע מספר אנשים שנרשמו לדיון הזה.

משה טור פז: חברת הכנסת בזק, אני אתחיל איתך.

משה טור פז: בבקשה.

ענבר בזק: בוקר טוב, קודם כל באמת תודה ליושב-ראש, עמיתי לסיעה, על הדיון החשוב הזה.

ענבר בזק: אני מחזקת את מה שאמרת.

ענבר בזק: זה באמת גנטי, מי כמוני יודעת.

ענבר בזק: אני נשואה לדיסלקט.

ענבר בזק: יש לי שלושה ילדים שסובלים מלקויות למידה וזאת אחת הסיבות שאני מאוד רגישה לנושא הזה, אבל יש גם הרבה מאוד השפעות סביבתיות.

ענבר בזק: הנתונים מראים שבעשור האחרון יש גידול.

ענבר בזק: אם לפני עשר שנים היו כ-85,000 ילדים עם לקויות למידה, היום אנחנו מדברים על 125,400 פחות או יותר, זאת אומרת שזה לא רק גנטי.

ענבר בזק: יש בהחלט השפעות סביבתיות.

ענבר בזק: אנחנו יודעים היום שהטלפונים, הטאבלטים, המכשירים הניידים מחמירים את המצב.

ענבר בזק: דוח מבקר המדינה משנה שעברה הראה שישראל זאת המדינה עם מספר ימי הלמידה בבית הספר הנמוך ביותר בעולם.

ענבר בזק: היה בסך הכול 45 ימים שכל מערכת החינוך למדה לא מרחוק, שהיא למדה בבתי הספר.

ענבר בזק: אין ספק וכולנו יודעים, שכל הילדים במערכת החינוך סבלו מהשנה הזאת, סבלו מהלמידה מרחוק, אבל הקבוצה הזאת של הילדים שסובלים מלקויות למידה, אצלם הפערים גדלו בצורה קיצונית בגלל שזה לרוב ילדים שזקוקים לתיווך.

ענבר בזק: יש כמה רמות של לקויות למידה.

ענבר בזק: יש ילדים בקצה הקיצוני יותר שנמצאים בכיתות חינוך מיוחד, אז חינוך מיוחד עבד.

ענבר בזק: לכל תקופת הקורונה הכיתות האלה המשיכו להיפגש ולכן הפגיעה בהם הייתה פחותה.

ענבר בזק: הקבוצה היותר גדולה זה הקבוצה של הילדים שהם במסגרת של שילוב, שזה אומר שהם מקבלים שעות פרטניות מתווכות.

ענבר בזק: הקבוצה הזאת, לפי השיחות שעשיתי עם ארגונים וגם לפי הניסיון אצלי בבית, היא סבלה הכי הרבה כי אותם הילדים שזקוקים לתיווך בעצם לא קיבלו אותו.

ענבר בזק: זה ילדים שהקושי שלהם בלמידה מרחוק ובכלל לאסוף את עצמם, להדליק בבוקר את המחשב, לשבת במשך 45 דקות ולהתרכז, זה לחלקם בלתי אפשרי, שלא לדבר על הרבה מאוד משימות פרטניות שנתנו להם.

ענבר בזק: הפער הוא מאוד גדול.

ענבר בזק: עוד לפני פתיחת השנה, כבר באוגוסט דיברתי עם שרת החינוך, ד"ר יפעת שאשא ביטון.

ענבר בזק: היא הסכימה איתי שיש פה בעיה, אבל היא באמת ציינה את הקושי עם כל ההיערכות של מערכת החינוך בצל הקורונה.

ענבר בזק: היא אמרה שיש קושי גם בזה לטפל.

ענבר בזק: סיכמתי איתה שאנחנו נמשיך ונדבר על זה לקראת החצי השני של השנה.

ענבר בזק: אני ממש פונה פה ומבקשת גם מנציגי משרד החינוך ששומעים אותנו, וגם אני מצפה שמהוועדה הזאת תצא בשורה והנחיה למשרד החינוך כן למצוא את הדרך לטפל עוד השנה באותם ילדים, לסגור את הפערים, כי אם אנחנו לא נטפל בזה השנה, הפערים האלה יגדלו.

ענבר בזק: הילדים האלה, אסור לנו לתת להם ליפול בין הכיסאות.

ענבר בזק: אני באמת מצפה מאוד מהדיון הזה שנצא מכאן עם אמירות ברורות ועם איזושהי מוכנות של משרד החינוך להכניס את זה כבר לתקציב הנוכחי, איזושהי תוכנית לסגירת אותם פערים.

ענבר בזק: תודה רבה.

משה טור פז: תודה רבה חברת הכנסת בזק.

משה טור פז: אני חייב בפינת הספר הטוב להמליץ כאן

משה טור פז: על ספרו החדש של ד"ר מיכה גודמן, "מהפכת הקשב", שעוסק בצורה אני חושב, מעמיקה וגם עם השלכות פרקטיות בנושא החשוב הזה של ההתמודדות של כולנו עם המכשיר הזה שהוא חלק מחיינו והוא לא הולך להיעלם כנראה, אלא אם כן תצא גרסה חדשה שלו.

משה טור פז: בהחלט נגעת פה לצד נושא לקויות הלמידה והדיסלקציה, גם באתגר הקשב שהולך וגדל, וכולנו, הורים ומורים מרגישים את זה לא פחות.

משה טור פז: אני אתן בהמשך לחברי הכנסת להתייחס.

משה טור פז: אני רוצה לשמוע את משרד החינוך.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, מקובל וזה לפי התקנון, שכאשר יש דיון מהיר על סמך בקשת חברי כנסת, שמאושר בנשיאות, שקודם כל מציגים את הנושא כל חברי הכנסת שהגישו את הדיון המהיר.

משה טור פז: הבנתי.

משה טור פז: חבר הכנסת סעדי, אתה צודק.

משה טור פז: היות וגם אתה חלק מהיוזמים, אז אני בשמחה אשמע אותך.

משה טור פז: בבקשה.

אוסאמה סעדי: אבל אין לי בעיה לשמוע.

משה טור פז: איך שאתה רוצה.

משה טור פז: מה אתה מעדיף?

משה טור פז: התכוונתי לתת לך לדבר ממילא.

אוסאמה סעדי: זה התקנון.

משה טור פז: אתה רוצה להציג עכשיו או שאתה מעדיף אחרי משרד החינוך?

אוסאמה סעדי: אני מצטרף לדברים של חברתי.

אוסאמה סעדי: אנחנו באמת יזמנו כמה חברי כנסת את הדיון הזה, ענבר, אורלי שהגיעה עכשיו, שמחה רוטמן, שירלי פינטו, מרבית הסיעות, כי מדובר בנושא חשוב של הילדים שלנו, ומדובר בנושא חשוב, וגם תיכף חברי לסיעה, סמי אבו שחאדה שיש לו יותר ניסיון ממני בתחום הזה.

אוסאמה סעדי: בכלל, כל התקופה הזאת מאז פרוץ הקורונה בפברואר– מרץ 2020, כל הנושא הזה של למידה מרחוק בוודאי גם לתלמידים רגילים, לא עם לקויות למידה ולא עם דיסלקציה ודברים כאלה, באמת שהם נפגעו.

אוסאמה סעדי: אני הייתי אבא לתלמיד תיכון בכיתה י"ב וראיתי איך הלימודים של הזום, עם כל הכבוד.

אוסאמה סעדי: הם נפגעו באופן קשה ואני חושב שאנחנו את התוצאות של כל התקופה הזאת נראה עוד שנים קדימה, אבל ודאי ובוודאי שהתקופה הזאת של למידה מרחוק ולמידה בזום פגעה קשות באוכלוסייה הזאת של ליקוי ללמידה ולכן צריך תשובות ומענים מיוחדים לאוכלוסייה הזאת.

אוסאמה סעדי: זה שמשרד החינוך לא נתן תשובות לכלל התלמידים בתקופה הזאת, ניחא, אבל אם אנחנו לא ניתן מענה ותשובות לקבוצה הזאת, אנחנו נאבד אותם לגמרי וייגרם נזק בלתי הפיך, לכן אני חושב שעצם העובדה שאנחנו מעלים את הנושא הזה מכלל הסיעות, מהקואליציה, מהאופוזיציה, זה מעיד על חשיבות הנושא ואני מצפה לתשובות ממשרד החינוך, מה הם רוצים ומה הם מתכוונים ומה התוכניות המעשיות שיש למשרד החינוך לקבוצה הזאת של ליקויי הלמידה.

אוסאמה סעדי: תודה.

משה טור פז: תודה רבה חבר הכנסת סעדי.

משה טור פז: זה בסדר אורלי שנשמע קודם את משרד החינוך ואז אני אגיע אליכם?

משה טור פז: בקשה.

דני ז'ורנו: בוקר טוב, אני דני ז'ורנו, מנהלת אגף לקויות למידה והפרעת קשב במשרד החינוך.

דני ז'ורנו: האגף שלנו אחראי במיוחד על המענים בחינוך הרגיל ולכן החלטנו להציג את זה באופן הזה מבחינת הרצף.

דני ז'ורנו: קודם כל רק כדי לסדר את העניינים, השכיחות של תלמידים ובוגרים עם לקויות למידה או הפרעת קשב באוכלוסייה הכללית היא בין 5% ל-15% מכלל האוכלוסייה.

דני ז'ורנו: זאת הפרעה נוירולוגית התפתחותית ולא סביבתית.

דני ז'ורנו: הסיפור של המסכים או דברים אחרים שקורים כרגע, כולל ההיבטים הרגשיים, אולי אנחנו נראה תלמיד מוסח באותה מידה, אבל זאת לא לקות למידה.

דני ז'ורנו: חשוב לציין את זה בפתח הדברים.

דני ז'ורנו: מבחינת החינוך הרגיל, קודם כל הקורונה פרצה לחיינו, כולנו, ללא שום הכנה וגם משרד החינוך נאלץ - - -

סמי אבו שחאדה: גבירתי, אפשר שאלה על הנתון של בין 5% ל-15% מהתלמידים?

דני ז'ורנו: כן.

סמי אבו שחאדה: זה כי אנחנו חושבים שיש לנו תת אבחון או שזה בכלל כי אנחנו חושבים שיש מספיק אבחונים והכול בסדר?

דני ז'ורנו: לא, בכלל לא.

דני ז'ורנו: להיפך, יש עודף אבחונים.

משה טור פז: גם אם את יכולה להתייחס האם זה נובע מאוכלוסיות שונות, מדינות שונות?

משה טור פז: איך זה בעולם?

סמי אבו שחאדה: וגם אם יש שוני בתוך האוכלוסייה, אני אשמח לשמוע, ערבים, יהודים, חרדים.

דני ז'ורנו: אני אסביר.

דני ז'ורנו: למה אני אומרת 5% עד 15%?

דני ז'ורנו: כי מי שסובל מלקות מאוד קשה ומשמעותית, הדיסלקטים שלעולם לא יצליחו לקרוא זה 1% מהאוכלוסייה.

דני ז'ורנו: הדיסגרפים שלעולם לא יצליחו לכתוב הם 1% מהאוכלוסייה.

דני ז'ורנו: אנחנו אומרים 5% בהגזמה כלפי מעלה של הלקויות המאוד קשות ומשמעותיות שמגבילות את החיים של אותם תלמידים ובוגרים.

דני ז'ורנו: 15% זה הדברים היותר קלים, תלמידים או בוגרים שצריכים קצת יותר זמן, שיש בעיית התארגנות, שיש בעיה בהתמצאות במרחב.

דני ז'ורנו: זה דברים קלים יותר.

דני ז'ורנו: לשאלתך בעניין האבחונים, דווקא ישראל סובלת מעודף אבחונים.

אורלי לוי אבקסיס: עודף אבחונים באוכלוסיות חזקות.

משה טור פז: נכון.

דני ז'ורנו: אני יודעת לאן את חותרת אבל אני אתקן את זה.

דני ז'ורנו: היו שנים ש-60% מבוגרי מערכת החינוך היו מוגדרים כתלמידים עם לקויות למידה שנזקקו להתאמות בדרכי היבחנות.

דני ז'ורנו: היו שנים כאלה.

סמי אבו שחאדה: מהסך הכול?

דני ז'ורנו: מסך הכול.

דני ז'ורנו: זה נתון אמיתי.

משה טור פז: תן לי אבחון ואני אתן לך לקות.

זאב בנימין בגין: הנתון הוא אמיתי.

זאב בנימין בגין: זה לא אומר שהלקות הייתה אמיתית.

דני ז'ורנו: כל הנושא הזה היה פרוץ ולפני שבע שנים משרד החינוך עצר את הסיפור הזה.

דני ז'ורנו: היום העניין מאוד מפוקח ורק תלמידים שבאמת עם הפרעת למידה, לא רק בעיה נוירולוגית אלא שקיימת הפרעת למידה, שהוא לא יכול לבטא את הידע שרכש, רק הם מקבלים התאמות בדרכי היבחנות, ואנחנו מדברים שמ-60% זה ירד למספר חד ספרתי.

אורלי לוי אבקסיס: גם פה יש בעיה כי אתם שמתם לצוות החינוכי בבתי הספר על הראש מן מגבלה של גבולות גזרה.

אורלי לוי אבקסיס: אמרתם, ל-10% אתם תחליטו מתוך - - -

דני ז'ורנו: לא.

אורלי לוי אבקסיס: מה לא?

אורלי לוי אבקסיס: אני דיברתי עם המנהל של בית הספר בתור אימא.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יודעת אם הבן שלי, ימצא חן בעיניו, אבל אתם יודעים שזה נוירולוגי.

אורלי לוי אבקסיס: על חלק זה מדלג וחלק לא, אז יש לי אחת שלא צריכה לעשות כלום, מוציאה 100.

אורלי לוי אבקסיס: הייתה לי אחת שצריכה לעבוד מאוד קשה בשביל ה-80.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו באנו ואנחנו ראינו את האינפלציה אצל אוכלוסיות מסוימות, ואני עוקבת אחרי הנושא הזה המון שנים, גם ניסיתי לעשות את זה שדווקא האוכלוסיות המוחלשות בהתאמה לכך שהמורים ימליצו, יקבלו את זה מסובסד על ידי המדינה בלי השתתפות עצמית, כי אוכלוסיות מוחלשות לא עושות אבחונים בגלל העלות המטורפת, 3,000 שקל לאבחון.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת, כשאתם חותכים ב-10%, הוא אמר לי, נתנו לנו עד 10% בבית ספר ואני צריך לחתוך בתוך ה-10% מי יותר חזק, מי יותר חלש, ומתוך כאלו שאני יודע שהם צריכים את זה, אז מתוכם אפילו אני צריך - - -

משה טור פז: חברת הכנסת לוי אבקסיס, היות ואני יודע שאת עוסקת בנושא הזה הרבה שנים, בואו נשמע את משרד החינוך כי הם עשו פה שינוי מסוים.

דני ז'ורנו: נכון.

דני ז'ורנו: לפני שבע שנים הייתה שנה שהגבילו ל-10%, ולא ל-10% שלא ניתן להגיש אלא שבית ספר יכול להגיש עד 10% וכל השאר יעברו לוועדה מחוזית.

דני ז'ורנו: היה בג"צ, היה דיון בעניין הזה.

דני ז'ורנו: אנחנו שינינו ואנחנו מאז שש שנים מפקחים על התהליך הזה.

דני ז'ורנו: אין תלמיד שזקוק לאבחון, ולא משנה מאיזה רקע הוא מגיע, שלא יקבל אבחון.

דני ז'ורנו: אנחנו מיישמים את התוכנית "מלקויות ללמידה".

דני ז'ורנו: המדינה לקחה על עצמה את האחריות לממן את כל האבחונים, לא משנה אם אתה גר בסביון או אתה גר ביישוב מאוד חלש.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתה מוכן לחכות שנה וחצי לתור, אז כן.

אורלי לוי אבקסיס: אם לא, אז אתה צריך לשלם מהכיס שלך.

דני ז'ורנו: אני מצטערת, זה לא לחכות בכלל.

דני ז'ורנו: אנחנו מדברים על תוכנית שפועלת כרגע רק ברבע מחטיבות הביניים.

דני ז'ורנו: בגלל שלא היה תקציב מדינה והקורונה, אי אפשר היה להרחיב אותה, אבל כן הצפי בשנה הבאה להתרחב לכלל חטיבות הביניים.

דני ז'ורנו: מדובר על תהליך תלת שנתי של איתור וטיפול והתערבות בכיתות ז' ו-ח', וכל התלמידים שייצאו עם חשד להפרעת למידה, מופנים.

דני ז'ורנו: הנה, רק השנה האחרונה, בימים אלה אנחנו מסיימים כ-2,000 אבחונים שנעשים במימון המדינה, כאשר ההורים משתתפים ב-200 שקל השתתפות עצמית עבור אבחון דידקטי או 300 שקל עבור אבחון פסיכודידקטי.

דני ז'ורנו: זה התשלום היחיד.

דני ז'ורנו: יתרה מכך, במקרה שהורים גם את זה לא יכולים לשלם, המדינה סופגת גם את זה.

דני ז'ורנו: זה קיים היום בכמעט 200 בתי ספר.

דני ז'ורנו: עכשיו אנחנו נגיע לקורונה.

דני ז'ורנו: בשנתיים האלה כמובן באותן חטיבות שזה מתקיים, אז זה ממשיך להתקיים ועובדים מקרוב, והתלמידים, עכשיו מסיימים לאבחן אותם.

דני ז'ורנו: בשאר מערכת החינוך אנחנו הנגשנו כלים למורים.

דני ז'ורנו: עבדנו באמת במרץ על הכשרת מורים, על הנגשת כלים גם ללמידה מרחוק וגם להערכה מרחוק, לא פחות חשוב, כי מורים אמרו, אנחנו לא יודעים כמה התלמיד יודע, כמה הוא קלט, כמה הוא לא קלט.

דני ז'ורנו: אני גם אומר מילה נוספת.

דני ז'ורנו: יש תלמידים שדווקא הלמידה מרחוק עזרה להם.

דני ז'ורנו: הם פחות מוסחים והם יושבים מול מסך וזה עשה להם טוב, אז הקורונה למרבית התלמידים אולי הקשתה, אבל יש חלק - - -

משה טור פז: מירי, יש לכם תמונת מצב כזו?

משה טור פז: כי זה דיווח שגם אנחנו קיבלנו, שלהפתעת הרבה אנשי חינוך, ההתפלגות של הנושא של הלמידה מרחוק היא לא חד-חד-ערכית ויש תלמידים שזה עזר להם.

משה טור פז: אתם יודעים היום לזהות אותם?

משה טור פז: אתם יודעים היום לתת לצוות כלים למי עדיף למידה כזו ולמידה אחרת?

דני ז'ורנו: אני אומר יותר מזה.

דני ז'ורנו: זה לא רק לשבת מול מסך.

דני ז'ורנו: הרי למדו בשנתיים האלה בקבוצות קטנות יותר, אז גם היחס האישי היה.

דני ז'ורנו: אין לנו עדיין נתונים להגיד למי שזה עזר ולמי לא, אבל אנחנו כן יודעים שיש גם כאלה.

דני ז'ורנו: אני רוצה שזה לא יהיה אקסיומה שהקורונה רק השפיעה לרעה.

דני ז'ורנו: יש כאלה שיצאו נשכרים מזה.

דני ז'ורנו: זה מבחינתי בחינוך הרגיל.

דני ז'ורנו: אני מציעה שמירי תדבר על הממשק עם החינוך המיוחד.

משה טור פז: בקשה.

מירי נבון: בוקר טוב, אני מנהלת אגף בכיר הכלה והשתלבות, זה אגף שבעצם הוקם לפני שלוש שנים בעקבות מה שנקרא הרפורמה של חוק החינוך המיוחד.

מירי נבון: אני רוצה רק להקדים ולומר בכל העניין של תלמידים עם לקויות למידה ותלמידים אחרים.

מירי נבון: בעצם יש שני ערוצים שאליהם אנחנו צריכים להתייחס.

מירי נבון: ערוץ אחד מתייחס באמת לתלמידים ולמתן מענה ספציפי לתלמידים.

מירי נבון: הערוץ השני זה להגביר את המסוגלות והיכולות של המורים באמת להכיל את התלמידים ולתת להם מענה, כי זה נפלא שהילד נמצא שעתיים עם מורת השילוב, אבל הוא עוד 32–33 שעות בתוך הכיתה הרגילה, ואם אני כמורה רגילה לא יודעת מה לעשות, אז זה ברור לכולם, אני לא צריכה להוסיף, לכן היה לנו חשוב לתגבר בשני הערוצים את כל הנושא של ההכלה של התלמידים.

מירי נבון: הכנתי כאן קצת כמו רשימת מכולת, קצת לתאר את מה שאנחנו עשינו.

אורלי לוי אבקסיס: אם אפשר שאלה לפני, כי זה קשור לסקירה שלך.

אורלי לוי אבקסיס: ילדים שנמצאים בחינוך המיוחד בכיתות הרגילות מקבלים שעות, למשל שעתיים וחצי וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: בקורונה זה הלך לאיבוד כי השעות האלה בוזבזו על האוויר, כלומר לא היה, לא ניתנו הלכה למעשה בפועל.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם אותן שעות?

מירי נבון: אותן שעות, וזאת הייתה ההנחיה, יושבת לידי רחלי והיא תיכף תדבר על זה, אבל ההנחיה שיצאה מאגף חינוך מיוחד, לתת את השעות האלה מרחוק.

ענבר בזק: אני יכולה להעיד - - -

משה טור פז: חברים, אני מבטיח לכם שאני אתן לכם לדבר לפי הסדר.

משה טור פז: אני פשוט רוצה שנשמע את הדברים.

מירי נבון: שני הדברים הראשונים מתייחסים בעיקר לתלמידים.

מירי נבון: אנחנו מדברים על סל שילוב והכלה.

מירי נבון: סל שילוב והכלה נועד לתלמידים עם מוגבלות בשכיחות הגבוהה, שכמובן התלמידים שעליהם אנחנו מדברים כרגע הם חלק מקבוצת התלמידים עם מוגבלות בשכיחות גבוהה.

מירי נבון: סל שילוב והכלה אלה שעות ספציפיות עבור התלמידים, ולא סתם אמרת שעתיים וחצי, כי חלקן נגרע לטובת הדרכה לצוות החינוכי.

מירי נבון: הדבר השני שניתן לבתי הספר, ודיברתי על זה כבר כמה פעמים בוועדות החינוך, הוא התקציב השקלי שעכשיו בכלל תופס תאוצה בעוד כל מיני כיוונים.

מירי נבון: בתוך התקציב השקלי אנחנו ביקשנו מאוד למקד תוכניות שהן תוכניות שנותנות מענה לימודי ותוכניות רגשיות, כי התלמידים לא נפגעו רק לימודית.

מירי נבון: אם קשה לי ואני לא מבין מה קורה בשיעור וכל החבר'ה מתקדמים, אז תחשבו איך הנפש נפצעת.

מירי נבון: רק לסבר את האוזן, 165 תוכניות בתקציב השקלי הן תוכניות שנותנות מענה לימודי.

מירי נבון: 464 תוכניות הן תוכניות שנותנות מענה בהיבט הרגשי.

זאב בנימין בגין: סליחה, למה את מתכוונת תוכניות?

מירי נבון: מה שאנחנו עשינו, אנחנו אפשרנו לגופים חיצוניים שאנחנו כמובן מבקרים אותם, בודקים את האיכות שלהם, בודקים בדיוק מי הם האנשים, שלא יהיו כל מיני שרלטנים למיניהם שהם מתהדרים ביכולת לתת מענה לתלמידים.

מירי נבון: אלה אנשים שמרווחים כמובן את מטה לחמם בזכות התקציב השקלי.

מירי נבון: הם מציעים את התוכניות שלהם.

מירי נבון: אנחנו מעלים את התוכניות שלהם לאחר שאנחנו בודקים אותם.

מירי נבון: הצוות באגף שלי בודק את כל התוכניות.

מירי נבון: אנחנו מעלים את התוכניות לאתר התוכניות של משרד החינוך כולל העלות.

מירי נבון: אנחנו גם קבענו עלות כדי שלא יהיה עושק של בתי הספר.

מירי נבון: מנהל בית הספר, אחרי שהוא עושה מיפוי עם הצוות שלו, יודע להגיד אוקיי, אני זקוק לתוכנית חברתית ואני זקוק למענה לימודי.

מירי נבון: הוא נכנס לתוך מאגר התוכניות, בודק ובוחר תוכניות שהוא מעוניין בהן, והוא משלם מתוך התקציב שאנחנו נתנו, תקציב בכסף.

מירי נבון: הוא משלם מתוך התקציב השקלי לאותם אנשים שנותנים את התוכניות, והם נכנסים לבתי הספר.

סמי אבו שחאדה: אלה תוכניות שיכולות להיות גם לצוות וגם לתלמידים?

מירי נבון: התוכניות יכולות להיות לצוות, לתלמידים ולהורים.

מירי נבון: אפשר גם לעשות סדנה להורים, למשל סדנה לחמישה הורים.

משה טור פז: צריך לומר שמירי נבון שיושבת כאן הייתה חלק ממהפך שנעשה לפני מספר שנים במשרד החינוך, בהובלתה של המנכ"לית דאז מיכל כהן, שגם הביא כסף שקלי לבתי הספר, גם פתח מאגר תוכניות לימודיות ורגשיות וגם בעצם אמר למנהלים, תבחרו מה שמתאים לכם.

משה טור פז: באמת מהפך ראוי מאוד שזה בעצם מה שמתואר כאן.

מירי נבון: ההתניה שאנחנו נתנו כדי שלא יילקח כל הכסף רק לטובת המורים או ההורים, 50% חייב להיות עבור התלמידים.

מירי נבון: היתרה יכולה להיות עבור מורים, עבור הורים או את הכול לתת עבור התלמידים.

מירי נבון: ברגע שהבנו שיש עניין, וזה היה משהו כמו שבועיים, אני חייבת רק להגיד שמדינת ישראל הייתה הראשונה בעולם שעשתה את זה.

מירי נבון: זאת הייתה עבודה של 24 שעות, לילה שלם שלא ישנו, צוות שלם.

מירי נבון: כתבנו כלי מקוון למורים שנקרא "הוראה ולמידה מרחוק לתלמידים עם מוגבלויות".

מירי נבון: אני מציעה לכם, דרך אגב, להיכנס ולראות אותו כי הוא מרתק.

מירי נבון: עברנו על כל סוגי המוגבלויות.

מירי נבון: המורים הבינו מתוך הקריאה וההתבוננות בכלי מה האתגר שניצב בפני אותו ילד, למה הם צריכים לשים לב כשהם מלמדים אותו מרחוק, ושורה ארוכה של טיפים, איך לעמוד, איך לדבר, איך לפתוח את הפה, איזה רקע צריך להיות, איזה צלילים וכו'.

מירי נבון: חוץ מזה כנס מקוון גדול היה בתחילת השנה בנושא של לקויות למידה יחד עם דני והצוות שלה, 20 קורסים למורים בנושא של לקויות למידה, קורס מקוון על ידי ד"ר שרה גבעון שכולם מכירים אותה.

מירי נבון: יש כאן עוד המון וכלים שפיתחנו.

משה טור פז: מצוין, תודה רבה.

משה טור פז: באמת מרשים.

משה טור פז: רחלי, ממש בקצרה כי אני רוצה לתת לחברי הכנסת.

רחל אברמזון: בשתי מילים אני אגיד שברצף הזה אנחנו מייצרים את הממשקים עם אגף הכלה והשתלבות, ומביעים בעצם את הידע המקצועי של האגף לחינוך מיוחד.

רחל אברמזון: כפי שאת ציינת, חברת הכנסת, מערכות החינוך המיוחד או המסגרות שלנו באמת עבדו, אבל ההנחיה הייתה חד משמעי שמורות השילוב חייבות להמשיך להעניק לילדים באופן פרטני על פי המערכת שלהם את השיעורים גם במקוון, כי גם בסגרים הבנו שהנתק הזה הוא נתק בעייתי מאוד.

רחל אברמזון: אני רוצה להגיד שברוב המקרים אנחנו ראינו שזה כן מתבצע, ואת אומרת שאת מתוך הניסיון האישי שלך חווית את זה, אז כן, זאת הייתה ההנחיה כי הדאגה הייתה שלא ייקחו אותם לתפקידים אחרים שלא יתנו את המענה.

רחל אברמזון: השמירה על הרצף הזה אל מול הילדים, אני לא יכולה להגיד שזה מספיק.

רחל אברמזון: מה שכן אני יכולה לומר זה שעם החזרה היום, אנחנו כן ממקדים יותר את העבודה שלנו אל מול מומחי התחום מהמתי"אות, להיכנס יותר אל בתי הספר ויותר לתת את ההיבט המקצועי גם אל מול הילדים וגם אל מול הנחיית הצוותים.

משה טור פז: תודה רבה רחלי, תודה רבה למשרד החינוך.

משה טור פז: אני אתן עכשיו לחברי הכנסת להתייחס.

משה טור פז: אני אתן לפי סדר ההגעה, אני כבר אומר, וכדי שכולם יספיקו לדבר, אז בבקשה רק תתמצתו את דבריכם.

משה טור פז: ענבר, את רוצה להוסיף עוד משהו?

ענבר בזק: שלוש שאלות למשרד החינוך.

ענבר בזק: אתם דיברתם על זה שחלק מהתלמידים הרוויחו מהלמידה מרחוק, חלק פחות.

ענבר בזק: האם נעשה איזה מיפוי, האם עשיתם איזה אבחון לזהות מי הילדים שהלכו אחורה ומי אולי השתפר או לא השתנה?

ענבר בזק: האם מישהו במשרד החינוך אסף מבתי הספר נתונים על נוכחות ילדים בשיעורי זום?

ענבר בזק: כי אני קראתי נתונים בין-לאומיים, אגב, על הרבה מאוד נשירה סמויה במהלך הלמידה מרחוק.

ענבר בזק: איך אתם מתייחסים לזה ואיך אתם מטפלים בזה?

ענבר בזק: האם בשנה הזאת התווספו תקנים של מורים להוראה מתקנת ומאבחנים פסיכודידקטים כדי באמת לאתר את אותם ילדים ולעזור להם?

משה טור פז: אתם תענו בסוף, בסדר?

משה טור פז: חבר הכנסת בגין, בקשה.

זאב בנימין בגין: תודה אדוני היושב-ראש.

זאב בנימין בגין: אני אינני חבר הוועדה הזאת הנכבדה.

זאב בנימין בגין: הוזמנתי על ידי חברתי, חברת הכנסת בזק, אולי בעיקר מפני שיש לי מטבע הדברים, כלומר עקב גילי המתקדם, פרספקטיבה יותר ארוכה ואני רואה את ההתקדמות העצומה.

זאב בנימין בגין: ב-1996 יחד עם חברי, שר החינוך דאז המנוח, זבולון המר, אנחנו הקמנו את הוועדה הציבורית הראשונה לעניין זה בראשותה של פרופסור מלכה מרגלית שהייתה אז ראש בית ספר החינוך בתל אביב.

זאב בנימין בגין: בין שאר מעלותיה היא עובדת מהר, ובתוך שישה-שבעה חודשים יצא דוח חשוב כי הוא תיקן את הגישה שהתבטאה בחוזר המנכ"ל דאז, שיש לו שני היבטים עיקריים שדרשו תיקון, האחד, קביעת מספר גג למספר הילדים בעלי לקויות למידה.

זאב בנימין בגין: אני זוכר את ארבעה האחוזים אבל אולי זה קשור למה שאת אמרת, לקויות הלמידה היותר חריפות.

זאב בנימין בגין: הדבר השני והחשוב, ההנחה שלקויות למידה מתגלות עד גיל 12, כלומר מי שבבית ספר תיכון מתחיל להתקשות ולא מבין למה, אז הוא כנראה מתחזה.

זאב בנימין בגין: זו הייתה הגישה אז.

זאב בנימין בגין: פרופסור מרגלית עשתה עבודה טובה.

זאב בנימין בגין: אחד הדברים שלמדנו והוא העיקר, שבטיפול נכון, בעידוד, בכיתות המסוימות ניתן לקדם באופן מפליא ילדים כך שהם ימצו את כישרונותיהם, אם כי צריך כמובן לעניין זה, לעניין ההצעה שהעלתה חברת הכנסת בזק עם החברים האחרים, הרצף הוא מאוד חשוב.

זאב בנימין בגין: כמו שאת אמרת, הרי ההבנה של אותו תלמיד בכל הכיתות, ההבנה של דברי המורה היא רבה אבל תמיד קיים איזה פער, וכשהפער הזה גדל עם ההיעדרות של טיפול רצוף ותשומת לב רצופה, אנחנו עלולים באמת לאבד את יכולת ההתקדמות הזאת.

זאב בנימין בגין: הערה אחרונה גם בבחינת שאלה.

זאב בנימין בגין: אני בכל זאת מוטרד שנים רבות מן הפער החברתי באבחון, שנובע מן הפער החברתי בידיעה, באבחנה.

זאב בנימין בגין: כשאני למדתי, ילד מסוג זה סווג כטיפש ובזאת נגמר העניין.

זאב בנימין בגין: אני חושש שבקבוצות היותר חלשות באוכלוסייה המודעות יותר נמוכה גם של ההורים וגם של הצוות בבית הספר, ולכן כאן דרושה דאגה או תשומת לב מיוחדת.

זאב בנימין בגין: החידוש של האבחון הכללי ובעלות נמוכה, זה סומן כבר על ידי ועדת מרגלית.

זאב בנימין בגין: דובר אז על הקמת שניים-שלושה מרכזים, הראשון בבאר שבע, אבל הייתי רוצה שתשכנעו אותנו שאכן בקרב הקבוצות היותר חלשות מבחינה כלכלית וחברתית והשכלתית, עדיין המודעות הזאת דומה למודעות בקבוצות אחרות.

משה טור פז: תודה רבה חבר הכנסת בגין על הפרופורציות החשובות שנתת לדיון הזה מניסיונך.

משה טור פז: אני אתן כאמור למשרד החינוך להשיב בסוף.

משה טור פז: חבר הכנסת כסיף, בקשה.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: אני אהיה מאוד קצר.

עופר כסיף: את רוב הדברים כבר הזכירו.

עופר כסיף: אני רוצה רק לחדד ולשאול בהמשך לדברים שאמר חבר הכנסת בגין לגבי האם יש באמת איזשהו פילוח לפי אוכלוסיות, גם אוכלוסייה חרדית, אוכלוסייה ערבית ופריפריה מול מרכז מה שנקרא.

דני ז'ורנו: על השכיחות?

עופר כסיף: השכיחות והמענה, זה דבר אחד, וכמובן שחלק מזה זה מה שאמרה קודם חברת הכנסת לוי אבקסיס, כמובן גם לגבי הנושא שהוא הנושא הבסיסי מבחינתי, המעמדי, החברתי.

עופר כסיף: האם יש לכם פילוח ומה המענה שניתן?

עופר כסיף: כי הצרכים כפי שנאמר על ידי חבר הכנסת בגין, הצרכים באוכלוסיות היותר מוחלשות הם הרבה יותר גדולים מאשר באוכלוסיות היותר מבוססות, אובייקטיבית, אז אני הייתי שמח לשמוע לגבי זה.

עופר כסיף: שאלה שנייה ואחרונה היא לגבי השלכות של תיקון 11 לחוק חינוך מיוחד, הנושא של בעצם העלאת רף הקריטריונים של מה נחשב ללקות למידה שמאפשרת כניסה לחינוך המיוחד.

עופר כסיף: בעקבות התיקון לחוק הזה הקריטריונים עלו ולכן הרבה מאוד תלמידים נשארו מחוץ לאפשרות להיכנס לחינוך המיוחד, אז השאלה היא עד כמה זה גם מקבל מענה.

עופר כסיף: תודה.

משה טור פז: תודה.

משה טור פז: חבר הכנסת אבו שחאדה, בקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה אדוני היושב-ראש על הדיון החשוב הזה, ואני מודה לחברי הכנסת שיזמו אותו, גם חברת הכנסת בזק וגם סעדי וכולם.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה להגיד מה מדאיג אותי.

סמי אבו שחאדה: לא עשיתי מחקר וקראתי את כל הנתונים ברמה הארצית, אבל באזור שבו אני חי, שזה לוד, רמלה ויפו, ובחברה שלי איפה שהסתובבנו בתקופת הקורונה, כל העניין הזה של הלימוד מרחוק נגמר כרחוק בלימודים.

סמי אבו שחאדה: מעט מאוד באמת היו בלימודים.

סמי אבו שחאדה: זה הרושם שלי.

סמי אבו שחאדה: אני לא קראתי את כל המספרים.

סמי אבו שחאדה: ממה שאני ראיתי זה היה בעיקר רחוק מלימודים, כי לחלק גדול מהחברה הערבית אין בכלל תשתיות, אין אינטרנט.

סמי אבו שחאדה: היה חסר מחשבים.

סמי אבו שחאדה: ישובים עניים.

סמי אבו שחאדה: מחצית מהחברה מתחת לקו העוני.

סמי אבו שחאדה: היו המון דברים שתרמו לעניין הזה.

סמי אבו שחאדה: מה שיותר מדאיג זה הקשר הברור בין לקויות למידה ודיסלקציות, ובסוף חלק גדול, בעיקר הבחורים, הגברים האלה, מחקרית אנחנו רואים בעשרות אחוזים את הנוכחות שלהם בבתי הכלא, כך שהפשיעה שהולכת וגואה בחברה הערבית כנראה שקיבלה הרבה תמיכה לאחרונה עם כל התלמידים הצעירים האלה שלא היו גם במסגרות ממילא.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שאנחנו חייבים לבנות איזושהי תוכנית לנסות להציל כמה שיותר מהתלמידים האלה.

סמי אבו שחאדה: כמובן שבגילאים קטנים האבחון הוא העיקר ומתן הפתרונות, כי אז אני מבין ממחקרים רבים למשל בענייני דיסלקציות, שאם יש אבחון בגיל המתאים, אנחנו יכולים לעזור למעל 90% מהילדים האלה.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה שכן נחשוב ונשמע מה יש למשרד החינוך דווקא לאלה שהם קצת מבוגרים, מכיתה ח' ומעלה, למי שעדיין נשאר עכשיו בגיל החינוך.

סמי אבו שחאדה: האם אנחנו רואים שגם בחברה הערבית המצב היה הרבה יותר קשה, וגם שהם נמצאים כנוער בסיכון באחוזים הרבה יותר גבוהים?

סמי אבו שחאדה: והאם יש לנו איזושהי תוכנית להציל את הילדים האלה, כי אנחנו רואים איפה זה נגמר.

סמי אבו שחאדה: אני אשמח לשמוע מכם תשובה.

סמי אבו שחאדה: תודה.

משה טור פז: תודה רבה חבר הכנסת אבו שחאדה.

משה טור פז: חברת הכנסת לוי אבקסיס, בקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: ראשית, ענבר, אני זוכרת את נאום הבכורה שלה שהיא בחרה להתמקד גם בנושאים האלו, ואמרתי, איזה יופי, יש עם מי לשתף פעולה.

אורלי לוי אבקסיס: כמי שבאמת שנים אני מתעסקת בנושא הזה, גם העלינו אז בהיותי יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד את כל הנושא של האבחונים.

אורלי לוי אבקסיס: שם באמת ראינו בצורה גורפת שאוכלוסיות חזקות, כוכב יאיר ומקומות שבהם אתה רואה שהמצב הסוציו אקונומי הוא גבוה, היו שם אולי עודף באבחונים וכמעט כולם, היו להם הטבות.

אורלי לוי אבקסיס: ראינו באוכלוסיות מוחלשות במצב סוציו אקונומי 3, 2 ועד 4, תת אבחון ביחס למה שקורה בארץ ולכן אני העליתי את הנושא.

אורלי לוי אבקסיס: בהמשך היה גם הצעת חוק של אריה דרעי.

יעקב מרגי: מה הם עשו?

יעקב מרגי: הגבילו באחוזים לכל בית ספר.

אורלי לוי אבקסיס: אמרתי את זה.

אורלי לוי אבקסיס: מרגי היה חבר בוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו ממש דחפנו לנושא הזה שהאבחונים האלו יהיו גם בהישג ידם של אלו שאין להם את היכולת לסיים את החודש, כי אז אנחנו מקבעים ובגילאים האלו במיוחד, את הנתיב שאליו הילד הזה ילך.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם כאימא שהתברכה בילדים מקסימים, מדהימים, יש לי גם כאלו ויש לי גם כאלו.

אורלי לוי אבקסיס: יש לי גם דיסגרפיה.

אורלי לוי אבקסיס: למה אני שואלת מה קורה עם אותן שעות?

אורלי לוי אבקסיס: לנו ביקשו דווקא ממקום טוב, שלילד יש קושי מאוד גדול בגרפיה, בכל מה שקשור לכתיבה וכדומה, לרכוש מחשב מסוים שהוא יוכל לכתוב איתו הדפסה עיוורת ואז יהיה לו קל בהמשך.

אורלי לוי אבקסיס: קנינו את המחשב, אני חושבת אחד הטובים.

אורלי לוי אבקסיס: עד עכשיו לא היה לו שיעור אחד על הקלדה עיוורת, ואני אגיד לך את האמת, כל יום הוא הולך איתו בתיק, עם המחשב.

משה טור פז: ילד טוב.

אורלי לוי אבקסיס: ילד טוב.

אורלי לוי אבקסיס: הוא עוד מחכה.

אורלי לוי אבקסיס: גם אני מחכה.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שאני אמצא מי שילמד אותו בפריפריה, אם היה לי את היכולת למצוא את הבן אדם, הייתי עושה את זה באופן פרטי.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לך את האמת, חיפשתי, לא מצאתי מי שיעשה את זה בשעות הפנאי, אבל זה לא פתרון, כי הפתרון הוא באמת מה קורה עם אותן שעות שהילד זכאי להן.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני שאלתי מה עם השעות שבוזבזו, שהלכו לאיבוד בזמן הקורונה בזמן הלמידה מרחוק, כל אותן שעות שהילד היה זכאי להן, אז הפערים גדלו כי הוא לא נהנה מהן, כי הוא לא זכה להן.

יעקב מרגי: המנהל ניצל אותן.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני מדברת על הילדים האלו, אני מבקשת לשים דגש גם על אותן תוכניות שאתם מביאים לבתי הספר.

אורלי לוי אבקסיס: אמרתם שיש לכם תוכניות מדף.

אורלי לוי אבקסיס: אני כל כך בעד זה, כי הבעיה כמובן מתחילה אולי מבעיה נוירולוגית כמו שציינתם, של קושי אמיתי, אובייקטיבי, בין אם זה מבחינת הכימיקלים ובין אם זה מבחינת החשמול במוח.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מבינים שיש פה בעיה אובייקטיבית, אבל כשאנחנו נותנים להורים את האפשרות לבחור בין החינוך המיוחד לבין החינוך הרגיל ששם יהיו ההתאמות, אנחנו מסתכלים על המכלול והרבה פעמים הורים מעדיפים את המצב החברתי, הרגשי של הילד מתוך מחשבה שהוא יקבל את השאר בתוך המערכת החינוכית.

אורלי לוי אבקסיס: אל תשכח, כשהם חוזרים הביתה, החברים בהסעות, המפגשים אחר הצוהריים, הפעילויות של הכיתה, לכן הרבה פעמים ההורים אומרים, אני רוצה לשמר את זה שיהיה לו גם חברה לאחר הלימודים.

אורלי לוי אבקסיס: בנושא הזה אני מרגישה שאלו שהשתלבו במערכת החינוך הרגילה הפורמלית, איבדו הרבה מאוד מהזכויות שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: הם איבדו הרבה מאוד מהכלים שיכלו לתת להם כדי לצמצם את הפערים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת לראות איך אפשר להחזיר להם את זה.

אורלי לוי אבקסיס: לגבי האבחונים, אני לא יודעת אם אתם יודעים מה קורה בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אני עושה את זה באופן פרטי, 3,500 שקל.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מדברים על פסיכודידקטי, זה לא בדיקה אחת, זה אירוע מתמשך.

אורלי לוי אבקסיס: זה מספר בדיקות.

אורלי לוי אבקסיס: גם הילד צריך לבוא פעם עם ריטלין, פעם בלי ריטלין, למה?

אורלי לוי אבקסיס: כדי לבחון הלכה למעשה, אמיתי איפה הקשיים שלו.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם שהתורים הם גם שנה שלמה.

אורלי לוי אבקסיס: למי שלא הולך באופן פרטי, מפספס שנת לימודים, לכן אני שואלת אתכם, אם משרד החינוך, ואני מאמינה שהוא עשה מאמצים גדולים.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת, אני הובלתי חלק מהדברים, חלק בהידברות.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו היינו בזכויות הילד, לגבי הטיפולים הפרא-רפואיים קבענו שאם הקופה לא מצליחה עד שלושה חודשים להשיג לילד בגיל הרך, אני נותנת לך פה פתרון שאולי יהיה, המשפחה רשאית ללכת בפרטי ואחר כך לבקש החזרים.

אורלי לוי אבקסיס: אני יודעת על משפחות שמחכים בתור.

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לך שהילדים שלהם חכמים בטירוף אבל יש להם קושי אמיתי והם לא יקבלו את האבחון הזה כי אין להורים שלהם כסף, לכן אם תוך שלושה חודשים הם לא מצליחים להשיג אבחון, על המדינה לשלוח אותם לפרטי ושתשלם על זה שלא הצליחה להציב להם את זה.

משה טור פז: נשמע את משרד החינוך אחר כך.

משה טור פז: תודה רבה על ההצעה.

משה טור פז: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם, אכן נושא מאוד חשוב ורגיש.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהשאלה והסוגיה המרכזית בכל הסיפור שעומד כאן זה באמת מה התפיסה שלנו לגבי חינוך, לגבי העתיד של הילדים שלנו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שהנושא של לקויות למידה הוא נושא שנידון רבות, אבל עד עצם היום הזה אין תוצאות כי מה שנעשה, נעשה בצורה לא מפוקחת, לא מודרכת ונעשה בשליפות, רק לצאת ידי חובה.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד שני, גם לא הושמו המשאבים האמיתיים שצריך בשביל הדבר הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא אחזור על הדברים שנאמרו כאן, שהשנים הראשונות הן מאוד קריטיות בקביעת עתידו של הילד במיוחד בנושא הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: הכל קשור בכל.

אימאן ח'טיב יאסין: הילדים שבאים מבתים שיש להם הורים שיכולים ומודעים לנושא, יכולים מוקדם מאוד ללכת ולקנות ואפילו לשלם יותר כדי לקבל הקלות יותר, וזה מה שמצער, והילדים המוחלשים, ואני שוב אומרת ומדגישה, מוחלשים, מצד אחד אין להם כסף.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד שני, הרבה פעמים ההורים, אין להם מודעות.

אימאן ח'טיב יאסין: מצד שלישי, גם המערכת לא מאפשרת להם.

אימאן ח'טיב יאסין: מנפנפים אותם.

אימאן ח'טיב יאסין: הם באים ואז מתחילים כאילו להגיד להם כמה הילד שלהם בעייתי, כמה הוא לא יושב בכיתה, כמה הוא לא רוצה ללמוד, ואז ההורים יהיו חסרי אונים בסיפור הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אחר כך כשהם מגיעים לנערות, אנחנו פוגשים אותם ברחובות, לכן אני חושבת שצריך שתהיה לנו משנה סדורה בנושא.

אימאן ח'טיב יאסין: אנחנו צריכים לדאוג שיהיה לנו פסיכולוגים בתקן לפי מספר התלמידים בבית הספר.

אימאן ח'טיב יאסין: לא רק שבסוף השנה הם יתעסקו בקושי בהשמות.

משה טור פז: כן, דנו בזה בדיון הקודם.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל זה קשור מאוד.

משה טור פז: את צודקת, זה קשור.

יעקב מרגי: המל"ג לא איתנו פה.

משה טור פז: אבל משרד החינוך איתנו.

יעקב מרגי: בסדר, אני בכוונה עוקץ את המל"ג.

יעקב מרגי: קודם כל הפרא-רפואיים ועל הפסיכולוגים.

יעקב מרגי: שימשיכו להרים את הנקודות ותשחרר לנו עורכי דין במסות לחנוק לנו את הקלינאי תקשורת.

אימאן ח'טיב יאסין: צודק במאה אחוז.

אימאן ח'טיב יאסין: הבעיה לא נגמרת בבתי הספר, לא ביסודי ולא בחט"ב ולא בעליונה.

אימאן ח'טיב יאסין: הבעיה יותר כשהם מגיעים לאוניברסיטה, שמצליחים לשרוד עד לשם ושם הם נופלים על אמת.

משה טור פז: זה נכון.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן אני חושבת שצריך באמת לשבת ועדת מומחים שתבדוק פעם אחת את הנושא, תשים את ההמלצות שלה ושיהיה מישהו שידאג, שילווה את ההמלצות בפועל.

אימאן ח'טיב יאסין: המצב שלנו מאוד גרוע מכל הצדדים.

אימאן ח'טיב יאסין: אפילו שהילדים שעוברים את האבחון וההורים לוקחים מפת הלחם שלהם כדי שיעשו את האבחון הזה, הם מגיעים לבית הספר כשאין אפילו תשתית פיזית לשבת עם אותם ילדים.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא מעמיסה ושמה את הדברים כדי להגיד כאילו זה יותר מדי כבד ואי אפשר.

משה טור פז: אני חושב שאת מתארת פה מצב אמיתי.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אומרת את זה בשביל להסתכל הוליסטית על הדברים ולקחת את הדברים לכיוון הנכון.

משה טור פז: תודה רבה.

משה טור פז: חבר הכנסת בגין, רצית שאלה.

זאב בנימין בגין: יש לנו מחסור כולל בפסיכולוגים, עובדים סוציאליים בחברה הערבית.

זאב בנימין בגין: אני זוכר ניסיון לקיים מגמה במכללת אחווה אבל לא עקבתי מאז.

זאב בנימין בגין: אני לא יודע מה קורה.

זאב בנימין בגין: זה נוגע לילדים ונוגע למבוגרים וזה דורש מאמץ חשוב, עיקרי, בולט, מפני שבמקצועות האלה, בשטחים האלה השפה היא הכלי.

זאב בנימין בגין: לא יכול להיות מישהו שגדל בעברית והוא יבין את הדקויות, את הניואנסים של הבעיות.

זאב בנימין בגין: אני לא יודע אם מהמל"ג או משרד החינוך יוכלו להאיר את עינינו, חלילה לא להחשיך אותן בנתונים האלה, כי ההכשרה הזאת היא חיונית.

ענבר בזק: בפריפריה אני חיכיתי חצי שנה לתור לריפוי בעיסוק.

אימאן ח'טיב יאסין: זה תלוי באיזה קופה.

אימאן ח'טיב יאסין: לפעמים זה שנה גם.

משה טור פז: חבר הכנסת מרגי, בקשה.

יעקב מרגי: תודה אדוני היושב-ראש והתודה והברכה לחברי הכנסת המציעים והיוזמים.

יעקב מרגי: אני חושב שזה נושא חשוב.

יעקב מרגי: אני באתי לדבר באמת על המחסור בכל המקצועות הפרא-רפואיים במערכת החינוך בפריפריה בפרט.

יעקב מרגי: אני חושב שזה נושא שדנו בו הרבה.

יעקב מרגי: אפשר לתת הרצאה מלומדת פה וכולם יודעים את העובדות, אני לא רוצה לחזור עליהן.

יעקב מרגי: הטרגדיה של המשילות בישראל, לפחות שר חינוך, אם היה אפשרי אבל זה לא דמוקרטי, לקבוע שר חינוך מינימום עשר שנים.

יעקב מרגי: טרגדיה שכל פעם חילופים של מנכ"ל.

יעקב מרגי: אתה מתחיל כיוון חשיבה, בא מנכ"ל חדש, שר חדש ולא בז להם, בצדק.

יעקב מרגי: נכנס, רוצה גם הוא שיסמנו אותו בלוח הזיכרון שעשה איזה רפורמה כלשהי.

יעקב מרגי: הצרות שלך לא מעניין את הפוליטיקאים, הצרות שאנחנו מדברים עליהם כרגע.

יעקב מרגי: אני חושב שהסוגיה הזו של המחסור במקצועות הפרא-רפואיים שנושקות למערכת החינוך, היא קריטית להתקדמות אותם ילדים שאנחנו עוסקים בהם.

יעקב מרגי: אפשר לדבר גבוהה-גבוהה הרבה.

יעקב מרגי: אם לא נשים יד על זה בקטע התקציבי, שנדע לשפות, 70 שקל הוואצ'ר שאתם תיתנו לא יהיה שווה גרוש כי יש לו מתחרה ב-500 ו-600 שקל במרכז.

יעקב מרגי: לא נמצא אותם.

יעקב מרגי: אני אהיה רגוע כשאני אדע שמישהו יושב על זה.

יעקב מרגי: לצערי הרב אף אחד לא יושב על זה, לא במערכת החינוך ולא בכלל בפערים בבריאות במדינת ישראל.

יעקב מרגי: אני לקחתי את זה על עצמי.

יעקב מרגי: יושבת-ראש הוועדה לא נמצאת פה.

יעקב מרגי: המנהלת פה ואתה כממלא מקום תשמע את זה.

יעקב מרגי: אתמול בנשיאות, אני מיעוט שם, לא הצבעתי נגד, אבל נושאים של ועדת כלכלה הועברו לוועדת חינוך בגלל העומס של חוק ההסדרים.

יעקב מרגי: אני קורא לכם לא לשתף פעולה עם היוזמה הזו.

יעקב מרגי: יש מספיק בעיות בחינוך, מספיק נושאים לדון בהם.

יעקב מרגי: תתעסקו בהם, תעזבו את בעיות הכלכלה.

יעקב מרגי: תודה.

משה טור פז: תודה רבה חבר הכנסת מרגי.

משה טור פז: בגלל שהדיון הזה הוא דיון טעון ומלא עם תשעה חברי כנסת שדיברו כאן בעיניי מדם ליבם, אני אתן רק לשלוש דוברות מבחוץ להתייחס.

משה טור פז: אני רק מגביל אתכם לדקה, ואחר כך נשמע את משרד החינוך ונסכם.

משה טור פז: רינת גרין מעמותת הדיסלקטים למימוש כישרונותיהם.

רינת גרין: קודם כל תודה רבה על רשות הדיבור.

רינת גרין: אני פסיכולוגית קלינית מומחית, מנהלת מקצועית ומייסדת עמותת קול קורא למען ילדים עם דיסלקציה ולקויות למידה.

רינת גרין: אני גם אימא לשבעה ילדים שרובם בעלי דיסלקציה ולקויות למידה אחרות, ומתמודדת ביחד איתם בכל יום עם אתגרים לא קלים המשותפים לנו ולעוד מאות אלפי ילדים והורים בישראל.

רינת גרין: אנו נמצאים בעיצומה של מגפת הקורונה, אך אני רוצה להזהיר מפני מגפה נוספת העומדת בפתח, מגפת הנשירה מבית הספר ועלייה בדפוסי התנהגות עבריינית של ילדים שמצבם הלימודי, הרגשי והחברתי התדרדר מאוד בתקופת הלמידה מרחוק, ילדים שחווים תסכול ממושך, שהביטחון העצמי שלהם נפגע וחלקם אף חווים דיכאון.

רינת גרין: נורת האזהרה כבר דולקת.

רינת גרין: אסור לנו להתעלם ממנה.

רינת גרין: אין סיבה שבישראל 2021 ילד ילך לבית ספר עם כאב בטן בגלל חרדה שירדו עליו כי הוא לא מקבל תמיכה וכלים להתמודד עם הלקות, וזאת למרות שלדיסלקציה יש שיטות טיפול מוכחות ומבוססות ראיות הידועות כבר שנים.

רינת גרין: לצערי במקרים רבים המערכת עוצמת עין ונותנת מענה מועט מדי, מאוחר מדי ולעיתים לא נותנת מענה כלל.

רינת גרין: לילדים עם דיסלקציה יש פוטנציאל רב וכישורים ייחודיים שיכולים לתרום לכל הכיתה ולסביבה, ואם לא יקבלו מענה נכון, נאבד אותם.

רינת גרין: בטווח המיידי עלינו לפעול לצמצום הפערים הלימודיים, בין היתר על ידי ביצוע מיפוי קריאה בגנים ובכיתות יסוד, תגבור שעות של למידה פרטנית ומתן התאמות.

רינת גרין: את ההתאמות יש לתת מבלי להפלות את התלמידים שצריכים לדוגמה להיבחן פעמיים בכל מקצוע כדי להוכיח שהם זכאים לקבל אותם.

רינת גרין: כמו כן יש לתגבר את מתן התמיכה הרגשית ולעזור להם לשקם את ביטחונם האישי.

רינת גרין: בטווח הארוך עלינו לעבור מגישה תגובתית לגישה מניעתית על ידי איתור מוקדם בגיל הגן, אז יש חלון הזדמנות אפקטיבי ביותר כשהמוח גמיש ויכול להגיב לשינוי.

רינת גרין: מתן מענה הולם ואינטנסיבי כשהפערים עדיין קטנים ולפני שהילד חווה כישלונות וסופג עלבונות, יאפשרו לו להצליח.

רינת גרין: כמו כן יש צורך בהכשרה מובנית ויסודית של צוותי החינוך בזיהוי לקויות למידה ומתן מענה הולם, ולפעול לשינוי תיקון 11 לחוק החינוך המיוחד המונע בגרסתו הנוכחית מאלפי ילדים עם דיסלקציה ולקויות למידה אחרות לקבל את המענה הנכון.

רינת גרין: חודש אוקטובר הוא החודש הבין-לאומי להעלאת מודעות לדיסלקציה, ואין יותר סמלי מזה לקיים את הדיון היום.

רינת גרין: בהזדמנות זאת אני קוראת לשיתוף פעולה בין משרדי החינוך, הבריאות והאוצר כדי שביחד נגן על זכותם הבסיסית של מאות אלפי ילדים לקרוא, לכתוב, ללמוד ולהצליח.

משה טור פז: תודה רבה.

משה טור פז: אני מבקש ממשרד החינוך, תאחדו את התשובות שלכם, שאחת תענה בשם כולן.

משה טור פז: עליזה אברמוביץ', בקשה, אגודה למומחים ללקויות למידה.

עליזה אברמוביץ': שלום, אני אימא של שמונה ילדים.

עליזה אברמוביץ': אני חושבת שהיו הרבה דברים שעלו ממשרד החינוך, שהם דברים חשובים אבל מגיעים קצת מאוחר מדי.

עליזה אברמוביץ': הקונספט ל-ז', ח' לתת להם את המענה שהם צריכים זה רעיון מקסים אבל זה צריך להיות הרבה יותר מוקדם.

עליזה אברמוביץ': אני אספר על הבת שלי שהייתה בכיתה א' כשהתחילה הקורונה.

עליזה אברמוביץ': היא זיהתה את כל האותיות, סיימה גן חובה, הגיעה לכיתה א' ויש קושי גדול.

עליזה אברמוביץ': באמצע לימוד קריאה, פתאום הם נכנסים לבית עם עוד ילדים בבית, עם אימא שברוך השם יצאתי לחל"ת אז היה לי את הזמן קצת להיות איתם, אבל עם עוד ילדים, היא לא היחידה עם קושי, אבל היא לא מצליחה כי היא לא יכולה לקרוא מה המורה אמרה להם לעשות, וילד בכיתה ח' צריך את העזרה שלי כדי לעזור לו עם המשימה שהוא קיבל, אבל אני לא יכולה לעזור לו כי אני צריכה להיות עם הבת שלי.

עליזה אברמוביץ': כל המערכת, כל הזומים, הבעיה זה לא רק הזומים, זה להבין מה זה עושה לילד שצריך לשבת שם, לדעת מה קורה ולעקוב אחרי השיעור.

עליזה אברמוביץ': צריכים לדאוג הרבה יותר מוקדם ולהשלים פערים במיוחד עכשיו לילדי גן חובה, א', ב', ג' שהם היו נפגעי קורונה האמיתיים, לא ידעו לקרוא, עם דיסלקציה ועוד לקויות.

עליזה אברמוביץ': בגילאים האלה צריכים לעשות מה שאתם עושים ב-ז', ח', כבר בגן, ולעזור להם.

משה טור פז: תודה רבה.

משה טור פז: אחרונת הדוברות, רביטל רונן-לנץ.

משה טור פז: בקשה.

רביטל רונן-לנץ: שלום, אני אימא לארבעה ילדים שמאובחנים עם דיסלקציה.

רביטל רונן-לנץ: הילדים שלי היום בכיתה א' עד י"ב, מתפרסים על פני בערך כל שנות הלימוד בבית הספר.

רביטל רונן-לנץ: הכנתי נייר עמדה די מפורט.

רביטל רונן-לנץ: אני לא אכנס ולא אקריא אותו, אני רק רוצה להעיר פה כמה הערות/שאלות לדברים שנאמרו פה.

רביטל רונן-לנץ: מדברים פה הרבה על אבחונים שנקנים בכסף.

רביטל רונן-לנץ: אני מאוד מבינה מה עומד מאחורי זה, אבל אני רוצה להסביר למי שלא חי את זה ביום-יום כמוני וכמו הורים אחרים שדיברו כאן.

רביטל רונן-לנץ: גם לאחר האבחון יש תהליך ארוך, פוגעני ואפילו אני מרשה לעצמי להגיד, מפלה של ילדים שמאובחנים עם דיסלקציה ונדרשים לקבל אישור להתאמות.

רביטל רונן-לנץ: כיתה י' של ילד דיסלקט נראית ככיתת סיוט.

רביטל רונן-לנץ: כל השנה כמעט הוא צריך להיבחן פעמיים בהרבה מבחנים כדי להוכיח שהאבחון, גם אם לראשונה אובחן בגיל שלוש, הוא צריך בעצם להוכיח שהאבחון הוא מוצדק כדי לקבל התאמות בבגרות.

רביטל רונן-לנץ: הדבר הזה הוא מסוכן מכמה סיבות.

רביטל רונן-לנץ: מעבר לפגיעה האישית כמו שאני חווה אותה, ואמרתי, אנחנו מוצאים את עצמנו עם התאמות מאושרות רק לקראת אמצע כיתה י"א, ומה שקורה זה שילד בכיתה י"א צריך להתחיל ללמוד להיבחן מחדש.

רביטל רונן-לנץ: זה בדיוק כמו שאתם הוצאתם רישיון נהיגה ולמדתם לנהוג בצד ימין והיום אני אקח לכם את הרכב הזה ואשים אתכם לנהוג בצד שמאל כשאתם בעצם לא יודעים איך לתפקד.

רביטל רונן-לנץ: זה מה שקורה היום לילדים דיסלקטים שהולכים לאיבוד במהלך הבגרויות.

רביטל רונן-לנץ: מעבר לזה, מעצם ההגבלות של ההתאמות בבגרויות, מה שקורה זה שילדים ניגשים לפעמים למבחנים בשיטת האלימינציה, על מה אני אענה, על מה אני לא אענה.

רביטל רונן-לנץ: דוגמה בולטת זה במתמטיקה.

רביטל רונן-לנץ: הבן שלי דיסלקט על גבול האלקציה, לא מסוגל לקרוא בעיות מילוליות ולהתמודד איתן.

רביטל רונן-לנץ: הוא מראש ניגש למבחן הבגרות שלו כשהוא עונה על שאלה אחת פחות, ועל זה אף אחד פה לא דיבר ואף אחד לא נתן את הדעת, על דרך הלמידה וההכנה, כי הבגרויות זה בסוף לא הכול.

רביטל רונן-לנץ: נזקי הקורונה מבחינתי, כל העיקרון של הלמידה מרחוק ולמידה בזום הוא מנוגד בעיקרו לתפקוד של דיסלקט.

רביטל רונן-לנץ: מעבר לישיבה מול מסך, אני לא יודעת אם מישהו פה נוכח פעם בהוראה בזום, אבל עיקר ההוראה היא בלמידה עצמאית ולמידה ממצגות.

רביטל רונן-לנץ: לדיסלקט זה אומר שזה שעה שהוא יושב מול המחשב והוא לא מתפקד, לא משנה אם הוא בכיתה א' הוא בכיתה י"ב, הוא לא יכול לקרוא את המצגת והוא לא יכול לסכם חומר מהספר ולהגיש אותו למורה, גם לא כהערכה חלופית וגם לא כלמידה.

משה טור פז: רביטל, תודה רבה, אני מודה לך מאוד.

משה טור פז: אמרת כאן דברים, אני חושב, מאוד חשובים.

משה טור פז: משרד החינוך, בבקשה.

דני ז'ורנו: תודה.

דני ז'ורנו: באמת דיון חשוב, רק אני רוצה להזכיר, הדיון היה אמור להיות לקויות למידה בצל הקורונה, ועלו פה המון סוגיות.

דני ז'ורנו: יש לי המון מה להגיד.

משה טור פז: שהן עקרוניות.

דני ז'ורנו: עקרוניות, נכון, והיינו כבר בדיונים כאלה ואני אשמח להגיע לדיון שיתנו יותר זמן להציג את כל העבודה.

ענבר בזק: אולי נעשה דיון המשך - - -

משה טור פז: אנחנו נבחן האם להמשיך ולעשות דיון נוסף.

דני ז'ורנו: אני אתמקד עכשיו בדברים.

דני ז'ורנו: קודם כל אני מודה לך מאוד על הפרספקטיבה ההיסטורית שאתה נתת בדבריך, בכתיבת חוזר מנכ"ל.

דני ז'ורנו: אנחנו בימים אלה סוף סוף כותבים חוזר מנכ"ל חדש שמותאם כעבור 20 שנה לעת הזאת.

דני ז'ורנו: לפני מספר שנים כינסנו מחדש ועדה ברשותה של פרופסור מלכה מרגלית.

דני ז'ורנו: כמובן המומחים, חלקם היו גם בוועדה הקודמת וחלקם בנוכחית.

דני ז'ורנו: כל המדיניות שתיארתי קודם והתוכנית "מלקויות ללמידה" מתבססת על ההמלצות של ועדת מרגלית מספר 2.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה, היא אמרה לבחון פעמיים את הדיסלקטים בחטיבה העליונה?

דני ז'ורנו: אני אשלים את הדברים.

דני ז'ורנו: המלצות הוועדה הזאת מדברת לא על התמקדות בהתאמות ודרכי היבחנות שכרגע ציינו אותם, אלא עבודה כוללנית רציפה לאורך שנים, של איתור, התערבות, טיפול, ורק אם צריך, בסוף גם אבחון.

דני ז'ורנו: היה פה משקל מאוד גדול לאבחונים.

דני ז'ורנו: אני רוצה לשים אותם במקום שהם צריכים להיות, ואני אומרת את זה כפסיכולוגית חינוכית בכירה.

דני ז'ורנו: לא הכול נפתר באבחון.

דני ז'ורנו: המון פעמים הורים מוציאים כספים, וזה אלפי שקלים על אבחון כשבע

דני ז'ורנו: צם אם היו לוקחים למורה להוראה מותאמת, היא יכלה לקדם את הילד בכסף הזה הרבה יותר מהר מאשר מה שרואים באבחון, ואת זה אומרת מישהי שמאבחנת, אז גם את זה צריך לקחת בחשבון.

דני ז'ורנו: הייתה שאלה לגבי הפילוח החברתי והפערים.

דני ז'ורנו: אז נכון, עד לפני מספר שנים באוכלוסיות מבוססות יכולנו לראות שכיחות הרבה יותר גבוהה של תלמידים שמאובחנים עם לקויות למידה, ואני בכוונה שמה גרשיים לעניין הזה, כי אני לא יודעת אם באמת הם היו כאלה, ולכן המשרד לקח על עצמו את האחריות, ואני אשמח להגיע שוב לפה להסביר על כל התהליך הזה כולל האבחון.

דני ז'ורנו: האבחונים שמתבצעים עכשיו במסגרת מה שתיארתי קודם בחטיבת הביניים, מתבצעים ברשויות המקומיות, לא בשני מרכזי אבחון שאתה ציינת אלא בכל רשות מקומית שנכנסת לתוכנית הזאת, מקימים שם - - -

אורלי לוי אבקסיס: כמה רשויות נכנסו לתוכנית הזאת?

דני ז'ורנו: 37.

דני ז'ורנו: זה רבע מחטיבות הביניים.

דני ז'ורנו: שאלתם גם על מגזרים.

דני ז'ורנו: זה נמצא בשליש מהמגזר הלא יהודי ושני שליש במגזר היהודי.

דני ז'ורנו: התוכנית היא תוכנית שצריכה להיכנס בהדרגה.

דני ז'ורנו: היינו צריכים להתרחב גם שנה שעברה וגם לפני שנתיים.

דני ז'ורנו: בגלל הקורונה ובגלל היעדר תקציב זה לא קרה.

דני ז'ורנו: אני מאוד מקווה בעזרת השם שברגע שיאושר התקציב - - -

משה טור פז: עם אישור התקציב אתם מתכננים להגדיל את זה?

דני ז'ורנו: לגמרי.

ענבר בזק: השאלה אם יש סעיף תקציבי מוגדר לנושא הזה, אם יש הגדלת התקציב ספציפית לנושא הזה?

דני ז'ורנו: יש אישור של 75 מיליון לכל התוכנית הזאת, אבל בגלל היעדר תקציב היה צריך להשתמש ב-1:12 ולכן אי אפשר היה להגדיל.

משה טור פז: מצוין.

משה טור פז: זה בתקציב 2021–2022.

אורלי לוי אבקסיס: משרד החינוך לא קיבל תוספת של שני מיליארד שקלים בהתאמות לקורונה?

דני ז'ורנו: קיבל והתייחס בעיקר מה שמירי קודם ציינה - - -

אורלי לוי אבקסיס: שני מיליארד, לא מזלזלים, בפחות משנה כדי להתאים לקורונה.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה אם לקחתם בחשבון את הילדים המיוחדים?

דני ז'ורנו: משרד החינוך התמקד בעיקר, חלק משמעותי מהכסף הזה מופנה כרגע למענים רגשיים-חברתיים.

דני ז'ורנו: הנזק של הקורונה הוא נזק מאוד גדול לכל הגילאים האלה ולכן זה המיקוד הראשוני.

דני ז'ורנו: לשאלה לגבי המיפויים, האם נעשה מיפוי ואיך הילדים הגיעו חזרה ללימודים, אז בהחלט מערכת החינוך הונחתה לעשות עם החזרה לשגרה וללמידה, למפות את הילדים גם בהיבטים הפדגוגים אבל גם בהיבטים הרגשיים וגם בהיבטים החברתיים, ומשם להתחיל לפעול, וניתנו המון משאבים לעניין הזה.

דני ז'ורנו: לעניין האבחון עוד מילה אחת כי זה עלה פה.

דני ז'ורנו: שוב אני אומרת, אני רוצה להצניע דווקא את המקום של האבחון, אבל מזה הרבה מאוד שנים, וחבל שחברת הכנסת גם יצאה כרגע, ניתנים בין 1,000 ל-3,000 מלגות אבחון בשנה מעבר למה שעושה הפסיכולוג בבית ספר בתקן שלו.

דני ז'ורנו: בין 1,000 ל-3,000 מלגות אבחון בשנה לאבחון תלמידים רק באוכלוסיות מוחלשות, בעיקר גם במגזר הלא יהודי, אז גם את זה צריך לשים.

אורלי לוי אבקסיס: פסיכולוג בית ספר לא עושה את האבחונים.

דני ז'ורנו: אבחונים להתאמות פסיכולוג בית ספר לא עושה.

דני ז'ורנו: פסיכולוג בית ספר עושה אבחונים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: שאלתי לגבי ההמתנה לאבחון.

אורלי לוי אבקסיס: אם הם לא מצליחים להשיג כאלה שהמורים ממליצים להם, מדוע בעצם לא נעשה כמו שנעשה אז עם הפרא-רפואי ואז זה יזרז את המערכת למצוא את הפתרונות - - -

משה טור פז: החזרים לאבחונים פרטיים, יש לכם התייחסות לזה?

דני ז'ורנו: שוב, זה דיון הרבה יותר רחב.

דני ז'ורנו: אפשר לחשוב על זה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתם לא מצליחים להעמיד את השירות הזה למי שזקוק, אתם צריכים לתת אפשרות להורים המוחלשים לתת לילד הזה את האבחון כדי שהוא יקבל את השירותים, ולהתקזז - - -

משה טור פז: נכון מאוד.

דני ז'ורנו: אז שוב, בגלל זה אני אומרת שיש גם מלגות אבחון.

דני ז'ורנו: הורים מוחלשים מקבלים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל האבחונים שדיברת עליהם עכשיו, דיברת על 25% מכלל בתי הספר, מתוכם רובם הולכים למגזר הלא יהודי כפי שאת אמרת.

דני ז'ורנו: לא.

דני ז'ורנו: היה פה בלבול בין הדברים.

דני ז'ורנו: יש כמה ערוצים, אחד, לרבע מבתי הספר, ואמרתי, זה לא משנה אם זה ברעננה או בכפר קרע.

דני ז'ורנו: גם אלה וגם אלה מקבלים את האבחונים בחינם - - -

אורלי לוי אבקסיס: למה בין 2,000 ל-3,000 - - -

משה טור פז: חברת הכנסת לוי אבקסיס, אנחנו חייבים לסיים את הדיון הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אז תעשה דיון המשך.

משה טור פז: אנחנו נצטרך לעשות דיון נוסף או לפחות לקרוא ליושבת-הראש לעשות דיון נוסף.

משה טור פז: בבקשה, ממש בנקודות כי אנחנו חייבים לסיים.

דני ז'ורנו: רק לעניין ההתאמות בדרכי היבחנות בבחינות הבגרות שצוין כרגע בתלמידי התיכון.

דני ז'ורנו: זה לא כל כך מדויק מה שנאמר.

דני ז'ורנו: זה נכון שצריך לבדוק האם התלמיד הזה זקוק להתאמות או לא.

אורלי לוי אבקסיס: עד כיתה י"א לא ידעו מזה?

דני ז'ורנו: מפני שלפני כמה שנים, אני מזכירה לכם, אם כל מי שמביא אבחון יקבל את ההתאמות, שזה מה שהיה לפני כמה שנים, וציינתי, היו 60% תלמידים עם התאמות בדרכי היבחנות, כי בשוק הפרטי יש כל מיני דברים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בכיתה י"א הוא כבר רגיל להטבות ולהקלות.

משה טור פז: חברת הכנסת לוי אבקסיס, אני חייב לעצור כאן.

משה טור פז: חברים, קודם כל מדובר בישיבה חשובה ביותר שכמו שאנחנו רואים, נוגעת בנושאים מהותיים.

משה טור פז: אני חושב שנאמר כאן לא מעט לגבי ההתקדמות שעשה המשרד ואני רוצה לשבח אותו על כך, ולצד זאת נאמר גם שחלק מהשינוי שאנחנו עוד מצפים לראות, זה מעבר של כל הנושא הזה לגילאים צעירים ככל הניתן.

משה טור פז: היום מדברים על גני הילדים ואני מקווה שבקרוב נדבר גם על יותר צעירים.

משה טור פז: הוועדה מודה לחברי הכנסת המציעים והמשתתפים בישיבה.

משה טור פז: הוועדה מברכת את משרד החינוך על התוכניות המיוחדות שנותנות מענה.

משה טור פז: הוועדה קוראת למשרד לסגור עוד השנה את הפערים שיש לתלמידים עם לקויות למידה.

משה טור פז: הוועדה מציינת שהפער עקב הקורונה בקרב תלמידים ערבים גדל יותר בגלל שלא התקיימה כמעט למידה מרחוק עקב מחסור בתשתיות ואמצעי קצה.

משה טור פז: אנחנו קוראים למשרד החינוך לתת לנו נתונים בנושא פילוח שיעור התלמידים עם לקויות למידה על פי מגזר חינוכי, מקום גיאוגרפי ומגוון מענים שהמשרד נותן לפי הפילוחים האלה.

עופר כסיף: והאוכלוסיות.

משה טור פז: אמרתי.

משה טור פז: כשאומרים מגזר חינוכי, זה הדרך של משרד החינוך לומר אוכלוסייה.

עופר כסיף: אוקיי.

משה טור פז: הוועדה מבקשת ממשרד החינוך לדווח לה מה נעשה בשעות הלימוד שנועדו לתלמידים האלה, ואם הן לא נוצלו, מה נעשה בהן.

משה טור פז: אמנם המדינה מממנת אבחונים לתלמידים אבל ההמתנה לאבחון עלולה לערוך מספר חודשים רב.

משה טור פז: תלמיד עלול להפסיד שנת לימודים.

משה טור פז: הוועדה קוראת לצמצם את זמן ההמתנה לאבחון.

משה טור פז: הוועדה קוראת למדינה להגדיל את מספר הלומדים במקצועות כגון פסיכולוגיה, עבודה סוציאלית, ריפוי בעיסוק, ולתקנן בעיקר בפריפריה את המקצועות האלה במערכת החינוך.

זאב בנימין בגין: סליחה, בדגש על השפה הערבית.

משה טור פז: בדגש על השפה הערבית.

משה טור פז: אני מקבל את דבריו של חבר הכנסת בגין.

משה טור פז: הוועדה קוראת למשרד החינוך להכשיר את כל הצוות החינוכי לזהות תלמידים עם לקויות למידה ולהפנות אותם לטיפול המתאים.

משה טור פז: אני מודה לכם, תודה רבה.

משה טור פז: הוועדה הזו סגורה.