ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 24, פרוטוקול מספר 16, 2021-10-04 08:19

שרן השכל: בוקר טוב.

שרן השכל: אני פותחת את ישיבת ועדת החינוך.

שרן השכל: ברוכים הבאים כולם.

שרן השכל: אנחנו חוזרים מהפגרה, לא שהיה לנו הרבה זמן מנוחה, בכל זאת התכנסנו כל השבוע, אבל אני שמחה לפתוח את הישיבה הראשונה במושב הנוכחי.

שרן השכל: תודה לכל חברי הכנסת שהגיעו, חברת הכנסת אימאן ח'טיב וסגן השר לענייני רגולציה, אביר קארה.

שרן השכל: הדיון היום הוא בעניין הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022, התשפ"א-2021.

שרן השכל: אני שמחה לפתוח את הישיבה.

שרן השכל: אנחנו פותחים את המושב כאשר אתמול החלו עיצומים ולמעשה השביתו חלק ממעונות היום, המעונות של ויצ"ו, נעמ"ת, כל המעונות שלמעשה מסובסדים על ידי המדינה.

שרן השכל: אנחנו מבינים שבמדינת ישראל יש אתגר לא פשוט.

שרן השכל: ברוך השם הילודה בין הגבוהות בעולם, יחסית, אם אנחנו משווים את זה לסוג האוכלוסייה, ובמדינת ישראל חסרים מעונות.

שרן השכל: לא רק שחסרים מעונות אלא חסרים מעונות איכותיים במחיר סביר לכל כיס והמטרה שלנו בסופו של דבר היא לדאוג שלהורים יהיו מעונות ולא סתם מעונות אלא מעונות איכותיים, והמעונות האיכותיים האלה צריכים לבוא גם במחיר שכל הורה יוכל להרשות לילד שלו.

שרן השכל: ככל שאנחנו נקל על אותם מעונות מבחינת רגולציה ובירוקרטיה מיותרת שמעסיקה אותם יום ולילה, שלא רק עולה להם הון עתק אלא גם מבזבזת זמן יקר של גננות שצריכות לעסוק בחינוך.

שרן השכל: הן לא צריכות לרדוף אחרי פקידים ואנשי עירייה.

שרן השכל: כך למעשה נוכל להוריד את העלות של אותו מעון.

שרן השכל: ברגע שזה עולה פחות למעון, כך גם ההורים בסוף ישלמו פחות.

שרן השכל: כך נוכל לייצר זמן איכותי יותר של הגננות עם הילדים במקום שיעסקו בבירוקרטיה.

שרן השכל: לכן החוק הזה שאנחנו מביאים היום, לי ברמה האישית מאוד מאוד חשוב.

שרן השכל: חשוב לי להבהיר שהחוק הזה לא בא להחליף את חוק הפיקוח על המעונות.

שרן השכל: חוק הפיקוח על המעונות הוא חוק חשוב שחשוב לעמוד עליו.

שרן השכל: בנוסף לזה, ברגע שהחוק יגיע בינואר, אנחנו הרי מבינים שהמעונות היום יעברו ממשרד הרווחה, ממשרד העבודה, ממשרד הכלכלה למשרד החינוך במקום שבו הן צריכים להיות.

שרן השכל: הדבר יקרה בינואר.

שרן השכל: שם אנחנו נעשה רפורמה בכל מה שקשור לפיקוח על המעונות, להכשרה של הסייעות, להכשרה של הגננות.

שרן השכל: החוק הזה לא בא להחליף את חוק הפיקוח על המעונות.

שרן השכל: הוא בא לתת סיוע ועזרה, להקל על אותם גנים באיזשהו תהליך כפוי שמנסים להעביר אותם.

שרן השכל: המטרה שלנו היא להקל על הגנים ככל שניתן על מנת שיוכלו לעסוק במה שהכי חשוב וזה חינוך הילדים.

שרן השכל: אנחנו נפתח את הדיון.

שרן השכל: אני אומר ראש שחשוב לי לשמוע את העמדות של כולם.

שרן השכל: חשוב לי לשמוע את כל עמדות המשרדים.

שרן השכל: חשוב שנקיים דיון מעמיק.

שרן השכל: חשוב שנשמע את הגננות.

שרן השכל: חשוב שנשמע את בעלי הפעוטונים, במיוחד עכשיו בצל העיצומים, את הקשיים שיש להם, על האתגרים שש להם.

שרן השכל: מה שצריך לתת לו מענה מבחינת תכנון ובנייה, אנחנו ניתן לו כאן.

שרן השכל: מה שצריך לתת פתרון מבחינת הפיקוח על אותם הגנים, אנחנו נעשה בחוק הפיקוח על המעונות וחשוב לומר את זה.

שרן השכל: נפתח את הדיון.

שרן השכל: אני אתן את זכות הדיבור קודם כל לחברי הכנסת ולסגן השר ואחר כך לאוצר.

שרן השכל: סגן השר, אביר קארה, אתה רוצה לומר כמה דברים בפתיח?

אביר קארה: כן.

אביר קארה: בוקר טוב שרן ובהצלחה.

אביר קארה: ועדת חינוך, ועדה מעוד מאוד חשובה בכנסת.

אביר קארה: בשבילי זה סוג של יום חג ואני חושב שגם של רבים מהצופים שלנו ב-זום, ממעונות היום הפרטיים.

אביר קארה: אנחנו לא יודעים על כל המסגרות ואחת הסיבות היא היתר שימוש חורג המיותר הזה שפשוט גורם לכל המסגרות האלה להתחבא במקום שנגלה איפה הן נמצאות ונוכל לתת את הטיפול ההולם.

אביר קארה: עבורי זה יום חג כי במשך שנתיים וחצי, אפילו בשלוש השנים האחרונות, זכיתי להכיר חלק מהאנשים שיושבים כאן, גם את לוסי, גם את קרן, וממעונות היום את יניב והרבה מאוד חבר'ה שכל מה שהם עושים בוקר, צהריים וערב, הם מתמודדים עם רגולציה מיותרת ועם בירוקרטיה מיותרת.

אביר קארה: זאת פעם ראשונה שאנחנו דנים בנושא הזה ולא בערב חג.

אביר קארה: בערב כיפור הלכנו לבקר במעון יום פרטי בחולון שעובר התעללות.

אביר קארה: אני חושב שאחת הסיבות שאני יושב כאן, זה בגלל אותו מעון פרטי.

אביר קארה: מ-1930 זה גן ילדים ובשנים האחרונות החמירו עליו את הדרישות – בניין פרטי, כניסה פרטית, חניה פרטית.

אביר קארה: ראינו את הכול ביחד בעינינו, כמה זה מרווח, כמה זה גדול, כמה כל אחד מאתנו היה רוצה לשים את הילדים שלנו באותו מעון יום פרטי של עירית בחולון ובעצם מה שהעירייה עשתה שם – דיברנו קודם על יוקר המחיה – היא סגרה את המעון הזה כשאין פתרון להורים במקום אחר.

אביר קארה: זה לא שיש חלופות.

אביר קארה: אין פתרון להורים במקום אחר ויוצא ההורים נפגעים, הסביבה נפגעת, הרווחה של התושבים נפגעת וגם החינוך נפגע בצורה מאוד מאוד קשה.

אביר קארה: לכן אני חושב שהדיון כאן היום הוא סוג של דיון שמהווה יום חג.

אביר קארה: הוא גם יקל על מעונות הסמל שעכשיו נמצאם בשביתה כזו או אחרת.

אביר קארה: אולי אחת הסיבות היא הבירוקרטיה המיותרת שיש עליהם ומעלה את המחירים והם עוסקים בהרבה מאוד דברים בהם הם לא צריכים לעסוק, ואז במקום להשקיע את הכסף בכוח אדם איכותי – שזה מה שאנחנו רוצים, אנחנו רוצים שכוח אדם איכותי יטפל בילדים שלנו – הם כל היום עסוקים באלף ואחת דרישות מיותרות וברדיפה אין סופית אחרי אישורים.

אביר קארה: אם כן, אני מאוד שמח שהנושא הזה עולה כאן היום בכנסת.

אביר קארה: את הייתה מלחמה להכניס את זה לתוך חוק ההסדרים אבל הייתה תמיכה של השרה אילת שקד והייתה תמיכה של השרה יפעת שאשא ביטון.

אביר קארה: אחרי שעשינו באמת מאמץ ובליץ בלילה האחרון, זה הצליח להיכנס.

אביר קארה: אני עוד יותר שמח שזה הצליח להגיע לוועדה הזאת, לשרן אתה אנחנו חולקים את אותן תפיסות עולם.

אביר קארה: אני מקווה שבסוף נצליח להביא למצב שיהיה הרבה יותר קל גם לפתוח מעונות יום ושאנשים שמשקיעים את הכסף שלהם ידעו שהם יכולים גם להתפרנס בכבוד אבל להביא את החינוך הטוב ביותר לילדים שלנו וזה תלוי באנשים שנמצאים כאן.

אביר קארה: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך סגן השר.

שרן השכל: חברת הכנסת אימאן ח'טיב.

אימאן ח'טיב יאסין: בוקר טוב לכולם.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מברכת על הישיבה ומקווה שהמושב הזה יביא תוצרים והצלחות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא יכולה להתחיל את הדברים שלי בלי לדבר על הנושא הכי מדובר עכשיו וזה הנושא של המטפלות במעונות היום, השביתה שלהן ותנאי ההעסקה שלהן.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שמן הראוי, לפני שנדבר על פתיחת מעונות יום, אנחנו נדאג שמי שנמצא בתוך מעונות היום – אם אלה המטפלות ואם אלה הילדים – יהיו להם את התנאים הפיזיים, הרגשיים, המבניים, התנאים הכי טובים כדי שהילדים שלנו יתפתחו גם בצורה התקנית ביותר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה שכבוד יושב ראש הוועדה תיקח את הנושא לידיה ותקדם אותו בכל פורום בו את נמצאת.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר השני שאני רוצה להתייחס אליו, חודש אוקטובר.

אימאן ח'טיב יאסין: חודש אוקטובר הוא חודש המודעות לסרטן השד.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לפנות לצוותי המורות, לצוותי ההוראה בבתי הספר, למחנכות וגם למטפלות, גם בגני הילדים.

אימאן ח'טיב יאסין: מה לעשות, המקצוע הזה הוא מקצוע נשי, ומה לעשות שהרוב המוחץ של חולות סרטן השד הן נשים, ומה לעשות שאין מספיק מודעות לנושא הזה וכנראה אין מספיק עשייה בנושא הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לשים על השולחן שלך, כבוד היושבת ראש, ולבקש ממך שתקדישי לנושא הזה ישיבה כדי שנוכל לדבר עליו, שהמורות יהיו מודעות למה שקורה בגופן, שיהיו רגישות לאותם תלמידים ותלמידות שמגיעות מבתים בהם יש בבית חולת סרטן ושייתנו את היחס המתאים ואת המענה המתאים.

אימאן ח'טיב יאסין: הדבר האחרון שאני רוצה לדבר עליו זה נושא הישיבה, מעונות היום והמבנים של מעונות היום.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חייבת להתריע על המצב הקשה בתוך החברה הערבית בנושא הזה, על היעדר מסגרות, על חוסר יכולת של ההורים לשלם למסגרות הקיימות שהן מסגרות רשמיות ושצריך לשלם להם סכום נכבד ומי כמוך יודעת את זה, כמי שיש לך עכשיו תינוקת קטנה שתהיה בריאה.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן אני חושבת שהנושא של מעונות בתוך החברה הערבית צריך טיפול ממוקד ותוכנית מיוחדת.

אימאן ח'טיב יאסין: נכון שלפני מספר שנים הייתה הצעה לרשויות לבנות מעונות יום בסבסוד מלא, רק צריך להקצות חלקת אדמה, מגרש בתוך הישוב.

אימאן ח'טיב יאסין: מה לעשות שהרבה פעמים המדיניות כאילו מביאה פתרונות אבל לפני הפתרונות ומול הפתרונות יש חסמים שצריך קודם להסיר אותם.

אימאן ח'טיב יאסין: לכן הנושא של מעונות היום, ספציפית בחברה הערבית, הוא נושא מאוד מאוד בעייתי והלוואי עלינו כבוד סגן השר שיהיו לנו אותם מענות פרטיים ברמה שאתה מדבר עליהם ותהיה לנו היכולת גם כהורים לשלם באותם מקומות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני שמה כאן מספר נקודות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מקווה שכבוד היושבת ראש, תיקחי אותן בחשבון ושיתקיים דיון מעמיק ונצליח לתת פתרונות גם במקום הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: זה לא יקרה בישיבה אחת, בישיבה הזאת, אבל צריך להתחיל תהליך של מדיניות בנושא וללכת על הכיוון הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: דבר אחרון.

אימאן ח'טיב יאסין: אם אנחנו כבר מדברים על נושא של מעונות, אנחנו יודעים שאנחנו לקראת העברת נושא המעונות בגילי לידה עד שלוש למשרד החינוך.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מקווה שהשנה הזאת תהיה שנת התארגנות מקיפה ומלאה כדי שהמעבר הזה יניב פירות ושווה ולא נישאר באותו מקום ובאותו מעמד ורק יוחלפו הכובעים ואת מי שאחראי על הנושא.

אימאן ח'טיב יאסין: יש הרבה מה לדבר ולספר בנושא הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: אני רוצה לחזק אותך על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה שהחוק הזה של שימוש היתר חורג לא יהיה כמו לפני כן.

שרן השכל: אני רוצה שזה יהיה חוק שיתאים לכל האוכלוסיות ולכל המגזרים.

שרן השכל: אנחנו מדברים כאן על חוק תכנון ובנייה ואם פתאום מכניסים לי תקנה על רישוי של פעוטון, שכדי להוריד את הילדים צריך לפחות שני מטרים או שלושה מטרים מדרכה, אז צריך להבין שברוב הכפרים הערביים אין מדרכה וצריך להתחשב בזה.

שרן השכל: גם שם הם זקוקים לפעוטונים והם לא בהכרח יעמדו בכל מה שאפשר אבל הם גם זקוקים לפעוטונים איכותיים וטובים וצריך להתחשב גם בתנאי התכנון והבנייה שאנחנו מבינים שהם יותר מאתגרים גם במגזר הערבי וגם במגזר החרדי.

שרן השכל: ראינו איך בני ברק בנויה ואנחנו מבינים את האתגרים האלה.

שרן השכל: לכן גם כאשר אנחנו מדברים על החוק הזה, חשוב לי שהוא יהיה אוניברסלי, שהוא יתאים לכולם ופשוט יקל על כלל האוכלוסיות.

שרן השכל: אני רוצה לתת למשרד האוצר.

שרן השכל: מי יציג בפנינו את הצעת החוק?

אביעד שוורץ: בוקר טוב לכולם.

אביעד שוורץ: התחלת את הדיון והתייחסת לשביתה בחלק ממעונות הסמל, אפילו חלק קטן מהמעונות שזכאים לקבלת סבסוד, אבל רוב הילדים בישראל נמצאים במסגרות פרטיות שהן לא תחת הסמל.

אביעד שוורץ: לא ברור לגמרי מה מספר הילדים ומה מספר המסגרות.

אביעד שוורץ: אנחנו יודעים על כמה אלפים והשאלה המשמעותית היא כמה אלפים.

אביעד שוורץ: זה אחד מהדברים שהתיקון הזה בא לפתור.

אביעד שוורץ: כמו שאמרת, יש את חוק הפיקוח שעבר ב-2018 והוא חוק שבא להתחיל להסדיר את הנושא הזה של מעונות היום הפרטיים שעד אז לא ממש היה מוסדר והם היו לגמרי מתחת לרדאר.

אביעד שוורץ: חלק ממה שקרה תוך כדי יישום החוק, יש בעצם מעונות רבים שמפחדים להירשם באגף למעונות יום, שהפיקוח הזה יחול עליהם, בגלל החשש שלהם מההיתר לשימוש חורג ומהרשויות המקומיות.

אביעד שוורץ: הנושא הזה הוא מאוד משמעותי.

אביעד שוורץ: מאחר שמאוד חשוב לנו הפיקוח שיהיה על מעונות היום, אנחנו רוצים לעודד את הרישום של אותם מעונות, במיוחד בהיבטים החשובים יותר שכבר קיבלו ביטוי בחוק הפיקוח והתקנות הראשונות שעברו בתחילת השנה, כך שנוכל לפעול יחד עם המעונות, לשפר את האיכות שלהם ולאפשר להם להתרכז, כמו שאמרת, בדברים החשובים ולא ברגולציה ובבירוקרטיה שלא תורמת.

אביעד שוורץ: באופן כללי אנחנו עדים לזה שיש דרישות רבות ושונות מהרשויות.

אביעד שוורץ: אין אפילו כל ודאות רגולטורית בנושא של מעונות היום הפרטיים, מה הדרישות שהם צריכים לעמוד בהם מבחינת הרשות ברגע שהם יבקשו את ההיתר לשימוש חורג.

אביעד שוורץ: אין להם כל כך ברירה אלא לבקש את ההיתר כי רובם פועלים בבתי מגורים, בבתים פרטיים, כי אין ממש קרקע שמוקצית למעונות יום.

אביעד שוורץ: הדרישות האלה יכולות להביא או לייקור עלויות משמעותי למעונות לא משום הסיבות שציינת שהיינו רוצים שבהן הם ישקיעו או לסגירה של חלק מהמעונות, מה שאחר כך ייצר בעיה גדולה גם להורים.

אביעד שוורץ: נראה לי שנציגי מעונות היום יוכלו להרחיב ולהתייחס לפירוט הדרישות בהן הם נתקלים במהלך ההליך הזה, מה זה דורש מהם, איזו התעסקות הם צריכים ואילו עלויות נלקחות מהם.

אביעד שוורץ: ניתן להם להציג את זה.

אביעד שוורץ: המטרה של ההצעה הזאת היא להוריד את הנטל הזה מהם ולהעלות אותם כך שכן יהיו מעל הרדאר ולא מתחתיו ושיירשמו בחוק הפיקוח ונוכל לדעת ולוודא את הדברים החשובים.

אביעד שוורץ: הצעת החוק הזאת היא יחסית פשוטה.

אביעד שוורץ: היא אומרת מעונות יום בהם עד שישה ילדים יהיו פטורים לגמרי מההיתר לשימוש חורג.

אביעד שוורץ: מעונות יום עם בין שבעה ל-36 ילדים, יעברו הליך חליפי שיהיה במקום הוצאת היתר לשימוש חורג.

אביעד שוורץ: זה יהיה הוצאת היתר לשימוש כמעון אבל הוא יהיה היתר הרבה יותר פשוט במטרה ליצור מסלול ירוק ואם אין פגיעה מרחבית משמעותית, ההיתר הזה יינתן תוך זמן קצוב על מנת לתת ודאות למעונות ולא למשוך ואתם חודשים ושנים בבקשות והיתרים תוך כדי שהם לא יודעים אם בסוף יאשרו להם או לא.

אביעד שוורץ: מעונות בבתים פרטיים, אפילו כתבנו בחוק שתהיה אפשרות להקלות נוספות אם כל הבית הוא בבעלות המעון.

אביעד שוורץ: כל המטרה היא שבסוף המעונות האלה יהיו על פני השטח.

אביעד שוורץ: ברגע שהם יהיו רשומים ברשות המקומית ובאגף למעונות יום, נוכל להתמקד בדברים החשובים וזה איכות הטיפול עצמו שניתן במעונות.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: משרד ראש הממשלה, אגף רגולציה.

שרן השכל: מישהו רוצה להציג את הדברים?

שיר סגל: כן.

שיר סגל: אני מצטרפת לדברים שאמר אביעד.

שיר סגל: החוק הזה נולד כצורך בעקבות ההסדרה של חוק מעונות היום.

שיר סגל: מעונות רבים לא נרשמו ואנחנו רוצים לדעת עליהם.

שיר סגל: כדי שהתהליך הזה יקרה, אנחנו צריכים להגיע לתהליך.

שיר סגל: רוב המעונות כבר נמצאים בשטח ופועלים.

שיר סגל: אף פעם הם לא יכלו להגיש בקשה להיות חוקיים שלא דרך השימוש החורג, לא הייתה בתב"ע אפשרות לעשות את זה ונדרש לעשות את זה דרך ההליך התכנוני של השימוש חורג שיש לו עלויות רבות.

שיר סגל: מהרגע שמשרד העבודה – היום משרד הכלכלה, האגף למעונות יום – העביר את חוק מעונות היום, אנחנו יודעים על הגנים ואז יש מבחינתם חשש שידרשו מהם את העלויות של השימוש החורג.

שיר סגל: מאחר שבראש ובראשונה האינטרס הגדול שלנו הוא לדעת עליהם, להתחיל לפקח עליהם, לוודא שהם עומדים בדרישות החוק, בטיחות, הכשרה וכדומה – אנחנו רוצים לעודד את הרישום שלהם.

שיר סגל: אנחנו מקווים שהדבר הזה ייתן את הפתרון ומצד שני יאזן בין השיקולים התכנוניים של טענות של שכנים לגבי רעש וכדומה.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: משרד הכלכלה.

שרן השכל: חגי פורגס, אתה רוצה להגיב ולהציג את הדברים?

חגי פורגס: זה פחות תחום שנוגע אלינו.

חגי פורגס: אנחנו מתעסקים יותר ברגולציה של חינוך-טיפול וכאן זה יותר בהיבטים תכנוניים.

חגי פורגס: אנחנו כמובן מברכים על כל הקלה רגולטורית ובירוקרטית על מעונות היום אבל לעצם העניין אנחנו פחות קשורים לנושא.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: משרד הפנים.

שרן השכל: גברת רות שוורץ חנוך.

רות שוורץ חנוך: אנחנו ממינהל התכנון.

רות שוורץ חנוך: אני אומר שבעקרון אנחנו תומכים בהצעה והיינו מעורבים בהליך כתיבת ההצעה והחשיבה עליה.

רות שוורץ חנוך: יש לנו כמה הערות טכניות אבל יש איזושהי הערה מהותית ואם אפשר, אני אומר אותה עכשיו.

שרן השכל: כן.

רות שוורץ חנוך: בהליך של שימוש חורג יש אישור של גורמים מאשרים, שבעיניי החשובים הם הג"א וכיבוי אש.

רות שוורץ חנוך: אנחנו ביקשנו שמאחר ואין כאן הליך של שימוש חורג ומאחר ובעצם הרגולטור, המפקח, הוא ממשרד העבודה, שייכתב באופן חד משמעי שהוועדות לא צריכות לבדוק ולבקש את האישורים של הג"א וכיבוי אש, כדי שלא יהיו שאלות בנושא הזה, כדי שנדע שכל הנושא הבטיחותי, במיוחד של כיבוי אש, נמצא בחלק של הרגולטור ולא בחלק של הוועדות המקומיות.

רות שוורץ חנוך: היום זה ההליך.

רות שוורץ חנוך: הם לא יכולים לקבל היתר לשימוש חורג בלי האישורים האלה ואנחנו רוצים שכולם ידעו שאין צורך באישורים האלה, בהליך הזה.

רות שוורץ חנוך: היה לנו סעיף כזה, כך החוק פורסם, ומשום מה הוא ירד.

תומר רוזנר: לא, לא היה.

רות שוורץ חנוך: אנחנו מציעים להכניס אותו.

שרן השכל: כרגע הרגולטור לא בודק את זה.

תומר רוזנר: הוא לא מעוניין.

קריאה: הוועדה המקומית בהגשה לא תבדוק את זה.

רות שוורץ חנוך: רק שיהיה ברור שהוועדה המקומית לא אחראית על בדיקת הנושאים האלה.

שרן השכל: ברגע שנגיע לקראת הסעיפים, תוכלו להעיר.

שרן השכל: אנחנו לא רוצים להוסיף, בטח שלא על מה שלא קיים היום, על מנת להקשות עליהם.

רות שוורץ חנוך: כבוד היושבת ראש, לא ביקשתי להוסיף.

שרן השכל: כן.

שרן השכל: רק להדגיש.

רות שוורץ חנוך: ביקשתי שיהיה ברור שהם לא בודקים את זה.

רות שוורץ חנוך: זה הכול.

שרן השכל: בסדר.

שרן השכל: משרד החינוך, יש איזושהי תגובה?

שרן השכל: אתם רוצים לומר כמה דברים בפתיחה?

שרן השכל: הם נמצאים אתנו?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אנחנו נעבור לדוברים שהגיעו גם כדי לספר לנו.

שרן השכל: אני רואה שנמצאות אתנו כאן גם גננות.

שרן השכל: נתחיל עם קרן אוחנה, יושב ראש פורום הגנים הפרטיים.

קרן אוחנה איוס: תודה כבוד יושבת הראש על קיום הדיון החשוב הזה.

קרן אוחנה איוס: זה ממש מרגיש כאילו אנחנו עושים היסטוריה.

קרן אוחנה איוס: אני יכולה לומר שבאופן אישי אני חובשת כאן שני כובעים.

קרן אוחנה איוס: כבעלת גן ילדים פרטי כאן בירושלים.

שרן השכל: סליחה.

שרן השכל: אני רק אומר כאן שמי שמעוניין לדבר – בין אם הוא בוועדה ובין אם הוא ב-זום – בבקשה לשלוח לנו או הודעה ב-זום עם השם או להעביר אלי פתק ואני אדאג להכניס אותו לרשימת הדוברים.

קרן אוחנה איוס: כמי שחוותה את החוויה הזאת של הוצאת היתר לשימוש חורג על הגן הפרטי שלי והשקיעה את מירב המשאבים, כדי לסבר את האוזן אני רק אתן לכם סכום.

קרן אוחנה איוס: אני הוצאתי על גן של 24 ילדים 300 אלף שקלים כדי לקבל היתר לפרק זמן קצוב של חמש שנים.

קרן אוחנה איוס: חוויה מאוד מאוד קשה ואני רוצה לומר לכם שלשקל יש ערך וככל שתחלק אותו וכמה שלא תחלק אותו, בסוף, כשאתה משקיע בבירוקרטיה, זה שקל שיורד מהילד ומההורים שלו.

יוסף טייב: זה סכום אסטרונומי.

קרן אוחנה איוס: כן.

קרן אוחנה איוס: זה סכום אסטרונומי.

יוסף טייב: למי הלך הכסף הזה?

קרן אוחנה איוס: לאדריכל, לקונסטרוקטור, להיטל השבחה, למס שבח, ליועצים שונים ומשונים שנדרשתי לבדיקות כאלה ואחרות, לוועדות המקומיות, להתנגדות שכנים, לבית משפט, לעורכי דין ובסוף בסוף עד שסיימתי את התהליך, גם נגמר לי פרק הזמן של השימוש החורג.

קרן אוחנה איוס: לקח לי בערך שלוש שנים לקבל את ההיתר שבסופו של דבר קוצצו מהתקופה שקיבלתי היתר שזה אבסורד שלא נשמע כדוגמתו.

קרן אוחנה איוס: אני יכולה להגיד לך שאני מפעילה גן בשכונת שיקום כאן בירושלים, שהיא צפופה ועמוסה למשעי, שכמות הילודה שם גם הולכת וגדלה כי יש שם גם מרכז קליטה, וככל שתנסה או תשתדל לבנות שם מעון, לא תמצא קרקע, לא אפורה ולא חומה ולא ירוקה כדי לבנות.

קרן אוחנה איוס: אם אני סוגרת את הגן שלי שם, כנראה שלילדים לא יהיה לאן ללכת.

קרן אוחנה איוס: אני תומכת בעמדתה של יושבת ראש הוועדה ובעמדתו של סגן השר.

קרן אוחנה איוס: אני חושבת שילדים צריכים להיות בסביבת המגורים וקרוב למקום המגורים ולהקל על הבירוקרטיה כדי לאפשר חינוך טוב.

קרן אוחנה איוס: אני יכולה להגיד לכם שבאופן אישי פתחתי את הגן לא ממקום עסקי וכלכלי.

קרן אוחנה איוס: פתחתי אותו אחרי שבעת מדורי גיהינום של טיפולי פוריות, אחרי שנולד לי ילד שלא מצאתי לו מסגרת.

קרן אוחנה איוס: כל כך חיכיתי לו שגם לא יכולתי לשחרר ולשים אותו בידיים של כל אחד והחלטתי שאני שמה את הילד שלי ובונה מסביבו גן כמו חומה ומגדל.

קרן אוחנה איוס: אני חושבת שחינוך עושים באהבה ומי שלא יאפשר לאנשי חינוך טובים לייצר חינוך טוב, בסופו של דבר ייתקל בדברים שאנחנו לא רוצים לשמוע עליהם.

קרן אוחנה איוס: אני כן חושבת שאנחנו צריכים להעצים את חוק הפיקוח.

קרן אוחנה איוס: אנחנו בעידן חדש.

קרן אוחנה איוס: חוק חדש גובר על חוק ישן.

קרן אוחנה איוס: ברוח התקופה שיש לנו ילודה גוברת ויש לנו מדינה מתקדמת, אני חושבת שיש מקום לחינוך הפרטי ויש אפשרות לאפשר להורים לבחור את החינוך שבו יתחנך ילדם.

קרן אוחנה איוס: אני כן חושבת, כבוד יושבת הראש, שבמעמד ישיבה ראשונה שני דברים חייבים להתקיים.

קרן אוחנה איוס: האחד, הקפאת הליכים של הרשויות המקומיות כרגע, שהן כחרב מאכלת מעל גנים שנמצאים בהליכים האלה של השימוש החורג ונמצאים תחת סכנת סגירה.

קרן אוחנה איוס: הדבר השני, לאור העובדה שחוק התכנון והבנייה שייך לתחום החקיקה הפלילית, כל גננת טובה, גם זאת שאת הלכת לראות, היום נמצאת תחת רישום פלילי, מה שאומר שלימים היא גם לא תוכל לעמוד בדרישות חוק הפיקוח מכיוון שצריך להגיש היעדר רישום פלילי.

קרן אוחנה איוס: ראשית, צריך להוציא מחוק התכנון והבנייה מההליך הזה של שימוש חורג את הקביעה הזאת שמי שפתחה גן והרשות המקומית או שכן מתנגד לכך, היא כרגע הופכת להיות עבריינית.

קרן אוחנה איוס: היא לא עבריינית.

קרן אוחנה איוס: היא מישהי שמתמודדת עם בירוקרטיה ורגולציה של מדינת ישראל.

קרן אוחנה איוס: זה שם עליה רישום פלילי מיותר לחלוטין.

קרן אוחנה איוס: היא לא עבריינית.

קרן אוחנה איוס: היא אשת חינוך טובה שרוצה לתת שירות לילדים במדינת ישראל.

קרן אוחנה איוס: הדבר הנוסף הוא הקפאת ההליכים המתקיימים.

קרן אוחנה איוס: כמי שמכירה את הוועדה או מי שמלווה את הוועדה לזכויות הילד, לפחות 12 שנים, אני יודעת שיכול שייקח לנו זמן לטפל בחקיקה הזאת עד תום ועד להצבעה.

קרן אוחנה איוס: כל מי שכרגע עומד נגדה הליך פתוח של בקשה לשימוש חורג והיא מול ועדה מקומית או ועדה מחוזית או התנגדויות כאלה ואחרות, אין לה סיכוי לשרוד עד תום התהליך.

קרן אוחנה איוס: אני מבקשת ממך לפנות ליועץ המשפטי ולבקש הקפאת הליכים.

קרן אוחנה איוס: אני חושבת שאת צודקת, שצריכה להתקיים אחידות בתחום.

קרן אוחנה איוס: היום חוק התכנון והבנייה והיתר שימוש חורג בו, יושב על תקנות עירוניות.

קרן אוחנה איוס: מה שנדרש בתל אביב, זה לא מה שנדרש בירושלים.

קרן אוחנה איוס: מה שנדרש בחיפה, זה לא מה שנדרש ברהט.

קרן אוחנה איוס: ברגע שתייצרי אחידות וקו אחיד, מי שיבקש לפתוח גן ילדים פרטי במדינת ישראל, ידע בדיוק מה הצ'ק ליסט שהוא צריך לעמוד בו ולא בהכרח לפי המקום בו הוא גר.

קרן אוחנה איוס: לא יכול להיות שיש רשויות מקומיות שמקלות ויש רשויות מקומיות שהן פשוט מתנהגות כמו מאפיה.

קרן אוחנה איוס: סליחה שאני משתמשת במלים קשות.

קרן אוחנה איוס: אני חושבת שעניין הבטיחות, מה שאמר אן ממשרד הפנים, קבוע וטמון היטב בחוק הפיקוח.

קרן אוחנה איוס: יש סעיף שלם על בטיחות שדורש עמידה בתנאים כאלה ואחרים שמייתרים המון סעיפים בתוך חוק התכנון והבנייה, היתר לשימוש חורג.

קרן אוחנה איוס: ולכן, אם אנחנו בוחרים להישען על חוק הפיקוח, תובילו כמו משפך לתוך החקיקה הראשית הזאת, תורידו מהתקנות את הדברים שמיותרים.

קרן אוחנה איוס: חבל שאנחנו צריכים כל הזמן להתנהל מול רגולטורים כאלה ואחרים שמקשים עלינו ומייצרים לנו עלויות נוספות.

קרן אוחנה איוס: אני חושבת שבעל עסק הוא בעל אינטרס לתת את השירות הטוב ביותר ללקוחות שלו.

קרן אוחנה איוס: מי שבחרה לעסוק בחינוך, הלקוחות שלה הם ילדים.

קרן אוחנה איוס: היא לא תקל ראש, לא בבטיחות, לא בכוח אדם ולא בהתהוות ולא בהתנהלות.

קרן אוחנה איוס: בסופו של דבר כן, פרנסה היא לא מילה גסה ואנחנו רוצים לחלק את השקל בצורה הוגנת.

קרן אוחנה איוס: אפרופו השביתה של המטפלות.

קרן אוחנה איוס: לטובת חבר הכנסת ששאל אותי לאן הולכות העלויות, אני יכולה להגיד לך שאני במדינת ישראל עסק לכל דבר.

קרן אוחנה איוס: זה אומר שעל כל שקל שהורה משלם לי בגן, אני משלמת 17 אחוזים מע"מ, ארנונה עסקית, 30 אחוזים מס שולי, הוצאות של מעסיק שבסופו של דבר משאירים אותי עם השקעה בשקל של 21 אגורות.

קרן אוחנה איוס: אני משלמת היום על 74 מטרים גן, 24 אלף שקלים ארנונה עסקית לעיריית ירושלים, 330 שקלים למטר, כסף שיכולתי להשקיע בכוח אדם איכותי ואז המטפלות לא היו יוצאות לשביתה כי המעסיק היה תומך בהן.

קרן אוחנה איוס: אני משלמת 17 אחוזים מע"מ על הכנסה שהורה לא מזדכה על כך.

קרן אוחנה איוס: אני נותנת לו קבלה וחשבונית מס, אבל מה הוא יכול לעשות עם זה?

קרן אוחנה איוס: אפילו שוטרים, אפילו כוחות הביטחון מקבלים הטבה מהמדינה, החזר של 300 שקלים לחודש.

קרן אוחנה איוס: זאת בדיחה.

קרן אוחנה איוס: זה כסף שאני זורקת אותו בבחינת שלח לחמך.

קרן אוחנה איוס: אני משלמת ביטוח לאומי עובדים, ביטוח לאומי עצמאים, ביטוח לאומי מעסיקים.

קרן אוחנה איוס: אני משלמת את אותו הכסף שוב ושוב ושוב ואני יכולה לתת לכם נתונים משנת הקורונה.

קרן אוחנה איוס: אני בגן שלי החזרתי 180 אלף שקלים להורים ממקום הוגן על אף ההסדרים וההסכמים, מה שגרם לגן שלי כמעט להגיע לפשיטת רגל.

קרן אוחנה איוס: במקום שאני אפרנס את שבעת הילדים שלי, אני מביאה מהבית כסף לגן מכיוון שאני מאמינה בשירות שאני נותנת ואני עושה חינוך באהבה.

קרן אוחנה איוס: אני עורכת דין ואני מחזיקה גן ילדים מהסיבה הפשוטה שזה מה שאני אוהבת לעשות בבוקר, לקום ולקבל את האהבה והתמיכה שאני לא אקבל בשום מקום אחר.

קרן אוחנה איוס: לא רוצה להשתמש בתעודה שיש לי כעורכת דין, מי אמר למי, מי התגרש ממי, מי דרס את מי.

קרן אוחנה איוס: אני רוצה לקום בבוקר ולספק עבודה לשמונה נשות צוות שלא ימצאו את עצמן בשוק הפתוח, שהן אוהבות ילדים, שעוד אין להן את ההכשרה המתאימה, שהן רוצות ללמוד, שיש להן את האהבה, שהן מלוות אותי דרך, 16 שנים, וכל יום אני מפחדת שידפוק לי פקח על הדלת.

שרן השכל: תודה שאת משתפת אותנו.

שרן השכל: אני יודעת שבכלל עסק בישראל, אני מסירה את הכובע בפני בעלי העסקים הפרטיים במדינת ישראל.

שרן השכל: אני יודעת עד כמה המערכת הבירוקרטית והרגולטיבית פשוט מתעללת בכם יום יום.

שרן השכל: זה ברור לי.

שרן השכל: דברים פשוט בלתי הגיוניים שראינו.

שרן השכל: הדבר היחיד שאת רוצה לעשות זה לטפל ולאהוב את הילדים הקטנים האלה.

שרן השכל: זה סוג הגננות שאני רוצה לראות במדינת ישראל.

קריאה: זה מה שרואים במסגרות הפרטיות.

קרן אוחנה איוס: כבוד היושבת ראש, אני רוצה לחזור להיות גננת.

קרן אוחנה איוס: יש לי שלושה תארים בחינוך.

קרן אוחנה איוס: אני באתי ממשרד החינוך.

קרן אוחנה איוס: הייתי עשר שנים בננת במערכת.

קרן אוחנה איוס: אני עומדת בכל דרישה של הכשרה ואני ירדתי כדי לראות מאין באנו ולדעת לאן נלך אבל אני כבר הרבה זמן לא גננת.

קרן אוחנה איוס: אני הרבה זמן יועצת בטיחות, מעבירה קורסי עזרה ראשונה, מכשירה את הצוות שלי, רצה לרשות המקומית, מדברת עם הפקח הזה, מתמודדת עם כיבוי אש, מתמודדת עם חברת חשמל, מתמודדת עם כל כך הרבה דברים שהם הכי רחוקים מלהיות גננת.

קרן אוחנה איוס: אני קמה בבוקר עם דפיקות לב כדי לדעת מי הבא שידפוק לי בדלת ויגזור קופון.

קרן אוחנה איוס: אנחנו היינו צריכים לצאת לרחובות כדי לבקש עזרה מהמדינה, לשמור על העסקים שלנו פתוחים.

קרן אוחנה איוס: יושבים כאן נציגי משרד האוצר, יושב כאן כבוד סגן השר ויצאנו יחד לרחובות כדי להתחנן, על מה?

קרן אוחנה איוס: כדי להתחנן שלילדים יהיה לאן לחזור?

קרן אוחנה איוס: הרי אנחנו יודעים שבסוף – ועכשיו אני אומרת משהו אולי קצת בהתנשאות – שאנחנו צוואר הבקבוק של המשק.

קרן אוחנה איוס: כשלא יהיו גני ילדים פרטיים או מסגרות חינוך, להורים לא תהיה יכולת לצאת לעבודה.

קרן אוחנה איוס: גילי לידה עד שלוש, אלה ילדים שצריכים השגחה מתמדת.

קרן אוחנה איוס: ילד כזה שיהיה בבית, ישאיר את ההורה בבית.

קרן אוחנה איוס: זה יגדיל את מערך האבטלה, זה יוריד את המוטיבציה באוכלוסייה, זה ייצר לנו מסגרות קטנות בתוך מקומות שלא נוכל לעבור עליהם.

קרן אוחנה איוס: אנחנו תמכנו בחוק הפיקוח, אנחנו בעד השגחה יתרה, אנחנו חושבים שהאחריות של המדינה היא על הילדים יחד אתנו אבל אנחנו כן כאן כדי לשבת ולעשות את הדברים ביחד.

קרן אוחנה איוס: אני חושבת שיש מקום לשמוע את השטח, אני חושבת שאנחנו יודעים להגדיר את הצרכים שלנו ואת היכולות שלנו וכל מי שחושב שהוא יכול לגזור קופון על ראש של ילד, הוא ממש מתבלבל.

קרן אוחנה איוס: אנחנו כאן כדי לעשות היסטוריה ואני ממש מודה לך ולסגן השר על המקום הזה כי הגיעו מים עד נפש.

קרן אוחנה איוס: אני מבחינתי יכולה לומר שאפילו הדיון הזה, אפשר לסגור אותו, לנעול את הישיבה ולומר שסיימנו עם היתר לשימוש חורג.

קרן אוחנה איוס: מבחינתנו פטור מוחלט בלי מ-6 עד 12, מ-36, מ-78.

אביר קארה: בלי להשאיר עיזים.

קרן אוחנה איוס: בלי.

קרן אוחנה איוס: יש חוק פיקוח שקבע תקינה, איקס מטרים, פר ילד, פר מבוגר, עם דרישות בטיחות ודרישות הכשרה.

קרן אוחנה איוס: למה עכשיו להגיע בואו נשיטם על הסוגריים עוד סוגריים?

קרן אוחנה איוס: בואו נחליט על השורות הקטנות, עוד שורות קטנות?

קרן אוחנה איוס: אני עורכת דין, אני יודעת לקרוא.

קרן אוחנה איוס: אני שומעת מה נאמר ואני מפחדת מהעיזים האלה.

קרן אוחנה איוס: זה כמו להגיד היה לנו טוב לשבת על סיר הבשר, מה נכון לנו.

קרן אוחנה איוס: מבחינתנו שייגמר בפטור משימוש חורג.

קרן אוחנה איוס: המונח הזה עבר מהעולם.

קרן אוחנה איוס: ילדים הם לא שימוש חורג ואנחנו לא צריכים לפטור מסגרות חינוך מדברים כאלה ואחרים כשיש חוק פיקוח.

קרן אוחנה איוס: חוק חדש גובר על חוק ישן.

קרן אוחנה איוס: שחררו אותנו מדבר הזה.

קרן אוחנה איוס: מינימום שבמינימום, כדי שנוכל להמשיך לעבוד, במקסימום פדגוגיה, הכשרה, פיקוח, בטיחות, עזרה ראשונה וחינוך טוב במדינת ישראל.

קרן אוחנה איוס: מה לעשות, יש ערך לשקל.

קרן אוחנה איוס: בואו נחלק אותו נכון.

קרן אוחנה איוס: שחררו אותנו ממה שלא צריך.

קרן אוחנה איוס: תודה רבה על זכות הדיבור.

קרן אוחנה איוס: ממש תודה.

שרן השכל: תודה רבה לך.

אביר קארה: אני חושב שאי אפשר לבטא את הדברים בצורה טובה יותר מכפי ששמעתי כאן מקרן, גם עם הרגש של גננת אבל גם עם כל כך הרבה שכל וכל כך הרבה תובנות אלים הן הגיעו בשנים האחרונות.

אביר קארה: פשוט לא להאמין.

אביר קארה: כך נראה בעל עסק שעובר במדינת ישראל התעללות.

אביר קארה: פשוט התעללות על ידי הרשויות.

אביר קארה: קודם כל, כל הכבוד לכן.

אביר קארה: אני כל כך גאה בכן.

אביר קארה: כל מעונות היום הפרטיים משלמים מסים, משלמים מע"מ, מעסיקים עובדים בשכר יותר גבוה מכפי שמשולם במעונות הסמל, בלי לקבל את ההטבות של מעונות הסמל, בלי לקבל הנחה בארנונה ובלי לקבל הטבה במע"מ, אתם משלמים לא רק את המשכורות של העובדים שלכם אלא אתם גם מחנכים את הילדים שלנו.

אביר קארה: אני גאה בכם.

אביר קארה: אתם גם משלמים את המשכורות שלנו ואני חושב שאנחנו צריכים לזכור את זה ואני אתך לגמרי.

אביר קארה: צריך להביא לפטור משימוש חורג לחלוטין.

שרן השכל: תודה רבה ותודה ששיתפת אותנו בחוויות שלך מהשנים האחרונות ובכללץ

יוסף טייב: אפשר לשאול שאלה?

שרן השכל: כן.

שרן השכל: אני גם נותנת לך עכשיו את זכות הדיבור, אם תרצה להרחיב.

יוסף טייב: אני לא רוצה בינתיים להרחיב אבל קודם כל באמת לומר תודה לקרן אוחנה.

יוסף טייב: הדרך בה את מתבטאת, בה את מתארת, במקצועיות וברגישות, היא נוגעת בנו.

יוסף טייב: היא כל כך חשובה לוועדה הזאת שבאמת מנסה להבין בצורה כל כך עמוקה את כל נושא הרגולציה ונושא החינוך.

יוסף טייב: כולנו באים לכאן במטרה לנסות להיטיב ועדות כמו שלך, היא בהחלט מטלטלת את חברי הוועדה שצריכים לראות את הדברים מהשטח כמו שתיארת.

יוסף טייב: אני באמת מברך אותך על העדות הזאת.

יוסף טייב: אני רוצה לשאול אותך שאלה אחת.

יוסף טייב: אחרי אנחנו מסירים את החסמים האלה שעל פניו נראים באמת חסמים בלתי אפשריים שמזעזעים את אמות הספים של העבודה שאת עושה, איזה חסמים כן היית משאירה?

יוסף טייב: את הרי גם מייצגת גוף, את מייצגת אנשים ואנחנו יודעים שיש חששות להורים.

יוסף טייב: את עצמך ביטאת את החשש הזה כשאמרת שלא רצית לשלוח את הילד שלך שנולד בטיפולי פוריות כי את אמרת שאת חוששת.

קרן אוחנה איוס: נכון.

יוסף טייב: זאת אומרת שזאת לא תיבה נקייה לחלוטין.

יוסף טייב: יש חששות שקשורים לנושאים שהם רגולטוריים, לנושאים של מבנים, לנושאים של מורים, של מחנכות וכן הלאה וכן הלאה.

יוסף טייב: לכן הייתי אומר לך שברמה החיובית כרגע תבואי ותני לנו את הטבלה שלך ותגידי זה וזה כן חייב להיות בפיקוח.

יוסף טייב: לא יכול להיות הכול פרוץ כי אנחנו יודעים שבמדינת ישראל לא כולם – ואני לא אומר את זה לגנאי – הם כמוך, שבאים עם אותו חזון ועם אותו רגש.

יוסף טייב: לדעתי החריגים תמיד מעידים – אולי לא טוב אבל הם תמיד יעידו – על הכלל והמחוקק חייב לעבוד לפי החריגים כי כל ילד עבורנו הוא קריטי.

יוסף טייב: אם חלילה יקרה לילד אחד אסון, כל מה שנאמר בוועדה הזאת כבר לא רלוונטי.

יוסף טייב: לכן אני אבקש ממך למנות כפי שמנית בצורה כל כך רהוטה את הנושאים שאת חושבת שכן עלינו לשים סייגים עליהם.

קרן אוחנה איוס: אני מודה לך על השאלה.

קרן אוחנה איוס: היא בהחלט במקום והיא מבליטה ומחזקת את מה שעשינו בשלוש השנים האחרונות עם חוק הפיקוח.

קרן אוחנה איוס: בעצם ההיתכנות של הבקשה לפטור משימוש חורג יכלה להתקיים רק בעליית שני חוקים מקבילים.

קרן אוחנה איוס: ראשית, עבר חוק הפיקוח על מעונות יום ומסגרות לפעוטות שמסדיר בדיוק את מה שאמרת כרגע.

קרן אוחנה איוס: כל הדברים שאנחנו משאירים נמצאים בחוק שיושב עכשיו על כל מסגרת משבעה ילדים ומעלה שכוללים בעצם את הבטיחות, את ההכשרה, את התזונה, את ההיתכנות של המבנה, את התקינה וכולי.

קרן אוחנה איוס: הדבר השני הוא חוק המצלמות.

קרן אוחנה איוס: יש חוק שהוא חוק תומך בחוק הפיקוח שבעצם מחייב התקנת מצלמות בכל מסגרת מעל שבעה ילדים, מה שמאפשר יתר פיקוח גם על ידי משרד הכלכלה היום או משרד החינוך בעתיד, משטרת ישראל וכמובן הדבר הראשון, בראש ובראשונה שאני שמה לנגד עיני, אלה ההורים במדינת ישראל.

קרן אוחנה איוס: אנחנו ראינו בשנים האחרונות את החשיפה והעלייה באלימות בקרב מסגרות.

קרן אוחנה איוס: אני חושבת שזה יותר חשיפה כי יש קצת יותר מודעות וקצת יותר רצון של ההורים לעקוב אחרי מה שקורה עם הילדים שלהם, ובעצם כשהורה נכנס לגן והוא יודע שהגן אמור לעמוד בדרישות חוק הפיקוח ולעמוד בדרישות של אישור ראשוני או רישיון עסק, הוא יודע שמי שיקבל את הרישיון עמד בתנאים מצטברים מאוד ארוכים.

קרן אוחנה איוס: יושב כאן גורם ממשרד העבודה והרווחה, חגי, שעברנו תהליכים מאוד מאוד גדולים בחקיקת חוק הפיקוח שגם על תקנותיו עוד יש לעבוד אבל כל מה שאתה מבקש, בעצם קיים.

קרן אוחנה איוס: זה לא שחלילה עכשיו אם הוועדה תפטור אותי משימוש חורג, פתאום ייווצר לי איזשהו רווח כספי כזה שאני אומר איך נפל עלי כל הטוב הזה.

קרן אוחנה איוס: אני פשוט מעבירה את המשאבים שהשקעתי בשימוש חורג למשאבי שאני אשקיע בחוק הפיקוח, בהכשרת הצוות שלי, בשליחת העובדות לקורס עזרה ראשונה, בהתקנת מצלמות, בקורסי התנהלות בטוחה, בהעברת המבנה בהתאמה לגילי לידה עד שלוש בבטיחות שלו ובשמירה על שלומם וכבודם של הילדים.

יוסף טייב: יש מסמך חיובי שיוכל להיות מנוסח אל ידכם?

קרן אוחנה איוס: הוא קיים.

יוסף טייב: החוק הוא חוק.

יוסף טייב: אני חושב שגם ראוי לאור ההתנסות שלכם לבוא ולומר לנו, רבותיי, המשאבים האלה, אתם מסייעים לנו, יש לנו עדיין מה לעשות.

יוסף טייב: ראינו חריגות עצומות והחריגות האלה מעידות על כאלה שעושים טוב אבל החריגות האלה, כל התמונות שאנחנו רואים, מספיק שיש לך דיווח אחד בטלוויזיה שמראה לך פגיעה בילדים, אז כולם מדברים על המערכת שהיא פרוצה לחלוטין.

יוסף טייב: לכן אתם צריכים להראות לנו מעבר לחוק.

קרן אוחנה איוס: אתה צודק.

קריאה: זה לא ממש נכון.

קרן אוחנה איוס: הפטור משימוש חורג לא קשור לזה.

שרן השכל: רגע.

שרן השכל: יש לנו שני חוקים.

שרן השכל: אחד למעונות הפרטיים ואחד למעונות המסובסדים שזה חוק הפיקוח.

שרן השכל: יש לי כאן גם את הרשימה של כל הנהלים, של הרישיונות, של הבטיחות.

שרן השכל: אנחנו יודעים מה זה לקבל רישיון עסק במדינת ישראל, בטח כשיש לך חוק מיוחד ספציפי שאתה צריך לעמוד בו בגלל שהנושא כל כך רגיש ומדובר בפעוטות שרובם עדיין לא יודעים לדבר, להתלונן ולבטא את עצמם.

שרן השכל: הדברים שנדרשים נמצאים כאן.

שרן השכל: יש גם מקום לתקן אותם.

שרן השכל: אגב, בינואר כאשר זה יעבור למשרד החינוך, זה יצטרך לעבור שוב דרך הוועדה.

שרן השכל: חלק מההסכמים הקואליציוניים הם באמת רפורמה בכל מה שקשור לפיקוח, להכשרות, לכל הדברים האלה לכן בינואר זה יגיע.

שרן השכל: חשוב לומר את זה.

שרן השכל: החוק שאנחנו דנים בו היום הוא להיתר שימוש חורג.

שרן השכל: הרבה פעמים העירייה ניצלה אותו כאיזשהו סוג של כלי כפול בנוסף לרישיון שהם צריכים לקבל, גם היתר שימוש חורג ופתאום הם מפילים עליהם את כל הדברים.

שרן השכל: אני אומר אולי בזהירות שאמנם עיריות צריכות את המעונות האלה, אבל חלקן לא מעוניינות בזה ולכן משתמשות בכלי הזה כדי למנוע את הבנייה שלהם.

שרן השכל: ברשותכם, אני רוצה לעבור לדובר הבא.

שרן השכל: יניב בר אור, התאחדות מעונות היום שנמצא אתנו ב-זום.

שרן השכל: נשמח לשמוע את תגובתך לחוק.

יניב בר אור: תודה רבה על הדיון החשוב הזה.

יניב בר אור: ההתאחדות קמה אחרי שעבר חוק הפיקוח וחוק המצלמות.

יניב בר אור: למעשה הבנו, בעלי הגנים הפרטיים, שאושרנו עבריינים לחוק תכנון ובנייה, חשודים בחוק המצלמות ונטולי כל זכויות אל מול מעונות הסמל.

יניב בר אור: החלטנו להתאגד ולהקים את התאחדות מעונות היום הפרטיים.

יניב בר אור: אני כל כך מברך על ההסכמה סביב השולחן כי באמת היה לא פשוט להגיע למקום הזה.

יניב בר אור: אני רוצה להודות לכל אחד ואחת מהנוכחים, ולך יושבת הראש וכמובן לאביר קארה שדוחף את זה יום ולילה.

יניב בר אור: אני רוצה לספר לכם גם את הסיפור האישי שלי.

יניב בר אור: אני בן לשוטר, 31 שנים שהשתחרר בדרגת רנ"ג.

יניב בר אור: אשתי גננת בוגרת אורנים.

יניב בר אור: היינו במלחמת לבנון השנייה וחשבנו מה לעשות והחלטנו לפתוח גן ילדים כי היא לא יכלה להגיע למקום העבודה שלה.

יניב בר אור: אבי זכרו לברכה אמר לי שהוא לא רוצה לשחרר אותי מהכלא, לך תבדוק מה צריך לעשות.

יניב בר אור: הלכתי ובדקתי עם הרשות המקומית ואמרו לי שעד גיל שלוש תעשה מה שאתה רוצה.

יניב בר אור: כל עוד לא מתלוננים עליך, תעשה מה שאתה אוצר.

יניב בר אור: אבי לא הסתפק בזה ואמר לי לך תעשה מה שצריך ובדקתי וחפרתי באתרים והבאתי בודקי בטיחות ולימים השקענו למעלה ממיליון שקלים כדי להקים את הפעוטון בכרמיאל שלימים היה שם דבר עד שהתחלף לנו שכן.

יניב בר אור: כשהתחלף שכן, לא מצא חן בעיניו שיש לנו גן ילדים לידו והוא טען שהוא לא ידע שיש מספר ילדים כזה.

יניב בר אור: זה מבנה דו משפחתי, 200 ומשהו מטרים, עם 40 ילדים, עומד בכל הדרישות עם אישור של עורך מבדקי הבטיחות, כיבוי אש, יועץ חינוכי וכל המטפלות מוסמכות ואנחנו עשינו את הדברים ועוד לפני שנוצר החוק כבר עמדנו בכל הדרישות ויכולנו לעבור את הדרישות של חוק הפיקוח בהליכה לאחור עם ידיים קשורות מאחורי הגב.

יניב בר אור: אני חייב לפרגן לרשות המקומית שלי כי ראש העיר אמר עד שהמדינה לא תחליט מה עושים, את הגן הזה לא יסגרו ולכן לך תילחם דבר הזה.

יניב בר אור: כרגע אל תעשה שימוש חורג.

יניב בר אור: אז הגיעה הקורונה והוועדה עוד המשיכה ללחוץ והקורונה לחצה והגן שלי נסגר על כל ההשקעה שהשקענו.

יניב בר אור: אני רוצה לומר לכם שגם במקומות אחרים, גנים נסגרים משימוש חורג.

יניב בר אור: הייתי שמח להביא אליכם את משה אילוז מבאר יעקב שהפסיד 850 אלף שקלים בגן חמד, גן לחירשים.

יניב בר אור: הוא הפסיד 850 אלף שקלים כי הוועדה, אחרי כל ההשקעות, לא הסכימה שהוא יקבל את שימוש חורג.

יניב בר אור: נמצאת אתנו כאן עירית חדד שתספר לכם את הסיפור שלה.

יניב בר אור: היא הפסידה מאות אלפי שקלים.

יניב בר אור: תרצה מתל אביב שהפסידה 250 אלף שקלים.

יניב בר אור: אני חייב לומר לכם שאנחנו קוראים את הנוסח המשפטי ואחרי כל הרגש וכל ההתרחשויות – וזה באמת לא פשוט לא לפתוח עסק ולא לסגור עסק ואנחנו עוד נשלם את החובות האלה עוד הרבה שנים קדימה אבל היום אנחנו חייבים לעזור לדור המדבר.

יניב בר אור: אנחנו חייבים לעזור לאנשים האלה שזה כל עולמם.

יניב בר אור: לעסוק בחינוך, לקום בבוקר ולעסוק בחינוך, זה כל עולמם.

יניב בר אור: זה מפעל החיים שלהם וזה מפעל חיים שעובר מאם לבת.

יניב בר אור: היום, כשאנחנו רואים את התקנות ואנחנו אומרים פטור לשימוש חורג, חשוב לדעת שבאמת הפטור הזה יינתן לכולם בצורה שווה.

יניב בר אור: זאת אומרת, יש לי כבר מעון שעובד בתוך השכונה, הוא נותן שירות בתוך השכונה, הוא לא יכול לצאת החוצה לאזורי תעשייה, הוא לא יכול להיות במקום אחר.

יניב בר אור: גם אם המדינה תבנה, היא לא יכולה לשכנע אימא לנסוע חצי שעה הלוך וחצי שעה חזור כשיש לה את המעון הפרטי מתחת לבית שלה, מעון שנותן לה שירות מצוין, שיש לו שם מצוין וצריך לשמור על האנשים האלה וצריך לשמור על מפעלי החיים שלהם כדי שהם לא יקרסו.

יניב בר אור: נכון לעכשיו החוק מאלץ שבמקרה של שבעה ילדים עד ל-36, הצעת החוק מאלצת להגיש בקשה ועדיין להיות כפופים לרשויות המקומיות ולאישורים שלהן.

יניב בר אור: כמוש אתם בעצמכם הזכרתם יש רשויות מקומיות שלא נזכיר את שמן שהן מפעילות בעצמן רשת מעונות ואנחנו מהווים להן איזושהי תחרות ולא מתאים להן אנחנו נהיה כאן.

יניב בר אור: הן ממש מתנכלים.

יניב בר אור: גננת בתל אביב שעשתה את כל מה שצריך ורק בסוף בסוף אמרו לה שדלת הכניסה שפרצו לא מאושרת, אז לא תקבלו היתר לשימוש חורג.

שרן השכל: אחרי שהשקיעה את כל הכספים.

יניב בר אור: יכלו להגיד לה בהתחלה אבל בחרו לסחוב אותה ולתת לה להשקיע.

יניב בר אור: מה שצריך לעשות כאן זה להגיד שאתה קיים, אתה כבר עובד, תודיע שאתה קיים, תודיע שיש לך את האישור להפעלת מעון יום על פי חוק הפיקוח, אתה עומד בתקנות חוק הפיקוח, בטור ד' בתקנה 4, ואתה לא צריך יותר מזה שום דבר, ולא משנה מספר הילדים כי מספר הילדים באמת נקבע בתקנה 4 טור ד' בתקנות חוק הפיקוח.

יניב בר אור: לשם אנחנו צריכים לכוון, שנהיה כפופים לא לתמנון רב זרועות שיד אחת שלו נותנת לנו רישיון והיד השנייה לוקחת את הרישיון.

יניב בר אור: זאת אומרת, אנחנו במקם אחד משקיעים בחינוך ומעודדים יזמים לפתוח ולהיות במקום שהמדינה לא נמצאת בו ולא הייתה שם כל כך הרבה שנים, וביד השנייה השלטון המקומי פשוט לוקח, בגלל חוק ישן שאין לו שום קשר לשום דבר, בטח לא לשלומם וביטחונם של הילדים כי ברגע שהעברנו את חוק הפיקוח וברגע שטיפלנו בכל התנאים להפעלת מעון יום לפעוטות, אז כל מה שנשאר בתוך השימוש החורג, זה 180 שקלים אגרת בנייה ואגרת הקמה לרשות המים כשאף אחד לא יודע מה רשות המים מקימה שם אבל לוקחים 150 שקלים למטר.

יניב בר אור: היטלי השבחה ולך תבוא, נבדוק, נחשוב, נדון, ניתן לך תשובה ולא תקבל כי לא אוהבים אותך כאן בעיר או מכל סיבה אחרת ולא משנה מה תעשה, עכשיו לא תקבל היתר לשימוש חורג.

יניב בר אור: כבר שמענו את זה.

יניב בר אור: אני מאוד מאוד מבקש שתאפשרו גם לעירית חדד לספר את הסיפור שלה כי הסיור שלה הוא באמת אחד המצמררים שתשמעו.

יניב בר אור: אני רוצה לומר לכם.

יניב בר אור: אם יש לי מבנה שהוא מבנה פרטי, הוא לא מבנה דירה של שלושה-ארבעה חדרים שאפשר להכניס שם עד 36 ילדים, אבל אם יש לי מבנה פרטי של יותר ממה שמבנה דירתי רגיל יכול לספק ויש לי דו משפחתי של 200 מטרים או וילה של 400 מטרים, למה להוריד את הגרזן על 36 ילדים?

יניב בר אור: אם אני עומד בדרישות חוק הפיקוח, אני בסך הכול רוצה להודיע לרשות המקומית שאני כאן כבר הרבה שנים, אין לי שום התנגדויות, אין לי שום דבר, תנו לי את האישור.

יניב בר אור: זה כל מה שצריך לעשות.

שרן השכל: אנחנו ניכנס לפרטים עת נתחיל להקריא את הצעת החוק.

שרן השכל: אין צורך כרגע להתייחס.

שרן השכל: אני כמובן אתן גם הזדמנות לכולם לומר את דברם על כל סעיף וסעיף.

שרן השכל: אנחנו נקיים דיון מעמיק בעניין.

שרן השכל: ברשותך, או מילת סיכום או שנעבור לדובר הבא כי יש לנו עוד רשימה ארוכה.

יניב בר אור: לסיכום.

יניב בר אור: אני רוצה להודות לכם על הדיון הזה ועל התיקון המסתמן בחוק הזה.

יניב בר אור: זה חשוב לנו מאוד אבל גם חשוב לי מאוד להזכיר.

יניב בר אור: הוזכרו כאן נושאים של בעיות מרחביות.

יניב בר אור: חברים, חשוב להבין שכל הנושא של רעש, מ-7:00 עד 11:00 לא יכול להיחשב כנושא של רעש.

יניב בר אור: נושא של פינוי אשפה, בואו נשים עוד פח ונפנה בתדירות יותר גבוהה.

יניב בר אור: נושא של חניה, חברים, בתי ספר, אני יכול לשלוח לכם מכאן, מחיפה, בית ספר שהבן שלי לומד בו שבשעות ההורדה יש עומס כי זה רחוב חד סטרי.

יניב בר אור: בכרמיאל, היכן שגרנו, ברחוב האיריסים, יש עומס.

יניב בר אור: בהרבה מאוד מקומות בארץ יש בתי ספר וגני ילדים בשכונות, בתוך רחובות חד סטריים, בתוך רחובות הולנדיים, בתוך כל מיני מקומות שבמהלך השנים הרשויות החליטו ששם לא יכולים להיות גנים פרטיים אבל כן יכולים להיות בתי ספר וגנים עירוניים.

יניב בר אור: מאוד חשוב לי כאן, גם לגבי הבעיות המרחביות שאנחנו לא נדרוש מהגנים הפרטיים את מה שהמדינה לא מסוגלת לדרוש מעצמה.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: הדוברת הבאה, לוסי חדידה, מנכ"לית גנים ברמה אחרת.

לוסי חדידה: אני מברכת על הדיון שאנחנו מקיימים היום.

לוסי חדידה: קודמיי כבר הרחיבו.

לוסי חדידה: אני רוצה לחדד וקודם כל לענות לחבר הכנסת יוסי שיין.

לוסי חדידה: אמרת שצריך איזו הגנה מסוימת.

לוסי חדידה: מבחינת תקנות חוק הפיקוח, אנחנו בשאיפה שברגע שיורידו מאתנו את כפל הרגולציה שהיא עם עלויות מאוד נכבדות, ברגע שכל מסגרת תצטרף לתקנות חוק הפיקוח, מה שהיום לא נעשה והרעה יכולה להגיע משם, ברגע שהם יכנסו לתהליך הזה, זה יעשה סוג של דרך שהרעות יצאו מאתנו.

לוסי חדידה: זה סוג של הגנה כי הרגולציה של שימוש חורג לא נותנת את ההגנה הזאת.

לוסי חדידה: היא רק נותנת עלות כספית.

לוסי חדידה: מבחינת חוק הפיקוח שאנחנו מברכים עליו, הוא מאפשר גם לרתום את השטח להיכנס לתהליך הזה ומבחינתנו זה מבורך.

לוסי חדידה: כל מסגרת חינוכית באשר היא שזאת המהות של ההקמה שלה, היא באמת תעשה דרך של פדגוגיה, של הכשרה, של כל הלמידה שמשתמעת מהמונח הזה של מסגרת חינוכית.

לוסי חדידה: מבחינתי זה באמת מבורך.

לוסי חדידה: ברגע שיורידו מעל ראשינו את התהליך הזה של שימוש חורג, אני כמנכ"לית ארגון באמת הבאתי את השטח וכבר יעלו כאן שלושה חברי ארגון שמשקפים את המציאות היום יומית שלהם את הדרישה הזאת של שימוש חורג, שזאת עירית חדד מחולון, שזה קוסטה מהרצליה ושזאת ריקי מצור יצחק שנסחטת באיומים על ידי הרשות כאשר עד ינואר היא צריכה לשלם 23 אלף שקלים כי אם היא לא תשלם ייסגר לה הגן שנמצא בבית פרטי, בפינה, לא מפריע לאף שכן.

לוסי חדידה: הלקוחות שלה מחנים מעבר לכביש.

לוסי חדידה: הם לא מחנים ברחוב שלה כדי לא להפריע וגם זה מהווה קושי לרשות שמתחרה ברוב המקומות, כפי שציין יניב.

לוסי חדידה: הרבה רשויות מתחרות בנו כעסקים פרטיים וזה מהווה קושי וחשש יום יומי לגבי העסק שנבנה מהלב ומדברת מול כולם כאן בעלת גן ילדים, מעל 20 שנים, שנאלצתי לסגור כי לא עמדתי – מעבר לדרישות הכספיות – בשכר לעובדות ש-55 שקלים לשעה לא הספיקו להן הן רצו 70 שקלים לשעה.

לוסי חדידה: לנוכח כל ההשקעה היום יומית בעסק, מעבר לילדים, לא יכולתי לעמוד בשכר הזה לעובדים.

לוסי חדידה: בצער רב נאלצתי לסגור עסק, אהבת חיים, בשל קושי לעמוד בשכר ראוי ומכבד את ההון האנושי שכן שאפתי שייכנס למסגרת שלי.

לוסי חדידה: לגבי מבנים מסחריים שבתקופה זו לצערנו נסגרו ונשארים נטושים, אנחנו כן היינו שמחים שיינתן מענה שלא נצטרך אולי להיות במבנה מגורים אלא שבאמת נקבל תשתיות כמו של מעונות הסמל וכמובן מקבל מוסד חינוכי במקום שלא מפריע לאף אחד והוא כן קיים והרשות כן יכולה להקצות לנו אותו.

לוסי חדידה: אפילו שנשלם עליו שכירות, ואין בעיה, הכול בסדר, אבל לפחות יהיה לנו שקט לעשרים השנים הקרובות וכל המבנה הזה יהיה מותאם כמו למעונות הסמל ומותאם מבחינה מבנית, בטיחות וכל מה שצריך.

לוסי חדידה: אנחנו פשוט נכנסים ועובדים במהות לשמה הוקמנו.

לוסי חדידה: הדבר שהוא הכי חשוב בתקופה הזאת זה לתת הנחיה גורפת לכל הרשויות לגבי הקפאת הליכים.

לוסי חדידה: החברה מצור יצחק לא יודעת אם להשקיע את הכסף הזה שאין לה.

לוסי חדידה: אחרי הקורונה הרבה מסגרות סגרו את שעריהן באמת בצער ובכאב ורובן מהטובים שבנו.

לוסי חדידה: סגרו את שעריהן בגלל העול והפגיעה הכלכלית.

לוסי חדידה: אני ממש אשמח שתהיה הקפאת הליכים באופן גורף לכל הרשויות כדי לתת לנו לעבור ובאמת לעבוד במה שזה הייעוד שלנו.

לוסי חדידה: זאת השליחות, פשוט לחנך את דור העתיד, את האוצר של המדינה שהוא הילד הקטן הזה וזאת המטרה שלנו.

לוסי חדידה: יושבת ראש הוועדה, תודה על זכות הדיבור.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: אני אשמח אם משרד המשפטים ייתן מענה לעניין הקפאת הליכים פליליים נגד גננות שנמצאות כרגע בעניין של עבירה על היתר שימוש חורג בלבד.

שרן השכל: לא גננות שהתעללו, אלא רק לעניין שימוש חורג.

לוסי חדידה: רק על חוק התכנון והבנייה.

שרן השכל: רק על חוק התכנון והבנייה, בין אם הן לא ידעו או לא קיבלו אישור מהעירייה.

שרן השכל: האם ניתן להקפיא את ההליך?

שרן השכל: האם הן באמת ייחשבו עברייניות פליליות בגלל עניין היתר שימוש חורג?

רוסלאן עותמאן: בוקר טוב לכולם.

רוסלאן עותמאן: אני ממשרד המשפטים.

רוסלאן עותמאן: קודם כל, משפט כללי.

רוסלאן עותמאן: אני חייב להגיד שהצורך והאינטרס בהפעלת מעונות יום ברור לכולנו ואף אחד לא מקל ראש בזה.

רוסלאן עותמאן: יחד עם זאת, צריך לזכור שיש שיקולים אחרים, שיקולים תכנוניים, שגם הם צריכים לקבל ביטוי.

רוסלאן עותמאן: אני חושב שהתיקון שמונח בפניכם היום, הוא באמת מאזן נכונה בין השיקולים האלה.

רוסלאן עותמאן: התיקון הזה בסופו של דבר היה תוצר של משא ומתן ארוך וממושך ומה שאנחנו מציגים היום מאזן בין כל השיקולים, בין מכלול השיקולים הקיימים, ובסופו של דבר יש כאן הקלות מאוד משמעותיות לגבי מעונות יום ואת זה צריך לזכור.

רוסלאן עותמאן: זה כאילו קצת מתפספס כאן אבל צריך להגיד את זה.

רוסלאן עותמאן: יש כאן הקלות מאוד משמעותיות לעומת המצב הקיים.

שרן השכל: גם אנחנו מבינים שזה היה לא פשוט להגיע לנוסח המשפטי ולאזן.

רוסלאן עותמאן: נכון, אבל כן חשוב לי להדגיש שבסופו של דבר יש כאן הקלות.

רוסלאן עותמאן: אם תהיינה הקלות נוספות, האיזון הרגיש הזה שבאמת הושג אחרי משא ומתן ממושך וארוך, עלול להיות מופר.

רוסלאן עותמאן: כן חשוב לומר את זה.

רוסלאן עותמאן: לגבי הקפאת אכיפה.

רוסלאן עותמאן: חשוב להדגיש שאי אפשר להקפיא באופן גורף הליכים שמתנהלים.

רוסלאן עותמאן: הדרישה כאן היא לבוא ולהקפיא הליכים שמתנהלים.

רוסלאן עותמאן: אין דבר כזה.

רוסלאן עותמאן: אנחנו קיבלנו פניות בעניין הזה.

רוסלאן עותמאן: העניין גם נבחן.

רוסלאן עותמאן: אין אפשרות להקפיא הליכים מתנהלים.

רוסלאן עותמאן: בסופו של דבר צריך לזכור שבקשה להיתר לשימוש חורג היא לא סתם נטל בירוקרטי.

רוסלאן עותמאן: יש רציונלים מסוימים שהשימוש החורג נועד להגן עליהם.

רוסלאן עותמאן: בסופו של דבר נכון להיום, לפני התיקון הזה, הפעלת מעון יום או הפעלת כל עסק אחר בניגוד לדיני התכנון והבנייה, הדבר הזה מהווה עבירה על חוקי התכנון והבנייה.

רוסלאן עותמאן: יותר מזה.

רוסלאן עותמאן: העניין הזה הובא לפתחו של בית המשפט העליון בעתירה שהוגשה כנגד האכיפה שמתבצעת נגד מעונות יום שפועלים ללא היתר לשימוש חורג והעתירה הזו נדחתה ובית המשפט הדגיש את הרציונל שעומד מאחורי השימוש - - -

שרן השכל: אנחנו עכשיו למעשה מקלים בצורה משמעותית על העניין הזה.

רוסלאן עותמאן: ודאי.

שרן השכל: למעשה העבירה שהייתה נגיד לפני שנה, היא לא הולכת להיות עבירה עכשיו.

שרן השכל: השאלה שלי היא האם אותן גננות – בין אם זה בתום לב, בין אם זה מתוך תסכול, בין אם זה מתוך מאבק אישי מול עירייה – למעשה הורשעו בעבירה של היתר שימוש חורג, עומדים מולן הליכים פליליים על היתר שימוש חורג בלבד.

שרן השכל: משום שאנחנו מתקנים את החוק ומה שהן עברו בעבר, למעשה לא תהיה עבירה בעתיד.

שרן השכל: האם יש אפשרות מהבחינה הזאת לביטול הליכים, להקפאת הליכים, להסרת העבירה הפלילית מאלו שכבר הורשעו?

שרן השכל: ליועץ המשפטי יש הערה.

תומר רוזנר: בוקר טוב.

תומר רוזנר: אני יועץ משפטי של ועדת הפנים וכאן כשחקן אורח.

שרן השכל: שחקן חיזוק.

תומר רוזנר: אני מקווה.

תומר רוזנר: יש כאן שאלה שהיא במקומה.

תומר רוזנר: אנחנו רוצים עכשיו לאפשר לאנשים שיפעילו מעונות יום להגיש בקשות להיתר לשימוש חורג.

תומר רוזנר: אנחנו רוצים לתת אפשרות לבעלי מעונות שפועלים היום להגיש בקשות להיתר לשימוש להפעלת מעון כאשר ההצעה מבקשת, אם היא תתקבל ויש להניח שהיא תתקבל, התנאים יהיו הרבה יותר מקלים והרבה יותר מצומצמים בהיקפם ובדרישותיהם.

תומר רוזנר: נניח אחד מבעלי המעונות שנפתחו נגדו הליכים שהוא פועל ללא היתר לשימוש חורג, עכשיו הוא רוצה להכשיר את עצמו והוא מגיש את הבקשה הזאת להיתר להפעלת מעון שהתנאים שלה הם מאוד מקלים.

תומר רוזנר: אני באמת לא מבין איזה טעם יש להמשיך בהליכים שמתנהלים מולו בגין זה שאין בידיו היתר לשימוש חורג.

תומר רוזנר: יש היגיון רב, ואני מציע שתשקלו את זה, במצב שבו בעל מעון מגיש בקשה לפי החוק החדש שיעבור ומן הסתם יש איזשהו תהליך שהבקשה הזאת צריכה לעבור, אנחנו מקווים שהתהליך יהיה מאוד מאוד קצר, אבל יש תהליך שהיא צריכה לעבור, זה נשמע ממש לא הגיוני שבאותו זמן גם ימשיכו להתנהל נגדו הליכים לגבי פעולה ללא היתר לשימוש חורג.

רוסלאן עותמאן: אני מבין את מה שאתה אומר אבל בסופו של דבר ללא קשר אנחנו מדברים על תיקים שמתנהלים ומנוהלות על ידי - - -

אביר קארה: תיקים מיותרים.

לוסי חדידה: מיותרים ועוולה.

שרן השכל: אני מציעה שתיקחו את זה, הוועדה מבקשת לעצור הליכים פליליים כנגד גננות.

שרן השכל: אנחנו מבקשים לבטל את האישום הפלילי לגננות מהעבר.

שרן השכל: זו בקשה של הוועדה.

שרן השכל: אני מבקשת שתיקחו את זה למשרד המשפטים, יתקיים דיון נוסף בשבוע הבא ואז תחזרו אלינו עם תשובה אחרי שקיימתם דיון מעמיק בסוגיה הזאת כי לנו הדבר הזה חשוב.

רוסלאן עותמאן: בסדר.

רוסלאן עותמאן: רק משפט אחד.

רוסלאן עותמאן: צריך לזכור שבסופו של דבר שההליכים האלו מנוהלים על ידי הוועדות המקומיות וצריך גם לזכור שיש כאן שיקול דעת בלעדי לגורמי התביעה ואני לא חושב שזה המקום שאנחנו נבוא ונגיד - - -

תומר רוזנר: לא.

רוסלאן עותמאן: אני כן מסכים אתך שהשיקולים האלה כן צריכים לקבל ביטוי כזה או אחר במסגרת ההליך המתנהל, אבל זה צריך להיות מובא לידי ביטוי מול התביעה ובכל תיק ותיק ולא שתהיה איזו החלטה גורפת.

רוסלאן עותמאן: גם אין אפשרות כזאת.

רוסלאן עותמאן: מעולם לא שמעתי שיצאה הוראה גורפת להקפיא אכיפה כנגד תיקים מתנהלים.

רוסלאן עותמאן: שוב, אנחנו מדברים על תיקים מתנהלים באופן גורף.

תומר רוזנר: היועץ המשפטי לממשלה מוסמך לעכב הליכים, כל הליכים פליליים, שמתנהלים.

רוסלאן עותמאן: נכון, אם תוגש בקשה לעיכוב הליכים פר תיק.

קריאה: כמה תיקים כאלה יש לנו?

רוסלאן עותמאן: אין לי נתונים.

רוסלאן עותמאן: אני לא יודע כמה.

לוסי חדידה: אלפים.

רוסלאן עותמאן: זה מנוהל על ידי הוועדות המקומיות ולא על ידי המינהל.

שרן השכל: חברים, לא מדובר כאן בגנבים, לא מדובר כאן ברוצחים.

רוסלאן עותמאן: חלילה.

רוסלאן עותמאן: אף אחוד לא מתייחס אליהם כך.

שרן השכל: לא מדובר כאן באנשים שעברו עבירה פלילית כנגד אדם אחר שפגע בהם.

שרן השכל: מדובר כאן על גננות, על מורות, על נשים וגברים שמטפלים בילדים ובפעוטות שכן עברו עבירה אבל העבירה היא שהם לא קיבלו היתר שימוש חורג ואנחנו מבטלים את הדבר הזה.

שרן השכל: הבקשה של הוועדה היא להקפיא את ההליכים.

שרן השכל: אנחנו מבקשים שבמשרד המשפטים תקיימו דיון בעניין ותחזרו אלינו עם תשובה מנומקת בשבוע הבא, בבקשה.

אביר קארה: זה מאוד חשוב שהם לא יבקשו שכל פעם בן אדם אחד יגיש.

שרן השכל: לא.

אביר קארה: זה צריך להיות גורף.

שרן השכל: זו בקשה של הוועדה, להקפיא את ההליכים.

שרן השכל: אני מבקשת שיקיימו דיון במשרד המשפטים ויחזרו אלינו עם תשובה.

תומר רוזנר: אני אמקד את מה שאמרה יושבת ראש הוועדה.

תומר רוזנר: אנחנו מדברים על מצב שבו אותן בעלות מעונות – אני עכשיו מדבר בלשון הנכונה יותר – גננות, יגישו את הבקשות לפי החוק החדש שיעבור אי"ה במסגרת הדבר הזה.

תומר רוזנר: אם הן מגישות בקשות, אני חושב שבהחלט אפשר לשקול – זה כמובן לשיקול דעת היועץ המשפטי לממשלה – שבאותו שלב שהן מגישות את הבקשה, הרי אנחנו לא מצפים שהן מגישות את הבקשה והן גם יסגרו את המעונות, אנחנו מדברים על מעונות קיימים שיוכלו להגיש בקשות, גם שאנחנו עדיין במסגרת איזשהו תהליך של – אני אקרא לו במירכאות – "הלבנה", אז בתקופה הזאת יש בהחלט היגיון רב לשקול הקפאה של ההליכים.

תומר רוזנר: אם הן לא יקבלו בסופו של דבר את ההיתר לפי החוק החדש, אפשר יהיה לטפל בהן.

תומר רוזנר: במתכונת שאפשר לטפל בהן, אבל אם הן יקבלו את ההיתר, אני לא רואה טעם שבמקביל יימשך אותו הליך.

יוסף טייב: זה רעיון מצוין של היושבת ראש ומה שאתם אומרים, לתת כאן מה שאנחנו קוראים אמנסטי.

יוסף טייב: אנחנו משחררים אותם מתוך המערכת המשפטית.

יוסף טייב: זה בהחלט רעיון מצוין.

יוסף טייב: אני חושב בו בזמן, בלי לשים אובר רגולציה, בגלל שהצעד הזה הוא צעד נדיר בתוך המערכת, אני הבנתי מסגן השר קארה שיש אלפי מקרים, אני לא מכיר אבל אלפי מקרים זה המון, שלא נעשה כאן איזו טעות גדולה.

יוסף טייב: אנחנו לא הולכים לפליליזציה של התהליכים אבל אנחנו בו בזמן אנחנו רוצים לבדוק שאנחנו חס וחלילה לא עושים טעויות.

יוסף טייב: אני חושב שהפנייה למשרד המשפטים היא נכונה, היא צריכה להיעשות מהר אבל כיוון שהיא כל כך גורפת, אנחנו נבדוק גם בשוליים כי אולי יש מקרים.

שרן השכל: הם יחזרו אלינו עם התשובה.

אביר קארה: אם יש מסגרת שיש בה 100 ילדים ב-50 מטרים אנחנו רוצים לדעת.

יוסף טייב: הדברים האלה הם פתח.

שרן השכל: אנחנו נשוחח אתם במהלך השבוע הזה.

שרן השכל: זכות הדיבור לחבר הכנסת משה טור פז.

משה טור פז: תודה, בוקר טוב.

משה טור פז: אני חושב שחשוב מאוד שבדיון המאוד חשוב הזה בנושא רגולציה נזכור שאנחנו בוועדת חינוך.

משה טור פז: אנחנו נמצאים בתקופת ביניים.

משה טור פז: הדוגמה לכך היא כמובן שכאשר אנחנו עוסקים ברגולציה, יש היגיון להחרגה של עד ששה פעוטות כולל אבל חוק הפיקוח שהוזכר כאן, בעיניי נותן מענה ראשוני ובסיסי בלבד לכל נושא מעונות היום.

משה טור פז: אני חושב שהפטור משימוש חורג הוא מסיר רגולציה שהוא דבר נכון לנו כממשלה, לנו כוועדה, והוא גם נכון לשדה החינוך.

משה טור פז: גם שדה החינוך סובל מעודף רגולציה.

משה טור פז: אנחנו כן צריכים לשאוף בעתיד הקרוב – ואני בטוח שהוועדה הזו תעסוק בכך – כשנעבור מהשיח העסקי לשיח החינוכי.

משה טור פז: כלומר, אנחנו מסירים היום רגולציה ואני אתמוך בה כי זה חשוב להסיר רגולציה וכי מה שקורה כרגע גם מונע ממעונות היום לעסוק בחינוך כמו ששמענו קודם.

משה טור פז: מה שנצטרך לשאוף בזמן הקרוב זה שהשיח שלנו אודות מעונות היום יעבור ממיקוד ברישוי ומצלמות לעיסוק בחינוך וכיצד אנחנו נותנים חינוך טוב יותר.

משה טור פז: אני חושב שהיום זה צעד ראשון חשוב וצריך להמשיך אותו בהמשך.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: תודה על הדברים.

שרן השכל: אני רוצה לעבור לדובר הבא, מר חנן דגן מאיחוד גני הילדים שנמצא אתנו ב-זום.

שרן השכל: בוקר טוב חנן.

שרן השכל: לרשותך חמש דקות.

חנן דגן: בוקר טוב.

חנן דגן: אני שומע כאן את הדברים ואני עובר לכל אורך הדרך, נקרא לזה בסאגות שאנחנו עברנו במהלך השנים, ואני זוכר שלפני מספר שנים היו דיונים על חוק תכנון ובנייה בוועדה משותפת של הפנים והכלכלה.

חנן דגן: העליתי את הנושא ושם בעצם אמר אחד מחברי הכנסת שאני מגן על עבריינים.

חנן דגן: עניתי לו שנכון להיום, באותו יום, אני מייצג הכי הרבה עבריינים במדינת ישראל, דהיינו, אני ראש משפחת פשע והפושעות שלי הן אלה שגידלו אותו, את הילדים שלו ואת הנכדים שלו.

חנן דגן: זה פשוט אבסורד, כל התפיסה הזאת והגיע הזמן שיהיה כאן שינוי.

חנן דגן: אני שומע כאן את משרד המשפטים שמתפתל בפתרונות.

חנן דגן: כשאנחנו דנו בחוק הפיקוח ב-2011, בראשותו של זבולון אורלב בוועדה לזכויות הילד, כן יצא עיכוב הליכים מהיועץ המשפטי.

חנן דגן: אפשר לשחזר את זה וניתן לשחזר את זה ולא להתחמק מהדבר החשוב הזה שהוא בעצם עוולה שהייתה מ-1965 אז הילדים ישבו עם האימא עד גיל שלוש.

חנן דגן: העולם השתנה אבל החוק נשאר כמו שהוא מאחור.

חנן דגן: הגיע הזמן לעשות את השינוי ואני באמת רוצה להודות לכל הנוגעים בדבר - אם זה אביר ואם זו את, לכל מי שדוחף קדימה – לבוא וסוף סוף לעשות את ההיסטוריה הזאת.

חנן דגן: ב-16 השנים שאני עוסק בתחום, אני אומר שהחלום שלי היה להחזיר את הגננת להיות גננת.

שרן השכל: חנן, אני מתנצלת שאני עוצרת אותך באמצע.

שרן השכל: אני אשמח שתעביר לנו את המקרה שהיה בתקופתו של זבולון אורלב, של עצירת הליכים, כדי שנוכל קצת יותר להתעמק בו גם כאן בוועדה.

חנן דגן: בתקופתו של זבולון אורלב יצאה המלצה מהיועץ המשפטי לעכב את ההליכים לכל אלה שנמצאים מכיוון שהנושא נמצא בחקיקה.

חנן דגן: יצאה המלצה מהיועץ המשפטי.

חנן דגן: בזמנו הוא הביא מסמך ובמסמך הזה במפורש נעצרו ההליכים עד לסוף דיוני החקיקה.

שרן השכל: אם תוכל להעביר לנו, אני מאוד אשמח.

שרן השכל: אם תוכל להעביר אלינו את המסמך.

חנן דגן: אני אחפש אותו ואני אשמח להעביר אותו.

חנן דגן: הוא קיים.

חנן דגן: אנחנו רוצים לראות באמת את השינוי הזה.

חנן דגן: אנחנו רוצים לראות.

חנן דגן: לא הגיוני שלא קיים שום הסדר לגנים פרטיים, גם בשכונות חדשות בהן היום נבנים גנים פרטיים.

חנן דגן: זאת אומרת, נבנות שכונות חדשות אבל אין שום מקום בתוך התכנון לגן פרטי.

חנן דגן: גן פרטי הוא דבר לא קיים.

חנן דגן: הגיל הזה כאילו לא קיים.

חנן דגן: אנחנו רוצים לראות את השינויים האלה מתבטאים גם באחריות שאנחנו לוקחים.

חנן דגן: אם בא חוק הפיקוח ואם הסתכלנו לכל אורך החוק, היחידים שלקחו אחריות היה המגזר הפרטי.

חנן דגן: הסתדרות המורים לא הייתה מוכנה לקחת אחריות, לא מעונות ויצ"ו או נעמ"ת, כולם אמרו שאצלם זה לא קורה.

חנן דגן: אנחנו היחידים שעמדנו על הרגליים האחוריות ואמרנו שזה קורה וצריך לעצור את זה.

חנן דגן: באמת תמכנו בחוק לכל אורך הדרך כדי שלא יישנו המקרים האלה.

חנן דגן: בואו נחזור לחינוך, נתחיל לעבוד חינוך, נתחיל לתת את הדבר שהילדים מגיעים לקבל אותו.

חנן דגן: אני לא רוצה לראות יותר גננות מפוחדות.

חנן דגן: דעו לכם שהשנה נסגרו כ-2,500 גנים מאז תחילת הקורונה וחלקם נסגרו מתוך הפחד.

חנן דגן: לפעמים אני מגיע לגנים, אני מגיע לבקר, אני דופק על הדלת ואני רואה את הבהלה בעיניים של הגננות, מי זה?

חנן דגן: שלא ידעו, שלא יסגרו, אין בחוץ שלטים, אין כלום, ולמה?

חנן דגן: הן מפחדות מהרשות המקומית.

חנן דגן: כמו שנאמר כאן, בחלק מהמקרים הרשות פשוט עומדת בניגוד אינטרסים כי היא מפעילה מעונות משלה.

חנן דגן: אנחנו רואים את ההתנגדות של השלטון המקומי לכל אורך הדרך ולמה ההתנגדות?

חנן דגן: כי הם רוצים את הענף הזה אצלם.

חנן דגן: לא הגיוני שמאז קום המדינה הגנים הפרטיים הם אלה שמחזיקים את החינוך הזה ויבואו ויאמרו אחרי 70 שנים לכו, לא צריכים אתכם יותר.

חנן דגן: עשו את זה בגילי שלוש-ארבע וזרקו אותנו לכלבים, השתמשו בנו ובסוף אמרו שלא צריך את זה.

חנן דגן: אני רואה גנים שלא מאשרים להם עכשיו את כל התקצוב, גילי שלוש עד חמש, למה?

חנן דגן: כי הגן מפריע לגן עירייה קיים ואין אליו רישום.

חנן דגן: למה?

חנן דגן: כי הגן הזה טוב יותר וזה צריך להגיע לבג"ץ כדי לשמור על הזכויות, לשמור על חופש העיסוק, לשמור על זכות ההורים לחינוך טוב יותר ולא נותנים אותו.

חנן דגן: אנחנו נמצאים במקום אחר.

חנן דגן: הגנים הפרטיים נותנים מענה שלא נותנים באף מקום.

חנן דגן: אתם צריכים לשמור עלינו, לתת לנו להתקיים, לאפשר לנו לתת את הנשמה שלנו כפי שאנחנו נותנים במשך כל השנים לילדים.

חנן דגן: הגננות כאן ואנחנו רואים שהן עושות את זה מתוך הלב.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני רוצה לעבור לדוברת הבאה, עירית חדד, מגן עולם קטן שנמצאת אתנו ב-זום.

עירית חדד: תודה רבה.

שרן השכל: אני רק אומר גילוי נאות.

שרן השכל: בבוקר ערב יום כיפור אביר סגן השר ואני הגענו לגן הילדים של עירית בחולון, גן שפועל עוד משנות ה-30 של מדינת ישראל.

שרן השכל: גן באמת מקסים שאבא שלה, כמעט בן 80 פלוס, כמעט 85, 87, קם כל בוקר כדי לטפח אותו.

עירית חדד: 88.

שרן השכל: לצערי ממה שמצטייר ונראה שעיריית חולון פשוט במשך כמה שנים מתעללת בגננת.

שרן השכל: מתקנים חדישים, נקיים, משהו באמת מדהים בדרגה כל כך גבוהה שפשוט סגרו אותה והיא עוברת מסע של כמה שנים עם עלויות מטורפות שנזרקו פשוט לפח האשפה.

שרן השכל: עירית, היה לי מאוד חשוב שתבואי לכאן ובחמש דקות שיש תספרי לנו על החוויה האישית שלך.

עירית חדד: קודם כל, תודה רבה.

עירית חדד: דיון מבורך.

עירית חדד: אני ממש מתרגשת.

עירית חדד: אני מרגישה שסוף סוף יש לי אימא ואבא, לגן שלי, ויש לי למי לפנות.

עירית חדד: אני מודה לך באופן אישי שהגעת בערב יום כיפור, שזה לא מובן מאליו.

עירית חדד: הגעת אלי עם אביר קארה המדהים ועם לוסי חדידה.

עירית חדד: באמת באמת תודה.

עירית חדד: אני לא רוצה לדבר יותר מדי ולגזול מזמנכם כי כל החברים שדיברו עד כה הסבירו את המצב העגום של הגנים הפרטיים.

עירית חדד: אני רוצה לומר דבר מאוד מאוד חשוב.

עירית חדד: העבודה שלנו היא לא סתם עבודה.

עירית חדד: זו עבודה שהיא שליחות.

עירית חדד: אני באופן אישי מרגישה שאני נולדתי לעבודה הזאת ואני היום נמצאת עם גן סגור כי העירייה החליטה, הפקידים בעירייה החליטו, לסגור לי את הגן למרות שיש לי את כל האישורים.

עירית חדד: סגרו לי את החשמל.

עירית חדד: אין לי חשמל.

עירית חדד: אני חייבת לציין למי שלא יודע שהגן שלי נמצא בחולון ברחוב תל חי 4.

עירית חדד: זה גן שאבא שלי בנה.

עירית חדד: אחרי שזה היה גן, הוא הרס את הכול והוא בנה מקום דו-קומתי עצמאי שלא קשור לשום מבנה אחר.

עירית חדד: זה לא מבנה משותף.

עירית חדד: כל הבניין שלו.

עירית חדד: הקמנו שם גן.

עירית חדד: אני רוצה לומר לכם שלפני המון שנים אף אחד לא ידע מה זה שימוש חורג.

עירית חדד: גם כשפנינו אז לשאול מה צריך לעשות לגן ילדים, בדיוק כמו שנאמר - אני לא זוכרת אם זה חנן או יניב – אפס עד שלוש, אתה יכול לעשות מה שאתה רוצה.

עירית חדד: הקמנו גן מאוד מאוד מטופח עם כל האישורים, הוצאנו הון עתק.

עירית חדד: אני יכולה לומר לכם חבריי היקרים שאנחנו עומדים כרגע על הוצאות ומשפטי ענק , וזה בעל כורחנו, של למעלה ממיליון ו-300 אלף שקלים שהוצאנו לכל האישורים, למשפטים, לעורכי הדין, לאדריכלים, ליועצי תנועה, ליועצי בטיחות ומדידת שטחים, למכבי אש ולחשמלאים.

עירית חדד: יש הכול בגן הזה.

עירית חדד: הגן הזה עכשיו עומד מיותם ואין בו שום דבר.

עירית חדד: אין חשמל, אין ילדים, אין שום דבר.

עירית חדד: יש לי עובדות שהן למעלה מגיל 60 שרועדות על מקומן ואני ממשיכה לשלם להן משכורת כי גם לא נותר לי כסף לשלם להן פיצויים.

עירית חדד: אני רוצה לומר לכם שהדבר הכי הכי חשוב בביטול של השימוש החורג הזה הוא למעשה האיום הקיומי.

עירית חדד: אני עירית חדד חיה בפחד יום יומי שיבוא אלי פקח ויאיים עלי ויסגור לנו את הכול.

עירית חדד: זה בדיוק מה שקרה.

עירית חדד: לא יכול להיות שלמנהל גן פרטי שנותן מענה לגילי אפס עד שלוש, שמראש מספר המקומות לגנים פרטיים מאוד מאוד מצומצמים – זה המבנה שלי, זה פשוט מבנה שלי – שגננות יפחדו וכל פעם, בדיוק כמו שחנן אמר, כל אדם שעובר ברחוב שלי, אני הייתי שמחה לצלם את עצמי שתראו באיזה פחדים אני, אם זה להגיד לעובדות שלי במשך שנים שלא יפתחו את הדלת, תתכופפו, תהיו בשקט, בבקשה, שלא יבואו.

עירית חדד: בסופו של דבר באו הפקחים של עיריית חולון והנה אני עומדת מול כולכם רועדת ואומרת שהגיעו אלי פקחים ואמרו לי: אנחנו נעשה הכול שהגן שלך ייסגר, וזה מה שקרה.

עירית חדד: הגן שלי נסגר.

עירית חדד: תדעו לכם שהוצאתי סכומי עתק גם לתוכניות לאישורים לממ"דים שבין כה וכה כשהייתה לנו מלחמה, גם גנים שיש להם ממ"ד לא הורשו לפתוח את הגן.

עירית חדד: ממ"ד היום עולה למעלה מ-110 אלף שקלים מלבד כל האישורים שאתה צריך להוציא עוד לפני ההיתר וקחו בחשבון שהיתר, במיוחד בעיר חולון, לוקח שנים.

עירית חדד: במקרה שלי למעלה מעשר שנים אני במשפטים עם העירייה.

עירית חדד: לעירייה שלנו, לפקידים של העירייה, יש כוח.

עירית חדד: אם הם החליטו שהם לא רוצים, הם לא צריכים סיבות, הם החליטו הם לא רוצים שהגן שלי יהיה פתוח – הוא לא פתוח וזה לא משנה שכל האישורים נמצאים אצלם המון זמן.

עירית חדד: הם פשוט החליטו שהם לא רוצים.

עירית חדד: נקודה.

עירית חדד: הם לא רוצים שיהיה לי גן.

עירית חדד: לכן, מה שאני מבקשת מכם, בבקשה, לעשות הקפאת הליכים.

עירית חדד: לא יכול להיות שאנחנו נמתין בפחד לאיזשהו מישהו בוועדה שיגיד כן כי הוועדה שלנו קובעת.

עירית חדד: האנשים האלה שיושבים בוועדה, אני זוכרת את המילה של קרן אוחנה שאמרה שהם מתנהגים כמו מאפיה ואלוהים יסלח לי כי אסור להגיד דבר כזה אבל אצלנו מתנהגים כמו אנשי מאפיה.

עירית חדד: אם הם החליטו שזה לא יהיה, זה לא יהיה.

עירית חדד: הם יכולים להתעלם מדברים אחרים אבל הם החליטו לקחת את הגן שלי כגן הדגל להתעללות.

עירית חדד: הכפישו אותי בעיתונות, רשמו שאנחנו עבריינים.

עירית חדד: אני היום גננת בגן ילדים, אני נחשבת עבריינית.

עירית חדד: אין לכם מושג איזו הרגשה זאת בלב כשאני מטפלת באוצר של המדינה.

עירית חדד: להרגיש כל יום כשאני קמה בבוקר לילדים שלי, והילדים שלי צריכים לדעת שאני עבריינית.

עירית חדד: לפי המדינה והרשויות אני ואבא שלי עבריינים שזה נורא ואיום לחשוב את זה שאני מטפלת בילדים הכי הכי טהורים, מתוקים וקטנים.

עירית חדד: לחשוב שגננת במדינת ישראל נחשבת עבריינית כי היא לא הצליחה לשכנע את חברי הוועדה שהגן שלה ראוי.

עירית חדד: היום אני מבקשת מכם, מכל מי ששומע אותי, בבקשה תעזרו לי ולכל הגנים הפרטיים להסדיר את התחום הזה.

עירית חדד: אנחנו שנים נלחמים.

עירית חדד: זה פשוט בלתי נסבל.

עירית חדד: זאת פשוט התעללות.

עירית חדד: אני החלטתי, אנשים באו אלי ואמרו לי די, התעללו בך יותר מדי, תרימי ידיים.

עירית חדד: ואני אומרת שאני מרימה ידיים רק כשאני מנצחת.

עירית חדד: אני לא ארים ידיים.

שרן השכל: תודה רבה שאת משתפת אותנו.

שרן השכל: אני יודעת שהמקרה הזה יכול להיות מקרה קיצון אבל זה ספציפית מקרה שקרה לך והוא ממש שובר את הלב.

שרן השכל: אני מקווה שהוועדה הזאת תוכל סוף כל סוף לתקן את העוול הזה.

עירית חדד: ברשותך, עוד משפט אחד.

עירית חדד: תודה רבה.

עירית חדד: המדינה צריכה להבין שאנחנו המענק הראשון למשק, לכך שהורים יוכלו לצאת לעבוד.

עירית חדד: הום המעונות המפוקחים שבתו.

עירית חדד: חס וחלילה, אני לא רוצה לחשוב שהמעונות הפרטיים ישבתו ואף אחד לא יצא לעבודה.

עירית חדד: באמת זה לא בא ממקום של איום אלא זה בא ממקום של מצוקה.

עירית חדד: גם הבנייה בחולון ובכלל בכל הארץ היא לגובה.

עירית חדד: אין גני ילדים.

עירית חדד: המון גני נסגרו גם בגלל הקורונה.

עירית חדד: אנשים לא מוצאים גנים ראויים לילדים שלהם.

עירית חדד: לכן אני מבקשת שוב, בבקשה תעזרו לנו להסדיר את הנושא ולבטל את השימוש החורג הזה כי היטלי השבחה וכל האישורים שכל שנה אנחנו מחדשים, עדיין יא לנו היתרים ויש לנו המון כתבי אישום.

עירית חדד: זה יעזור לנו לתת מענה הרבה יותר ראוי ואיכותי לילדים שהם האוצר של המדינה.

עירית חדד: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני מקווה שנצליח לסייע שם.

שרן השכל: הדוברת הבאה ריקי בוחבוט שנמצאת אתנו ב-זום.

שרן השכל: לרשותך חמש דקות.

שרן השכל: בקצרה ואם אפשר לא לחזור על הדברים.

שרן השכל: אנחנו נשמח לשמוע מנקודת מבטך.

שרן השכל: תודה רבה.

ריקי בוחבוט: תודה רבה.

ריקי בוחבוט: אני אגיד את החוויה האישית שלי ומה אני עוברת במסע היום יומי שלי או במשפחתון שנמצא בצור יצחק.

ריקי בוחבוט: מעון שנמצא ברחוב הולנדי ללא מוצא, שיש שבו בסך הכול שישה קוטג'ים ואני הקוטג' האחרון.

ריקי בוחבוט: ההורים מחנים מחוץ לרחוב ועולים למעון ברגל.

ריקי בוחבוט: יום בהיר אחד הגיע פקח מהמועצה וביקש שאני אגיע לשימוע כי אני מפעילה מעון ללא שימוש חורג ואני עומדת על קנס של 50 אלף שקלים.

ריקי בוחבוט: אני רוצה לומר שהגב שלי של הגן הוא הגב של מעון של משרד הכלכלה.

ריקי בוחבוט: זאת אומרת, להם מותר להפעיל את המעון.

ריקי בוחבוט: שם אין בעיה של חניה, שם אין בעיה של המון תלונות ואצלי זה כן מפריע.

ריקי בוחבוט: כך מתנהל המצב שלי של קנס שכל הזמן עומד מעל ראשי.

ריקי בוחבוט: פניתי למישהי שמתעסקת בשימוש חורג שהיא זאת שמעבירה לי את האינפורמציה למי לפנות, איזה היתרים אני צריכה להתחיל לבקש, רק לה אני צריכה לשלם 20אלף שקלין ועוד לפני כל התהליך הזה.

ריקי בוחבוט: הבאתי מהנדס, הבאתי אנשים שבודקים את ההיקף של הבית ולכל אחד כזה אני צריכה לשל 5,000, 6,000 שקלים כדי שייתנו לי את האישורים האלה.

ריקי בוחבוט: אני גרה בבית בדירה שהיא שכורה והיא לוקחת ממני סכום עתק שמתחיל ב-14 אלף שקלים.

ריקי בוחבוט: היא לא מסכימה שאני אשכור את המקום מעל לשנה כי אולי מהשימוש החורג ירצו לשבור לה קיר או יהרסו לה כך שהיא יכולה להחליט אם להוציא אותו בסוף השנה או לא.

ריקי בוחבוט: בשרטוטים גילו שיש איזו מבואה קטנה שאני צריכה לשבור אותה כי הקבלן לא שבר אותה כשהוא בנה את הבית.

ריקי בוחבוט: גם על זה אני צריכה לשלם.

ריקי בוחבוט: כך מתנהל היום יום שלי, על כף המאזניים, שלא לדבר על תקופת הקורונה הקשה שהורידה לי חצי ממספר הילדים כי להורים לא הייתה את היכולת הכלכלית לרשום את הילדים.

ריקי בוחבוט: אני פיטרתי עובדות כי לא יכולתי להחזיק אותן.

ריקי בוחבוט: כל הזמן עומד לי על כף המאזניים האם להמשיך במסע הזה כי אני לא יודעת אם בסוף השנה אני נשארת או כן נלחמת באהבה שלי, בנתינה שלי, במה שאני, במה אני רגילה לעשות כבר 20 שנים.

ריקי בוחבוט: זה הקיום היום יומי שלי, האם להישאר או לא להישאר.

ריקי בוחבוט: שלא נדבר על הקנס הזה שעומד כל יום על ראשי.

ריקי בוחבוט: מהעירייה ומהמועצה שולחים לי לא לשכוח ושהם רוצים לראות איך זה מתנהל ושאני אשלח להם איך אני מתקדמת, כי אם לא, הקנס הזה ימומש.

ריקי בוחבוט: כל יום אני חושבת האם בסוף שנה לסגור את הגן או לא לסגור אותו.

ריקי בוחבוט: כך אני מתנהלת.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: נעבור לדובר הבא, קונסטנטין שוויביש שנמצא אתנו ב-זום, מנכ"ל איגוד מורים עולים.

קונסטנטין שוויביש: שלום לכולם.

קונסטנטין שוויביש: אני לא אחזור על התיאורים הצבעוניים ומה ששמענו מעמיתיי מנהלי הגנים והגננות.

קונסטנטין שוויביש: אני רק יכול לומר שאצלנו, מכיוון אנחנו מפעילים את הגנים במעונות בעצמנו, מי שלא ישן בלילה, זה לא גננת אלא אני.

קונסטנטין שוויביש: 40 מנהלות גנים וגננות עובדות אצלנו, סך הכול 280 מועסקים כיום.

קונסטנטין שוויביש: אני לא רוצה עכשיו להתייחס לדברים כלליים.

קונסטנטין שוויביש: אני אבקש מכם עת נגיע לסעיפים קונקרטיים של החוק, אז אני אבקש להתייחס.

קונסטנטין שוויביש: אני מודה על כך כי החוק הזה הוא חיובי ביותר.

יוסף טייב: אתה מייצג את הארגונים של ילדי עולים?

קונסטנטין שוויביש: כן.

קונסטנטין שוויביש: איגוד מורים עולים.

קונסטנטין שוויביש: אנחנו הקמנו בזמנו עמותה, ב-1991, על מנת לעזור בתעסוקת מורים עולים ובזה הצלחנו יותר ממשרד החינוך כי משרד החינוך העסיק בסך הכול במצטבר כ-10,000 מתוך 50 אלף מורים שעלו ארצה.

קונסטנטין שוויביש: דרכנו עברו יותר מ-25 אלף , כל אחד תקופה מסוימת על מנת להבין מה הדרך.

קונסטנטין שוויביש: חלק עובדים אצלנו.

שרן השכל: לאיגוד יש גם גני ילדים<?

קונסטנטין שוויביש: יש לנו גני ילדים ויש לנו מעונות.

יוסף טייב: כמה ילדים יש לכם בגני הילדים?

קונסטנטין שוויביש: יש לנו יותר מאלף ילדים.

קונסטנטין שוויביש: אני יכול להגיד שקיבלנו לכל הגנים שלנו שימוש חורג וזה עלה לנו יותר מ-3 מיליון שקלים.

קונסטנטין שוויביש: כלומר, אם זה לחלק ל-1,000 תלמידים, אז לכל הורה זה כ-3,000 שקלים שבעצם הוא שילם כי לנו אין מקורות אחרים.

קונסטנטין שוויביש: 3,000 שקלים פר הורה במשך השנים.

שרן השכל: כמה כיתות גן יש לכם?

קונסטנטין שוויביש: יש לנו 13 כיתות גן.

קונסטנטין שוויביש: יש 18 כיתות מעוף.

קונסטנטין שוויביש: אנחנו נפלנו כקורבן במלחמה של משרד החינוך מול גנים פרטיים, מה שחנן כבר דיבר עליו, ופשוט חנקו אותנו.

קונסטנטין שוויביש: זה בדיוק המקרה כאשר התחרות לא הוגנת.

קונסטנטין שוויביש: כאשר המפעיל של גני הילדים, משרד החינוך, נותן לנו רישיון לגן ילדים, אז לא צריך להיות נביא על מנת להבין איך הוויכוח הזה והתחרות הזאת תסתיים.

קונסטנטין שוויביש: אותו דבר יהיה עם הרשויות המקומיות.

קונסטנטין שוויביש: כאשר רשות מקומית היא זאת שלא מרשה לי לעבוד ומפעילה בעצמה את המעונות, גם לא צריך להיות אסטרטג עליון על מנת להבין שהמלחמה הזאת תיגמר בזה שימחקו את המעונות הפרטיים מהמפה ושוב יהיה מונופול.

שרן השכל: תודה.

שרן השכל: אני אתן לכם את זכות התגובה כאשר נגיע לסעיפים.

קונסטנטין שוויביש: תודה ליושבת ראש שזימנה את הישיבה החשובה הזאת.

שרן השכל: הדוברת הבאה שלנו היא מירה סלומון, ראש אגף מינהל משפט וכנסת במרכז השלטון המקומי.

שרן השכל: את אתנו ב-זום?

מירה סלומון: לא.

מירה סלומון: נוכחת כאן.

מירה סלומון: אנחנו נתחיל קודם כל מהצד החיובי של הדברים.

מירה סלומון: אנחנו מברכים על הצעת החוק ותומכים בה.

מירה סלומון: יש לנו כמה סוגיות שלדעתנו צריך לטייב אותן בהצעת החוק וגם הנחנו בפני הוועדה חלק מהסוגיות וכשתהיה הקראה של הסעיפים, נשמח להעיר לגופם של דברים.

מירה סלומון: אבל אנחנו חייבים להביע מחאה מאוד מאוד כנגד הדברים החמורים שנאמרו כאן בוועדה כנגד הרשויות המקומיות.

מירה סלומון: הרשויות המקומיות פועלות בהתאם לחוק ולסמכויות שנמסרו בידיהן.

מירה סלומון: כל עוד סוגיית השימוש של מעונות ושל גנים פרטיים במגורים לא מוסדרת בצורה אחרת, חייבות הרשויות המקומיות לפעול בהתאם לחוק שמסור בידיהן.

מירה סלומון: האמירות המאוד קשות על התעללות של רשויות מקומיות, על תחרות של רשויות מקומיות עם גנים, אני מבקשת להזכיר בוועדה הזאת מי כמוכם יודע שיש בחינוך של גילי שלוש ומעלה, חינוך רשמי וחינוך שאינו רשמי וגם שם אין תחרות.

מירה סלומון: כל תחום מוסדר בפני עצמו.

מירה סלומון: הרשויות המקומיות לא מחפשות להתנכל.

מירה סלומון: הן מחפשות לפעול בהתאם לסמכויות ולחובות שניתנו להן וחשוב שנקל וחשוב שנסיר חסמים אבל אי אפשר לומר דברים כל כך קשים על עובדי ציבור, על משרתי ציבור.

מירה סלומון: זה לא מסוג הדברים שראוי שיאמרו אותם, בכל הכבוד, בוועדה של הכנסת ואנחנו מוחים על הדברים שאמרו.

מירה סלומון: אחרון אחרון חביב.

מירה סלומון: אנחנו תומכים מאוד במהלך שהזכירה יושבת ראש הוועדה כחלק מההסכמים הקואליציוני של הכנסת הנוכחית ושל הממשלה הנוכחית, כחלק מחשיבה שהחלה עוד לפני מספר שנים של העברת גילי לידה עד שלוש למערכות החינוך ולטיפול של החינוך.

מירה סלומון: אנחנו חושבים שצריך להתייחס לגילי לידה עד שלוש לא ככאלה שצריכים להיות בשמרטפייה בזמן שההורים עובדים אלא ככאלה שצריך להכין תכניות ולהתייחס להיבטים פדגוגיים שלהם.

מירה סלומון: אנחנו חושבים שזרוע העבודה שעברה בין המשרדים עושה כמיטב יכולתה אבל אין חלופה טובה יותר ממערכת החינוך שתדע להכין תכניות לימודים ולהתמודד עם החשיבות הזה.

מירה סלומון: באמת, זה גיל שמצריך התייחסות מאוד מאוד טובה, נכונה ומדויקת אליו.

מירה סלומון: תודה על רשות הדיבור.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: ברור ומובן מאליו, ואני אומרת לך שיש גם רשויות מקומיות וראשי רשויות, כמו שנאמר גם לפני כן, שההיפך, שסייעו לאותן גננות משום שהם זקוקים לגנים האלה והם רוצים אותם.

שרן השכל: הרי גם המשפחות שלהם משוועות לעוד גנים.

שרן השכל: אנחנו מבינים שיש מחסור אדיר, גם המחירים עולים, התושבים מתלוננים, האיכות יורדת.

שרן השכל: ברור ומובן מאליו שיש גם ראשי רשויות מדהימים שלא רק עודדו אותן אלא כמו שנאמר לפני כן, היו תלונות, היו בקשות לביטול היתרים והם עצרו את ההליכים האלו.

שרן השכל: אבל אי אפשר להיתמם ולומר שכל המקרים האלה הם כאלה.

שרן השכל: אמרנו, המקרים שהציגו גם אחרים, יכול מאוד להיות שם מקרי קיצון והם נדירים ככל שיהיו – אלה מקרים חמורי שבאמת רשות מקומית או ראש רשות לקח מקרה פרטני של אזרח וממש לקח אותו ספציפית החוצה ונלחם מולו מלחמה אישית.

שרן השכל: גם מהדברים האלה אי אפשר להתעלם ולומר שהם בכלל לא קורים.

שרן השכל: הם יכולים לקרות ברמה מאוד מאוד נדירה אבל אנחנו רואים שהם קורים.

אביר קארה: רואים הרבה.

מירה סלומון: גברתי, אנחנו לא יכולים להתייחס לזה כמסיבות מאוד מסוימות כששמענו רק צד אחד.

מירה סלומון: הדברים האלה, ככל שהם קיימים, צריכים להתברר בפני בתי המשפט.

אביר קארה: הם לא צריכים להגיע לבתי המשפט.

מירה סלומון: אם לבית המשפט יהיו אמירות בעניין, הוא יאמר את דברו.

מירה סלומון: אי אפשר לשמוע צד אחד של הסיפור.

מירה סלומון: יכול להיות שלאותה גברת או לאותו אדון שעלו ב-זום הדברים נראים מאוד מאוד קשים כלפיו אבל למעשה הוא התעלם מהפרות מאוד בוטות של תכנון ובנייה שהצדיקו את הסגירה של אותו מקום.

מירה סלומון: נאי באמת לא יכולה להתייחס למקרים נקודתית.

שרן השכל: ברור.

שרן השכל: אני לא מצפה ממך שתתייחסי למקרים בודדים אבל אי אפשר לעצום עיניים, להתעלם ולומר שהמקרים האלה לא קורים.

שרן השכל: הם יכולים לקרות בתדירות מאוד נדירה או בתדירות קצת יותר, אבל אני אומרת לך שכאשר מגיעים כל כך הרבה מקרים, אולי מקרה אחד, שניים, שלושה מקרים – את צודקת.

שרן השכל: אנחנו שומעים כאן לא על מעט מקרים שממש התייחסות אישית ואני אומרת לך שגם בשיחות אישיות שאמנם לא נאמרו כאן, דברים שנאמרו בתוך בית המשפט או שפתאום שמעו את עורכי הדין של העירייה אומרים, מעלים שאלות מאוד מאוד קשות בעניין הזה.

קרן אוחנה איוס: כבוד יושבת הראש, אני אשמח להפנות את הגברת הנכבדה לצדי לפרוטוקול הוועדה לזכויות הילד, ערב חקיקת חוק הפיקוח בו עורך הדין של הרשות המקומית אמר שהגנים הפרטיים הם מורסה בלב החברה.

קרן אוחנה איוס: הדברים מתועדים, מצולמים ומופיעים בתוך הפרוטוקול.

קרן אוחנה איוס: נציג של השלטון המקומי אמר לי – אני כמעט הורחקתי באותה ועדה - אתם מורסה בלב החברה.

קרן אוחנה איוס: לכן אפשר לשמוע מקרה פרטני או אחר, יכולנו להעלות עשרות ומאות של מקרים בהם לא הצלחנו למצוא הצדקה ולו קטנה לסירוב לקיום גן פרטי.

קרן אוחנה איוס: אני גם רוצה להבליט את המקום של הצורך היום, במיוחד אחרי סגירה ואחרי קורונה, כאשר גדל הביקוש על ההיצע ולכן אני חושבת שאין רשות מקומית שלא פועלת כחוק.

קרן אוחנה איוס: לראיה, יש רשויות מקומיות שמקלות.

קרן אוחנה איוס: את אומרת שחלקן של רשויות מקומיות הן עברייניות?

קרן אוחנה איוס: ראשי רשויות שמקלים, הם עבריינים ומי שמקפיד הוא השה התמים בתך העדר?

קרן אוחנה איוס: אנחנו בבעיה גורפת שחייבים לשים לה סדר.

שרן השכל: אני חייבת לומר - מירה טוענת ובצדק – יש חוק ואת החוק ראשי הרשויות חייבים למלא.

שרן השכל: ברוב המקרים יש להם גם חבות פלילית לעניין האכיפה של כל הדברים האלה.

שרן השכל: יש ראשי רשויות שמוכנים להסתכן ברמה האישית ולסייע לגני ילדים בגלל המצוקה.

שרן השכל: זה ברור ומובן מאליו.

שרן השכל: אבל יש גם אי אפשר לעצום עיניים ולהתעלם ממקרי הקיצון.

שרן השכל: אני רוצה לעבור לדוברת הבאה.

שרן השכל: ציפי בורשטיין, יועצת משפטית של רמ"י.

ציפי בורשטיין: בוקר טוב.

ציפי בורשטיין: אנחנו רצינו לדבר לגבי סעיף 9(1).

ציפי בורשטיין: אני לא יודעת אם אתם מעדיפים שנדבר עכשיו או כאשר נגיע לדיון לגבי הסעיף הספציפיים.

שרן השכל: הערה ספציפית לסעיף, אני ארשום את זה.

ציפי בורשטיין: סעיף ט(1) שמתייחס לרשות מקרקעי ישראל.

שרן השכל: את יכולה להציג את ה עכשיו.

ציפי בורשטיין: הצעת החוק הועברה אלינו אתמול בלילה.

ציפי בורשטיין: לא התייעצו אתנו לגביה.

ציפי בורשטיין: העמדה של רמ"י היא שבעצם לא צריך במסגרת חקיקה לקבוע את הפטור מהיתר.

ציפי בורשטיין: אני אוסיף ואומר, לפני שתהיה כאן התנגדות, שגם היום, בהתאם לנהלי רמ"י, אנחנו לא גובים דמי היתר בנסיבות כגון אלה ולא נדרשת הסכמת הרשות.

ציפי בורשטיין: כלומר, גם היום, כאשר תגיע בקשה להיתר, לוועדות התכנון, ממילא ועדות התכנון יקבלו הודעה אוטומטית מרמ"י שאומרת שהעניין יכול להמשיך להידון בלעדינו.

ציפי בורשטיין: אנחנו סבורים שהמקום של זה לא אמור להיות בחקיקה.

ציפי בורשטיין: זאת ההערה שלנו.

שרן השכל: אנחנו מעוניינים לעגן את זה בחוק כדי שלא ישנו את זה.

שרן השכל: אולי הייתה הזדמנות של כמה שנים טובות לעשות תיקונים, תקנות, כל מה שיש צורך ואנחנו לא רואים זאת כך.

שרן השכל: אנחנו כן דורשים לתקן זאת גם בחקיקה כדי בעיקר להבטיח להם אופק יציב וודאות.

שרן השכל: כשאני שומעת גננות, כדי לטפל בילדים משקיעות מעל למיליון שקלים ואחרי שנה באים סוגרים להן את המקום בגלל היתר שימוש חורג – זה נשמע הגיוני?

שרן השכל: ממש לא.

ציפי בורשטיין: זה לא אצלנו.

ציפי בורשטיין: אני אדייק.

ציפי בורשטיין: כל העניין של השימוש החורג הוא לא אצלנו.

ציפי בורשטיין: אין כאן טענה שרמ"י באה ודרשה דמי היתר.

ציפי בורשטיין: אין כאן טענה שרמ"י עמדה בפתח ולא נתנה את ההיתר לשימוש חורג.

ציפי בורשטיין: אנחנו אומרים שהנהלים שלנו היום – אנחנו יכולים לצרוף לוועדה הנכבדה את הנוהל כדי שתראו – שבעצם אין צורך בתשלום.

ציפי בורשטיין: מעבר לזה, גם כשההיתר הזה עובר בוועדת התכנון, יש אישור אוטומטי של הרשות לדון בזה בלעדינו.

שרן השכל: זו בקש הממשלה וזו גם בקשת הכנסת.

קריאה: זאת לא בקשת הממשלה.

תומר רוזנר: אנחנו הוספנו את זה.

שרן השכל: אנחנו נמשיך לדון בזה תוך כדי ו נעלה את הטיעונים האלה כאשר נגיע לסעיף.

שרן השכל: תודה רבה לך.

שרן השכל: הדוברת הבאה היא מיטל בק, עובדת סוציאלית ועורכת דין במועצה לשלום הילד שנמצאת אתנו ב-זום.

מיטל בק: תודה רבה יושבת ראש הוועדה על קיום הדיון החשוב הזה.

מיטל בק: המועצה לשלום הילד פעלה במשך למעלה מעשור לקידום חוק הפיקוח, לתקנות הפיקוח, והיא פועלת גם היום ועושה לילות כימים על מנת שהחוק והתקנות ייושמו באופן מלא כדי להבטיח את הביטחון ואת שלומם והגנתם של הילדים.

מיטל בק: מבחינתנו ואני בטוחה שמבחינת כל הנוכחים בדיון היום, הילדים הם לב העניין.

מיטל בק: הם מרכז הדאגה שלנו.

מיטל בק: כידוע חוק הפיקוח הוא חוק חשוב והיסטורי וחשוב לנו לוודא שהפיקוח על המסגרות יתהדק עוד יותר לאור כניסת החוק והתקנות לאחרונה לתוקף.

מיטל בק: לגבי התיקון המוצע היום, אנחנו מבקשים רק דבר אחד, שהוא לא יפגע במעטפת של ההגנה על הילדים שאנחנו רוצים להעניק לילדים במסגרת לגיל הרך.

מיטל בק: אני רוצה להתייחס לשתי נקודות חשובות בהקשר הזה של הבטיחות של הילדים ואני אצלול לתוך התקנות.

מיטל בק: ראינו שיש פטור מהגשת בקשה להיתר שימוש חורג או היתר שימוש להפעלת מעון למסגרות בהם שוהים פחות משש פעוטות.

מיטל בק: אנחנו יודעים שגם חוק הפיקוח לא חל במקרה של פחות משבע פעוטות והדברים האלה מתכתבים אחד עם השני.

מיטל בק: בעצם הילדים מבחינתנו, ברגע שראינו את התיקון הזה, זה דבר שמאוד הדאיג אותנו כי אנחנו חוששים שהילדים יהיו מופקרים פעמיים, כי פעם אחת חוק הפיקוח לא חל עליהם עם כל ההגנות והדרישות שלו, ובפעם השנייה גם עכשיו אותן מסגרות לא מתבקשות להגיש בקשה לשימוש חורג וכך למעשה המסגרות האלה נעלמות לנו לחלוטין מתחת לרדאר כאשר איש לא בוחן את נושא התכנון, את נושא הבטיחות והבריאות עבור הפעוטות ששוהים במקום.

מיטל בק: המצב הזה מדאיג ואנחנו נבקש התייחסות ומענה לדרישה הזאת של הבטיחות והבריאות ביחס למסגרות הללו.

מיטל בק: הסוגיה השנייה.

מיטל בק: אנחנו רוצים לוודא שתנאי הסף לאישור שימוש להפעלת מעון, קרי, ההיתר החדש שאמור עכשיו להיכנס, שהוא באמת מייצר הקלה משמעותית על בעלי המסגרות – אנחנו כמובן מכירים בכך – אבל אנחנו רוצים גם שתהיה התייחסות לבחינה של נושא הבריאות ובטיחות של הפעוטות כי ללא הסדרה של הנושאים האלה בניסוח שמוצע לא יוכל להינתן האישור.

מיטל בק: כך אנחנו מאמינים וזה מה שצריך לקרות.

מיטל בק: אנחנו נבקש מהוועדה לשים לב לזה.

מיטל בק: עוד מעט תגיעו לדיון על הסעיפים עצמם ואנחנו נבקש התייחסות לנושאים האלה.

מיטל בק: כמו שאמרתי, הבטיחות והבריאות של הילדים זה לב העניין ואני בטוחה שאין אחד בחדר וב-זום שיתנגד לסוגיה הזאת.

מיטל בק: זה קול שחשוב לנו מאוד להשמיע היום בדיון.

שרן השכל: יש לי שאלה.

שרן השכל: האם הנושא של בטיחות, בריאות וכולי נמצא בחוק הפיקוח על המעונות?

מיטל בק: הוא נמצא.

מיטל בק: בוודאי שהוא נמצא.

מיטל בק: הוא נמצא באמצעות התקנות אבל כמו שאמרתי, מסגרות מתחת לשבע פעוטות לא נכללות, לא שם וכרגע גם לא כאן.

שרן השכל: זה בחוק פיקוח על המעונות מבחינת המסגרת הזאת.

אביר קארה: זה לא קשור להליך תכנוני.

אביר קארה: היתר שימוש חורג הוא בדיוק הסיבה לזה שמסגרות לא יוצאות החוצה.

אביר קארה: הדרישות המיותרות, הרגולציה המיותרת, זאת בדיוק הסיבה לכך שאנחנו לא יודעים איפה המסגרות.

אביר קארה: אז אתם בעצם מציעים במועצה לשלום הילד – וזה יפה שלוקחים שם כאילו רק אתם לשלום הילד.

אביר קארה: כל מי שנמצא כאן הוא לשלום הילד וזה לא בסדר להגיד דבר בלי לבדוק אותו, בלי לבחון לעומק מה הסיבה שהמסגרות האלה לא צצות.

אביר קארה: כל מסגר כזאת שצצה עם מעל שבעה ילדים, מתחילה דרך ייסורים של דרישות.

אביר קארה: גם במגזר החרדי לצערי, במגזר הערבי וגם במגזר החילוני, אנשים שמנסים להתפרנס ושמנסים לעשות טוב, מעדיפים להישאר מתחת לרדאר.

אביר קארה: אתם בעצם מציעים לקחת את הסיבה, להרחיב אותה וליצור עוד מסגרות מתחת לרדאר, עוד מסגרות פירטיות ולהגביר את הנזק.

אביר קארה: יש חוק תקנות פיקוח, החוק הזה הוא חוק טוב, הוא קבע בצורה מצוינת את כל הנושאים של בריאות.

אביר קארה: אין קשר לנושאים התכנוניים של מבנה לבין אותם דברים שאנחנו דורשים ונמצאים כבר בחוק תקנות הפיקוח.

אביר קארה: אני מבקש מכם לתמוך תמיכה מלאה במסגרות הפרטיות.

אביר קארה: אני רוצה לומר עוד דבר אחד.

אביר קארה: בשנים האחרונות השלטון המקומי עובר תהליך מצוין.

אביר קארה: חיים ביבס, יושב ראש השלטון המקומי, וגם מירה מבינים את הבעיות ואת כל הכשלים והתקלות והם מתקנים בצורה מצוינת וצריך להגיד את זה כאן מעל הבמה.

אביר קארה: צודקת מירה.

אביר קארה: הממשלה היום מעבירה בחוקים שלה.

אביר קארה: יש פה סל התעללות שלם.

אביר קארה: מערכת התעללות שלמה שאנחנו אחראים לה.

אביר קארה: הממשלה מתעללת ברשויות המקומיות, שאלה – עם החוק – מתעללים בבעלי עסקים ובבעלי המסגרות ובסוף ההתעללות הזאת הופכת למחיר המאוד מאוד יקר שיש לצרכנים במדינת ישראל.

אביר קארה: זה מעגל התעללות בלתי פוסק.

אביר קארה: אנחנו מציעים כאן לסיים את המעגל הזה ולעצור ואתו.

אביר קארה: אני רוצה לומר עוד דבר ללוסי שדיברה על הרשויות המקומיות.

אביר קארה: הן לא מתחרות בכן.

אביר קארה: זאת לא תחרות.

אביר קארה: הלוואי שהיה מדובר בתחרות כי בתחרות הוגנת יש יותר תחרות, יש יותר היצע ואנשים נהנים ממחירים שיורדים, אבל כאן מדובר במונופול שאוחז ביד אחת באפשרות שלו להשית מגבלות ובצד השני גם לפתוח מסגרות.

אביר קארה: לצערי הרב המערכת במדינת ישראל היא מערכת – יש כאן איזושהי מלחמה מסוכנת של המערכת הציבורית במערכת הפרטית.

אביר קארה: אני מבקש מכל החברים שלי כאן

אביר קארה: להתייחס מהיום למערכת הפרטית במדינת ישראל כשותפים כי אלה הם הפתרון והם לא הבעיה.

אביר קארה: אם נתחיל להתייחס אחד לשני כשותפים, אתם תראו דברים נפלאים במערכת הבריאות, במערכת החינוך ובכל מערכת שהמדינה רוצה לעבוד בה.

קרן אוחנה איוס: 77 אחוזים נמצאים בפרטי.

קרן אוחנה איוס: אי אפשר להתעלם.

קרן אוחנה איוס: זה מעבר לשותפות.

קרן אוחנה איוס: זה רוב.

שרן השכל: אני רוצה לעבור לדוברת הבאה.

שרן השכל: יש לך תגובה לנושא?

שלומית גרינפלד גילת: כן.

שלומית גרינפלד גילת: אני ממשרד המשפטים.

שלומית גרינפלד גילת: אני רפרנטית חינוך.

שלומית גרינפלד גילת: אני רוצה לדייק קצת את מה שנאמר כאן על ידי המועצה לשלום הילד.

שלומית גרינפלד גילת: בתקנות הפיקוח יש התייחסות להיבטים בטיחותיים אבל נושאים כמו הג"א כיבוי אש, לא נמצאים בתקנות.

שלומית גרינפלד גילת: לא שאני אומרת שזה פוגע בתיקון הזה אבל חשוב שלא יהיה מצג שווא כאילו תקנות הפיקוח עוסקות בנושאים האלה.

שלומית גרינפלד גילת: הן לא מפקחות על זה.

נירה לאמעי רכלבסקי: חשוב להבהיר שדברים סיבתיים כמו בדיקת גזים רעילים ומה שאמרה כאן שלומית, התקנות נהדרות.

נירה לאמעי רכלבסקי: הדברים הספציפיים האלה הושארו באופן מובהק ומפורש בדיונים של הוועדה, הושארו לצד התכנוני עירוני.

יקירה גבאי: אני ממינהל התכנון.

יקירה גבאי: בהמשך לדברים שלך, בחוק הפיקוח ובתקנות הפיקוח אין התייחסות לנושאים האלה מבחינה תכנונית.

יקירה גבאי: הובהר בתקנות ובחוק הזה שכל הנושא הזה הושאר לדיני תכנון ובנייה.

יקירה גבאי: מה שקורה כאן זה שבעצם בבקשה לשימוש חורג המיוחדת הזאת, לא הולכים להיבדק הנושאים האלה.

יקירה גבאי: כלומר, מה שקורה בבקשה לשימוש חורג רגילה שמבקשים את האישורים של פיקוד העורף, של הג"א, של הבטיחות – כל האישורים האלה לא יובאו בנושא הזה והם גם לא נבחנים במסגרת חוק הפיקוח.

יקירה גבאי: חשוב להבהיר את הדבר הזה.

יקירה גבאי: משרדי הממשלה מסכימים לזה ולכן אנחנו הצענו להוסיף איזושהי הוראה.

אביר קארה: מי יבדוק?

נירה לאמעי רכלבסקי: בדרך כלל בשימוש חורג מי שבודק את זה, הוועדה המקומית מבקשת אישורים של פיקוד העורף, של בטיחות, של בריאות.

נירה לאמעי רכלבסקי: יש היבטים שקשורים לתכנון ובנייה ויש היבטים שקשורים לחוק הפיקוח.

נירה לאמעי רכלבסקי: אלה שני דברים שונים.

יקירה גבאי: אני אשמח להרחיב קצת.

יקירה גבאי: קודם כל, בחוק מעונות היום נבדקים היום יועץ בטיחות כל שנה ויועץ חשמל כל חמש שנים.

יקירה גבאי: זה מה שנמצא היום בחוק.

יקירה גבאי: יש עוד דברים מתוקף רגולציות אחרות.

יקירה גבאי: בדיקת גז לא נעשית מתוקף חוק מעונות היום אלא ממסגרת אחרת.

יקירה גבאי: לגבי מה שאמרה עורכת הדין נירה, הסיפור של הגז, לגבי סוגיית הגזים הרעילים, עוד במסגרת חוק מעונות היום בחנו, הרגולטור של האגף למעונות יום, את הסוגיה והחליט שאין כאן צורך מבחינת ניהול הסיכונים.

יקירה גבאי: הסוגיה נבחנה.

נירה לאמעי רכלבסקי: נכון.

נירה לאמעי רכלבסקי: זה בסדר גמור.

יקירה גבאי: הנושא נבחן בתהליך של חוק מעונות היום והוחלט שאין בו צורך ולכן הדרישה לא הובאה.

נירה לאמעי רכלבסקי: מבחינת הפעוטונים.

נירה לאמעי רכלבסקי: אין צורך שהממונה יהיה אחראי על זה אבל ההנחה היא שיש מישהו שבודק את זה.

יקירה גבאי: לא.

יקירה גבאי: ממש לא.

יקירה גבאי: צריך להגיד שהאגף למעונות יום בתהליך – וליוויתי את התהליך לאורכו – בבחינות שהוא עשה, אמר שהוא לא מסתמך בהכרח על תכנון.

יקירה גבאי: אנחנו לא מסתכלים על השימוש החורג.

יקירה גבאי: אף מעון יום כמעט לא עשה את התהליך הזה ולכן אנחנו לא מסתמכים.

יקירה גבאי: אנחנו כן נשענים על רגולציה מתוקף אחר.

יקירה גבאי: זאת אומרת שאם יש לרשות הכבאות או להג"א וכדומה סמכות מתוקף חקיקה אחרת, כמו שיש לנו במקרה של גז – אנחנו מסתמכים על הדבר הזה.

נירה לאמעי רכלבסקי: אבל אין.

יקירה גבאי: ולכן אתם מביאים אותי לנקודה הבאה.

יקירה גבאי: נושאים שבעצם לא נמצאים ובדרך כלל נבדקים בשימוש חורג, הם למעשה שלושה נושאים.

יקירה גבאי: זה נושא הכבאות, נושא הג"א ובחצי נכון משרד הבריאות, סוגיות בריאות.

יקירה גבאי: סוגיית הבריאות נמצאת היום בחוק מעונות היום בצורה מסוימת, נעשה עליה פיקוח ואנחנו נמצאים בתהליך עבודה במסגרת חוק מעונות היום להביא תקנות נוספות.

יקירה גבאי: אנחנו בתהליכי עבודה לגבש את המדיניות כי היום אין מדיניות שמתאימה למעונות פרטיים.

יקירה גבאי: יש מה שמותאם למעונות הסמל ואנחנו עדיין בוחנים את תהליכי ההסדרה.

יקירה גבאי: זה נמצא בתהליך שמשרד העבודה מוביל אותו מול משרד הבריאות.

יקירה גבאי: לכן, גם אם נרצה לקבוע דרך שימוש חורג, לא נוכל כי עוד אין מדיניות.

יקירה גבאי: כשתהיה מדיניות כזאת, היא תיבחן במסגרת חוק מעונות היום.

יקירה גבאי: לעומת זה, יש לנו את שני האזורים האחרים שהזכרתם ובצדק ובאמת לא נמצאים היום לא בחוק מעונות היום שזה פיקוד העורף, הג"א וכבאות.

יקירה גבאי: עם כבאות דיברנו.

יקירה גבאי: אפשר גם להעלות אותו במרחק קריאה טלפונית, את גיא מור, שהוא רמ"ח חקיקה במשרד הכבאות והוא אומר שאיטן להם דרישות רגולציה מותאמות למעונות יום פרטיים, עד היום הם לא בדקו את הדבר הזה והם ישמחו לגבש וכדי לגבש הוא צריך שהם יירשמו והוא צריך שהדבר הזה יקרה.

יקירה גבאי: גם נושא הג"א, בדרך כלל יש מבצע צבאי, הם נותנים הנחיה לסגור, ההורים ממילא לא שולחים ולכן מתוך הדבר הזה הרציונל.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: נשארו לנו עוד מספר דוברים ואני רוצה לסיים כי נותרו לנו עוד חמש דקות לדיון.

שרן השכל: תרצה מפורום קהלת ביקשה את זכות הדיבור.

שרן השכל: היא נמצאת אתנו ב-זום?

תרצה אטיה: בהקשר להיתר שימוש חורג יהיה על גנים פרטיים עד שישה ילדים, הפרשנות היא שהרגולציה הכבדה ביותר היא על העסקים הכי קטנים, שיש להם הכי פחות שולי רווח.

תרצה אטיה: חוק הפיקוח בכוונה החריג את הגנים האלה מתוך תפיסה שהם קטנים ולכן כל הנושא של הפיקוח פחות חל עליהם.

תרצה אטיה: להגיד שבגלל שחוק הפיקוח לא חל עליהם, היתר שימוש חורג צריך לחול עליהם – זה אבסורד.

תרצה אטיה: בהקשר של הג"א.

תרצה אטיה: הג"א על מעונות יום, פשוט לא סביר ולא רציונלי.

תרצה אטיה: גנים לא נפתחים כשיש אירועים כאלה.

תרצה אטיה: הם לא נפתחים והסיפור הזה עולה הון תועפות למעונות ואין שום הצדקה.

תרצה אטיה: בהקשר של כבאות, אני רוצה להגיד שעשרות סעיפי בטיחות שמופיעים בסוף תקנות הפיקוח, הרבה מהם עוסקים בנושא של בטיחות אש כמו נושא של מכשירי חשמל, הציוד בגן, הגז והחשמל ובעצם בכוונה בנו את תנאי הבטיחות כך שייתנו מענה מספק ולא יצטרכו להשתמש בתהליכי התכנון מתוך הנחה שזה יכביד על הגנים.

תרצה אטיה: לכן אנחנו לא רואים כל חשיבות.

תרצה אטיה: תקנות הפיקוח מבחינת הבטיחות בוודאי מספקות גם אם היתר שימוש חורג לא חל.

תרצה אטיה: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: הדוברת הבאה, דבי ספיר אליעזר ממשרד הכלכלה.

דבי ספיר אליעזר: שלום לכולם.

דבי ספיר אליעזר: כמה הערות קטנות.

דבי ספיר אליעזר: כמו שאמר חגי, אנחנו מברכים על הקלת הרגולציה ככל שאפשר להקל.

דבי ספיר אליעזר: כן חייבים לומר שלא כל תנאי הבטיחות במדינת ישראל מוסדרים היום במסגרת תקנות הפיקוח ולכן לתוך התקנות עצמן יש איזשהו סעיף סל שאומר שאין באמור בתקנות כדי לגרוע מהחובה של כל מעון לפעול לפי חובות הבטיחות המוטלות עליו על פי כל דין.

דבי ספיר אליעזר: יש נושאים שעדיין לא הוסדרו ושהם אמורים לעבור באיזשהו שלב שני כמו נושא הבריאות שיש איזושהי תקנה כללית שמדברת על כך שצריך לקיים תנאי תברואה, אבל היה רצון להתחיל ולפרט מה הם אותם תנאי תברואה.

דבי ספיר אליעזר: נושא של כיבוי אש, הנושא טרם הוסדר במסגרת התקנות.

דבי ספיר אליעזר: זה נכון, יש התייחסות לחשמל אבל אין התייחסות לכיבוי אש ככזה באופן ספציפי במסגרת התקנות ועדיין זה נכנס לתוך סעיף הסל.

דבי ספיר אליעזר: הדבר השני שכן רציתי להתייחס אליו ואני לא אכנס לשאלות של הקפאת הליכים משפטיים.

דבי ספיר אליעזר: אני כן רוצה להבהיר מבחינת חוק הפיקוח על מעונות יום שההתייחסות ובחינת העבירה הפלילית של המחנכים/מטפלים הוא בקשר לאותן עבירות שמהותן, חומרתן או נסיבותיהן אינו ראוי אותו אדם לטפל בפעוטות.

דבי ספיר אליעזר: יש נוהל, נכון לעת הזו, יש נספח א' ונספח ב' שמצמצמים את שיקול הדעת של הממונה בלי קשר להתייחסות לאותן עבירות.

דבי ספיר אליעזר: עבירות התכנון לא מופיעות בנספחים.

דבי ספיר אליעזר: זה לא אומר שאי אפשר לשקול אותן אבל לצורך השקילה, השקילה היא הרבה יותר חזקה ובעצם צריך ממש לשקול את טיב העבירה כדי לבוא ולומר על עבירת תכנון שהיא חלק מעבירות שבגלל מהותן ונסיבותיהן אינו ראוי אותו אדם.

דבי ספיר אליעזר: יש נוהל כתוב שפרסמנו לציבור בעניין הזה.

דבי ספיר אליעזר: אלו ההערות שלנו.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: הדוברת הבאה רותי יונה מארגון גני הילדים הפרטיים.

רותי יונה: אני יושבת ראש ארגון גני הילדים.

רותי יונה: אני רוצה להודות לכם על המפגש היום.

רותי יונה: אנחנו באמת מקווים ומצפים שתצא מכאן קריאה שתעודד את הגננות הפרטיות.

רותי יונה: החברות שלי בארגונים העלו את כל הבעיות שלנו ואני לא אחזור עליהן, אבל מה שאני כן רוצה עליו זה על המורל שהגננות נמצאות בו כעת.

רותי יונה: בכל מפגש שאנחנו עורכים, אני שומעת:

רותי יונה: אני לא יודעת אם אני אפתח את הגן בשנה הבאה.

רותי יונה: זה מאוד מדאיג ואתם צריכים לתת את הדעת על זה שלא יקרה מצב שהמדינה תעמוד בפני שוקת שבורה וגנים פרטיים ייסגרו.

רותי יונה: גם כך יש מצוקת גנים.

רותי יונה: לכן אני מאוד אשמח אם תצא מכאן איזושהי קריאת עידוד לגננות שהדברים נלקחים בחשבון ושבאמת אולי יוסר השימוש החורג לאלתר, מה שהיה כחרב פיפיות בגרוננו במשך 70 שנים.

רותי יונה: אני מאוד מאוד אשמח שזה יקרה כי מאוד קשה לנו לעבוד עם מורל כל כך נמוך.

רותי יונה: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: הדוברת האחרונה, אילנה טלר ממשרד הבריאות שנמצאת אתנו ב-זום.

אילנה טלר: שלום, תודה גברתי יושבת הראש.

אילנה טלר: אנחנו מדברים על מתן מענה למיקום מעונות יום בבנייני מגורים אבל לא כל בניין מגורים מתאים מבחינת המבנה שלו ומבחינת התנאים למעון יום, מבחינת תאורה טבעית, חלונות, חצר, הצללה.

אילנה טלר: אנחנו מדברים על הילדים שהם הדבר החשוב ואני חושבת שילדים בכל מקום ראויים לאותם תנאים.

אילנה טלר: ביקשתי להתייחס ספציפית לסעיף 88(ה), אם תרשי לי את זכות הדיבור.

שרן השכל: כן.

אילנה טלר: הסעיף הזה מדבר על כך שהוועדה המקומית יכולה למעשה לקבל התנגדות למעון יום בהיבטים המאוד מאוד מצומצמים של התנגדות שכנים או פגיעה מרחבית.

אילנה טלר: אני חושבת שצריך לתת שיקול דעת נרחב יותר, כמובן מבלי לפגוע במעונות היום אבל לא לצמצם את זה רק להיבטים האלה.

אילנה טלר: תודה רבה.

תומר רוזנר: גברת טלר, במצב הנוכחי שקיים היום, האם יש מעורבות למשרד הבריאות בתהליך מתן היתר לשימוש חורג למעונות?

אילנה טלר: במצב הקיים היום, כן.

תומר רוזנר: איך זה קורה?

אילנה טלר: למעשה תקנות רישוי הבניה, סעיף 18(ב), אם אני לא טועה, קובעות שמהנדס הוועדה המקומית, הוועדה המקומית, רשות הרישוי, צריכה להתייעץ עם משרד הבריאות בנוגע למבני ציבור.

תומר רוזנר: אני שאלתי איך זה קורה בפועל.

תומר רוזנר: את התקנות אנחנו כנראה מכירים.

אילנה טלר: איך זה קורה בפועל, סליחה שלא הבנתי את השאלה.

אילנה טלר: למעשה בקשות לשימוש חורג במצב הקיים מגיעות אל מחוזות משרד הבריאות ואל הנפות שלנו.

קרן אוחנה איוס: גורם מספר אחד לסגירה זאת החלטת משרד הבריאות מכיוון שהוא עובד לפי הפרוגרמה לתכנון מעונות יום במסגרות של מעונות מפוקחים ומצפים מה שנקרא מחמור להיות סוס.

קרן אוחנה איוס: דירת מגורים לעולם לא יהיה לה מטבח של 22 מטרים, ארבעה כיורים, חמישה מקררים וכל מיני דברים שדורש משרד הבריאות.

קרן אוחנה איוס: לכן גורם מספר אחד לסגירת או לקבלת החלטה לסירוב לשימוש חורג, זה משרד הבריאות ואני דורשת שהוועדה תשמור על הנוסח של תזכיר החוק ותשאיר את זה מחוץ ותחכה להלימה בין תקנות חוק הפיקוח לתקנות חוק התכנון והבנייה.

קרן אוחנה איוס: אם זה תלוי במשרד הבריאות, אף גן ילדים פרטי לא יקבל אישור לעבוד במדינתי ישראל.

קרן אוחנה איוס: סליחה על ההתפרצות.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני מסכמת את הישיבה הראשונה בעניין חוק התכנון והבנייה.

שרן השכל: אנחנו מסיימים את הדיון הראשון.

שרן השכל: שמענו את כולם, אנשי ציבור, ארגונים, משרדי ממשלה, חברי כנסת ובישיבה הבאה אנחנו נתכנס ונתחיל בהקראה של סעיפי החוק ותגובות לכל סעיף בחקיקה.

שרן השכל: אני מבקשת ממשרד המשפטים להגיע לאחר דיון בעניין עצירת הליכים כנגד גננות, להגיע עם תשובה לדיון הבא על מנת שנוכל גם לדון בעניין הזה.

שרן השכל: תודה רבה לכל מי שהגיע.

שרן השכל: אני נועלת את הישיבה ואנחנו כולנו נתראה בדיון הבא.